Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

У липні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого вказала, що [INFO] померла її мати, [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, у тому числі, на земельну ділянку, площею 6,31 га, розташовану на території Зорянської сільської ради колишнього КСП «Маріупольський». Спадкодавець заповіту не залишила. Позивачка як дочка спадкодавця, а так само відповідачі [PERSON], як син спадкодавця, та [PERSON] як дочка спадкодавця, є спадкоємцями першої черги спадкування за законом. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з огляду на те, що через свою юридичну малограмотність помилялася щодо встановленого порядку прийняття спадщини, вважаючи, що до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини необхідно звернутися у будь-який час після закінчення шести місяців з дня смерті спадкодавця. Коли ж вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, нотаріус відмовив у прийнятті такої заяви та у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] Причину відмови нотаріус мотивував тим, що позивачкою було пропущено строк прийняття спадщини. Одночасно з цим, нотаріус рекомендував звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивачка просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася [INFO] зі смертю [PERSON]. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, зі свідоцтва про смерть, виданого 03 грудня 2013 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 03 грудня 2013 року за актовим записом № 1474, вбачається, що [PERSON] померла [INFO]. Згідно свідоцтва про народження від 22 травня 1959 року батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 22.12.1981 року Будинком одруження м. Жданова Донецької області, 22 грудня 1981 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 4449. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». Із цього суд дійшов висновку про те, що матір'ю позивачки [PERSON] дійсно є спадкодавець, [PERSON], яка померла [INFO]. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Отже, позивачка є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після [PERSON], померлої [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України передбачений строк для прийняття спадщини - шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У передбачений законом строк для прийняття спадщини із відповідною заявою до нотаріуса позивачка не звернулася, оскільки через свою юридичну малограмотність, помилялася щодо встановленого порядку прийняття спадщини. Таку причину пропуску строку для прийняття спадщини суд визнає поважною. Законодавством України, що діяло на час відкриття спадщини, та діє на час ухвалення судом рішення, не встановлено жодних обмежень часу, протягом якого особа може звернутися до суду із заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved