Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

У квітні 2019 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Державної служби статистики України (далі - Держстат) і просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь спричинену їй матеріальну шкоду, завдану невиплатою підпорядкованим відповідачу Державним підприємством «Науково-дослідний інститут статистичних досліджень» у розмірі 33 496,10 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що на примусовому виконанні у Печерському РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавчий лист, виданий на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 29.11.2016 р. у цивільній справі № 757/21831/16-ц, яким на її користь з ДП «Науково-дослідний інститут статистичних досліджень» стягнуто середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку з працівником при звільненні у розмірі 33 496,10 грн. Під час його виконання державним виконавцем з`ясовано, що рішення суду не може бути виконано, оскільки ДП «Науково-дослідний інститут статистичних досліджень» перебуває у процесі ліквідації і на рахунку боржника відсутні кошти та інше істотне майно для виплати боргу, а кошти на його фінансування не передбачені та вже не будуть передбачені. При цьому, боржник заснований на державній власності, є функціональним органом державної статистики та знаходиться у сфері управління відповідача. Зважаючи на те, що боржника ліквідовано без правонаступництва на підставі рішення відповідача, який як спеціально уповноважений державний центральний орган виконавчої влади, повинен був гарантувати дотримання соціальних гарантій перед працівниками боржника, гарантувати законність зобов`язань держави перед працівниками та контролювати їх виконання, позивач вважає, що в даному випадку саме відповідач є належним суб`єктом відповідальності в рамках Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Завдана позивачу матеріальна шкода в сумі середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 33 496,10 грн. за рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29.11.2016 р. у цивільній справі № 757/21831/16-ц полягає у незабезпеченні відповідачем як державним центральним органом виконавчої влади грошових коштів для погашення боргів ДП «Науково-дослідний інститут статистичних досліджень» перед звільненими працівниками при його ліквідації. Провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відкрито 16 квітня 2019 р. 27 травня 2019 р. за підписом Голови Держстату І. Вернер до суду надійшов відзив на позовну заяву. Просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що Держстат не є належним відповідачем у справі, оскільки позивач перебувала у трудових відносинах з ДП «Науково-дослідний інститут статистичних досліджень», на керівника якого покладено обов`язок із своєчасної виплати заробітної плати працівникам. При цьому, відповідно до абз. 10 п. 9 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, одержувачем не може бути суб`єкт господарювання, який перебуває в стадії ліквідації. Рішення суду підлягає виконанню у спосіб, встановлений Законом України «Про виконавче провадження». Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що на виконанні у Печерському РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві перебуває зведене виконавче провадження № 53746177, до складу якого входить 20 виконавчих проваджень про стягнення з ДП «Науково-дослідний інститут статистичних досліджень» боргів у розмірі 428 471,77 грн., у тому числі виконавче провадження № 53248903 з примусового виконання виконавчого листа № 757/21831/16-ц, виданого на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 29.11.2016 р., яким на користь позивача з ДП «Науково-дослідний інститут статистичних досліджень» стягнуто середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку з працівником при звільненні у розмірі 33 496,10 грн. Відповідно до п. 1.1, 10.1 Статуту ДП «Науково-дослідний інститут статистичних досліджень» Державне підприємство «Науково-дослідний інститут статистичних досліджень» засноване на державній власності, є функціональним органом державної статистики та знаходиться у сфері управління Державної служби статистики. Ліквідація та реорганізація ДП «Науково-дослідний інститут статистичних досліджень» здійснюється згідно з чинним законодавства України, зокрема, за рішенням Держстату України. Наказом Держстату від 21 серпня 2015 р. № 200 прийнято рішення про припинення ДП «Науково-дослідний інститут статистичних досліджень» шляхом ліквідації. Пунктом 10.3 Статуту ДП «Науково-дослідний інститут статистичних досліджень» передбачено, що при ліквідації підприємства його працівникам гарантується дотримання соціальних гарантій відповідно до чинного законодавства України. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач вказує, що ДП «Науково-дослідний інститут статистичних досліджень» припинено саме на підставі наказу відповідача, який, як державний центральний орган виконавчої влади, приймаючи таке рішення, повинен був гарантувати законність зобов`язань держави перед працівниками, контролювати виконання цих зобов`язань та здійснювати ефективний контроль над ліквідованим державним підприємством. При цьому, під час примусового виконання зведеного виконавчого провадження № 53746177 державним виконавцем у боржника ДП «Науково-дослідний інститут статистичних досліджень» встановлено відсутність грошових коштів та іншого суттєвого цінного майна, за рахунок реалізації якого в ході виконавчого провадження можливо задоволення вимог кредиторів. При цьому, кошти на фінансування ДП «Науково-дослідний інститут статистичних досліджень» у 2018-2019 роках державним бюджетом не передбачені та вже не будуть передбачені у зв`язку з його ліквідацією. Тому, позивач вважає, що вона зараз не має права та гарантовано не буде мати і у майбутньому можливості отримати безпосередньо у ліквідованого ДП «Науково-дослідний інститут статистичних досліджень» та по суті у держави належних їй коштів. Відповідно до ч. 1 ч. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Оскільки рішення Печерського районного суду м. Києва від 29.11.2016 р. наразі перебуває на примусовому виконанні, виконавче провадження не закінчено, а виконавчий документ з підстав, визначених законодавством, позивачу, як стягувачу, не повернуто, заявлені позивачем на майбутнє вимоги, є безпідставними та задоволенню не підлягають. При цьому, позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на положення ст. 1166 ЦК України щодо стягнення майнової шкоди, яка проявилась у невиплаті заробітної плати. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, зобов`язання з відшкодування шкоди є безпосереднім наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових та майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. За своїм характером ці зобов`язання належать до роду недоговірних, тобто вони виникають поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин. Складовими для відшкодування шкоди є а) наявність шкоди; б) протиправна поведінку заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина. Перераховані підстави для деліктних зобов`язань є обов`язковим. Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність за завдану шкоду. Разом з тим, позивачем не доведено, що невиплата заробітної плати ДП «Науково-дослідний інститут статистичних досліджень» є майнової шкодою, завданою Державною службою статистики України, у розумінні положень ст. 1166 ЦК України, вина відповідача, його протиправна поведінка у завданій, на думку позивача, майновій шкоді та причинний зв`язок. У зв`язку з чим позовні вимоги задоволенні не підлягають. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то судовий збір за розгляд справи підлягає компенсації за рахунок держави.

Outcome: dismissed