Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

у листопаді 2016 року позивачка звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 15 січня 2012 року помер її батько [PERSON], якому на праві власності належали дві земельні ділянки, розташовані на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області. Вона є спадкоємцем першої черги. При зверненні до нотаріуса після смерті бітька з приводу прийняття спадщини позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкодавець був співвласником земельних ділянок. Позивачка просила визнати за нею право власності у порядку спадкування на 1/52 частку земельної ділянки від загальної площі 127,2125 га, масив 12/6 та 1/119 частку земельної ділянки від загальної площі 26,4149 га, масив 57, розташовані на території Зорянської сільської ради Саратського району, які належали покійному [PERSON], оскільки вона фактично прийняла спадщину. У дане судове засідання позивачка не прибула. Представник, який діє в інтересах [PERSON] на підставі виданої нею довіреності подав заяву про розгляд справи за відсутності позивачки, позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Третя особа [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статею 392 ЦК України визначено, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 1216,1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1261, 1268, 1269 ЦК України визначено, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 15 січня 2012 року (а.с. 4). Згідно копії державних актів на право приватної власності на землю серії ЯА № 274517 та ЯА № 274522, [PERSON] був співвласником земельних ділянок площею 127,2125, масив 12/6, та земельної ділянки площею 26,4149, масив 57, які розташовані на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області та призначенні для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 9-12). Спадкова справа після смерті [PERSON] була відкрита приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області (а.с а.с.41,42). Нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки спадкодавця [PERSON] (а.с. 15). Судом встановлено, що позивачка як спадкоємець за законом першої черги не відмовлялась від прийняття спадщини після смерті батька, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщин та фактично прийняла її. [PERSON] не отримала свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки батька з поважних причин, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно покійного.

Outcome: approved