Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] За життя батько склав заповіт, яким заповідав позивачу 6/10 частин житлового будинку [ADDRESS], в відповідачу - 4/10 частини вказаного житлового будинку. Заповіт не скасований та не змінений. Позивач прийняв спадщину, звернувшись до нотаріальної контори у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини. У оформленні спадщини нотаріусом було відмовлено, оскільки у позивача відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, які утримує у себе відповідач у справі. З наведених підстав просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно - 6/10 частин житлового будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому ЦПК України порядку, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Суд, за згодою представника позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 224 ЦПК України за відсутністю відповідача. Заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с.16). 13.11.2007р. [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], яким заповів 4/10 частин житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] - відповідачу у справі, 6/10 частини вказаного житлового будинку заповів позивачу [PERSON] З витягу зі Спадкового реєстру вбачається, що на час відкриття спадщини заповіт не був скасований. Згідно довідки ОП ЗМБТІ право власності на будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою (а.с.21-24). Вказаний договір наданий ТОВ ЗМБТІ на запит суду (а.с.83-86). Згідно висновку оцінювача майна [PERSON], найбільш ймовірна ринкова вартість спірного об'єкта оцінки становить 127017,00 грн. З матеріалів спадкової справи №23/2010 від 19.06.2010р. вбачається, що [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] 19.06.2010р. із заявою про прийняття спадщини. [PERSON] звернувся до Другої Запорізької державної нотаріальної контори 07.08.2010р. (а.с.72-73). Постановою приватного нотаріуса [PERSON] від 29.08.2013р. №383/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки [PERSON] не надав правовстановлюючі документи на будинок, а зі змісту його заяви вбачається, що між спадкоємцями наявний спір. Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За змістом п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Оскільки заповіт не скасований і не визнаний недійсним, позивач прийняв спадщину, звернувшись у встановленому законом порядку із заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з відсутністю умов для нотаріального оформлення спадщини нотаріус відмовив у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на 6/10 частин будинку [ADDRESS], який належав спадкодавцю на праві власності, зазначене дає підстави для визнання в судовому порядку за позивачем права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] відповідно до заявлених позовних вимог.

Outcome: approved