Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

У листопаді 2014 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] в якій просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини та стягнення коштів на утримання дружини. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований 21 квітня 2012 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №126. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з 07 жовтня 2014 року сторони не ведуть спільне господарство і не підтримують подружні стосунки, проживають окремо, тому що за час спільного проживання переконались, що у них різні погляди на сімейні відносини, немає спільних інтересів крім доньки, втратили почуття поваги один до одного. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, шлюб існує лише формально. Спору про поділ майна не має. Дитина після розівання шлюбу буде проживати разом із матір'ю. Також позивач в своїй позовній заяві просить стягнути аліменти на утримання їх дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 800 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття та стягнути кошти на своє утримання, як дружини, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох річного віку. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги, які викладені в позовній заяві підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину не заперечував. Стосовно стягнення коштів на утримання дружини заперечував. Надавши квитанції про сплату комунальних послуг, довідку № 698621 та копію своєї трудової книги. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, [PERSON], виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 21 квітня 2012 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №126, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії[NUMBER]. (а.с.9) Подружжя від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] актовий запис №742 (а.с. 5) У відповідності до ст.110 СК України шлюб може бути розірвано у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше проживання подружжя та збереження сім'ї неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Майнового спору сторони не мають, їх сім'я розпалась, сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому шлюб, укладений між сторонами 21 квітня 2012 року слід розірвати. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Як було встановлено судом, після припинення фактичних шлюбних відносин дитина залишиться проживати з матір'ю, знаходиться на її утримання, а батько достатньої матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. ст.180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду. Відповідно ст.183 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, які будуть стягуватися на неповнолітню дитину з її батьків, визначається у частці від заробітку (доходу) платника аліментів і за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 191 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є інвалідом третьої групи, отримує пенсію, згідно копії трудової книжки не працює. Таким чином, позов [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їх спільної малолітньої дитини відповідає вимогам закону, та підлягає задоволенню частково в розмірі 400 гривень з урахуванням матеріального становища відповідача. Позивач також просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання, як дружини, з якою проживає дитина, у розмірі 500 гривень щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до вимог ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В даному випадку суд не погоджується з заявленим позивачем розміром аліментів на її утримання, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] офіційно не працює, є інвалідом третьої групи, , сплачує комунальні послуги, тому не має можливості надавати таку допомогу. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial