Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

у липні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна корпорація розваг» про стягнення суми боргу. Позивачка просила стягнути з відповідача заборгованість за квиток на відмінений концерт у сумі 11 832, 53 грн.,а саме: загальну суму боргу за квиток в розмірі 490,00 грн.; пеню в розмірі 6 071,10 грн.; 3% річних в розмірі 16,63 грн.; заборгованість з урахуванням індексу інфляції в розмірі 254,80 грн.; та відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн. Посилалась на те, що [PERSON] був придбаний квиток № 611337, на концерт гурту «Aerosmith», який мав відбутися 21.05.2014 року у національному спортивному комплексі «Олімпійський». Організатором цього концерту є ТОВ «Національна корпорація розваг». Вартість квитка - 490,00 грн. 21 травня 2014 року концерт не відбувся. ТОВ «Національна корпорація розваг» повідомило про перенесення концерту на 02 липня 2014 року. В червні 2014 року ТОВ «Національна корпорація розваг» повідомили про відміну концерту. У зв'язку з чим позивачка 21.06.2014 року, направила заяву відповідачу про повернення коштів за відміну концерту. Проте, ані грошей за квиток, ані інформації від відповідача так і не надійшло по теперішній час. У зв'язку із викладеним позивачка просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 6071,10 грн.: (490 грн. *3%) =14,7 грн. -пеня за один день прострочення, 14,7*413 днів прострочення = 6071,10грн. Заборгованість з урахуванням індексу інфляції загальною сумою 254,80 грн.: За травень 2014 - 490 грн.*1,038=18,62 грн. За червень 2014 - 490 грн. *1,01= 4,9 грн. За липень 2014 - 490 грн. *1,004=1,96 грн. За серпень 2014 - 490 грн. * 1,008=3,92 грн. За вересень 2014 - 490 грн. *1,029=14,21 грн. За жовтень 2014 - 490 грн. *1,024= 11,76 грн. За листопад 2014 - 490 грн.*1,019=9,31 грн. За грудень 2014 - 490 грн.*1,03= 14,7 грн. За січень 2015 - 490 грн.*1,031=15,19 грн. За лютий 2015 - 490 грн.*1,053=25,97 грн. За березень 2015 - 490 грн.*1,108=52,92 грн. За квітень 2015 - 490 грн.*1,14=68,6 грн. За травень 2015 - 490 грн.*1,022=10,78 грн. За червень 2015 - 490 грн.*1,004=1,96 грн. Розрахунок 3% річних: 490 грн.*413 днів прострочення*3/365/100= 16,63 грн. Також позивачка просить стягнути моральну шкоду, яка завдана відповідачем їй та її рідним та полягає у душевних стражданнях за усіма вищезазначеними обставинами, в розмірі 5 000,00 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, в позовній заяві зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, також зазначив, що не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач, який повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] був придбаний квиток № 611337, на концерт гурту «Aerosmith», який мав відбутися 21.05.2014 року у національному спортивному комплексі «Олімпійський» (а.с. 7). Організатором цього концерту є ТОВ «Національна корпорація розваг». Вартість квитка - 490,00 грн. 21 травня 2014 року концерт не відбувся. ТОВ «Національна корпорація розваг» повідомило про перенесення концерту на 02 липня 2014 року. В червні 2014 року ТОВ «Національна корпорація розваг» повідомили про відміну концерту. У зв'язку з чим позивачка 21.06.2014 року, направила заяву відповідачу про повернення коштів за відміну концерту. (а.с. 6) Також з матеріалів справи вбачається, що позивачка направляла на адресу відповідача лист про отримання інформації стосовно повернення коштів за придбаний квиток. (а.с. 13) Проте, ані грошей за квиток, ані інформації від відповідача так і не надійшло по теперішній час. Між позивачкою та відповідачем був укладений публічний договір про надання послуг, оскільки відповідач за плату зобов'язався надати послугу з організації концерту Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звертався. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної дії або здійснення певної діяльності, й замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Вимогами ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків,якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не повернувши вартість квитка, порушив умови договору щодо надання послуг. Відповідно до ч.5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків роботи (послуги),якщо інше не передбачено законодавством. У зв'язку із викладеним позивачка просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 6071,10 грн.: (490 грн. *3%) =14,7 грн. -пеня за один день прострочення, 14,7*413 днів прострочення = 6071,10грн. У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Заборгованість з урахуванням індексу інфляції загальною сумою 254,80 грн. Розрахунок 3% річних: 490 грн.*413 днів прострочення*3/365/100= 16,63 грн. Позивачка просить стягнути моральну шкоду, яка завдана відповідачем їй та її рідним та полягає у душевних стражданнях за усіма вищезазначеними обставинами, в розмірі 5 000,00 грн. Проте суд вважає, що вимоги позивачки щодо відшкодування моральної шкоди не обґрунтовані в повному обсязі. Також позивачем не зазначено яка саме шкода, та яких душевних страждань відповідачем завдано членам родини позивача. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди підлягають частковому задоволенню,а саме у розмірі 500,00 грн. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На день розгляду справи з боку відповідача відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів на підтвердження відсутності боргу. Враховуючи зазначене та принцип диспозитивності цивільного судочинства, закріплений ст. 11 ЦПК України, приймаючи до уваги те, що на день розгляду справи з боку відповідача відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів про виконання своїх обов'язків щодо сплати боргу, суд приходить до висновку про те, що позов щодо стягнення суми боргу є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. При цьому суд приходить до висновку про можливість покладення в основу рішення розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судові витрати в справі.

Outcome: partial