Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Ізмаїльський РВ ГУДМС України в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право на житло. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 20.11.2012 року реєстровий номер 5260. У зазначені квартирі є зареєстрованим відповідач по справі - [PERSON] . Але з 2018 року та за вказаною адресою ніколи не проживав. Реєстрація перешкоджає позивачці, як власниці квартири, розпоряджатися майном на власний розсуд. Вона не має можливості володіти та користуватися у повному об`ємі своїм майном, яке належить їй на праві власності. У зв`язку з вищевикладеним, просить визнати [PERSON] такими, що втратив право на користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність та не заперечує проти задоволення позову [PERSON] Представник третьої особи Ізмаїльського РВ ГУДМС України в Одеській області до суду подав заява про розгляд даної справи без участі, у зв`язку з великою завантаженістю. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20.11.2012 року, реєстраційний номер 5260, є [PERSON] (а.с.5-8). Відповідно довідці відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області відповідачі [PERSON] , [INFO] , є зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] (а.с.23). Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування власністю, що є адекватним змісту порушеного права. Відповідно до вимог ст.319 ЦК України, власник володіє , користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд.. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до стаття 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи, що відповідач не користується житловим приміщенням за вищезазначеною адресою, а право власника нерухомого майна є порушеним, позовні вимоги можуть бути задоволені. Крім того, вказане рішення суду є підставою для зняття [PERSON] з реєстраційного обліку місця проживання. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved