Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

У квітні 2019 року позивач звернувся до суду із названою позовною заявою, у якій вказує, що 13.10.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу ( платіжної картки) шляхом підписання [PERSON] заяви про приєднання № 360922011 до ДКБО. Встановлено розмір кредитного ліміту у розмірі 10000,00 із строком кредитування 36 місяців з можливим з подовженням на той самий строк. Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання тому виникла заборгованість , яка станом на 29.12.2018 року складає 11813,15 грн. Позивач, посилаючись на вказані вище обставини та на ст. ст. 525, 526, 527, 599, 611, 625, 627, 629, 1054,1055 ЦК України ст. ст. 4, 19, 27, 30, 57, 79, 175, 184, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу за заявою про приєднання № 360922011 від 13.10.2017 року у розмірі - 11813,15 гривень та витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 гривень. 09.04.2019 року ухвалою Володарського районного суду Київської області було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 06.05.2019 року. Зобов`язано позивача надати до канцелярії суду оригінали документів, які містяться у кредитній справі відповідача. 06.05.2019 та 30.05.2019 року до визначеного судом дня представником позивача ухвала суду не була виконана. За клопотанням представника позивача судом відкладено розгляд справи по суті та продовжено процесуальний строк, для подання позивачем доказів до 20.06.2019 року. 18.06.2019 року від позивача на виконання ухвали суду про витребування оригіналів доказів надійшли оригінали документів, які містилися в кредитній справі [PERSON] ( юридична справа по картковому рахунку № [NUMBER] , розпочата 16.02.2017 року) ( а.с. 48-64). Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. [PERSON] було роз`яснено його право подати протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження письмову заяву із запереченнями проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження та про подання відзиву на позовну заяву, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання ним ухвали суду та пакету документів з позовною заявою ( а.с.29). Зазначеним правом відповідач не скористався, відзиву на позовну заяву не надіслав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін не надав. Оскільки позивач не заперечував проти заочного вирішення справи ( а.с.36), суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення у порядку загального позовного провадження, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позицію позивача, за відсутності заперечень відповідача проти позову, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що 13.10.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу ( платіжної картки) шляхом підписання [PERSON] заяви про приєднання № 360922011 до ДКБО. Встановлено розмір кредитного ліміту у розмірі 10000,00 із строком кредитування 36 місяців з можливим з подовженням на той самий строк. Оригінал заяви надано суду позивачем та було досліджено судом ( а.с.7-11). Банк виконав свої зобов`язання та видав відповідачу платіжну картку, яку він отримав про що свідчить наявний підпис в дослідженій судом оригіналі анкети-заяви. Відповідач [PERSON] користувався кредитними коштами та здійснював погашення кредиту, що стверджується наданими банком доказами, зокрема випискою по картковому рахунку . Крім того, банком надано розрахунок заборгованості за кредитом, з якого вбачається, що у відповідача утворилася заборгованість за кредитом, зокрема, не повернута сума банку - 12076,17 грн. : - сума заборгованості по основному кредиту - 10000,00 грн, - сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 1458,23 грн, - сума заборгованості за розрахунково-касове обслуговування- 14,00 грн, - сума пені - 300,30 грн, - сума інфляційних втрат від прострочення суми заборгованості - 11,56 грн, - сума 3% річних від прострочення суми заборгованості - 29,06 грн. Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами, наданими позивачем оригіналами, та не спростовані відповідачем. Суд вважає обґрунтованими доводи позивача викладені у позовній заяві, про те, що всі дії [PERSON] для отримання банківських послуг, свідчать про укладення сторонами кредитного договору на визначених ними умовах про надання та обслуговування платіжних карток на що вказує і підписана про ознайомлення відповідачем заява про приєднання № 2649070/ 160217 ( оригінал було надано позивачем для дослідження). Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступних міркувань. Так, згідно п. 2.1.1.12.4 Умов та правил надання банківських послуг строки і порядок погашення по кредиту (кредитний ліміт) по кредитним картам з встановленим Мінімальним обов`язковим платежем, а також овердрафта, що виник по таким картам, наведений в пам`ятці клієнта/довідці про умови кредитування, яка є невід`ємною частиною Договору, а також встановлюються даним пунктом. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами та частину заборгованості за кредитом. Таким чином, активація картки, користування картковим рахунком, часткове погашення заборгованості та не оспорювання відповідачем її розміру, свідчать про укладення сторонами кредитного договору на визначених ними умовах про надання та обслуговування платіжних карток. Частинами першою та другою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, між сторонами виникли права і обов`язки, які ґрунтуються на кредитних правовідносинах, врегульованих параграфом 2 глави 71 ЦК України «Кредит». Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено існування між сторонами кредитних правовідносин, відповідно до умов укладеного між сторонами договору, існування заборгованості, що нарахована відповідно до умов існуючого договору. Поскільки кредитний ліміт надавався за умови кінцевого терміну повернення, що відповідає строку дії картки, суд вважає що вимоги позивача підлягають задоволенню згідно розрахунку наданого ПАТ « Державний ощадний банк України», а відтак підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 11813,15 грн. Відповідно до ст. 141 ч. 2 ЦПК України судові витрати у розмірі 1921,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved