Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

У липні 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «УНІАН» (далі - «Інформаційне агентство «УНІАН») про захист честі, гідності і ділової репутації та спростування недостовірної інформації. У позовній заяві з послідуючими уточненнями (а.с. 24-31) Позивач зазначив, що Відповідачі поширили щодо Позивача недостовірну інформацію, яка принижує його честь, гідність та ділову репутацію. Інформація була поширена на прес-конференції, яка відбулася у Інформаційному агентстві «УНІАН» 24 червня 2015 року [PERSON] була поширена інформація про Позивача наступного змісту: а). «Я получил СМС от этого замечательного человека. Который написал мне следующее, будучи главным следователем нашей страны, думаю надо выражаться в (обмен), но так как мозгов у них не всегда хватает, я попросил его разъяснить кто мне пишет, я все телефоны передаю в систему, он пишет «меня зовут [PERSON]», я понимаю, что он так сказать напрямую угрожает народному депутату, я спросил откуда вы вообще прослушивали мой телефон, кто дал разрешение?» б) «Ну вот у [PERSON], это по сравнению с [PERSON], [PERSON] отдыхает по сравнению с [PERSON]. Все пусть посмотрит наша система. Здесь копии счетов на тысячи и тысячи потраченных денег на строительство домов. Здесь копии документов о фальшивых людях, которых он берет паспорта и оформляет компанию. Он оказался крышующим десятки и десятки компаний включая которые «ГРИН ЛЕНД СЛАВУТА», «Сатурн Агро», «Хмельницкая промышленная корпорация» и десятки других. Там есть фотографии людей, которые дают доверенность на передачу «цього майна», там документы о том, вот такая длинная-длинная переписка здесь, грязная, еще раз повторяю грязная переписка о том как например всякие... как это мягче сказать, что б никого не обидеть? Дамы звонят ему и просят в СБУ устроить того или того и того, и Васенька отвечает им как он это сделал. Здесь копии, ну одного дня, давайте туристического этого безсеребренника, давайте я возьму одну, какую-нибудь туристическую бумагу. Давайте возьмем, как отдыхают безсеребренники. Вот пожалуйста - 3 дня отдыха с 12-го, 18000 долларов за один день, 4 пятизвездочных отеля со свитами». в). «Вот здесь доверенности расписаны какими-то людьми на получение чего угодно, пусть это тоже все посмотрят, они все переписаны на [PERSON]. Здесь есть [PERSON], начальник четвертого управления следственного отдела СБУ, который выбивает плитку для своего начальника. Вот эти все документы, совместно с десятками компаний, совместно с бумагами о том, что находясь во время работы в СБУ главным следователем нашей страны, этот человек не только крышевал, повторяю компании, не только занимался бизнесом, что ему запрещено по закону, но и проталкивал свои проекты и готовил свои политические проекты, в том числе в целом ряде городов.». г) «...счета одного дня покупок 90000, 88000, 73000, это все в один день человек зашел в магазин себе сантехники приобрел». Позивач зазначив, що повідомлена Відповідачем-1 на прес-конференції інформація була доведена до відома невизначеному колу осіб, оскільки активно поширювалась серед громадськості, про що свідчать певні публікації в мережі Інтернет, зокрема: стаття під назвою «Народне бюро розслідування збирає матеріали про корупцію у вищих ешелонах української влади - Рабинович». Як стверджує Позивач зазначене свідчить про порушення прав, свобод та законних інтересів Позивача, а також основних принципів інформаційних відносин, оскільки під час виступу повідомлена вищенаведена недостовірна інформація щодо Позивача. Позивач вважає, що належним способом захисту його порушеного права є спростування недостовірної інформації, шляхом зобов'язання Відповідачів провести прес-конференцію, зобов'язати Відповідача-1 зачитати резолютивну частину ухваленого у справі судового рішення на цій прес-конференції. Зважаючи на викладені у даній справі обставини, позивач просив: Визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON], поширену [PERSON] 24 червня 2015 року на прес-конференції, яка відбулась в приміщенні Інформаційного агентства «УНІАН», інформацію про [PERSON] викладену у наведених висловлюваннях відповідача-1 та відтворену відеозаписом прес-конференції, а також розміщення на сайті УНІАН відповідної інформації, що підтверджено роздруківками з Веб-сайту УНІАН щодо проведення Інформаційним агентством «УНІАН», зазначеної прес-конференції у їх приміщенні. А також позивач просив: - Зобов'язати [PERSON] та Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «УНІАН» організувати та провести прес-конференцію в приміщенні Інформаційного агентства «УНІАН» (м. Київ, вул. Хрещатик), за участю представників засобів масової інформації, які були присутні 24 червня 2015 року під час проведення конференції за участю [PERSON] не пізніше місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили. - Зобов'язати [PERSON] на організованій прес-конференції зачитати резолютивну частину рішення суду у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], ТОВ «Інформаційне агентство «УНІАН» про захист честі, гідності і ділової репутації та спростування недостовірної інформації. - Стягнути з Відповідачів на користь Позивача судові витрати. В судовому засіданні 26 квітня 2016 року представник позивача уточнила та зменшила зміст п. 2 позовних вимог та просила у п.2. Зобов'язати [PERSON] та Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «УНІАН» організувати та провести прес-конференцію в приміщенні Інформаційного агентства «УНІАН» (м. Київ, вул. Хрещатик), не пізніше місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили. Просила задовольнити уточнені позовні вимоги в повному обсязі, провести заочний розгляд справи без участі відповідача на підставі наданих суду доказів. Відповідач [PERSON], на виклики суду не з'явився, хоча був повідомлений про час і місце судового засідання. Відповідачем-1 судові повістки були отримані за підписом «уповноваженого Антоненко». Однак, будь-яких заяв щодо участі у розгляді справи до суду не надійшло, представників повторно не направлено. Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «УНІАН» в судове засідання свого представника повторно не направило, будь-яких заяв щодо участі у розгляді справи не надіслали. Ухвалою суду від 26 квітня 2016 року постановлено про заочний розгляд справи за заявою представника позивача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає уточнені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Звертаючись до суду з позовом про захист честі, гідності і ділової репутації, позивач [PERSON] просив спростувати поширену [PERSON] 24 червня 2015 року на прес-конференції у Інформаційному агентстві «УНІАН» інформацію, як недостовірну, та таку, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] за викладеним на його адресу змістом висловлень відповідача-1, а саме: а). «Я получил СМС от этого замечательного человека. Который написал мне следующее, будучи главным следователем нашей страны, думаю надо выражаться в (обмен), но так как мозгов у них не всегда хватает, я попросил его разъяснить кто мне пишет, я все телефоны передаю в систему, он пишет «меня зовут [PERSON]», я понимаю, что он так сказать напрямую угрожает народному депутату, я спросил откуда вы вообще прослушивали мой телефон, кто дал разрешение?» б) «Ну вот у [PERSON], это по сравнению с [PERSON], [PERSON] отдыхает по сравнению с [PERSON]. Все пусть посмотрит наша система. Здесь копии счетов на тысячи и тысячи потраченных денег на строительство домов. Здесь копии документов о фальшивых людях, которых он берет паспорта и оформляет компанию. Он оказался крышующим десятки и десятки компаний включая которые «ГРИН ЛЕНД СЛАВУТА» «Сатурн Агро» «Хмельницкая промышленная корпорация» и десятки других. Там есть фотографии людей, которые дают доверенность на передачу «цього майна», там документы о том, вот такая длинная-длинная переписка здесь, грязная, еще раз повторяю грязная переписка о том как например всякие... как это мягче сказать, что б никого не обидеть? Дамы звонят ему и просят в СБУ устроить того или того и того, и Васенька отвечает им как он это сделал. Здесь копии, ну одного дня, давайте туристического этого безсеребренника, давайте я возьму одну, какую- нибудь туристическую бумагу. Давайте возьмем, как отдыхают безсеребренники. Вот пожалуйста - 3 дня отдыха с 12-го, 18000 долларов за один день, 4 пятизвездочных отеля со свитами». в). «Вот здесь доверенности расписаны какими-то людьми на получение чего угодно, пусть это тоже все посмотрят, они все переписаны на [PERSON]. Здесь есть [PERSON], начальник четвертого управления следственного отдела СБУ, который выбивает плитку для своего начальника. Вот эти все документи, совместно с десятками компаний, совместно с бумагами о том, что находясь во время работи в СБУ главным следователем нашей страны, этот человек не только крышевал, повторяю компании, не только занимался бизнесом, что ему запрещено по закону, но и проталкивал свои проекты и готовил свои политические проекти, в том числе в целом ряде городов.». г) «...счета одного дня покупок 90000, 88000, 73000, это все в один день человек зашел в магазин себе сантехники приобрел». Позивач стверджує, що поширена у даних висловлюваннях інформація не відповідає дійсності, оскільки Позивач ніколи не здійснював прослуховування телефону Відповідача-1 та ніколи не надсилав на телефон Відповідача-1 будь-яких СМС повідомлень погрозливого характеру. Повідомляючи інформацію, що Позивач будує будинки і на їх будівництво витрачає велику кількість коштів; «кришує» компанії; влаштовує в Службу безпеки України певних осіб; витрачає великі кошти на відпочинок, що є неспіврозмірним із офіційним доходом Позивача, а також його твердження, що за дорученням Позивача працівники Слідчого відділу Служби безпеки України вчиняють дії на придбання плитки для Позивача, та повторив, що Позивач «кришує» компанії, та що Позивач, перебуваючи на державній посаді займається бізнесом та готував власні політичні проекти, Відповідач-1 упереджено виклав відомості про події, яких не існувало взагалі, тобто які не відповідають дійсності. У висловлюванні «...счета одного дня покупок 90000, 88000, 73000, это все в один день человек зашел в магазин себе сантехники приобрел» відповідач в стверджувальній формі повідомив про те, Позивач витратив за один день великі суми коштів на купівлю сантехніки. Однак, Позивач стверджує про те, що жодна з повідомлених Відповідачем-1 подій ніколи не мала місце в житті Позивача, а поширена Відповідачем-1 інформація не може бути підтверджена дійсним належним доказом, оскільки таких не існує взагалі. Таким чином, вважає поширену Відповідачем-1 у вищевказаних висловлюваннях інформація про Позивача є недостовірною, оскільки містить відомості про події, яких не існувало взагалі. Водночас така негативна та недостовірна інформація про порушення Позивачем норм чинного законодавства, неетичну поведінку Позивача в особистому житті та при виконанні службових обов'язків, зокрема, щодо здійснення Позивачем погроз в сторону Відповідача-1, витрачання коштів на особисті потреби та відпочинок, які є неспівмірними із офіційними доходами, «кришування» певних компаній (тобто прикриття чиєї-небудь, в тому числі незаконної діяльності) порушує право позивача на повагу до його честі, гідності та ділової репутації, та маючи ознаки наклепу, принижує соціальну оцінку громадської та професійної діяльності Позивача. Згідно із ст. 277 ЦК України про спростування недостовірної інформації передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. (ч.1) Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. (ч.4) Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. (ч.6) Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. (ч.7) У відповідності із роз'ясненнями у п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 « Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі Постанова Пленуму від 27.02.2009 року» зазначено, «згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.» Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Як вбачається із матеріалів справи, 24 червня 2015 року у Інформаційному агентстві «УНІАН» проводилась прес-конференції за участю народного депутата України [PERSON] на тему «Таємниці українських спецслужб». Інформація, поширена на прес-конференції була доведена до відома невизначеному колу осіб, в тому числі особам, які були присутні під час проведення прес-конференції. До матеріалів справи позивачем долучені докази про те, що інформація була отримана з відкритих джерел в мережі Інтернет, зокрема, долучено роздруківку сайту Київської міської державної адміністрації про інформацію, брифінги, прес-конференції у Києві від 24.06.2015 року, наданий позивачем компакт-диск із відеозаписом прес-конференції, а також розміщення на сайті УНІАН відповідної інформації, що підтверджено роздруківками з Веб-сайту УНІАН щодо проведення Інформаційним агентством «УНІАН», зазначеної прес-конференції у їх приміщенні. Як встановлено судом на підставі наданих позивачем матеріалів за змістом поширеної інформації вона дійсно безпосередньо стосується позивача, який є генерал-майором юстиції, заслужений юрист України та має державну нагороду - орден Богдана Хмельницького, займав посаду начальника Головного слідчого управління Служби безпеки України. Позивач також посилався на висновок експертного дослідження № 056/747 від 03 листопада 2015 р., який підготовлений Українським бюро лінгвістичних експертиз, зі змісту якого вбачається, що поширена інформація стосувалась позивача та його діяльності. Як вже зазначалось, у позовній заяві йдеться про недостовірність поширеної про позивача інформації, яку він просить спростувати, стверджуючи, що така інформація не підтверджена відповідачами, які однак не з'явились у судове засідання, та не надали доказів щодо відповідності дійсності викладених у висловлюваннях відповідачем-1, якими було порушено його право на повагу гідності, честі та ділової репутації. Позивач просив спростувати недостовірну інформацію наступного змісту: «Я получил СМС от этого замечательного человека, который написал мне следующее, будучи главным следователем нашей страны, думаю надо выражаться в (обмен), но так как мозгов у них не всегда хватает, я попросил его разъяснить кто мне пишет, я все телефоны передаю в систему, он пишет «меня зовут [PERSON]», я понимаю, что он так сказать напрямую угрожает народному депутату, я спросил откуда вы вообще прослушивали мой телефон, кто дал разрешение?». Позивач посилаючись на висновок експертного дослідження №056/747 від 03 листопада 2015 року, у якому зазначено, що « інформація про те, що [PERSON] погрожував народному депутату, лінгвістично кваліфікується як така, що характеризує автора погрози негативно; так само негативною є інформація про прослуховування приватного телефону без відповідного дозволу». Заперечуючи проти наведених відповідачем-1 висловлювань, позивач стверджує, що він у жодному разі не вчиняв щодо відповідача, як народного депутата таких дій. При цьому, оскільки Відповідач-1, отримавши судові повістки, не повідомив суд про наявність у нього заперечень проти позову з посиланням на неналежні та допустимі докази для підтвердження його висловлювань, як фактичних тверджень та достовірних відомостей. Позивач також просить спростувати інформацію: «Ну вот у [PERSON], [PERSON] отдыхает по сравнению с [PERSON], отдыхает. Все пусть посмотрит наша система, все пожалуйста. Здесь копии счетов на тысячи и тысячи потраченных денег на строительство домов. Здесь копии документов о фальшивых людях, которых он берет паспорта и оформляет компанию. Он оказался крышующим десятки и десятки компаний включая которые «Грин Ленд Славута» «Сатурн Агро» «Хмельницкая промышленная корпорация» и десятки других. Там есть фотографии людей, которые дают доверенность на передачу «цього майна», там документы о том, вот такая длинная-длинная переписка здесь, грязная, еще раз повторяю грязная переписка о том как например всякие… как это мягче сказать, что б никого не обидеть? Дамы звонят ему и просят в СБУ устроить того или того и того, и Васенька отвечает им как он это сделал. Здесь копии, ну одного дня, давайте туристического этого безсеребрянника, давайте я возьму одну, какую-нибудь туристическую бумагу. Давайте возьмем, как отдыхают безсеребрянники. Вот, пожалуйста, один день, 3 дня отдыха с 12-го, 18000 долларов за один день, 4 пятизвездочных отеля со свитами.» «Вот здесь доверенности расписаны какими-то людьми на получение чего угодно, пусть это всё тоже посмотрят, они все переписаны на [PERSON]. Здесь есть, как его фамилия [PERSON], начальник четвертого управления следственного отдела СБУ, который выбивает плитку для своего начальника. Вот эти все документы, совместно с десятками компаний, совместно с бумагами о том, что находясь во время работы в СБУ, главным следователем нашей страны, этот человек не только крышевал, повторяю компании, не только занимался бизнесом, что ему запрещено по закону, но и проталкивал свои проекты и готовил свои политические проекты, в том числе в целом ряде городов.» «…счета одного дня покупок 90000, 88000, 73000, это все в один день человек зашел в магазин себе сантехники приобрел». Відповідач також не надав суду належних та допустимих доказів для підтвердження достовірності та правдивості своїх висловлювань. Представник позивач пояснив, що позивач, є публічною особою, отже поширена відповідачем інформація спрямована на створення негативного образу позивача в очах оточуючих. Представник позивача також зазначив, що поширені відповідачем недостовірні відомості про позивача не відносять до моральних якостей людини, що заслуговують на повагу та гордість, не сумісні з поняттям хорошої незаплямованої репутації, добрим ім'ям та авторитетом позивача, не відносяться до сукупності високих моральних якостей, а також не викликають повагу до цього в самому собі, тобто не можуть бути оцінені суспільством, громадою як позитивні якості стосовно громадської та службової діяльності, роботи. Оскільки на думку позивача, зміст поширеної відповідачем інформації вказує на те, що позивач є особою, яка вчиняє погрози, незаконно прослуховує телефон відповідача, будучи на посаді начальника Головного слідчого управління СБУ, вчиняє корупційні дій, витрачає великі суми на побутові потреби й дозвілля, покриває незаконну підприємницьку діяльність, займається протизаконною політичною діяльністю, виконує прохання приватного характеру щодо протекційного працевлаштування в СБУ, оформлює компанії на підставних осіб, є вкрай негативним для позивача з підстав, які зазначені вище і тому вважає підлягають спростуванню, як такі, що ганьблять його честь і гідність та ділову репутацію. Згідно зі статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань». Водночас, Основний Закон України вказує на те, що «здійснення цих прав може бути обмежене законом», зокрема у аспекті даного спору, суд вважає це стосується обмеження вільного вираження «для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно». Статтями 297, 299 ЦК України визначено право кожного на повагу до його гідності і честі, на недоторканість своєї ділової репутації, таке право має бути захищено шляхом звернення до суду із позовом про захист честі, гідності та ділової репутації. Згідно з частиною першою статті 200 ЦК України та статтею 1 Закону України «Про інформацію» інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. До того ж у п.12 Постанови Пленуму від 27.02.2009 року йдеться про те, що «Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися також нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації». Як роз'яснено у п.15 зазначеної Постанови Пленуму при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. «Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.» Згідно із частинами 4 та 7 ст.277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію; спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Виходячи із змісту роз'яснень у п.24 Постанови Пленуму від 27.02.2009 року спростування інформації може бути здійснено «шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо). У судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено». Крім того, [PERSON] в стверджувальній формі зазначав про обставини, які вказують на факт вчинення Позивачем протиправних дій, злочину, за які передбачена кримінальна відповідальність (корупційні дії, погрози іншим людям тощо). Однак, жодного судового рішення чи вироку суду, яким би була встановлена вина Позивача у вчиненні тих протиправних дій та злочинів, на які вказував [PERSON] ані на час проведення прес-конференції, ані навіть на даний час не існувало і не існує взагалі. Пунктом 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Свобода вираження поглядів та переконань (ст. 34 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) не є абсолютним правом, а має межі окреслені правами інших осіб або ж законодавчо встановленими обов'язками (ст. 68 Конституції України) Досліджуючи матеріали справи, суд оцінив зібрані докази у їх сукупності, за відсутності будь яких заперечень з боку відповідачів, яким було відомо про вирішення судом даного спору та дати призначених судових засідань, тому суд дійшов такого висновку. Оспорена інформація стосується [PERSON] у тій частині висловлювань, на які посилається позивач та його представник. Суд вважає доведеними обставини, на які посилається позивач та його представник, тобто про невідповідність дійсності - оспореної інформації щодо позивача. А також на підставі зібраних доказів, які надані позивачем і спростування щодо яких відповідачами не надано будь яких пояснень чи заперечень щодо викладеної у висловлюваннях відповідача-1 у виступі інформації, суд вважає, що у оспореній інформації, поширеній під час прес-конференції має місце порушення Відповідачем-1 особистих немайнових прав позивача. При цьому суд встановив, що зазначеною інформацією були ущімлені передбачені Основним Законом України права на повагу до гідності, честі чи ділової репутації позивача, оскільки вищенаведені висловлювання були спростовані наданими ним та його представником доказами та іншими зібраними судом матеріалами справи. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову про визнання викладеної в уточнених позовних вимогах [PERSON] інформації, що була поширена [PERSON] 24 червня 2015 року на прес-конференції, яка відбулась в приміщенні Інформаційного агентства «УНІАН» недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON]. З урахуванням того, що недостовірна інформація, яка підлягає спростуванню, була поширена відповідачем під час прес-конференції в інформаційному агентстві «УНІАН», то суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині способу спростування недостовірної інформації, тобто зобов'язати відповідачів організувати та провести прес-конференцію в приміщенні Інформаційного агентства «УНІАН» (м. Київ, вул. Хрещатик), на якій зачитати резолютивну частину рішення суду у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], ТОВ «Інформаційне агентство «УНІАН» про захист честі, гідності і ділової репутації та спростування недостовірної інформаціїне пізніше місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили. З огляду на встановлені обставини на підставі ст.ст. 16, 200, 269, 270, 275, 277, 297, 299 ЦК України та Закону України «Про інформацію», Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

Outcome: approved