Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

У листопаді 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося у суд з позовом, в якому зазначає, що між банком та [PERSON] 19 липня 2011 року було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у сумі 5000 гривень зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписавши заяву, відповідач тим самим погодився на те, що разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, ця заява складає між ним та банком договір. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, [PERSON] зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, а згідно з п. 2.1.1.7.6 при порушенні строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, зобовязався сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Оскільки відповідач зобов'язань по договору не виконує, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 11937 грн. 35 коп., що утворилась станом на 30.09.2015 року, у тому числі: 3798 грн. 32 коп. - заборгованість по кредиту, 5980 грн. 45 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 1113 грн. 94 коп. - заборгованість по пені та комісії, і штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 544 грн. 64 коп. (процентна складова), і стягнути судові витрати у розмірі 1218 грн. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, подав клопотання у якому просив справу розглянути у його відсутності та у разі неявки відповідача постановити заочне рішення (а.с. 38). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав повністю і пояснив, що у звязку з тяжким матеріальним становищем не має можливості платити борг по кредитному договору. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши письмові докази у справі, суд доходить висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України (далі - ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, та у встановлений законом або договором строк. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених зобов'язанням. Судом встановлено, що 19 липня 2011 року [PERSON] підписав заяву про надання банківських послуг у вигляді надання кредитної картки «Універсальна» зі встановленим на ній лімітом у сумі 5000 гривень із базовою відсотковою ставкою за користування кредитними коштами 30 % річних із розрахунку 360 днів у році на суму залишку заборгованості та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому відповідач висловив згоду на укладення договору саме у такій формі, про що свідчить його підпис на заяві позичальника, яка разом з Умовами і правилами надання банківських послуг в цілому складає договір надання банківських послуг. Згідно з п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, [PERSON] зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, відсотках за користування ним, по перевищенню платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (а.с. 7, 8-31). Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії. Згідно з п. 2.1.1.12.8. Умов та правил надання банківських послуг банк стягує комісію за обслуговування у відповідності з Тарифами банку (а.с. 7). Обставини користування кредитними коштами і розмір заборгованості, який, згідно з розрахунком заборгованості станом на 30.09.2015 року становить 11937 грн. 35 коп., з яких: 3798 грн. 32 коп. - заборгованість по кредиту, 5980 грн. 45 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 1113 грн. 94 коп. - заборгованість по комісії, і штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 544 грн. 64 коп. (процентна складова), відповідач [PERSON] не заперечив. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] належить задовольнити повністю. На підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача належить стягнути понесені останнім та документально підтвердженні (а.с. 1) судові витрати у розмірі 1218 грн.

Outcome: approved