Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

У липні НТУ «ХПІ» звернувся до суду з позовом до відповідача та просив суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у студентському гуртожитку №1 НТУ «ХПІ», розташованому за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн. Свої позовні вимоги він обґрунтувала тим, що на балансі НТУ «ХПІ» знаходиться будівля гуртожитку №1, який розташований за адресою: [ADDRESS] з 1931 року. Власником вказаного гуртожитку є Держава України в особі Міністерства освіти і науки України. Право оперативного управління, балансоутримання належить позивачу відповідно до Реєстраційного посвідчення на об'єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам від 19.01.2004р. Відповідно до п.2 «Примірного положення про гуртожитки», що затверджене Постановою Ради Міністрів СРСР від 03.06.1986р. №208, яке є чинним на сьогоднішній день та на день виникнення спірних правовідносин: «гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання». [PERSON] було зараховано до університету, як студента НТУ «ХПІ» на підставі наказу №1600-ІІІ від 26.07.2004 року. У зв'язку з цим відповідач був поселений у гуртожиток №1, розташований за адресою: [ADDRESS], відповідачу була виділена кімната, він зареєстрував своє місце проживання за адресою гуртожитку. 30.06.2010 року відповідача було відраховано з Університету на підставі наказу №1171-Ш від 29.06.2010 року про закінчення повного курсу теоретичного і практичного навчання освітньо-кваліфікаційного рівня «магістр», тобто з цього періоду відповідач більш не є студентом НТУ «ХПІ». Відповідач ще 01.07.2010 року виїхав самостійно з гуртожитку і по теперішній час не проживає у гуртожитку, але і досі не знявся з реєстрації. Вказували, що відповідач, який більш ніж півроку не проживає у гуртожитку, автоматично втрачає право користування жилим приміщенням гуртожитку. Відповідач на даний час ніякого відношення до Університету немає і після його відрахування з числа студентів повинен виселитись, звільнити кімнату та знятись з реєстрації. Відповідач залишив приміщення гуртожитку, але залишився зареєстрованим за адресою: [ADDRESS]. Тому зазначали, що [PERSON] втратила право користування кімнатою в гуртожитку за адресою: [ADDRESS], як особа, що не проживає без поважних причин строком більш ніж шість місяців, що є підставою для зняття його з реєстрації. [PERSON] не є студентом НТУ «ХПІ» і не перебуває у трудових відносинах з позивачем. На теперішній час місце перебування відповідача невідомо, ніяких відомостей щодо нього позивачу не надходило. Позивач є особою, у якого будівля гуртожитку знаходиться в оперативному управлінні. Реєстрація відповідача у гуртожитку перешкоджає позивачу в певній мірі виконувати покладені на нього функції щодо надання освітніх послуг та використання приміщення для розміщення студентів, робітників. У судовому засіданні представник позивача НТУ «ХПІ» Єловець Г.Ю., яка діє на підставі довіреності від 14.01.2014 року №66-01-16/10 у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, була повідомлена належним чином про час та дату слухання справи. Враховуючи згоду позивача на розгляд справи в порядку заочного розгляду, суд вирішує справу у відповідності до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Третя особа - представник ГУ ДМС у Харківській області у судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв і клопотань до суду не надав. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно довідки головного бухгалтера НТУ «ХПІ» від 08.04.2014р. №66-18/80 на балансі НТУ «ХПІ» знаходиться будівля гуртожитку №1, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Згідно картки прописки НТУ «ХПІ» форми «А» [PERSON] зареєстрована у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Згідно довідки начальника відділу кадрів НТУ «ХПІ» від 18.06.2014р., [PERSON] з 30.06.2010 р. і по теперішній час у списках студентів університету не значиться (а.с.19). У відповідності до вимог ст. 127 ЖК України, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. У відповідності до вимог ч.2 ст. 128 ЖК України жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. Відповідно до ст. 132 ЖК України особи що вчилися в навчальних закладах і вибули з них , підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення з гуртожитку. Відповідно до акту комісії гуртожитку №1 від 14.05.2014р., [PERSON] 01.07.2010 року за власним бажанням виїхав з гуртожитку №1 і по теперішній час в ньому не проживає (кімната №5906 звільнена від особистих речей, передані ключі), але зберігає реєстрацію. (а.с.16). Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.16 ЦК України особа на захист своїх цивільних прав та інтересів має право способом захисту обрати припинення дії яка порушує право. Пленум Верховного Суду України в п. 22 Постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» указав, що, вирішуючи спори про виселення з гуртожитків, судам слід з'ясовувати, крім інших питань, і питання щодо видачі відповідно до Примірного положення ордера на зайняття жилої площі в гуртожитку. Згідно із ч. 2 ст. 128, ст. 129 ЖК Української РСР, ч. 1 п. 10 Примірного положення на підставі спільного рішення адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Наказом Міністерства освіти і науки України від 13.11.2007 року № 1004 затверджено Примірне положення про студентський гуртожиток вищого навчального закладу, відповідно до п. 14 якого проживання в студентських гуртожитках сторонніх осіб, розміщення підрозділів вищого навчального закладу, а також інших організацій забороняється. Аналогічна норма містилася в п.7 Типового положення про студентський гуртожиток вищого навчального закладу Міністерства освіти України, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 9 грудня 1993р. №440(наказ втратив чинність у зв'язку з набранням чинності наказом №1004). За змістом указаних норм жила площа в студентському гуртожитку надається студентам на період навчання. В судовому засіданні позивачем доведено, що [PERSON] з 30.06.2010 року і по теперішній час у списках студентів університету не значиться, з 01.07.2010 року за власним бажанням виїхав з гуртожитку №1 НТУ «ХПІ» і по теперішній час в ньому не проживає, однак значиться зареєстрованим. Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача понесених судових витрат в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved