Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

У липні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.04.2014 року витребувано у [PERSON] транспортний засіб - автомобіль Volkswagen Passat 1.8, сірого кольору, номер шасі/кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER] на користь позивача. На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист. Постановою державного виконавця від 17.06.2016 року було відкрито виконавче провадження. В рамках якого накладено арешт на вказаний автомобіль та оголошено в розшук. Проте автомобіль знайти не вдалося, виконавче провадження не виконано та закрито. Транспортний засіб позивачу не повернуто. Згідно звіту про оцінку транспортного засобу вартість автомобіля Volkswagen Passat 1.8, сірого кольору, номер шасі/кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER] складає 165 550 грн. Тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 165 550 грн, та витрати на проведення експертизи у розмірі 600 грн. Сдуові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.07.2018 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 25.07.2018 року до суду надійшла заява представника позивача на виконання вимог ухвали судді від 20.07.2018 року. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.07.2018 року відкрито позовне провадження та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач не з'явився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Письмовий відзив до суду не надходив. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.04.2014 року витребувано у [PERSON] транспортний засіб - автомобіль Volkswagen Passat 1.8, сірого кольору, номер шасі/кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER] та передано [PERSON] 03.06.2016 року на виконання вищезазначеного рішення Києво-Святошинським районним судом видано виконавчий лист №369/238/16-ц. Постановою головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Данилишина П.Б. відкрито виконавче провадження №51466135з примусового виконання виконавчого листа №369/238/16-ц. Постановами державного виконавця від 01.07.2016 року в рамках виконавчого провадження №51466135 накладено арешт та оголошено в розшук автомобіль Volkswagen Passat 1.8, сірого кольору, номер шасі/кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER]. Постановою головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Тарасенка В.О. від 04.07.2018 виконавчий лист №369/238/16-ц, виданий 03.06.2016 року Києво-Святошинським районним судом Київської області, повернуто стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» - транспортний засіб не розшукано протягом одного календарного року. Відповідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. З матеріалів справи вбачається, що на час розгляду справи рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.04.2016 року не виконано, спірний автомобіль позивачеві не повернутий. За таких обставин суд вважає обгрунтованими доводи позивача щодо причинення йому матеріальної шкоди у вигляді вартості спірного автомобіля, який йому не повернутий відповідачем. Визначаючи розмір завданої позивачеві матеріальної шкоди, суд вважає необхідним зазначити наступне. Так, матеріали справи містять Звіт ТОВ «Сател Груп» №7093/05/18 про оцінку транспортного засобу - автомобіль Volkswagen Passat 1.8, державний номер [NUMBER], відповідно до якого ринкова вартість вказаного автомобіля станом на 23.05.2018 року складає 165 550,00 грн. Враховуючи наведене, суд з підстав, передбачених ст.ст.22, 1167 ЦК України, стягує з відповідача на користь позивача 165 550,00 грн. як відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок неповернення відповідачем належного позивачеві майна - автомобілю Volkswagen Passat 1.8, сірого кольору, номер шасі/кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER]. За складання Звіту про оцінку транспортного засобу позивачем було сплачено 600 грн, що підтверджується копією квитанції від 25.05.2018 року (а.с.38). Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову. Крім того, з підстав, передбачених ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судовий збір у розмірі 1 661,50 грн та витрати за проведення експертної оцінки у розмірі 600 грн 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved