Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON], звернувся з позовом до територіальної громади в особі Кременчуцької міської Ради Полтавської області з вимогою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов обґрунтував тим, що пропустив строк для прийняття спадщини за законом після смерті брата з поважних причин, оскільки вважав себе єдиним спадкоємцем після смерті батька [PERSON], не володів інформацією як щодо подання братом заяви про прийняття спадщини після смерті батька, яке належало спадкодавцю на праві власності. В подальшому не мав можливості своєчасно подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, оскільки його брат вів аморальний спосіб життя, жебракував, за місцем реєстрації у м. Печора Республіки Комі Російської Федерації не проживав. Коли приїхав на похорон батька загубив мобільний телефон, у подальшому новий номер не повідомив. Приїхати до Російської Федерації, до брата, який 8 останніх років не сповіщав про себе не мав змоги, оскільки є військозобов»язаний. Зазначав, що у зв»язку з тим, що протягом багатьох років вимушений утримувати майно, брат не оформив спадкове майно, тривалий час не мав змоги дізнатись про долю брату у зв»язку з тим, що останні 7 років за місцем постійного проживання останній не проживав. Повторне свідоцтво про смерть [PERSON], який помер [INFO] року, отримав у січні 2018 року, є власником ? ідеальної часки спірного нерухомого майна, родичів у брата, крім нього немає, просить задовольнити позов. Ухвалю суду від 23.07.2018 року по справі відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 02.10.2018 року закрито підготовче провадження. Відповідачем територіальною громадою в особі Кременчуцької міської Ради Полтавської області відзив на позов не подано. Представником відповідача у межах повноважень на підставі довіреності подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника. При вирішенні питання покладаються на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 17 січня 2018 року [PERSON] помер [INFO] року у м. Печора Республіка Комі Російської Федерації. Відповідно до поданої заяви [PERSON] останній є спадкоємцем на ? часку майна належного [PERSON], який помер [INFO] року. Згідно довідки ТОВ «Житлорембудсервіс» [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] і на день його смерті за вказаною адресою був зареєстрований та проживав один. Із інформації Першої Кременчуцької нотаріальної контори постає що спадкова справа до майна померлого [PERSON] була відкрита за заявою про прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 30 травня 2012 року синам [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] належить по ? частки квартири [ADDRESS]. З витягу про державну реєстрацію прав постає, що [PERSON] на підставі свідоцтва право на спадщину за законом від 30 травня 2012 року оформив на підставі права власності ? частку квартири [ADDRESS] Власником 3/4 частки квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] [PERSON] ? частку спадкового майна не оформив. Постановою Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори від 13.07.2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] року [PERSON], оскільки він пропустив строк для прийняття спадщини. Згідно зі статтею 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 цього Кодексупередбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Виходячи із змісту статті 1220 цього Кодексу, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Положеннями статті 1269 ЦК визначено, що спадкоємець, який бажає реалізувати своє право на прийняття спадщини, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, подає нотаріусу заяву про прийняття спадщини у строк, встановлений законом. Як вбачається з матеріалів справи, у визначений законом строк позивач не прийняв спадщину. А згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, Суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви. У постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 викладений правовий висновок, згідно з яким у разі, якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає. Враховуючи поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини суд вважає, що в даному конкретному випадку позивач вчасно не звернувся до нотаріальної контори за прийняттям спадщини в зв'язку з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього, які були викликані відсутністю інформації про наявність даних про смерть спадкодавця, його образ життя, та обставини, повідомлені позивачем, за яких йому заборонений в»їзд до Російської Федерації, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Таким чином, позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Судом також враховано позиція відповідача щодо спадкового майна, який визнав позов. Інші спадкоємці відсутні. Таким чином, враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, позов підлягає задоволенню з визначенням позивачу строку для подання заяви про прийняття спадщини протягом 3 (трьох) місяців з дня набрання рішенням законної сили. З цих підстав,

Outcome: approved