Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

У липні місяці 2015 року позивач звернулася із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем був зареєстрований шлюб 27 липня 1996 року. Згідно контракту будівельного підряду про дольове житлове будівництво № 56-8/1/2005, який укладено 25.11.2005 року [PERSON] з ТОВ «Укрстандарт» щодо будівництва будинку за [ADDRESS] у житловому комплексі «Грузевиця-3». Оплата за будівництво означеного будинку здійснювалась за кредитні кошти отримані нею у кредит. 01.06.2009 року між ТОВ «Укрстандарт» та відповідачем був складений акт-приймання передачі будинку №14 загальною площею 241,0 кв.м., а 01.07.2009 року на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого рішенням Грузевицької сільської ради відповідач зареєстрував право власності. Крім того, під час шлюбу був придбаний легковий автомобіль марки «Volvo» реєстраційний номер [NUMBER] та належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно звіту № 1/1206 станом на 12.06.2015 року його вартість становить 355 894,56 грн. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 24 листопада 2014 року шлюб між ними розірвано. Проте право власності на означене спільно нажите майно було зареєстровано лише на відповідача. В даний час шлюбні стосунки із відповідачем припинені, однак відповідач в добровільному порядку відмовляється зареєструвати на неї право власності на будинковолодіння. Вважає, що вказаний будинок та автомобіль є об'єктом спільної сумісної власності подружжя та просила визнати за нею право власності на одну другу частину будинку та стягнути половину вартості транспортного засобу в сумі 177 947 грн. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], який обгрунтовує тим, що на момент припинення шлюбних відносин ними придбаний будинок № 14 у мікрорайоні «Грузевиця-№ 3», вартість якого на момент придбання становила 862 500 грн., автомобіль марки «Volvo» реєстраційний номер [NUMBER]. Крім того, існував борг по кредиту № 986/138-632-19 від 07.07.2008 року укладеного із ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 315031,74 та заборгованість за картковим рахунком в розмірі 112 783,98 грн. Оплата придбаного спірного будинку вносилась коштами його матері [PERSON] З часу розірвання шлюбу з своїх особистих коштів продовжував, як поручитель, сплачувати заборгованість по кредиту від 07.07.2008 року, позичальник за яким є [PERSON], котра кредит в цей період не погашала взагалі. Ним сплачено у цей період 207 522,97 грн. Просив стягнути з [PERSON] на його користь кошти в сумі 1 122 000 грн., частини погашеної кредитної заборгованості по кредиту на придбання будинку та автомобіля. В ході судового розгляду справи представник позивача [PERSON] у зв»язку із переведенням боргу за кредитним договором на відповідача [PERSON] позовні вимоги про стягнення грошової компенсації половини вартості автомобіля марки «Volvo» реєстраційний номер [NUMBER] в сумі 177 947 грн. залишив без розгляду. Провадження за зустрічними позовними вимогами [PERSON] ухвалою суду закрито за заявою його представника у зв»язку з відмовою від позовних вимог про стягнення коштів в сумі 1 122 000 грн. з [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги стосовно визнання права як спільного сумісного майна подружжя на одну другу частину будинку № 14, розташованого по вулиці Лесі Українки у масиві «Грузевиця-3» підтримав. Суду пояснив, що означений будинок є спільним сумісним майном подружжя, оскільки придбаний під час шлюбу за спільні кошти подружжя. Відповідно до положень норм Сімейного кодексу України позивач має право на одну другу його частину. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов визнала повністю, не заперечує щодо визнання права за позивачем на одну другу частину означеного будинку як придбаного у шлюбі за спільні кошти подружжя та просить скасувати заходи забезпечення позову. Заслухавши доводи представника позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторонами 27 липня 1996 року було укладено шлюб. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21 листопада 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Перебуваючи у шлюбі [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Укрстандарт» 25 листопада 2005 року було укладено контракт будівельного підряду про дольове житлове будівництво за № 56-8/1/2005 за умовами якого підприємство зобов»язувалось збудувати, здати у експлуатацією та передати у власність будинок загальною площею 236,62 кв.м., а відповідач [PERSON] здійснює оплату вартості будівництва. Загальна вартість об»єкту будівництва складає 862 500 грн. [PERSON] 02 липня 2009 року видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно будинок за [ADDRESS] у житловому масиві «Грузевиця-3» на території Грузевицької сільської ради Хмельницького району. Означені обставини підтверджуються письмовими доказами - копією свідоцтва про укладення шлюбу, копією рішення про розірвання шлюбу та копією контракту будівельного підряду на дольове житлове будівництво, витягом з реєстрації прав власності на нерухоме майно, копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Відповідно до вимог статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав поважної причини (навчання, догляд за дітьми, ведення домашнього господарства, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. За наведених обставин суд визнає будинок за [ADDRESS] у житловому масиві «Грузевиця-3» спільною сумісною власністю подружжя, позаяк вона придбана сторонами в період шлюбу, за їх спільні кошти. Позивач заявила вимоги про розподіл спільного майна подружжя шляхом визнання за нею права власності на одну другу частину будинку як спільного майна набутого за час шлюбу, і суд не розглядає питання про фактичний його розподіл. Тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог закону слід стягнути судовий збір з відповідача в сумі 3654 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved