Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

У липні 2016 року до суду звернулися позивачі з позовною заявою, в якій вказували, що 02.02.2014 року померла їх мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка площею 4,87 га, з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Володарського району Київської області. Оскільки державний акт на право приватної власності на землю було втрачено, тому нотаріусом їм було відмовлено у оформленні спадкового майна. Позивачі посилаючись на те, що вони є єдиними спадкоємцями, які бажають прийняти спадщину та не мають можливості оформити належним чином прийняття спадщини. Позивачі просять суд визнати за ними право власності на спадкове майно за законом на земельну ділянку площею 4,87 га, з цільовим призначенням земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Київської області. В судове засідання представник позивачів не зявився, на адресу суду надійшла заява, якою він просить суд провести розгляд справи за відсутності його та позивачів. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі ( а.с.81). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Володарського району Київської області в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. На адресу суду надійшла заява, якою він просить суд провести розгляд справи без його участі, на підставі наявних матеріалів справи. Позовні вимоги визнає у повному обсязі та проти задоволення позову не заперечує ( а.с.82 ). Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі , чи у разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позицію представника позивачів, представника відповідача викладену у відповідних заявах, що надійшли до суду та дослідивши матеріали справи вважає , що позов підлягає задоволенню . По справі встановлено, що 02 лютого 2014 року померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про її смерть ( а.с.5). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 4,87 га, з цільовим призначенням земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Володарського району Київської області, кадастровий номер 3221687200:02:007:0030. Право власності за спадкодавцем було посвідчено державним актом на право власності на землю серії КВ № 084046 . Однак вище зазначений державний акт позивачами було втрачено, про що у місцевій газеті « Голос Володарщини» дано відповідне оголошення ( а.с.17). Позивачі вчасно звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, про що свідчить досліджена спадкова справа, але за наведених вище підстав нотаріусом позивачам було відмовлено в оформленні прийняття спадщини на земельну ділянку і вони вимушений звернутися до суду для усунення перешкод та поновлення своїх прав на спадкове майно ( а.с.36-80). Матеріали справи вказують, що позивачі по справі є дітьми спадкодавця : [PERSON] - син ( а.с.13), [PERSON] дочка ( а.с.7,8) та згідно до ст.1261 ЦК України вони мають право на спадкування за законом, як спадкоємці першої черги. Інших спадкоємців як за законом так і за заповітом судом не встановлено. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 328 ЦК України , право власності набувається на підставах , що не заборонені законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом . У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст.1222 ч.1 ЦК України вказує , що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини , а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Ст. 1218 ЦК України зазначає , що до складу спадщини входять усі права та обовязки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті . Підсумовуючи вище викладене, суд прийшов до наступного висновку: позивачі не мають змоги оформити у нотаріуса прийняття спадщини, оскільки правовстановлюючий документ на спадкову земельну ділянку було втрачено. Визнання представником [PERSON] сільської ради Володарського району Київської області предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином вимоги позивачів про визнання права власності на спадкове майно, в порядку спадкування за законом, базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити .

Outcome: approved