Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

У липні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (у стані ліквідації) ( далі ПАТ «Банк Форум», банк ) звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0111/08- Anewv від 25.06.2008 року в розмірі 229 336,23 грн. Свої вимоги мотивували тим, що згідно укладеного № 0111/08-Anewv від 25.06.2008року [PERSON] 25.06.2008 року отримав кредит у розмірі 70000 доларів США для придбання автомобіля на первинному ринку. Виконання відповідача зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою, відповідно до укладеного договору поруки № 0145/08/08-Р від 25.06.2008 року між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON], та № 0146/08/08-Р від 25.06.2008 року між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON], згідно з яких поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим у відповідача [PERSON] перед Банком виникла заборгованість в розмірі 71068,27 доларів США. Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 26.07.2010 року було стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 0111/08- Anewv від 25.06.2008року в розмірі 71068,27 доларів США, що по курсу НБУ складає 562135,81грн. Оскільки рішення суду було виконано лише 10.06.2015року, то банком додатково було нараховані індекс інфляції у розмірі 218841,65грн. та 3% річних у розмірі 10494,58грн. Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року внесенні зміни до відповідних Кодексів. Згідно п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, із змінами внесеними відповідно до зазначеного Закону, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Враховуючи, що внесенні зміни до ЦПК України набрали чинності 15 грудня 2017 року, суд вважає розглянути справу за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Представник позивача у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, просив судові засідання проводити за відсутністю представника позивача. (а.с.100). Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутність. ( а.с. 121, 122, 123) Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). У зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, враховуючи думку представника позивача, викладену в заяві, перевіривши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 червня 2008 р. Акціонерним комерційним банком є Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ», укладено Кредитний договір №041/08- Anewv з [PERSON] відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 70000,00(сімдесят тисяч) доларів США для придбання автомобіля на первинному ринку. (а.с.4-6). Відповідно до укладеного договору поруки № 0145/08/08-Р від 25.06.2008 року між банком та [PERSON], поручитель [PERSON] поручився перед кредитором за виконання боржником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором (а.с.7-8). Відповідно до укладеного договору поруки № 0146/08/08-Р від 25.06.2008 року між банком та [PERSON], поручитель [PERSON] поручився перед кредитором за виконання боржником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором (а.с.9-10). Так, на виконання умов договору банк виконав взяті на себе зобов'язання за п.п.3.1.1. кредитного договору та 23.10.2012троку надав відповідачу кредит у розмірі 70000доларів США шляхом перерахування на поточний, картковий рахунок [PERSON], які той отримав готівкою через касу банку. Відповідач [PERSON] в порушення ЦК України та умов кредитного договору зобов'язання належним чином не виконав. Рішенням Роздільнянським районним судом Одеської області від 26 липня 2010 року з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Банк Форум» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 0111/08- Anewv від 25.06.2008року в розмірі 71068,27 доларів США, що по курсу НБУ складає 562135,81 грн. ( а.с. 11-12). У зв'язку з тим, що рішення суду про сплату боргу виконано лише 10.06.2015 року року, Банком додатково нараховані з 12.07.2014 року індекс інфляції у розмірі 218841,65 грн. та 3% річних у розмірі 10494,58 грн. Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов'язань передбачені, зокрема, приписами статей 549-552, 611 ЦК України. За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599ЦК України). Таким чином, оскільки відповідачем до закінчення строку дії договору, тобто до 24 червня 2015 року не виконано належним чином взяті на себе кредитні зобов'язання, договір продовжує свою дію до моменту повного виконання позичальником взятих на себе зобов'язань. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 01.10.2014р., за змістом цієї норми закону (ч.2 ст.625 ЦК України) нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Виходячи з положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді 3% річних виступають способом захисту майнового права та інтересу стягувача, який полягає у отриманні компенсації (плати від боржника за користування ним коштами, належними до сплати стягувачеві). Отже, 3% річних входять до складу грошового зобов'язання. Розрахунок трьох процентів річних складає: 10494,58 грн. У постанові Верховного суду України від 27.01.2016 у справі №6-771цс15 Верховний Суд України дійшов правового висновку про те, що відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, визначеного у гривнях. Разом з тим у випадку порушення грошового зобов'язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти. Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 01 березня 2017 року № 6-284цс17 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України. Як вбачається з матеріалів справи банк надав кредит в доларах США. Приймаючи до уваги викладене та на підставі досліджених доказів,суд приходить до висновку, що з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» підлягає стягненню 3% річних у зв'язку з несвоєчасним виконанням грошового зобов'язання у розмірі 10494,58 грн. Крім того, положеннями ст. ст. 553, 554 ЦК України визначено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником його обов'язку, а у випадках порушення такого обов'язку боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно зі ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов'язання. У разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України). Частиною 1 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 3 ст. 554 цього Кодексу особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Виходячи з аналізу зазначеної правової норми, поручителі, які спільно поручились, відповідають перед кредитором солідарно. У разі укладення кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов'язання частина 3 статті 554 ЦК України не застосовується. У такому випадку кредитор має право вимоги до кожного з поручителів на підставі окремого договору, відповідно до яких кожен із поручителів відповідає перед кредитором разом із боржником, як солідарні боржники. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного, оскільки позов задоволено частково, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн.

Outcome: partial