Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

У липні місяці 2014 року Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в м. Києві звернулося до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.01.2012 року між Управлінням Державної служби охорони при ГУ МВС України в м. Києві, [PERSON] та Рівненським вищим професійним училищем Департаменту Державної служби охорони при МВС України був укладений договір № 488 на навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони з кандидатом на службу в органи внутрішніх справи України, Вищим професійним училищем Департаменту ДСО при МВС України та підрозділом Державної служби охорони , відповідно до якого позивач прийняв на себе зобов»язання перерахувати Навчальному закладу кошти за підготовку відповідача за професією охоронник для служби в УДСО при ГУ МВС України, а відповідач закінчити навчання та відпрацювати на цій посаді не менше трьох років. Позивач зазначає, що він належним чином виконав свої зобов'язання та перерахував Навчальному закладу кошти на навчання відповідача, проте відповідач умови договору не виконав, 23.08.2013 року відмовився заступати на службу, у зв'язку з чим був звільнений з роботи. Зважаючи на викладене вище, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму грошових коштів, сплачених на навчання у розмірі 15 071, 85 грн та судові витрати. Під час розгляду справи представник позивача зменшив позовні вимоги. Просив стягнути з відповідача на користь позивача суму грошових коштів у розмірі 9 779, 01 грн та судові витрати. Відповідач позов в частині суми боргу у розмірі 9 779, 01 грн визнав. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 01.01.2012 року між Управлінням Державної служби охорони при ГУ МВС України в м. Києві, [PERSON] та Рівненським вищим професійним училищем Департаменту Державної служби охорони при МВС України був укладений договір № 488 на навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони з кандидатом на службу в органи внутрішніх справи України, Вищим професійним училищем Департаменту ДСО при МВС України та підрозділом Державної служби охорони , відповідно до якого позивач прийняв на себе зобов»язання перерахувати Навчальному закладу кошти за підготовку відповідача за професією охоронник для служби в УДСО при ГУ МВС України, а відповідач закінчити навчання та відпрацювати на цій посаді не менше трьох років. Позивач виконав свої зобов»язання та перерахував грошові кошти на навчальний заклад на підготовку та навчання відповідача за професією охоронник, проте відповідач умови договору порушив, 23 серпня 2013 року відмовився заступати на службу, внаслідок чого його було звільнено з з органів внутрішніх справи України. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, як відповідач позов визнав, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути матеріальні збитки у розмірі 9 779, 01 грн, а також судовий збір.

Outcome: approved