Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

У липні 2018 року голова [PERSON] комісії ГУМВС України в Дніпропетровській області звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що 22 травня 2017 року [PERSON] звернулася до Межівського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] управління МВС України в Дніпропетровській області треті особи: [PERSON] та ПАТ Страхова компанія «Оранта», з позовними вимогами про відшкодування майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. У своєму позові [PERSON] просила відшкодувати 102 050 грн. матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 09.07.2015 в селищі Межова на перехресті вул. Заводської та вул. Ярмоша. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилалася на те, що 09.07.2015 в селищі Межова на перехресті вул. Заводської та вул. Ярмоша відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 21121 д.н AE 4551 CI під керуванням водія [PERSON], що належить [PERSON] та автомобіля «Сан-Йонг» д.н. 042057 під керуванням [PERSON], який належить автогосподарству ГУМВС України в Дніпропетровській області. Внаслідок даної ДТП їй заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 102 050 грн. Відповідно до наказу ГУМВС України в Дніпропетровській області від 20.06.2012 № 119 о/с [PERSON] з 20 червня 2012 року призначений інспектором патрульної служби 4-ої роти полку патрульної службі Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області. Згідно з наказом ГУМВС України в Дніпропетровській області від 21.07.2015 № 303 о/с [PERSON] звільнений з посади міліціонера-водія відділення № 2 взводу № 1 автотранспортної роти батальйону міліції громадської безпеки особливого призначення ГУМВС України в Дніпропетровській області у запас Збройних Сил за п. 63 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. № 114, з 21 липня 2015 року. 02 жовтня 2017 року Межівським районним судом Дніпропетровської області прийнято рішення по справі № 181/428/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] управління МВС України в Дніпропетровській області, треті особи: [PERSON] та ПАТ страхова компанія «Оранта» про відшкодування майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, яким позов [PERSON] задоволено повністю: стягнуто з [PERSON] управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на користь [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER], матеріальну шкоду у звязку з пошкодженням автомобіля марки ВАЗ-21121, реєстраційний номер [NUMBER] в сумі 101\~205,00 (сто одна тисяча двісті пять гривень 00 копійок); стягнуто з [PERSON] управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на користь [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER], судові витрати у розмірі 1812,05 (одна тисяча вісімсот дванадцять) гривень 05 копійок, які складаються з витрат пов'язаних з розглядом справи в сумі 800 (вісімсот) гривень та судовий збір в сумі 1 012 (одна тисяча дванадцять) гривень 05 копійок. Підставою для задоволення позову стали наступні обставини: 09 липня 2015 року о 16 годині 30 хвилин водій [PERSON], керуючи автомобілем марки ВАЗ-21121, державний номер: АЕ 4551 СІ, рухаючись в селищі Межова по вул. Заводській, яка є головною по відношенню на перехресті з вулицею Ярмоша, потрапив у дорожньо-транспортну пригоду за участю водія [PERSON], який керував у стані алкогольного сп'яніння. Стан алкогольного сп'яніння водія [PERSON] під час керування службовим легковим автомобілем «Санг-Йонг» державний номер: 042057, підтверджено висновком № 90 від 09.07.2015. За результатами медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують та швидкість реакції у [PERSON] виявлено - 1,2 проміле. З рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області погодилася колегія судів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у своїй ухвалі від 14.12.2017 по справі № 181/428/17. 20.04.2018 Головним управлінням МВС України в Дніпропетровській області на підставі рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 02.10.2017 було сплачено у рахунок відшкодування матеріальної шкоди [PERSON] 101 205,00 грн. та судові витрати у розмірі 1 812,05 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 1 від 20 квітня 2018 року та листом [PERSON] управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області від «Про безспірне стягнення» від 23.04.2018 № 07- 08/289-3866. Головним управлінням МВС України в Дніпропетровській області повністю відшкодовано шкоду, завдану [PERSON] [PERSON] [PERSON] під час неналежного виконання ним своїх службових обовязків. Просив суд: стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 101\~205,00 грн. заподіяну пошкодженням майна [PERSON]; стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по справі № 181/428/17 та витрати пов'язані з розглядом даної справи. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Слюсар\~Л.П. від 14.08.2018 року дана цивільна справа була прийнята до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] комісії\~ГУМВС України\~в Дніпропетровській\~областіу судове засідання з'явився, підтримав пред'явлену позовну заяву та просив її задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог посилався на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до наказу ГУМВС України в Дніпропетровській області від 20.06.2012 № 119 о/с, [PERSON] з 20 червня 2012 року призначений інспектором патрульної служби 4-ої роти полку патрульної службі Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області. Згідно з наказом ГУМВС України в Дніпропетровській області від 21.07.2015 № 303 о/с, [PERSON] звільнений з посади міліціонера-водія відділення № 2 взводу № 1 автотранспортної роти батальйону міліції громадської безпеки особливого призначення ГУМВС України в Дніпропетровській області у запас Збройних Сил за п. 63 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. № 114, з 21 липня 2015 року. Судом встановлено, що 09 липня 2015 року о 16 годині 30 хвилин водій [PERSON], керуючи автомобілем марки ВАЗ-21121, державний номер: АЕ 4551 СІ, рухаючись в селищі Межова по вул. Заводській, яка є головною по відношенню на перехресті з вулицею Ярмоша, потрапив у дорожньо-транспортну пригоду за участю водія [PERSON] В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам були нанесені механічні пошкодження, а\~ їхнім власникам завдана матеріальна шкода. Також встановлено, що 09.07.2015 року, о 16:30 год., рухаючись по вул. Ярмоша, в смт. Межове Дніпропетровської області, водій [PERSON], керував автомобілем «SSANG YONG», д/н 04 2057, який належить ГУ МВС України в Дніпропетровській області, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 ПДР України, та у встановленому законом порядку був оглянутий на стан спяніння у Межівській центральній районній лікарні. Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного спяніння № 90 [PERSON] перебував у стані алкогольного спяніння, результат огляду 1,2 % проміле. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2015 року, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.10.2015 року, відповідача [PERSON] визнано винним у порушенні вимог п. 2.9 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) гривень. Судом встановлено, що рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області по справі № 181/428/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] управління МВС України в Дніпропетровській області, треті особи: [PERSON] та ПАТ страхова компанія «Оранта» про відшкодування майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, позов [PERSON] задоволено повністю: стягнуто з [PERSON] управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на користь [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER], матеріальну шкоду у звязку з пошкодженням автомобіля марки ВАЗ-21121, реєстраційний номер [NUMBER] в сумі 101\~205,00 (сто одна тисяча двісті пять гривень 00 копійок); стягнуто з [PERSON] управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на користь [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER], судові витрати у розмірі 1812,05 (одна тисяча вісімсот дванадцять) гривень 05 копійок, які складаються з витрат пов'язаних з розглядом справи в сумі 800 (вісімсот) гривень та судовий збір в сумі 1 012 (одна тисяча дванадцять) гривень 05 копійок. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 року апеляційні скарги [PERSON] управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області та [PERSON] відхилено. Рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 02.10.2017 року залишено без змін. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вищевказаними рішеннями судів встановлено, що легковий автомобіль «Санг-Йонг» на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди належав на праві власності юридичній особі - Автогосподарству УМВС України в Дніпропетровській області, яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, Бабушкінський район, вул. Героїв Сталінграда, буд. 146, згідно зі свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу серія САО № 001834, яке було видане ВРЕВ ДАЇ № 1 ГУ МВС України в Дніпропетровській області та був зареєстрований 10 липня 2012 року. Згідно з дорожнім листом № 24/7 на липень 2015 року державний номер 20 57 серед інших прізвищ водіїв значиться прізвище «Поремчук» без ім'я та по батькові, де в розділі № 1 «дата місяця» за номером «9» водій «Поремчук» був допущений до керування транспортним засобом і на час скоєння ДТП виконував свої обов'язки в якості міліціонера - водія відділення №2 взводу №1 автотранспортної роти батальйону міліції громадської безпеки особливого призначення ГУ МВС України в Дніпропетровській області на території Межівського району. Отже, ДТП, в якому було заподіяно матеріальну шкоду [PERSON], сталося з вини [PERSON], оскільки останній на час скоєння ДТП, знаходився в трудових правовідносинах (на службі) у [PERSON] управлінні Міністерства внутрішніх справ в Дніпропетровській області (Автогосподарстві) УМВС України в Дніпропетровській області. Відповідно до меморіального ордеру № 1 від 20 квітня 2018 року та листа [PERSON] управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області від «Про безспірне стягнення» від 23.04.2018 № 07- 08/289-3866, Головним управлінням МВС України в Дніпропетровській області на підставі рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 02.10.2017 було сплачено у рахунок відшкодування матеріальної шкоди [PERSON] 101 205,00 грн. та судові витрати у розмірі 1 812,05 грн. Аналізуючи спірні правовідносини, суд доходить наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір невстановлений законом. Пленум Верховного Суду України в п. 8 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1192 року № 6 розяснив, що оскільки особа, яка відповідає за шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, не буде суперечити закону предявлення за вибором потерпілого вимог про відшкодування шкоди безпосередньо до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. За змістом п. 4 ч. 1 ст. 134 КЗпП України,\~яка передбачає\~випадки повної\~матеріальної відповідальності,\~працівники несуть\~матеріальну відповідальність\~у повному\~розмірі шкоди,\~заподіяної з\~їх вини\~підприємству,\~установі,\~організації,\~у випадках,\~коли:\~шкоди завданопрацівником, який був у нетверезому стані. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», при розгляді справ за позовами про покладення повної матеріальної відповідальності за п. 4 ст. 134 КЗпП за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації працівником, який знаходився у нетверезому стані, судам необхідно враховувати, що нетверезий стан працівника може бути підтверджено як медичним висновком, так і іншими видами доказів (актами та іншими документами, поясненням сторін і третіх осіб, показаннями свідків), які мають бути відповідно оцінені судом. За змістом ст.\~138\~КЗпП\~України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст.\~77\~ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. На підставі викладеного, суд вважає встановленим факт заподіяння відповідачем по справі [PERSON] під час виконання ним трудових обов'язків позивачу [PERSON] управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області матеріальної шкоди в розмірі 101 205 грн. 00 коп., що підлягає стягненню з відповідача, який несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, завданої ним підприємству, як працівником, який перебував у нетверезому стані. Також з [PERSON] на користь [PERSON] управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області підлягають стягненню судові витрати по справі № 181/428/17 у розмірі 1 812,05 грн., що підтверджуються меморіальним ордером № 1 від 20 квітня 2018 року. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved