Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із позовною заявою до Джуринської територіальної громади (далі - відповідач) про визнання причини пропуску строку для прийняття спадщини поважною та надання додаткового строку для прийняття спадщини. Зазначив, що [INFO] в с. Сапіжанка Шаргородського району Вінницької області помер його батько [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається, зокрема, з земельної ділянки, площею 1,2022 га, яка розташована на території Сапіжанської сільської ради Шаргородського району Вінницької області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач є спадкоємцем зазначеного майна в порядку спадкування за законом. Інших спадкоємців немає. Під час оформлення спадщини, з`ясувалось, що позивач пропустив шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , у зв`язку із чим нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії. Причиною пропуску строку звернення у нотаріальну контору для оформлення спадщини стало те, що позивач не знав про існування у батька спадкового майна, оскільки проживав з матір`ю та вітчимом в іншому населеному пункті. Просить визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] пропущений ним з поважних причин та визначити додатковий строк в три місяці для прийняття спадщини. У судове засідання позивач не з`явився, проте в поданій до суду 24 травня 2021 року заяві представник позивача - адвокат Філатов А.В. просить справу розглянути у його та позивача відсутності; позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 24). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте 18 травня 2021 року від сільського голови Джуринської сільської ради Галини Попсуй до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника сільської ради; не заперечують щодо задоволення позовних вимог (а.с. 22). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із такого. [INFO] в с. Сапіжанка Шаргородського району Вінницької області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] (а.с. 8). Після смерті Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається, зокрема, з земельної ділянки, площею 1,2022 га, яка розташована на території Сапіжанської сільської ради Шаргородського району Вінницької області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку Серії ВН №131633 (а.с.10). Позивач [PERSON] є спадкоємцем майна після смерті [PERSON] за законом, оскільки є його сином, що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с.6). З довідки виконавчого комітету Сапіжанської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 17 березня 2020 року № 316 вбачається, що [PERSON] на день смерті - [INFO] - постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Згідно запису в по господарській книзі №3, особовий рахунок № [NUMBER] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ніхто не проживав та не був зареєстрований. Спадкоємців по заповіту немає. Спадкоємцем померлого за законом є син [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Із витягу зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилась (а.с. 12). Постановою приватного нотаріуса Шаргородського районного нотаріального округу Вінницької області Цимбалюка І.М. від 07 квітня 2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстави пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 11). Судом установлено, що позивач [PERSON] пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані зі спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із частинами 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , з огляду на це, на переконання суду, позивачеві слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю в три місяці, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Ураховуючи викладене вище, суд доходить висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved