Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

у липні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 38 894,30 грн., а також сплачену суму судового збору. В обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено про те, що 10 листопада 2018 року приблизно о 21 год. 30 хв. на вул. Велика Житомирська, 40 в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Опель» державний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , яка перед початком руху не переконалась в безпечності маневру, під час руху заднім ходом не звернулась за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснила зіткнення з належним позивачу автомобілем марки «Ауді» державний номер [NUMBER] , що був припаркований, в подальшому місце пригоди залишила. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно звіту від 20.11.2018 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Ауді» державний номер [NUMBER] , становить 38 894,30 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Шкірая М.І. від 26 липня 2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористалась своїм правом та не направила суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Судовим розглядом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить транспортний засіб марки «Ауді» державний номер [NUMBER] , що стверджується даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 22). 10 листопада 2018 року приблизно о 21 год. 30 хв. на вул. Велика Житомирська, б. 40 в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Опель» державний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , яка перед початком руху, не впевнилась в безпеці маневру, під час руху заднім ходом не звернулась за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснила зіткнення з належним позивачу автомобілем марки «Ауді» державний номер [NUMBER] , що був припаркований, після чого місце пригоди залишила. Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 7 грудня 2018 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено стягнення у виді штрафу (а.с. 6). В силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК наявність винних дій [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 10 листопада 2018 р., є доведеною, не підлягає доказуванню. Положеннями ст.ст. 1166, 1167 ЦК України передбачено право юридичної та фізичної особи на відшкодування майнової шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи; шкоди, завданої майну фізичної або юридичної особи; моральної шкоди, завданої фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, дією чи бездіяльністю. За змістом положень ст. 1188 ч. 1 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до положень ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно висновку про вартість матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 201118 від 20 листопада 2018 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Ауді» державний номер [NUMBER] , становить 38 894,30 грн. (а.с. 12). У зв`язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою відповідача [PERSON] визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 10 листопада 2018 року в результаті якої пошкоджене належне позивачу майно, набрала законної сили, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 38 894,30 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судового розгляду. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення матеріального збитку ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені належними засобами доказування, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved