Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Одеської дирекції звернулось до суду з позовною заявою, в подальшому уточнивши її, до [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] та просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 16 535, 53 грн., а також суму судового збору у розмірі 229, 40 грн. При цьому позивач посилається на те, що 06 січня 2012 року о 09 год. 30 хв. [PERSON], керуючи автомобілем Mercedes S 500 д/н [NUMBER] рухався по вул. Преображенській з боку вул. Базарна, в напрямку вул. Троїцька, на нерегульованому перехресті вул. Успенська - вул. Преображенська, не надав дорогу та скоїв зіткнення з автомобілем УАЗ-3909 д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався по вул. Успенській (головна дорога) з боку вул. Тираспольська в напрямку Олександрівського пр.-ту. Внаслідок даного зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Керування автомобілем УАЗ-3909 д/н [NUMBER] здійснював [PERSON], який знаходився у трудових відносинах з Одеською дирекцією УДППЗ «Укрпошта». Тобто власником вищевказаного пошкодженого автомобіля є позивач. Також позивач зазначає, що в подальшому вина [PERSON] була підтверджена постановою Приморського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2013 року, якою він був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Тому позивач просить стягнути з відповідача грошову суму у розмірі 16 535, 53 грн., необхідну для проведення ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля УАЗ-3909 д/н [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП від 06 січня 2012 року. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні не визнали позовні вимоги УДППЗ «Укрпошта» та вказали, що постановою Апеляційного суду Одеської області від 17 березня 2014 року, що набрала законної сили, постанова Приморського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2013 року, якою [PERSON] був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасовано, та справу про адміністративне правопорушення закрито у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення згідно п. 1 ст. 247 КУпАП. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що вважає позов УДППЗ «Укрпошта» обґрунтованим. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, прийнявши до уваги докази, вислухавши думки сторін та їх представників, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, суд вважає позовні вимоги УДППЗ «Укрпошта» такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно постанови Приморського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2013 року, 06 січня 2012 року о 09 год. 30 хв. [PERSON], керуючи автомобілем Mercedes S 500 д/н [NUMBER] рухався по вул. Преображенській з боку вул. Базарна, в напрямку вул. Троїцька, на нерегульованому перехресті вул. Успенська - вул. Преображенська, не надав дорогу та скоїв зіткнення з автомобілем УАЗ-3909 д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався по вул. Успенській (головна дорога) з боку вул. Тираспольська в напрямку Олександрівського пр.-ту. Внаслідок даного зіткнення автомобіль УАЗ-3909 д/н [NUMBER] отримав механічні пошкодження у вигляді деформації передньої панелі, заднього борту з правої сторони, правої передньої та за задньої правої двері, правого переднього колісного диску. Відповідно до вищевказаної постанови суду [PERSON] був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Також судом встановлено, що [PERSON], який керував автомобілем УАЗ-3909 д/н [NUMBER] під час ДТП від 06 січня 2012 року, знаходився у трудових відносинах з УДППЗ «Укрпошта», працював в підприємстві на посаді водія, відповідно до наказу №74-к від 10 березня 2011 року. Згідно наказу Одеської дирекції УДППЗ «Укрпошта» №84-к від 06 березня 2012 року [PERSON] був звільнений з роботи за власним бажанням. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України. Отже, власником автомобіля УАЗ-3909 д/н [NUMBER] є УДППЗ «Укрпошта», що підтверджується відповідним технічним паспортом [NUMBER] від 02 квітня 2009 року. Тому саме УДППЗ «Укрпошта» звернулось до суду з вимогами про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП від 06 січня 2012 року. Згідно полісу №АА 5845357 вищевказаний транспортний засіб в рамках дії Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» був застрахований ПрАТ «УПСК». Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності з ч. 2, 5 ст. 1187, п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок зіткнення декількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Однак у судовому засіданні встановлено, що постановою Апеляційного суду Одеської області від 17 березня 2014 року, що набрала законної сили, постанова Приморського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2013 року, якою [PERSON] був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасовано, та справу про адміністративне правопорушення закрито у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення згідно п. 1 ст. 247 КУпАП. Зі змісту вищевказаної постанови суду також вбачається, що Приморський районний суд м. Одеси, виносячи постанову від 07 серпня 2013 року, зробив хибний висновок про доведеність винуватості [PERSON] в ДТП, яке мало місце 06 січня 2012 року, лише на підставі протоколу про адміністративне правопорушення. Також вказано, що постановою судді від 19 березня 2012 року матеріали справи відносно [PERSON], про скоєння ним адміністративного правопорушення, були повернуті до відділу ДАІ для доопрацювання та належного оформлення, так як окрім протоколу, в матеріалах справи були відсутні будь які пояснення свідків, потерпілих, відсутня схема ДТП. Проте вищевказані недоліки усунуті не були. Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинен був повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, а також з'ясувати: чи було здійснено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його здійсненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, пом'якшуючі або обтяжуючі відповідальність, чи заподіяний матеріальний збиток, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи та з'ясувати причини і умови, які сприяли здійсненню адміністративного правопорушення, для того, щоб ухвалити законне й обґрунтоване рішення. Таким чином, позивачем не доведено вину [PERSON] у заподіянні шкоди автомобілю УАЗ-3909 д/н [NUMBER] під час ДТП від 06 січня 2012 року, а отже, не доведена і підстава для відшкодування такої матеріальної шкоди УДППЗ «Укрпошта». Це кореспондує загальним положенням процесуального законодавства (ч. 1 ст. 60 ЦПК України), відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Оскільки УДППЗ «Укрпошта» не доведена вина [PERSON] у заподіянні підприємству матеріальної шкоди, то відповідно в суду немає підстав для задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги УДППЗ «Укрпошта» є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Крім того, судом встановлено, що в забезпечення позову за заявою представника позивача ухвалою суду від 16 квітня 2014 року був накладений арешт на автомобіль HONDA SHUTTLE, д/н [NUMBER], 1999 року випуску, що належить на праві приватної власності [PERSON] Відповідно до ч. 3 та ч. 6 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволені позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Тому, оскільки судом відмовлено в задоволенні позовних вимог УДППЗ «Укрпошта», то суд вважає за можливе скасувати заходи забезпечення позову накладені ухвалою суду від 16 квітня 2014 року.

Outcome: dismissed