Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

У кінцевій редакції позову проти Підприємства Рада просить визнати недійсним та скасувати розпорядження та свідоцтво про право власності на житло [NUMBER] від 21.09.2010 року про безоплатну передачу у власність [PERSON] квартири [ADDRESS] та скасувати рішення про державну реєстрацію прав власності на цю квартиру, яке зареєстроване за [PERSON], як за спадкоємцем. Вимоги мотивовані тим, що квартира незаконно вибула з власності територіальної громади Ради, оскільки порушена процедура приватизації. Позивачу стало відомо, що [PERSON] із заявою про приватизацію спірної квартири не звертався, жодних документів не підписував, а отже не бажав її приватизувати. Заяву від його імені підготувала та підписала [PERSON], яка розраховувала отримати від [PERSON] доручення на розпорядження цим житлом. Справа розглядається за участю прокурора. Позов було підтримано представником Ради. Після закінчення з'ясування обставин справи останній звернувся з клопотання про надання йому додаткового строку для підготовки клопотання про призначення посмертної судової - психіатричної експертизи для визначення психічного стану [PERSON] Позовні вимоги не були змінені, а тому це питання виходило за межі позовних вимог. Суд розглядає справу у межах позовних вимог(ч.1 ст.11 ЦПК України). Окрім цього розгляд справи відбувається з жовтня 2013 року. Протягом всього розгляду справи Рада неодноразово змінювала, доповнювала вимоги. Суд вважає, що позивач зловживає наданими йому законодавцем процесуальними правами. Представник Підприємства пояснила, що проведення приватизації спірної квартири проводилося у відповідності до чинного на той час законодавства та за заявою особи, яка була зареєстрована у цьому житлі. У подальшому до суду не з'являлася. На думку прокурора позов Ради спростовується зібраним у справі доказами. Просила відмовити у задоволенні позову. Таку ж саму правову позицію зайняли представники [PERSON] [PERSON], яка рішенням Апеляційного суду Житомирської області була виселена з даної квартири, вважає, що [PERSON] заяв про приватизацію квартири не подавав, а тому позов Ради підлягає до задоволення. [PERSON] стверджувала, що саме вона підписувала за спадкодавця усі документи. А тому приватизація квартири проведена фактично за її заявою, а не користувача квартири. Оскільки за життя [PERSON], зловживав спиртними напоями, часто був голодний і вона йому всіляко допомагала їжею, утримувала спірну квартиру, робила ремонт, сплачувала комунальні послуги, поховала [PERSON] Спадкоємці про останнього не піклувалися, а лише зазіхають на квартиру, яку він у розумінні закону фактично не приватизовував. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені обставини, які відповідають цивільним правовідносинам. Суд розглядає справу у межах позову на засадах змагальності і диспозитивності. Відповідно до ст.11 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.1 ст.179 ЦПК предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги. Докази мають бути належні та допустимі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях( ст.с.57-59,п.4 ст.60 ЦПК). 21.09.2010 Підприємство видало [PERSON] свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], площею 27, 97 кв.м. згідно із ч.1 Закону України «Про приватизацию державного житлового фонду», на підставі Розпорядження № 4798 від 21.09.2010, за заявою [PERSON] від 15.09.2010 через Новогуйвинське ВЖРЕП (а.с.8,9). [INFO] [PERSON] помер. ЦІ обставини сторони визнають. Рішенням цього суду від 17.10.2013, залишеним без зміни апеляційним судом області, року за відповідачем [PERSON], визнано право власності на спірну квартиру, яку він успадкував після смерті [PERSON](а.с.80-81). Допитана як свідок [PERSON](на той час керівник ВЖРЕП), пояснила, що документи на приватизацію житла, яке перебувало у власності Ради, за заявою користувачів квартир формувала саме Новогуйвинська ВЖРЕП. Вона пам'ятає, що [PERSON] і [PERSON] разом займалися оформлюванням документів для приватизації спірної квартири. Але заяву про передачу цієї квартири у власність [PERSON] за життя підписав у її присутності особисто, при цьому була присутня і [PERSON] За свідченнямми [PERSON] (секретар Ради) лише [PERSON] допомагала [PERSON], вона особисто телефонувала спадкоємцю, що [PERSON] вживає спиртними напоями, потім голодує, потребує допомоги, але він навіть не бажав її слухати. Свідку відомо, що між [PERSON] і [PERSON] існувала усна домовленість, за якою [PERSON] допомагала вести господарство та опікувалась [PERSON], а він у свою чергу мав залишити їй вказану квартиру. [PERSON]- голова Ради пояснив, що жодних заяв стосовно встановлення опіки над [PERSON] до Ради ніколи не надходило. [PERSON] зверталася до нього із заявою, що заяву на приватизацію спірної квартири писала вона, а тому вважає, що спірна квартира приватизована незаконно(а.с.20). Правові основи приватизації державного житла встановлено Законом України «Про приватизацию державного житлового фонду (далі - Закон). Відповідно до п. 5 ст. 5 Закону - кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.Суть приватизації державного житлового фонду, в контексті ч.1 ст. 1 Закону, полягає у відчуженні на користь громадян України, тобто передача у їх власність, квартир (будинків), призначених для проживання сімей та одиноких осіб. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина (ч.3 ст. 8 Закону). Отже, право на приватизацію житла мають лише особи, які на законних підставах фактично проживають у зазначеному приміщені, Зі справи вбачається, що на час приватизації [PERSON] був єдиним користувачем спірної квартири № 6, проживав в ній та був зареєстрований(а.с.42). У справі є заява від 15.09. 2010 року з розміщенням підпису про те, що [PERSON] бажає приватизувати цю квартиру. За клопотанням позивача, з врахуванням тверджень [PERSON], що саме вона підписувала цю заяву замість [PERSON] лівою рукою, судом була проведена судова - почеркознавча експертиза. За клопотанням експерта останньому надавалися документи із підписами [PERSON] ( т.1,а.с.102-121, 139, 152-153). За категорійним висновком експерта від 31.07.2015 №1/427 підпис на заяві про приватизацію спірної квартири виконано не [PERSON] З мотивувальної частини експертизи також вбачається, що задля вирішення порушених перед експертом питань, останній з»ясовував належність цього підпису і [PERSON] та зазначив, що підпис, який розміщений на заяві про приватизацію житла виконаний саме [PERSON] (т.2 а.с.13-20). З урахуванням усіх обставин справи сукупності та взаємозв»язку суд дійшов висновку, що порушень вимог Закону при прийняті оскаржуваного розпорядження про приватизацію [PERSON] (за життя) спірної квартири та видачі йому відповідного свідоцтва не було. Доводи [PERSON], що вона проживала по сусідству з [PERSON] піклувалася про нього(лікувала, купляла продукти) допомагала у веденні господарства, сплатила борги по квартирній платі, для приватизації його житла, проводила ремонт, встановила лічильник тощо ( т.1 а.с.84-86) не є предметом даного спору і не можуть свідчити про незаконність приватизації спірної квартири.

Outcome: dismissed