Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на навчання дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що 18 червня 1994 року відділом реєстрації актів громадського стану Фастівського міськвиконкому Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. 20.03.1996 року шлюб було розірвано. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Син проживає разом із матір'ю за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] є студентом III курсу денної форми навчання Приватного вищого навчального закладу Товариства сприяння обороні України «Фастівський автомобільно-дорожній технікум». Загальна вартість освітньої послуги складає 14080 грн., строком навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2014 року. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає. Угоду про добровільну сплату аліментів та додаткових витрат на навчання між сторонами не досягнуто. Позивач не в змозі самостійно утримувати сина, у зв'язку з тим, що йому необхідні кошти на одяг, харчування, підручники. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 червня 1994 року відділом реєстрації актів громадського стану Фастівського міськвиконкому Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. 20.03.1996 року шлюб було розірвано. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Син проживає разом із матір'ю за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] є студентом III курсу денної форми навчання Приватного вищого навчального закладу Товариства сприяння обороні України «Фастівський автомобільно-дорожній технікум», що підтверджується довідкою ПВНЗ ТСОУ ФАДТ від 30.09.2016 року за № 69. Загальна вартість освітньої послуги складає 14080 грн., строком навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2014 року. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає. Угоду про добровільну сплату аліментів та додаткових витрат на навчання між сторонами не досягнуто. Позивач не в змозі самостійно утримувати сина, у зв'язку з тим, що йому необхідні кошти на одяг, харчування, підручники. Статтею 199 Сімейного кодексу України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, що [PERSON], [INFO], є студентом III курсу денної форми навчання Приватного вищого навчального закладу Товариства сприяння обороні України «Фастівський автомобільно-дорожній технікум» і потребують матеріальної допомоги, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню в розмірі ? частини заробітку відповідача. Статтею 185 Сімейного кодексу України визначено участь батьків у додаткових витратах на дитину, тобто, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до частини третьої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вимоги позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат на оплату навчання не підлягають задоволенню, оскільки суду не надано доказів на їх підтвердження. Відповідно до статті 185, 199 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved