Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

у квітні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області 1 556 781,60 грн. незаконно утримуваних коштів та 200 000 грн. у відшкодування моральної шкоди та судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.08.2018 у справі № 2540/2596/18, яке набрало законної сили 25.10.2018 року, визнано неправомірними дії Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у призначенні йому пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України призначити йому пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 12.07.2001) в розмірі 90% суми щомісячного заробітку без обмеження її максимального розміру, з урахуванням довідки про складові заробітної плати прокуратури міста Києва № 18/50 від 13.03.2018 з дня звернення, тобто з 26.03.2018 та виплачувати її в повному обсязі без обмеження і сплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого призначення. 09.01.2019 року на виконання рішення суду був виданий виконавчий лист. Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Бабенко В.М. від 18.01.2019 року було відкрите виконавче провадження № 58128891 з виконання виконавчого листа №2540/2596/18, виданого 09.01.2019 Чернігівським окружним адміністративним судом. З урахуванням довідки про складові заробітної плати прокуратури міста Києва № 18/50 від 13.03.2018 за березень 2018 року позивачу йому має бути нараховано та виплачено 9223,76 грн. (52950,78 х 90% х 19,355%). З квітня 2018 року по лютий 2021 року повинно бути нараховано та виплачено 1 667 949,50 грн. (52950,78 х 90% х 35 міс.). Разом з березня 2018 року (неповний місяць) згідно рішенню суду з урахуванням довідки №18/50 від 13.03.2018 повинно бути нараховано та виплачено 1 677 173,26 грн. (9223,76+1 667 949,50). Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 08.04.2019 № 1529/02/ш-11 розмір його пенсії після виконання рішення суду складає 47 655,70 грн. (52950,78 х 90%). Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 23.02.2021 з березня 2018 року по лютий 2021 року йому нараховано та виплачено 120 391,65 грн. Різниця складає 1 556 781,60 грн., які відповідач продовжує незаконно зберігати у себе за його рахунок. Дії відповідача по збереженню у себе за рахунок позивача сум пенсійних виплат є втручанням в право мирного володіння майном не на умовах, передбачених законом, і є порушенням прав, гарантованих як Конвенцією про захист прав людини так і Конституцією України. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає у тяжкості вимушених змін у його життєвих обставинах, позбавленні його та членів сім`ї значної частини матеріального забезпечення, затрачені часу та зусиль для відновлення попереднього стану, у відчутті його неспроможності, як працівника прокуратури, добитись відновлення в державі Україна своїх порушених цивільних прав. З урахуванням наведеного розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначає 200 000 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити позивачу у задоволенні позову. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.08.2018 у справі № 2540/2596/18, яке набрало законної сили 25.10.2018 року, визнано неправомірними дії Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у призначенні [PERSON] пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України призначити [PERSON] пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 12.07.2001) в розмірі 90% суми щомісячного заробітку без обмеження її максимального розміру, з урахуванням довідки про складові заробітної плати прокуратури міста Києва № 18/50 від 13.03.2018 з дня звернення, тобто з 26.03.2018 та виплачувати її в повному обсязі без обмеження і сплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого призначення. 09.01.2019 року на виконання рішення суду був виданий виконавчий лист. Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Бабенко В.М. від 18.01.2019 року було відкрите виконавче провадження № 58128891 з виконання виконавчого листа №2540/2596/18, виданого 09.01.2019 Чернігівським окружним адміністративним судом. У зв`язку з невиконанням рішення суду в повному обсязі, а саме з не виплатою пенсії в повному обсязі без обмежень, постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Петренко С.В. від 07.02.2019 на боржника накладено штраф на користь держави у розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 5100 грн. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.02.2019 у справі № 620/506/19 за позовом Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України постанова заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 07.02.2019 року визнана протиправною та скасована. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2019 рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.02.2019 у справі № 620/506/19 скасовано, у задоволенні позову Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України відмовлено. У зв`язку з повторним невиконанням рішення суду в повному обсязі, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Бабенко В.М. від 25.04.2019 на боржника накладено штраф у подвійному розмірі 10200 грн. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.06.2019 у справі № 620/1458/19 у задоволенні позову Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 25.04.2019 року відмовлено. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2019 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишено без задоволення, а рішення,Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.06.2019 року залишено без змін. Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.08.2019 у справі №2540/2596/18 боржника Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України замінено на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області. 29.10.2019 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області у зв`язку з продовженням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області невиконання Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.08.2018 у справі №2540/2596/18 до Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області надіслано повідомлення про вчинення посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області кримінального правопорушення за ст. 382 КК України. З урахуванням довідки про складові заробітної плати прокуратури міста Києва № 18/50 від 13.03.2018 за березень 2018 року позивачу повинно бути нараховано та виплачено 9223,76 грн. (52950,78 х 90% х 19,355%). З квітня 2018 року по лютий 2021 року повинно бути нараховано та виплачено 1 667 949,50 грн. (52950,78 х 90% х 35 міс.). Разом з березня 2018 року (неповний місяць) згідно рішенню суду з урахуванням довідки №18/50 від 13.03.2018 повинно бути нараховано та виплачено 1 677 173,26 грн. (9223,76+1 667 949,50). Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 08.04.2019 № 1529/02/ш-11 розмір пенсії [PERSON] після виконання рішення суду складає 47 655,70 грн. (52950,78 х 90%). Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 23.02.2021 з березня 2018 по лютий 2021 року позивачу нараховано та виплачено 120 391,65 грн. Різниця складає 1 556 781,60 грн., які відповідач продовжує незаконно зберігати у себе за рахунок позивача. Статтею 41 Конституції України гарантовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 1212 ЦК України особа яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Жодний закон України не передбачає утримання та зберігання органами Пенсійного фонду України сум пенсійних виплат, які згідно Порядку виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку (Постанова КМУ від 16.12.2020 № 1279) мають виплачуватись щомісячно. Відповідно до абзацу 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Права і свободи людини та їх гарантії, відповідно до ст. 3 Конституції України, визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. З системного аналізу викладених вище норм права, суд вважає, що право позивача на мирне володіння, користування, розпоряджання власним майном у вигляді призначеної судом пенсії порушено з боку відповідача, тому позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів підлягають задоволенню. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність від порушення цивільного права особи. Розглянувши справу № 216/3521/16-ц (провадження №14-714цс19), ВП ВС у постанові від 1 вересня 2020 року зробила такий висновок щодо застосування норм права: «Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства». Суд погоджується з доводами позивача, що довготривале невиконання відповідачем рішення суду призвело до порушення моральних життєвих зв`язків позивача та виходячи з засад розумності, виваженості і справедливості з урахуванням обставин справи вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкоди в сумі 200 000 грн. За приписами статей 133, 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із частинами першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачу правничу допомогу надавав адвокат Авраменко Г.М. на підставі договору про надання правничої допомоги від 26.03.2021. Згідно квитанцій до прибуткового касового ордеру №26/3 від 26.03.2021 позивач сплатив адвокату 50 000 грн. Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджені витрати на правничу допомогу в сумі 50 000 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved