Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначила, що 15.03.2015 року помер її батько [PERSON]. На його імя було зареєстровано право власності на земельну ділянку для індивідуального садівництва за адресою: Запорізька область, Запорізький район, сільська рада Розумівська, Обслуговуючий садівничий кооператив «Мрія-93», земельна ділянка № 33. Кадастровий номер земельної ділянки 2322188400:06:001:1796, площа земельної ділянки 0,078 га. Зазначену земельну ділянку [PERSON] набув на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер 356, виданого 26.03.2014 року Восьмою Запорізькою державною нотаріальною конторою. Зазначене підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 507386646 від 24.12.2015 року. Заповіту [PERSON] не залишив. Вона є рідною дочкою [PERSON], а відповідач [PERSON] її брат. Після смерті [PERSON] вони є спадкоємцями першої черги за законом у відповідності до ст. 1261 ЦК України. У встановлений законом для прийняття спадщини 6-тимісячний строк вона звернулася до нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, у відповідності до ст.1268 ЦК України, як такий, що проживав разом зі спадкодавцем на день його смерті. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Крім того, відповідачем [PERSON] було подано до Хортицького районного суду м. Запоріжжя позов про усунення її від спадщини. На теперішній час рішенням Хортицького районного суду м.\~Запоріжжя від 17.05.2016 року спір вирішено, в позові [PERSON] відмовлено. Таким чином встановлено, що вона має право на спадкування після смерті батька [PERSON] Вважає, що має право отримати в порядку спадкування ? частку вищезазначеної земельної ділянки. За відсутності правовстановлюючих документів оформити право на спадщину у нотаріуса вона не може. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи позивач [PERSON] до суду не зявилась. Через канцелярію суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява від 19.09.2017 р. з проханням розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] до суду не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду справи третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила. У звязку з наведеним, суд, на підставі ст. 224 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.03.2014 р., виданого Восьмою Запорізькою державною нотаріальною конторою, реєстровий номер 356, [PERSON] належала земельна ділянка №33, площею 0,078 га для індивідуального садівництва, розташована на території Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, обслуговуючий садівничий кооператив «Мрія-93», кадастровий номер 2322188400:06:001:1796. Як видно з копії свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 327070, [PERSON] помер 15.03.2015 р. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії ІІ-УЧ № 331799, [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON]. За змістом копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-КИ № 411014, [PERSON] змінила прізвище «Бочарова» на прізвище «Пац». З копії спадкової справи вбачається, що заповіту [PERSON] не залишив. Заявою від 05.05.2015 р. [PERSON] прийняла спадщину за законом як спадкоємець першої черги. Відповідач [PERSON] також є спадкоємцем першої черги. Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] №\~396/02-31 від 22.09.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що [PERSON] право власності на спірну земельну ділянку за життя набув правомірно, відтак вона увійшла до спадкової маси. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 126 1 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач є донькою [PERSON] та, відповідно, спадкоємцем першої черги. Вона прийняла спадщину, звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008\~р. №\~7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Системно проаналізувавши докази у справі, суд дійшов висновку, що [PERSON] успадкувала за законом ? частину майна, що належало спадкодавцю, у тому числі ? частки земельної ділянки з кадастровим номером 2322188400:06:001:1796. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи, що відсутність оригіналу правовстановлюючого документа є перешкодою в отриманні свідоцтва про право на спадщину, приймаючи до уваги, що у позасудовому порядку позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину, суд приходить до остаточного висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved