Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

У листопаді 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом, у якому просили встановити факт відмови відповідача від права власності на частку у квартирі № 76 будинку № 9 на вул. Шептицького у м. Червонограді Львівської області. Вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 16.10.2013 року визнано право власності відповідача на ? частку квартири № 76 будинку № 9 на вул. Шептицького у м. Червонограді Львівської області. Вважають, що відповідач втратив право власності на частку у спільній власності на підставі норм ст.ст. 346, 347 ЦК України. Зазначають, що спірна квартира була придбана за кошти, подаровані [PERSON] дочці [PERSON], в присутності приватного нотаріуса. Відповідач, претендуючи на частку у спірній квартирі, ніде не працював, зловживав алкоголем. За період з 2006 року по даний час їхня дочка, а після її смерті вони самостійно несли витрати по утриманні спірної квартири, а саме: сплачували комунальні платежі, проводили поточний та капітальний ремонти. Відповідач з 2006 року не навідувався до спірної квартири, не цікавився нею, комунальних платежів не сплачував, не проводив догляду та ремонту квартири. 22.12.2015 року відповідач подав до суду письмове заперечення, в якому просить відмовити у задоволенні позову. На обґрунтування заперечення послався на те, що від права власності на спірну квартиру він ніколи не відмовлявся і не вчинив жодних дій, які б свідчили про його відмову від права власності, так як постійно вважав дану квартиру своєю, яка була придбана ним та його колишньою дружиною [PERSON] під час спільного подружнього життя. У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, пояснив, що відповідач є співвласником спірної квартири, надавав кошти позивачам для утримання квартири. З 2010-2011 року припинив надавити кошти, оскільки виник спір щодо визнання його права власності на дану квартиру. На даний час у квартирі проживають орендарі. Позивачі чинять йому перешкоди у користуванні житлом. Просить у задоволенні позову відмовити. Позивачі в судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши представника відповідача, зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на таке. Установлено, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 27.06.2012 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] вирішено визнати за [PERSON] право власності на ? ідеальну частку квартири на вул. Шептицького, 9/76 у м.Червонограді Львівської області та зобовязано Червоноградське МБТІ видати останньому свідоцтво про право власності на ? ідеальну частку квартири на вул. Шептицького, 9/76 у м. Червонограді Львівської області. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 14.02.2013 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, вищевказане рішення скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові [PERSON] відмовлено. Ухвалою ВСУ з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Апеляційного суду Львівської області від 14.02.2013 року скасовано, справу передано на новий розгляд. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 16.10.2013 року скасовано рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 27.06.2012 року в частині зобовязання Червоноградського МБТІ видати [PERSON] свідоцтво про право власності на ? ідеальну частку квартири на вул. Шептицького, 9/76 у м. Червонограді Львівської області та у цій частині ухвалено нове рішення про відмову у позові. В решті рішення залишено без змін. Згідно з копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.09.2014 року за [PERSON] зареєстровано право власності на ? частку квартири на вул. Шептицького, 9/76 у м. Червонограді Львівської області. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.01.2015 року, спадкоємцями майна [PERSON], яка померла 07.05.2009 року, а саме: ? частини квартири на вул. Шептицького, 9/76 у м.Червонограді Львівської області, є до 1/3 часттини її мати - [PERSON], до 1/3 частини її батько [PERSON], до 1/3 частини її дочка [PERSON] Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 346 ЦК України (далі ЦК) право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 347 ЦК особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IVдержавна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів таких прав. Ураховуючи відсутність доказів внесення до державного реєстру (Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) відповідного запису за заявою відповідача про його відмову від належної йому спірної ? частки у праві власності на квартиру № 76 в будинку № 9 на вул. Шептицького у м. Червонограді Львівської області, суд дійшов висновку про відсутність підстав для висновку про відмову відповідача від цього майна, а отже, про відмову у задоволенні позову. При цьому суд вважає за необхідне звернути увагу, що, предявивши зазначений позов, позивачами обрано неналежний спосіб захисту своїх можливо порушених прав у звязку з тим, що відповідач, зокрема, не брав участі в утриманні квартири, не проводив ремонту у ній, не сплачував комунальні платежі.

Outcome: dismissed