Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

У липні 2016 року до суду звернулася позивач з позовною заявою, в якій вказувала, що [INFO] померла [PERSON]. Після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом , до якої зокрема входить право на земельну частку ( пай ) земельна ділянка. Право на земельну ділянку спадкодавця було посвідчено сертифікатом на право на земельну частку ( пай) серії [NUMBER]. Окрім того за життя вона успадкувала після [PERSON] право на земельну частку (пай), що посвідчено сертифікатом на право на земельну частку ( пай) серії [NUMBER]. За життя спадкодавець не отримала державні акти про право власності на земельні ділянки, а вказані оригінали сертифікатів нею було втрачено. Позивач просить визнати за нею [PERSON], [INFO], право власності на спадкове майно , за заповітом, після [PERSON], яка померла [INFO], а саме на: - земельну частку ( пай) розміром 3,97 в умовних кадастрових гектарах, посвідченого сертифікатом серії [NUMBER], виданим 28 жовтня 1997 року на ім'я [PERSON]; - земельну частку ( пай) розміром 3,97 в умовних кадастрових гектарах, посвідченого сертифікатом серії [NUMBER], виданим 31 жовтня 1997 року на ім'я [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задоволити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач по справі вимоги позивача визнала та не заперечувала в судовому засіданні проти задоволення вимог позивача. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача , відповідача та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. По справі встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про її смерть ( а.с.12). За свого життя 12 листопада 2000 року [PERSON] склала заповіт, яким все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і на що вона за законом матиме право заповідала [PERSON] ( а.с.7). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина , зокрема, на : - земельну частку ( пай) розміром 3,97 в умовних кадастрових гектарах, посвідченого сертифікатом серії [NUMBER], виданим 28 жовтня 1997 року на ім'я [PERSON]; - земельну частку ( пай) розміром 3,97 в умовних кадастрових гектарах, посвідченого сертифікатом серії [NUMBER], виданим 31 жовтня 1997 року на ім'я [PERSON]. [PERSON] фактично успадкувала право на земельну частку ( пай) розміром 3,97 в умовних кадастрових гектарах, посвідченого сертифікатом серії [NUMBER], виданим 31 жовтня 1997 року на ім'я [PERSON], який був її чоловіком та помер [INFO] ( а.с.13,14). Однак [PERSON] не встигла оформити належним чином прийняття спадщини та отримати державні акти, як в порядку спадкування так і свій державний акт на підставі свого сертифіката [NUMBER], виданим 28 жовтня 1997 року. Позивач вчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але за вище наведених обставин нотаріусом позивачу було відмовлено у оформленні прийняття спадщини (а.с.19). Відповідач по справі є донькою позивача ( а.с.10) однак вона на спадщину не претендує та не заперечує проти її прийняття позивачем. Інших спадкоємців за законом та заповітом не має. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 328 ЦК України , право власності набувається на підставах , що не заборонені законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом . У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Беручи до уваги вище викладе, суд прийшов до висновку, що позивач має право на спадщину за заповітом оскільки відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи , визначені у заповіті. Ст.1222 ч.1 ЦК України вказує , що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини , а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Ст. 1218 ЦК України зазначає , що до складу спадщини входять усі права та обов'язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті . Підсумовуючи вище викладене, суд прийшов до наступного висновку: позивач не має змоги оформити у нотаріуса прийняття спадщини , оскільки спадкодавець за свого життя не встигла отримати державні акт на право власності на земельну ділянку. Таким чином визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом, базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити .

Outcome: approved