overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що 15.10.2005 році між нею та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського РУЮ у м. Києві, від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] - [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини фактично між ними припинені. Через відсутність взаєморозуміння, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, подавши заяву в якій позовні вимоги визнає та просить розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 15.10.2005 року між сторонами укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 11.08.2006 року [NUMBER] актовий запис 1809, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського РУЮ у м. Києві (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] - [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] актовий запис № 2051, відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського РУЮ у м. Києві (а.с. 5). Сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що судом установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя та дитини, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчується свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON]. про розірвання шлюбу. Зазначає, що 17.11.2012 році між нею та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського РУЮ у м. Києві. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини фактично між ними припинені. Через відсутність взаєморозуміння, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, подавши заяву в якій позовні вимоги визнає та просить розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 17.11.2012 року між сторонами укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження від 17.11.2012 року [NUMBER], актовий запис 984, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського РУЮ у м. Києві (а.с. 14). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] - [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], актовий запис № 1704, відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського РУЮ у м. Києві (а.с. 15). Сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що судом установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя та дитини, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчується свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 06.09.2015 р. помер її чоловік [PERSON] і відкрилась спадщина на спадкове майно у виді земельної ділянки, площею 0,2750 га, кадастровий номер 5123755800:01:003:3191, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт Таїрове, вул. Коралова,36. Ще 26.08.2015 р. [PERSON] склав нотаріально посвідчений заповіт, яким зазначену вище земельну ділянку заповів їй. Вона своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено з тих підстав, що спадкодавець не зареєстрував своє право власності на зазначене майно і його право на земельну ділянку було підтверджено лише договорами купівлі-продажу. З наведених підстав позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті її чоловіка [PERSON] на зазначене вище спадкове майно. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Овідіопольського району належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, у звязку з чим суд розглянув справу за його відсутності, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України. (а.с. 58) В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер 06.09.2015 р. (а.с. 9) 26.08.2015 р. [PERSON] склав нотаріально посвідчений заповіт, яким на випадок смерті належну йому земельну ділянку по вул. Коралова,36 в смт Таїрове Овідіопольського району заповів його дружині, позивачці. (а.с. 11) Право власності спадкодавця на земельну ділянку підтверджено договорами купівлі-продажу, посвідчених приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу [PERSON] 13.10.2006 р. за реєстровим №8067, 16.11.2007 р. за реєстровим №4047 та приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу [PERSON] 23.08.2007 р. за реєстровим №7576, 16.11,2007 р. за реєстровим №4053. (а.с. 28-51) На підставі договорів купівлі-продажу був виготовлений державний акт на право власності [PERSON] на земельну ділянку, але за життя спадкодавець не зареєстрував своє право власності на це майно. (а.с. 12-13) Позивачка своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено у звязку з тим, що право власності спадкодавця на спадкове майно не було в установленому законом порядку зареєстроване, а підтверджено лише договорами купівлі-продажу. (а.с. 54) З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування квартири [ADDRESS]. В процесі розгляду справи ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29.07.2016 року забезпечено позов шляхом накладення арешту на спірну квартиру. У травні 2017 року представник позивача звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову у даній справі накладених ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29.07.2016 року. В обґрунтування заяви вказував, що судом ухвалено рішенням по суті спору, яким позов задоволено. Рішення набрало законної сили. На даний час не існує необхідності арешту вищевказаної квартири. Представник заявника та інші учасники процесу в судове засідання не з»явились, причин неявки до суду не повідомили. У відповідності до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Зі змісту вказаної статті вбачається, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Відповідно до ст. 154 ЦПК України, суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28.11.2016 року, яке набрало законної сили, визнано недійсним договір дарування від 22.06.2011 року за яким [PERSON] подарувала [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Застосовано наслідки недійсності правочину шляхом скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на вказане помешкання та визнано право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. За твердженням представника позивача виказаних у заяві, на даний час не існує необхідності арешту вищевказаної квартири. За таких обставин, з огляду на позицію ініціатора забезпечення, враховуючи те, що даний спір вирішено по суті, вжиті заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що подальше їх спільне життя неможливе і суперечитиме як її інтересам, так і інтересам дитини. На протязі останніх років їх спільне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, у них різні погляди на шлюб та сімю. У 2010 році вони припинили шлюбно-сімейні відносини і перестали вести спільне господарство. Позивач просила розглянути справу без її участі, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.. Відповідач також просив розглянути справу без його участі, про що подав адресовану суду свою письмову заяву. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 29 грудня 2007 року у Артемівському відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 1548; від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, на протязі останніх років їх спільне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, у них різні погляди на шлюб та сімю. У 2010 році вони припинили шлюбно-сімейні відносини і перестали вести спільне господарство. Подальше їх спільне життя неможливе і суперечитиме як її інтересам, так і інтересам дитини. Також позивач просить не надавати їм будь-яких строків для примирення з відповідачем, про що вона зазначила у своїй адресованій суду письмовій заяві. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, яка встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що 05 квітня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Дошлюбне прізвище - «[PERSON]». В період шлюбу народився син - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO]. Діти мешкають разом з позивачем. Сумісне життя з відповідачем не склалося, сторони мешкають окремо. Збереження сім'ї неможливо. В судове засідання сторони з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, просили шлюб розірвати. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 квітня 2008 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.8). Від стосунків мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] (а.с.9), [PERSON], [INFO], (а.с.10). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків, наполягають на розірванні шлюбу, можливість збереження сім'ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що 23 квітня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ізюмського міського управління юстиції Харківської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Дошлюбне прізвище відповідача - «[PERSON]». У період шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO]. Дочка мешкає разом з позивачкою. Сумісне життя з [PERSON] не склалося, сторони перестали мешкати, як подружжя та вести спільне господарство. Збереження сім'ї неможливо. В судове засідання сторони з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, просили шлюб розірвати. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 квітня 2004 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.10). Від стосунків мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.13). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків, наполягають на розірванні шлюбу, можливість збереження сім'ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що з відповідачем одружилися 23 червня 2016 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ізюмського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 108. Від спільного шлюбу дітей не мають. Збереження сім'ї неможливо. Позивач просить шлюб розірвати. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, просили шлюб розірвати. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 червня 2016 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.10). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків на протязі останнього року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сім'ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 17 серпня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснокутського районного управління юстиції у Харківській області. Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюб існує формально. На даний час подружні відносини між сторонами припинено, разом вони не проживають, спільне господарство не ведуть, наміру зберегти сімю не мають. Так як примирення між ними та збереження сімї неможливі, позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у попереднє судове засідання не зявилася, подала заяву, згідно якої прохала розглядати справу у її відсутність, позов підтримала, прохала його задовольнити. Відповідач у відкрите попереднє судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, прохав задовольнити. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 17 серпня 2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснокутського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 59, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 226020. Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають. Як було встановлено у судовому засіданні, подружнє життя сторін було коротким, у лютому 2014 року позивач покинула відповідача та з того часу жодних стосунків сторони не підтримували. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.\~\~\~ Згідно зі ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. В силу ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них ... Таким чином, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти позову, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу неможливі та суперечать інтересам обох з подружжя. На час розірвання шлюбу спору між сторонами щодо поділу спільно нажитого майна немає. Згідно ст.88 ЦПК України , з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 18 березня 1958 року вона з відповідачем знаходиться у шлюбі. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину. Спільне життя з відповідачем не склалось через те, що між ними виникали сварки, непорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів та розпаду сім'ї. [PERSON] вказує, що шлюбно-сімейні відносини припинені 18 років тому, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[NUMBER] У судове засідання сторони не з'явилися. [PERSON] надала суду заяву, у якій просила розглянути справу без її участі. Зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 березня 1979 року у Палаці одруження «Дзержинський» м. Харків, актовий запис № 677 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 18 березня 1979 року). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу стало взаємонепорозуміння сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на викладене, оскільки, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку про задоволення позову. Враховуючи вимоги ст. 113 СК України, яка передбачає право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, суд вважає за можливе залишити відповідачці прізвище «[NUMBER] Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved