Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики посилаючись на те, що 09 жовтня 2012 року відповідач згідно розписки отримав у борг від нього грошові кошти у розмірі 24000 грн. та зобов'язався повернути до 09.11.2012 року. В добровільному порядку відповідач не повернув грошові кошти. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 24000 грн., 3% річних в розмірі 721 грн. 97 коп., різницю з врахуванням індексу інфляції в розмірі 192 грн., а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, у [PERSON] існує борг перед [PERSON] в сумі 24000 грн., що підтверджується розпискою від 09 жовтня 2012 року (а.с.5). Борг відповідач зобов'язався повернути до протягом місяця, тобто до 09 листопада 2012 року. Судом встановлено, що відповідач не повернув позивачу грошові кошти в сумі 24000 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність або оперативне управління гроші, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не надав жодного доказу того, що ним було повернуто в добровільному порядку грошові кошти в сумі 24000 грн., тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, з врахуванням індексу інфляції та 3% річних за період з листопада 2012 року по жовтень 2013 року, складає 24913 грн. 97 коп. (24000 грн. основний борг + 721 грн. 97 коп. 3% річних (24000 грн. х 3% / 100) / 365 х 366 дні) + 192 грн. індекс інфляції (за листопад 2012 року (24000 грн. х 99,9% /100) - 24000 грн. = -24 грн.; за грудень 2012 року (24000 грн. х 100,2% /100) - 24000 грн. = 48 грн.; за січень 2013 року (24000 грн. х 100,2% /100) - 24000 грн. = 48 грн.; за лютий 2013 року (24000 грн. х 99,9% /100) - 24000 грн. = -24 грн.); за березень 2013 року (24000 грн. х 100,0% /100) - 24000 грн. = 0 грн.; за квітень 2013 року (24000 грн. х 100,0% /100) - 24000 грн. = 0 грн.; за травень 2013 року (24000 грн. х 101,0% /100) - 24000 грн. = 240 грн.; за червень 2013 року (24000 грн. х 100,0% /100) - 24000 грн. = 0 грн.; за липень 2013 року (24000 грн. х 99,9% /100) - 24000 грн. = -24 грн.; за серпень 2013 року (24000 грн. х 99,3% /100) - 24000 грн. = -168 грн.; за вересень 2013 року (24000 грн. х 100,0% /100) - 24000 грн. = 0 грн.; за жовтень 2013 року (24000 грн. х 100,4% /100) - 24000 грн. = 96 грн.). За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача борг в сумі 24000 грн., 721 грн. 97 коп. 3% річних та 192 грн. індексу інфляції. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 249 грн. 14 коп. З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved