Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав, в якій просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] ; стягнути аліменти з [PERSON] , [INFO] , на її користь на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути аліменти з [PERSON] , [INFO] , на її користь на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що вона є рідною сестрою [PERSON] . Відповідачі [PERSON] , [PERSON] є батьками малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . На протязі останніх двох років малолітня дитина проживає разом з нею. Дитиною відповідачі не опікуються, покинули її, жодним чином не приймають участі у вихованні та утриманні дитини, матеріальної допомоги не надають. У зв`язку з тим, що відповідачі ухиляються від утримання та виховання дитини, вона змушена звернутися до суду з цим позовом. У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, не повідомили суд про причини неявки, хоча були належним чином повідомленими про день та час розгляду справи. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при ухваленні рішення просить врахувати інтереси дитини. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визначеними в Україні. Відповідно до ст. ст. 150, 151 СК України, ст. 11,12 ЗУ «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов`язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання є одним із основних прав дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції ООН батьки несуть відповідальність за виховання і розвиток дитини. Якщо батьки не виконують свої функції, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то ч.2 ст. 164 СК України передбачає підставу для позбавлення батьківських прав. Пленум Верховного суду України в постанові № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, та відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про духовний і фізичний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У судовому засіданні встановлено, що батьками малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] ,згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України за № 00022137730 від 16.02.2019 року, є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав та призначення опікуна обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З висновку Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] вбачається, що у відповідачів є малолітня дитина: [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] злісно ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, не займаються вихованням та утриманням малолітньої дитини, не цікавляться її розвитком, життям та здоров`ям, довгий час не проживають з дитиною, малолітня дитина проживає зі своєю рідно тіткою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З метою захисту законних прав та інтересів малолітньої дитини, враховуючи злісне ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . На даний час малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своїми дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що відповідачі не виконують своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дитини, не піклуються про дитину та матеріально її не забезпечують, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, а тому, враховуючи характер ставлення відповідачів до дитини, суд вважає за необхідне застосувати крайній захід впливу та позбавити [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст. 181 СК України обов`язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3--1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3--2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідачі працездатні, хронічними захворюваннями не хворіють, стягнень за виконавчими документами з відповідачів не проводиться. Відтак, суд у даній справі бере до уваги викладені обставини та зважає на положення ст.27 Конвенції про права дитини, відповідно до якої батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, а тому, вважає за можливе, зобов`язати відповідачів виплачувати аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) з кожного щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 15 липня 2019 року. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved