Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

У липні 2019р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, з 16 вересня 2012 року. За період шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на її утриманні. Рішенням Тростянецького районного суду від 20.09.2016р. у справі №147/1087/16-ц із відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] щомісячно в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) з дня пред`явлення позову. Зазначила, що відповідач має стабільний дохід, отримує заробітню плату, працює у ТОВ «Вінницька птахофабрика» філія птахокомплекс, але добровільно матеріальної допомоги не надає, а тому у неї виникла потреба у збільшенні розміру аліментів на утримання доньки у зв`язку із здорожчанням життя, збільшення вікових потреб дитини, необхідністю її навчання, особистого духовного та фізичного розвитку. У зв`язку з чим просила суд винести рішення, яким стягувати з [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дочкою повноліття. 24.07.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено перше судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу без її участі та задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав та просив суд розглянути справу без його участі . Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Статтею 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З матеріалів справи вбачається, що 16.09.2012р. між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Виконкомом Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 16.09.2012р. зроблено відповідний актовий запис за № 04. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9) [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданим 22.03.2016р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 10). Згідно копії довідки №667 від 26.06.2019р., виданої виконкомом Гордіївської сільської ради, дитина [PERSON] , [INFO] на даний час проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні (а.с. 11). Рішенням Тростянецького районного суду від 20.09.2016р. у справі №147/1087/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, із відповідача стягнуто аліменти на неповнолітню доньку [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи від дня пред`явлення позову 29.08.2016р., щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та аліменти на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи від дня пред`явлення позову 29.08.2016р., щомісячно, до досягнення дочкою [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] (а.с. 12-13). Виконавчий лист №147/1087/16-ц було видано 27.06.2019 року (а.с. 14). Згідно з ч.4\~ст.82 ЦПК України\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. [PERSON] просила суд збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Тростянецького районного суду від 20.09.2016 року до 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, посилаючись на здорожчання життя, збільшення вікових потреб дитини, необхідністю її навчання, особистого духовного та фізичного розвитку. Відповідач позовні вимоги визнав. При визначенні\~розміру аліментів\~у відповідності\~до ст.\~182\~СК України\~суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.\~\~\~\~\~\~\~\~ У статті 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до\~суду із\~вищевказаними вимогами,\~ [PERSON] \~не додано\~жодного доказу\~на підтвердження\~ погіршення\~її матеріального\~стану,\~погіршення здоров`я та матеріального становища дитини, а також доказів про покращення матеріального стану відповідача. Будь-яких заяв чи клопотань від позивача до суду не надходило. Також суд зазначає, що визнання відповідачем позову в частині збільшення розміру аліментів не є підставою для зміни їх розміру. Відповідач не позбавлений можливості в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання доньки в достатньому, на його думку, розмірі. Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON] у зв`язку з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог. Також, у позовній заяві [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного. В силу ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. 2 п. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача, а тому підстави для відшкодування [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 800 грн., відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 7 ст. 141 ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову позивача звільненого від сплати судових витрат без задоволення, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що позивач на момент звернення до суду була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Доказів понесення відповідачем по справі судових витрат суду не надано.

Outcome: dismissed