Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа: Пиватне акціонерне товариство «Страхова компанія Уніка» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначив, що 20.11.2014 року об 11 год 30 хв на авіадуку (шляхопроводу) по вул.. Передовій у м. Дніпропетровську відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль «Опель Віваро» д.н. [NUMBER] під керуванням Чужа нова С.В. отримав механічні пошкодження. Відповідно до постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.06.2015 року [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди . Позивач зазначає, що внаслідок ДТП йому були заподіяні збитки у розмірі 190\~836, 97 грн та ПАТ «Страхова компанія «Уніка» частково відшкодувала завдану матеріальну шкоду у розмірі 48\~514, 0. Так, як розмір реальних збитків перевищує розмір відшкодованих збитків страховою компанією, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь різницю між сплаченим страховим відшкодуванням та реальними збитками у розмірі 157\~922, 97 грн, моральну шкоду 70\~000, 0 грн, а також судовий збір. У судовому засіданні позивач, його представник позов підтримали. просили задовольнити. Відповідач, його представник позов не визнали, просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача посилався на те, що вартість автомобіля на час вчинення ДТП є меншою від вартості відновлювального ремонту автомобіля, а отже позивач повинен був повернути позивачу залишки втраченого автомобіля. Натомість позивач його продав, залишки не повернув у звязку з чим дійсну вартість заподіяної шкоди становити неможливо. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази. суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 20.11.2014 року об 11 год 30 хв на авіадуку (шляхопроводу) по вул.. Передовій у м. Дніпропетровську відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль «Опель Віваро» д.н. [NUMBER] під керуванням Чужа нова С.В. отримав механічні пошкодження. Відповідно до постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.06.2015 року [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди . Відповідно до висновку №2467 експерта-автотоварознавця, вартість відновлювального ремонту з урахуванням ВТВ складає 208\~945, 59 грн, вартість матеріального збитку, заподіяного автомобілю «Опель Віваро» д.н. [NUMBER] складає 190\~836, 97 грн. ПрАТ «СК «Уніка» сплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 48\~514, 0 грн, що підтверджується квитанцією про сплату ПАТ «Райффайзен Банк» . Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з абзацом третім пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з пунктом 2.4. Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Пунктом 8.6. Методики передбачено 2 випадки, коли у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості та який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди. завданої джерелом підвищеної небезпеки, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30\~Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8\~ЦК\~(аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. З висновку №2467 експерта-автотоварознавця вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіль «Опель Віваро» д.н. [NUMBER] з урахуванням ВТВ складає 208\~945, 59 грн, в той час, як середня середня ринкова вартість вказаного автомобіля становить 196\~942, 18 грн, а отже за вказаним висновком автомобіль є фізичного знищеним. У судовому засіданні також встановлено, що після проведення ремонту позивач продав автомобіль за вартість , обумовлену з покупцем. Оскільки вартість проданих позивачем залишків знищеної речі встановити неможливо, вказані залишки повернути особі, відповідальній за заподіяний збиток також неможливо, то відповідно суд позбавлений можливості визначити різницю між фактичним розміром заподіяної шкоди та сплаченим страховим відшкодуванням власнику автомобіля «Опель Віваро» , а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди. завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Так, як майно. належне позивачу було фактично знищене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути моральну шкоду у розмірі 5000, 0 грн, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial