Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

У листопаді 2016 року ТОВ «ОПТ Факторінг Україна» звернувся до суду з позовом до відповідача, в обґрунтування якого послався на те, що між ПАТ «ОТБ Банк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 2006819752 від 21.11.2013 року, відповідно до якого відповідач\~ отримала споживчий кредит у розмірі 19030,00 гривень, стоком на 36 міс. з процентною ставкою у розмірі 0,01% річних, з кінцевим терміном погашення 21.11.2016 року. На підставі того, що [PERSON] порушила умови кредитного договору і не виконує свої зобов`язання по кредитному договору, у неї станом на 14.11.2016 року існує прострочена заборгованість в розмірі 25552,79 гривень, яку вона у добровільному порядку не сплачує, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення на підставі існуючих у справі доказів не заперечує /а.с.30/. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином /а.с.31/, про причини неявки суд не повідомила. Заперечень на позов до суду не надходило. На підставі викладеного суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредито-давець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї\~ статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Згідно частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишився, та сплати належних йому процентів. Згідно договору факторингу №22/12/14/1-1 від 22.12.2014 позовна заява подається ТОВ «ОТП Факторинг Україна», якому перейшло право грошової вимоги, що належить ПАТ «ОТП Банк» та який став кредитором за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «ОТП Банк» і боржниками, в розмірі Портфеля заборгованості. /а.с.17-20/ Судом установлено, що 21.11.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту №2006819752 ,\~ за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 19030,00 грн., з яких: на споживчі цілі 15\~000,00 грн., на придбання послуг у Продавця 1 3780,00 грн., на придбання послуг у Продавця 2 250,00\~ грн.\~ на строк 36 місяців, з процентною ставкою 0,01 % річних з кінцевим терміном погашення 21.11.2016 року. /а.с.6-11/ Банк свої зобов`язання за кредитним договором щодо видачі кредиту у сумі 15\~000,00 гривень\~ виконав у повному обсязі, що підтверджується копією заяви\~ на видачу готівки за №3 від 21.11.2013 року. /а.с.14/ Відповідно п.1.4.7 кредитного договору погашення кредиту може здійснюватися шляхом перерахування грошових коштів на рахунок банка, вказаний у графіку платежів. /а.с.13/ Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 610 і 611 ЦК України передбачається, що порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п.1.5.4. кредитного договору в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати дострокового виконання зобов`язань по кредитному договору. Відповідачем були порушені строки сплати щомісячних платежів за кредитним договором, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка згідно з наданим розрахунком станом на 14.11.2016 становить 25552,79 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом 19030,00 грн., сума комісії 6522,79 грн. /а.с.16/\~\~ За договором факторингу №22/12/14/1-1 від 22.12.2014 право вимоги щодо виконання кредитних зобов`язань за кредитним договором №2006819752 від 21.11.2013 року перейшло до ТОВ «ОТП Факторинг України». /а.с.17-20/ Згідно з п.1.5.5. кредитного договору якщо банк на основі умов даного договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання вимоги. 05.01.2015 року позивач відповідно до положень кредитного договору\~ направив на адресу відповідача повідомлення за вих.№200232022 про дострокове повернення кредиту, однак на сьогоднішній день цю вимогу відповідач не виконав. /а.с.15/ Отже, виходячи з вимог закону, та положень кредитного договору позивач обґрунтовано звернувся до суду з позовом щодо стягнення заборгованості з відповідача і правомірно вимагає достроково повернути йому надані кредитні кошти й сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених кредитним договором\~ № 2006819752 від 21.11.2013 року. Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше\~ як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав суду жодних доказів, які спростовують доводи викладені позивачем у позовній заяві. Таким чином, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, виходячи з встановленого в судовому засіданні неналежного виконання відповідачем зобов`язань по кредитному договору, суд прийшов до висновку, що пред`явлені позовні вимоги ґрунтуються на законі та договірних відносинах між сторонами, які прописані в кредитному договорі № 2006819752 від 21.11.2013 року і підлягають задоволенню. Згідно платіжного доручення № 5073 від 15.11.2016 року вбачається, що позивач сплатив судовий збір в розмірі 1378 гривень /а. с. 5/. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved