Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

У листопаді 2016 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідачей, у якій просить стягнути заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 17 січня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 201990-CRED, відповідно до якого ПАТ КБ «Приват Банк» зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 4900.00 доларів США на термін до 16.07.2009 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. 10.07.2013 року та 19.07.2013 року було проведено реструктуризацію заборгованості згідно заяви клієнта до Кредитного договору № 201990-CRED від 17.01.2008 року. Оскільки відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, станом на 23 вересня 2016 загальна заборгованість склала 3443,87 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 1643,87 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1800,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 201990-CRED між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки. На підставі викладеного, просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 3443,87 доларів США, що за курсом 25,92 грн., відповідно до службового розпорядження НБУ, а також судові витрати по справі у розмірі 1378,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів та постановлення заочного рішення у зв'язку з неявкою відповідача. Відповідачі у судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ПАТ КБ «Приват Банк» підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 17.01.2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 201990-CRED, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 4900,00 Доларів США на термін до 16.07.20019 року. 10.07.2013 року та 19.07.2013 року було проведено реструктуризацію заборгованості згідно заяви відповідача до Кредитного договору № 201990-CRED від 17.01.2008 року. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 201990-CRED між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки. Відповідно до умов договору поруки відповідачі [PERSON] та [PERSON] поручаються перед банком за виконання позичальником зобов'язань, що виникли на підставі кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Згідно розрахунку заборгованості за договором № 201990-CRED від 17.01.2008 року станом на 23 вересня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 3443,87 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 1643,87 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1800,00 доларів США. У зв'язку з порушенням умов Кредитного договору на адресу відповідачів листами направлено вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення божником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Відповідно положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Таким чином судом встановлено у судовому засіданні факт наявності у відповідачів відповідальності перед ПАТ КБ «Приватбанк» за невиконане зобов'язання по кредитному договору та договору поруки. Отже, суд дійшов висновку про те, що з відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 3443,87 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 1643,87 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1800,00 доларів США, що за курсом 25,92 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 23 вересня 2016 року складає 89265,11 грн., Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з цим з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved