Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

У квітні 2019 року позивач звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні майном та вселення. У своїй позовній заяві позивач посилався на те, що з 06.11.2007 року він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира, після смерті батька позивача - [PERSON] , на підставі спільної часткової власності належить позивачу та відповідачам. Разом з тим, відповідачі змінили замки та позивач не може потрапити до квартири. У зв`язку з наведеним, просив вселити його до у квартиру за адресою: [ADDRESS] , зобов`язати відповідачів не чинити йому перешкод у користуванні даним житлом, а також просив стягнути з відповідачів на свою користь судові витрати. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 14 травня 2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що не заперечує щодо задоволення позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи була повідомлялась належним чином, у відповідності до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.04.2018 року, державним нотаріусом Шомтої дніпровської державної нотаріальної контори посвідчено, що спадкоємцями [PERSON] є його дружина - [PERSON] , дочка - [PERSON] та син - [PERSON] Спадщина, на яку видано це свідоцтво зкладається з частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] Згідно наявної в матеріалах справи копії паспорту серії [NUMBER] , виданого Індустріальним РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачем пояснено, що відповідач чинить перешкоди у користуванні належним йому майном, у зв`язку з чим він змушений був звернутися до суду, на що суд зазначає наступне. За правилами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Відповідно до п. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ст.ст. 356, 358 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. За нормою ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його права, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ними (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом враховано, що відповідачем визнано позов, а відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є тим допустимим та законним способом захисту порушених прав та інтересів, та усунення відповідачем перешкод у користуванні майном, які полягають в обмеженні останнім права позивача до доступу та користування належною йому на праві власності частиною квартири. Таким чином, позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , про усунення перешкод у користуванні майном та вселення я підлягає задоволенню. Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до солідарного стягнення з відповідачів підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду, а саме судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved