Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

У липні 2019 року Військовий прокурор Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Державного космічного агенства України та Павлоградського механічного заводу ДП «ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу та неустойки за договором. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 22 березня 2016 року між Державним підприємством «ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова» та [PERSON] було укладено договір поставки сільськогосподарської продукції № 73 юр. Відповідно до видаткових накладних та рахунків-фактур, відповідачу в період строку дії договору з 22.03.2016 по 24.07.2017 поставлено продукції на загальну суму 1 928 376, 46 грн., з яких [PERSON] сплачено лише 1 635 977, 82 грн. 12 грудня 2016 року між Павлоградським механічним заводом та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до договору №73юр від 22.03.2016, відповідно до якої покупець здійснює оплату за поставку продукції протягом 5 місяців з дати її поставки. 24 липня 2017 року Павлоградським механічним заводом здійснено останню поставку за договором, відповідно до якої відповідач мав сплатити всі кошти за поставлену продукцію. Утім, [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим заборгованість відповідача за договором №73юр перед відповідачами складає 362 301, 18 грн. На підставі викладеного, позивачі просили суд стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Павлоградського механічного заводу ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» суму боргу та штрафні санкції на загальну суму 362 301, 18 грн., з яких 292 378,64 грн. - сума боргу, 42 278,75 грн. - нарахована пеня, 14 618,93 грн. - штраф, 13 024,86 грн. - 3% річних від суми боргу, а також судові витрати у розмірі 5 434, 51 грн. Представники позивачів в судове засідання не з`явилися, до суду надано заяву з проханням розглядати дану справу без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Також зазначив, що станом на 09.04.2020 заборгованість за одержану сільськогосподарську продукцію перед Павлоградським механічним заводом ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» погашено у повному обсязі, що підтверджується Актом звірки. Щодо штрафних санкцій, [PERSON] просив суд врахувати економічну ситуацію в країні, яка ускладнює підприємницьку діяльність, а тому в цій частині просив у позові відмовити, а провадження по справі закрити. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають часковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 березня 2016 року між Державним підприємством «ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова» та [PERSON] було укладено договір поставки сільськогосподарської продукції № 73 юр (а.с.12-15). 12 грудня 2016 року між Павлоградським механічним заводом та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до договору №73юр від 22.03.2016, відповідно до якої покупець здійснює оплату за поставку продукції протягом 5 місяців з дати її поставки (а.с.16). 12 грудня 2016 року між Павлоградським механічним заводом та [PERSON] укладено додаткову угоду №2 до договору №73юр від 22.03.2016, відповідно до якої вивіз продукції зі складу постачальника здійснюється на умовах FCA (а.с.17). Відповідно до умов договору, [PERSON] мав сплатити всі кошти за поставлену продукцію до 24 грудня 2017 року. Проте, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість на загальну суму 362 301, 18 грн., з яких 292 378,64 грн. - сума боргу, 42 278,75 грн. - нарахована пеня, 14 618,93 грн. - штраф, 13 024,86 грн. - 3% річних від суми боргу. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. В силу ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено та не заперечується сторонами, що на теперішній час відповідачем погашено лише заборгованість зі сплати основного боргу. Водночас, сторони погодили у договорі поставки від 22.03.2016, що у випадку прострочки оплати Продукції відповідно до п.4.2. даного Договору, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. У випадку прострочки оплати Продукції понад 5 календарних днів Покупець сплачує Постачальнику штраф у розмірі 5% від суми простроченого платежу (п.п.5.2., 5.3.). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч.2 ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Частиною 3 ст. 549 ЦК України визначено, шо пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суминесвоєчасного виконаног грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказав, що відповідно до додаткової угоди №1 до договору поставки від 22.03.2016, покупець здійснює оплату за поставку продукції протягом 5 місяців з дати її поставки. Фактичне підписання відповідачем договору поставки останнім не заперечувалося. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити кошти, але неправомірно не сплачує їх, врегульовані ч.2 ст. 625 ЦК України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17). За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. До такого висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові №686/21962/15 від 16.05.2018. Відповідно до п.5.2 Договору поставки №79юр від 22.03.2016у випадку прострочки оплати продукції відповідно до п.4.2 даного Договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. Пунком 5.3 передбачено, що у випадку прострочки оплати продукції понад 5 календарних днів покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 5% від суми простроченого платежу. Таким чином, сума штрафу по договору складає 14 618,93 грн. (292 378,64 грн. х 0,05), сума неустойки складає 42 278,75 грн. (292 378,64 х 0,29 : 365 х182), 3% річних - 13024,86 грн. (292 378,64 х0,03 : 365 х 542). Під час розгляду справи, відповідачем [PERSON] основних борг погашено, що не заперечують і сторони по справі. Водночас, відповідач просить суд не нараховувати йому штрафні санкції у зв`язку із економічною ситуацією в країні. Проте, суд не може взяти до уваги такі доводи відповідача, оскільки умови договору між сторонами було погоджено, в тому числі і штрафні санкції. Належних доказів своєї неспроможності сплатити своєчасно грошові зобов`язання за договором від 22.03.2016 та додатковою угодою №1 від 12.12.2016 або настання форс-мажорних обставин (частина 6 Договору від 22.03.2016), відповідачем не надано. За таких обставин, враховуючи, що на час розгляду справи, основний борг погашено, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з [PERSON] на користь держави в особі Державного космічного агенства України в особі Павлоградського механічного заводу ДП «ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова» слід стягнути - пеню у розмірі 42 278,75 грн., штраф у розмірі - 14 618,93 грн., 3% річних за боргом, що становить 13 024,86 грн., а всього 69 922 грн. 54 коп. Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 5 434, 51 грн.

Outcome: partial