Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

У липні 2012 року позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 1 649 447,22 гривень. Позивач у позовній заяві посилався на те, що між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11231391000, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 14 691,67 доларів США у порядку і на умовах, зазначених у кредитному договорі. Також 09 жовтня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11231277000, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 200 000,00 доларів США у порядку і на умовах, зазначених у кредитному договорі. В якості забезпечення виконання зобов'язання за кредитними договорами № 11231277000 та №11231391000 між позивачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки №11231277000/П/1, №11231277000/П/2, №11231277000/П/3 та №11231391000/П/1, №11231391000/П/2, №11231391000/П/3, відповідно до умов яких поручителі зобов'язалися перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитних договорів. Попри взяті на себе зобов'язання позичальник не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановленні кредитними договорами терміни. Рішенням Загальних зборів акціонерів Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» від 27 жовтня 2009 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» змінив найменування на публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», яке виступає правонаступником по всіх правах та зобов'язаннях Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк». Станом на 18 липня 2012 року заборгованість позичальника перед банком складає 1 649 447,22 грн., яку позивач просив стягнути з відповідачів разом з судовими витратами. 19 лютого 2013 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором зустрічну позовну заяву [PERSON] до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання кредитних договорів недійсними. Представник ПАТ «УкрСиббанк» у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти заочного розгляду даної справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, про причину неявки суду не повідомили, заяв про її відкладення не надали. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторони відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши та вивчивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що 09 жовтня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11231391000 (а.с.15-17, 1 том), відповідно до якого останній отримав кредит , у порядку і на умовах, зазначених у кредитному договорі, у розмірі 14 691,67 доларів США, що дорівнює еквіваленту 74 192,93 грн. за курсом Національного банку України на день укладання даного договору строком до 08 жовтня 2029 року. Також 09 жовтня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11231277000 (а.с.6-9, 1 том), відповідно до якого останній отримав кредит, у порядку і на умовах, зазначених у кредитному договорі, у розмірі 200 000,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 1 010 000 грн. за курсом Національного банку України на день укладання даного договору строком до 08 жовтня 2029 року. За даними кредитними договорами позичальник зобов'язався повернути банку кредит у повному обсязі в терміни і в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту. В якості забезпечення виконання зобов'язання за кредитними договорами № 11231277000 та №11231391000 між позивачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки №11231277000/П/1 (а.с. 22, 1 том), №11231277000/П/2 (а.с.23, 1 том), №11231277000/П/3 (а.с.24, 1 том) та №11231391000/П/1 (а.с. 25, 1 том), №11231391000/П/2 (а.с. 26, 1 том), №11231391000/П/3 (а.с. 27, 1 том), відповідно до умов яких поручителі зобов'язалися перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитних договорів. Попри взяті на себе зобов'язання позичальник не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановленні кредитними договорами терміни. Позивачем на адреси відповідачів були направлені досудові вимоги про погашення заборгованості за кредитними договорами № 11231277000 та №11231391000 від 09 жовтня 2007 року(а.с. 28-35, 1 том). Станом на 18 липня 2012 року заборгованість позичальника перед банком складає 1 649 447,22 грн. (а.с.42-52). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2013 року первісний позов публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічний позов [PERSON] до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання кредитних договорів недійсними було об'єднано в одне провадження. В зустрічній позовній заяві [PERSON] просив визнати недійсними договори про надання споживчого кредиту № 11231277000 та №11231391000 від 09 жовтня 2007 року. Правовідносини, які виникли між сторонами по даній цивільній справі врегульовані нормами ЦК України, умовами кредитних договорів № 11231277000, № 11231391000 та договорів поруки №11231277000/П/1, №11231277000/П/2, №11231277000/П/3, №11231391000/П/1, №11231391000/П/2, №11231391000/П/3 від 09 жовтня 2007 року. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок , а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 Цивільного кодексу України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України). Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (п. 3 ст. 510 Цивільного кодексу України). Позичальник зобов'язується повернути (погасити) кредитодавцеві кредит, сплатити проценти згідно умов договору. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В статті 610 ЦК України вказано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з п. 3.1.2 кредитного договору № 11231277000 банк має право,

Outcome: approved