Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 23 січня 2012 року з відповідачем зареєстрували шлюб. У сторін є дитина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін є неможливим, оскільки сторони мають різні погляди на життя. За період шлюбу подружжя намагалось подолати кризу у відносинах, однак зрозуміло, що перебувати у шлюбі неможливо. Відповідач [PERSON] не надає допомоги на утримання дитини, не піклується про її фізичних, духовний розвитком, не спілкується з дитиною, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала за обставин зазначених у ньому, попросила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути за його відсутності, позов визнає. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом установлено, що 23 січня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції (а. с. 5). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сім'я сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судом установлено, що у сторін є дитина [PERSON], [INFO] (а. с. 6). Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Таким чином, відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Дитина сторін зважаючи на її вік, а саме те, що вона є малолітньою, відповідно має незадовільне матеріальне становище, що суд ураховує при визначенні розміру аліментів. Суд уважає визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів відповідач визнає до стягнення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву [PERSON] пред'явлено до суду особисто 23 листопада 2015 року. Відповідно починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення до суду) від сплати судового збору звільняються: позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати; позовної заяви про розірвання шлюбу 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. За змістом ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», установлена у 2015 році мінімальна заробітна плата, у місячному розмірі з 1 січня - 1218 грн. З огляду на вищезазначене, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 487,20 грн (за вирішення вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини), тобто 0,4 розміру мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2015 року. Крім цього, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки [PERSON] 487,20 грн понесених та документально підтверджених судових витрат зі сплати судового збору за вирішення позовної вимоги про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved