Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

У липні 202020 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до ТОВ «Пост Фінанс», 3-я особа: ТОВ «Нова Пошта», в якому просили скасувати накази про звільнення, змінити формулювання підстав звільнення, зобов`язати внести відповідні зміни в трудову книжку та стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Також було заявлено клопотання про витребування у відповідача документів. Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.07.2020 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків вказаних у її мотивувальній частині. 25.08.2020 позивачами [PERSON] та [PERSON] було подано заяви про залишення їх позовних вимог без розгляду. Від позивача [PERSON] надійшло клопотання, в якому вона просила розглядати справу стосовно її позовних вимог в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 26.08.2020 позивачем [PERSON] надано заяву на виконання ухвали судді від 14.07.2020. До заяви додана позовна заява та клопотання про витребування документів. Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.08.2020 відкрито провадження за позовною заявою та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.08.2020 позовну заяву [PERSON] , [PERSON] повернуто позивачам. Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.09.2020 заяву [PERSON] задоволено, витребувано від ТОВ «Пост Фінанс» документи. 28.12.2020 представником позивача [PERSON] - адвокатом Михайловою О.С. подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд: 1) скасувати наказ №1533-к від 15.06.2020 про звільнення [PERSON] за п. 2 ст. 41 КЗпП України; 2) змінити формулювання підстав звільнення [PERSON] в наказі №1533-к від 15.06.2020 із «звільнити у зв`язку з втратою довір`я за п. 2 ст. 41 КЗпП України» на «звільнити за угодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України»; 3) зобов`язати ТОВ «Пост Фінанс» внести відповідні зміни в трудову книжку [PERSON] , змінити запис «звільнена у зв`язку з втратою довір`я за п. 2 ст. 41 КЗпП України» на «звільнена за угодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України»; 4) зобов`язати ТОВ «Пост Фінанс» виплатити [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.06-02.07.2020 у сумі 2 833,87 грн. Позовні вимоги мотивувала тим, що 02.10.2017 позивачка була прийнята на посаду касира пункту надання фінансових послуг філії №2 за наказом №2846 від 29.09.2017 ТОВ «Пост Фінанс». За весь час роботи скарг та нарікань на її роботу не було. У кінці травня 2020 через нестабільну ситуацію на пошті, а також певні конфлікти вирішивши піти з роботи, вона разом ще з двома працівниками ( [PERSON] та [PERSON] ) домовилася з керівництвом про звільнення за угодою сторін з 25 червня 2020 року, тобто з відпрацюванням двох тижнів, внаслідок чого нею була написана заява про звільнення за угодою сторін від 11.06.2020, в якій зазначено про звільнення з 25.06.2020 і на якій є віза керівника відділ Нової Пошти, що він не заперечує. Зазначає, що відповідно до внутрішніх правил, спочатку була направлена сканкопія її заяви про звільнення за угодою сторін від 11.06.2020 на ТОВ «Нова Пошта» та ТОВ «Пост Фінанс», після її схвалення заява була направлена новою поштою на адресу ТОВ «Пост Фінанс» та ТОВ «Нова Пошта», що підтверджується експрес-накладними. На підтвердження наміру з боку роботодавця про звільнення за згодою сторін позивачу було видано екземпляр угоди про припинення трудового договору за згодою сторін від 11.06.2020. На наступний день керівником відділу Нової Пошти №26 у м. Харкові було озвучено, що треба направити заяву [PERSON] про звільнення від 11.06.2020 ще раз на адресу ТОВ «Нова Пошта», що було зроблено та підтверджується експрес-накладною. Позивач вказує, що 15.06.2020 їй було повідомлено, що було видано наказ від 15.06.2020 про її звільнення за п. 2 ст. 41 КЗпП України, у зв`язку із втратою довір`я, без жодних пояснень. Копія наказу про звільнення від 15.06.2020 вона не отримала на руки, проте була з ним ознайомлена і зробила фотокопію. Трудову книжку в день звільнення їй видано не було. Після чого [PERSON] направила на адресу директора ТОВ «Пост Фінанс» Кривошапка А.В. заяву про видачу трудової книжки і тільки 02.07.2020 їй було видано трудову книжку із затримкою 17 днів. Вважає, що відповідачем порушене трудове законодавство, її права та інтереси як працівника, наказ про звільнення №1533-к від 15.06.2020 є незаконним та підлягає скасуванню із зміною формулювання підстав звільнення. Також зазначила, що оскільки волевиявлення щодо анулювання домовленості про звільнення позивачки за угодою сторін було одноосібним, а отже незаконним, тобто виключно з боку роботодавця, підстава зазначена в наказі про звільнення №1533-к від 15.06.2020, а саме п. 2 ст. 41 КЗпП України є неправильною та такою, що підлягає зміні на п. 1 ст. 36 КЗпП України, оскільки відповідач не вправі був змінювати підставу розірвання трудового договору, враховуючи те, що домовленість про звільнення [PERSON] за угодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпП була чинною на той момент. Також позивачем наведений розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що становить 2833,87 грн. (217,99 - середньоденна заробітна плата х 13 - кількість робочих днів вимушеного прогулу). Відповідачем у справі в особі представника [PERSON] 28.01.2021 подано до суду відзив на позов, в якому просить залишити позовні вимоги без задоволення. В обґрунтування зазначив, що з 02.10.2017 позивач працювала на посаді касира пункту надання фінансових послуг філії №2 ТОВ «Пост Фінанс». 11.06.2020 на адресу відповідача надійшла службова записка директора північного регіону філії №2 Шевченко О.В. щодо розгляду питання про звільнення [PERSON] за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України у зв`язку з втратою довір`я. Вказана рекомендація обгрунтована висновком службової перевірки відділу безпеки , яким було встановлено порушення, зокрема, касиром [PERSON] порядку ідентифікації та верифікації особи (видача грошового переказу неналежному отримувачу). Позивачу було достеменно відомо про виявлені порушення - в своїх письмових поясненнях за 10.06.2020 [PERSON] визнала порушення нею касової дисципліни. 15.06.2020 позивача було звільнено з посади у зв`язку з втратою довір`я на підставі п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України (наказ №1533-к про звільнення з посади від 15.06.2020). В день звільнення позивача йому були направлені копія наказу про звільнення та повідомлення про необхідність отримання трудової книжки або надання письмової згоди на її пересилання. 17.06.2020 позивачем направлено на адресу відповідача заяву про направлення трудової книжки на відділення Нової пошти, яка була отримана відповідачем 30.06.2020. Направлення відповідачем 01.07.2020 та отримання позивачем 02.07.2020 трудової книжки сторонами не заперечується. Належних та допустимих доказів отримання відповідачем від позивача 17.06.2020 заяви про направлення їй трудової книжки матеріали справи не містять. Оскільки фактичні обставини справи свідчать про відсутність вини відповідача в затриманні видачі трудової книжки позивачеві, вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягають. 28.01.2021 від відповідача надійшов інформаційний лист, в якому зазначається про те, що з 21.01.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Пост Фінанс» змінило свою власну назву та Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Пей». Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Згідно копії Витягу з наказу №2846-к від 29.09.2017 «Про прийняття на роботу», прийняти [PERSON] на роботу на посаду касира пункту надання фінансових послуг філії №2 ТОВ «Пост Фінанс» з 2 жовтня 2017 року на основне місце роботи з оплатою праці згідно штатного розпису та з випробувальним терміном до трьох місяців. Підстава: заява [PERSON] від 29.09.2017. Згідно копії Службової записки директора Північного регіону філії №2 ТОВ «Пост Фінанс» Шевченка О.В. від 11.06.2020 на ім`я генерального директора ТОВ «Пост Фінанс» Кривошапки А.В., за результатами вибіркового аналізу даних ІС «Novapay» та зіставлення з даними архіву камер відеоспостереження за квітень-травень 2020 встановлені чисельні випадки здійснення операцій з видачі грошових переказів, що надходили на ім`я [PERSON] третій особі без довіреності на здійснення таких правочинів касирами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відділ безпеки товариства у своєму висновку службової перевірки від 10.06.2020 рекомендує керівництву товариства звільнити з займаної посади касирів ПНФП №222032 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України - у зв`язку із втратою довір`я. Згідно копії пояснень [PERSON] від 10.06.2020 на ім`я генерального директора ТОВ «Пост Фінанс» Кривошапки А.В., стосовно видачі грошових переказів, які надходили на ім`я [PERSON] повідомляє наступне:23.05.2020 вона знаходилась на робочому місці та виконувала посадові обов`язки. До неї звернувся [PERSON] з проханням видати йому грошові перекази, які надійшли на ім`я [PERSON] з його слів [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в медичному закладі, а гроші терміново потрібні для викупу нового товару. Враховуючи, що це постійний клієнт ПНФП вона пішла на зустріч клієнту, та після того як він надав їй оригінал свого паспорту та паспорту матері, видала йому грошові перекази. У касових чеках за [PERSON] розписався [PERSON] . За ці послуги вона отримала від клієнта 50 грн. Відповідно до копії Повідомлення начальника відділу кадрового обліку Мельниченко Т.М. від 15.06.2020 за вих. №15-06/2020-12 на адресу [PERSON] , ТОВ «Пост Фінанс» повідомляє про те, що 15.06.2020 з нею було розірваного трудовий договір у зв`язку з втратою довір`я, згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України, в зв`язку з чим просять прибути для отримання належної оформленої трудової книги за адресою: [ADDRESS] . Також повідомлено, що пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки з письмової згоди працівника. Відповідно до копії Наказу від 15.06.2020 №1533-к «Про звільнення» звільнити [PERSON] , касира ПНФП філії №2 ТОВ «Пост Фінанс» (Харківська обл.) 15.06.2020 у зв`язку з втратою довір`я згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України. Утримати з [PERSON] кошти за 4 календарних дні наперед використаної щорічної основної відпустки. Виплатити [PERSON] компенсацію за щорічну додаткову відпустку 3 календарні дні. Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про відпустки» щодо жінки, яка працює та має двох або більше дітей віком до 15 років, виплатити [PERSON] 10 календарних днів додаткової соціальної відпустки за 2020 рік. Підстава: службова записка директора Північного регіону філії №2 ТОВ «Пост Фінанс» Шевченка О.В., висновок службової перевірки, пояснення [PERSON] . Згідно копії заяви [PERSON] від 17.06.2020 на ім`я генерального директора ТОВ «Пост Фінанс» Кривошапки А.В., [PERSON] просить виплатити усі кошти та відправити трудову книжку до відділення №26, м. Харкові. Згідно з Розпискою [PERSON] від 02.07.2020 на ім`я генерального директора ТОВ «Пост Фінанс» Кривошапки А.В., [PERSON] трудову книжку серії [NUMBER] отримала з затримкою 02.07.2020. Згідно копії Довідки ТОВ «Пост Фінанс» від 13.11.2020 №ПФ000001162, виданої [PERSON] , у тому, що вона працювала в ТОВ «Пост Фінанс» з 02.10.2017 по 15.06.2020 на посаді касир ПНФП. Дохід за період з 01.06.2019 по 31.05.2020 склав 55 192, 71 грн. Згідно розрахункового листка [PERSON] за червень 2020, за період травень 2020 - 05.06.2020 виплачена сума 2345,64 грн; за період червень 2020-15.06.2020 виплачена 2053,94 грн. Трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу (п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпПУкраїни). Розірвання трудового договору за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України можливе за таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір`я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу. Правовий аналіз цієї норми матеріального права дає підстави для висновку про те, що вона не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків, чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов`язкової умови для звільнення працівника; звільнення з підстави втрати довір`я може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом, тощо), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-100цс16 та постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 520/7491/16. Відповідно до п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9 при розгляді справ про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктами 2 і 3 ст. 41 КЗпП України, судам слід враховувати, що розірвання трудового договору з цих підстав не є заходом дисциплінарного стягнення і тому вимоги ст. 148, 149 КЗпП України про строк і порядок застосування дисциплінарних стягнень на ці випадки не поширюються. Разом з тим при вирішенні справ про звільнення з цих підстав суди мають брати до уваги відповідно час, що пройшов з моменту вчинення винних дій чи аморального проступку, наступну поведінку працівника і інші конкретні обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Звільнення з підстав втрати довір`я (п. 2 ст. 41 КЗпП України) суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). Виходячи з норм чинного трудового законодавства та судової практики, роботодавцю для звільнення працівника, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності, за ст. 41 п. 2 КЗпП України, достатньо вчинення умисно або необережно таких дій, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я. Згідно із Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань, види економічної діяльності ТОВ «Нова Пей»: 64.19 Інші види грошового посередництва (основний); 64.9 Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення). Суд приходить до висновку, що звільнення позивача за ст. 41 п. 2 КЗпП України є цілком обґрунтованим та законним, у зв`язку із чим, наказ 15.06.2020 №1533-к «Про звільнення [PERSON] », є таким, що виданий з дотриманням норм чинного законодавства України, оскільки встановлено, що позивачка, як касир ПНФП обслуговувала грошові цінності, а втрата власника або уповноваженего ним органу до неї довір`я є достатньою підставою для її звільнення. Суд зауважує, що посилання позивача на існування підстав для її звільнення за угодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпП України, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи. Так, зокрема, згідно наданої позивачем копії Угоди про припинення трудового договору від 11.06.2020, [PERSON] , що працює на посаді касир ПНФП та ТОВ «Пост Фінанс» в особі начальника відділу кадрового обліку [PERSON] , яка діє на підставі довіреності №55 від 21.01.2019 досягли взаємної згоди про припинення трудового договору за угодою сторін (п.1 ст. 36 КЗпП України). Однак, підпис зі сторони ТОВ «Пост Фінанс» у вказаній угоді відсутній. Відповідно до копії заяви [PERSON] від 11.06.2020 на ім`я директора ТОВ «Нова Пошта» Бульби О.М., в якій [PERSON] просить звільнити її з роботи за угодою сторін 25.06.2020, будь-які погодження зі сторони працедавця також відсутні. З огляду на те, що звільнення на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України передбачає двосторонню згоду на вказане рішення, відсутність підтвердження згоди чи погодження роботодавця на волевиявлення працівника на звільнення за угодою сторін, унеможливлює ухвалення рішення щодо звільнення особи за вказаною статтею КЗпП України. Судом не встановлено порушення з вини роботодавця ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» ст. 47 КЗпП щодо видачі трудової книжки в день звільнення. З огляду на те, що 15.06.2020, в день звільнення [PERSON] їй було направлено наказ про звільнення та повідомлення про можливість отримання трудової книжки, або її направлення за згодою позивача на адресу вказану нею у заяві. Таким чином, видаючи наказ про звільнення [PERSON] з роботи у зв`язку з учиненням ним винних дій, які дають підстави для втрати довір`я до нього як працівника, що безпосередньо обслуговує матеріальні цінності (на підставі пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України), ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» діяло відповідно до вимог чинного трудового законодавства України. В зв`язку з відмовою в задоволенні вимоги про визнання незаконним наказу про звільнення, підлягають відмові й вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, як похідні від основної вимоги. Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed