overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

У листопаді 2013р. [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачкою у справі він перебуває в шлюбі, зареєстрованому 07 серпня 2004р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №855. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів, принципову відмінність поглядів на спільне життя в побутових питаннях, внаслідок чого між подружжям погіршилися взаємовідносини, постійно виникали сварки, які переростали в конфліктні ситуації. [PERSON] зазначав, що вони з відповідачкою з січня 2013р. проживають окремо. Позивач не бажає проживати з відповідачкою однією сімєю і продовжувати подружні стосунки, так як шлюб між ними існує формально. Вважає, що примирення між ними неможливе. Посилаючись на дані обставини позивач просив шлюб з відповідачкою розірвати, у звязку з тим що їх спільне проживання в шлюбі неможливе і він не бажає підтримувати подружні відносини, так як сімя розпалася остаточно і збереження шлюбу є недоцільним. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, про що надав відповідну заяву (а.с.18). Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити, оскільки також не бажає підтримувати з позивачем подружні відносини, вважає, що їх спільне проживання в шлюбі неможливе, так як сімя розпалася остаточно і збереження шлюбу є недоцільним (а.с.19). Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 07 серпня 2004р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №855, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.4). Від шлюбу у сторін є син: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9). У січні 2013р. сторони припинили подружні відносини, однією сімєю не проживають і спільне господарство ними не ведеться. Позивач не бажає продовжувати з відповідачкою подружні стосунки та проживати з нею однією сімєю. На примирення сторони не згодні, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважають, що їхня сім`я розпалася остаточно. За такими обставинами, суд доходить до висновку, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Судовий збір по справі складає 229,40грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду (а.с. 2). На підставі ч.3 ст.105, ст.ст. 110, 112,115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

У листопаді 2013р. [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачкою у справі він перебуває в шлюбі, зареєстрованому 21.12.2001р. відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №651. Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Позивач зазначав, що вони з відповідачкою разом не проживають, спільного господарство не ведуть і шлюбних стосунків не підтримують. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, сварки та, як наслідок, втрата почуття любові та взаємоповаги. [PERSON] не бажає проживати з відповідачкою однією сім'єю і продовжувати подружні стосунки, так як шлюб між ними існує формально. Вважає, що примирення між ними неможливе. Посилаючись на дані обставини позивач просив шлюб між ним та до [PERSON], розірвати, у зв'язку з тим що їх із відповідачкою спільне проживання в шлюбі неможливе і він не бажає підтримувати подружні відносини, так як сім'я розпалася остаточно і збереження шлюбу є недоцільним. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, про що надав заяву. Крім того, суду пояснив, що з відповідачкою вони не проживають понад рік, і весь цей час він проживає з іншою жінкою, з якою хоче створити нову сім'ю (а.с.24). Відповідачка в судовому засіданні визнала позовні вимоги та просила їх задовольнити, про що надала заяву (а.с.25). Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 21.12.2001р. відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №651, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу (а.с.6). Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.11). Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, однією сім'єю не проживають і спільне господарство ними не ведеться. Позивач не бажає продовжувати з відповідачкою подружні стосунки та проживати однією сім'єю. На примирення сторони не згодні, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважають, що їхня сім`я розпалася остаточно. За такими обставинами, суд доходить до висновку, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому що збереження родини суперечило б інтересам сторін, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Судовий збір по справі складає 229,40 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду (а.с.3). На підставі ч.3 ст.105, ст. ст. 110, 112,115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

У листопаді 2013 р. [PERSON] звернувся з позовною заявою, якою просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], посилаючись на те, що подружні відносини між ними припинені з травня 2013 року. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, погодився на заочний розгляд справи. Пояснив, що сторони є громадянами України, які на даний час постійно мешкають в Німеччині, подружні відносини не підтримують. Відповідачка у судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи відповідачка повідомлялася в порядку ч. 1 ст. 419 ЦПК, однак за врученням судових документів, в тому числі за повідомленням про розгляд справи, у відповідні установи не з'явилася. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Ухвалою судді Верховного Суду України від 21 листопаду 2013 року підсудність розгляду даної справи визначена Ленінському районному суду м. Миколаєва в порядку ч. 1 ст. 111 ЦПК України. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 20 червня 1998 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис № 210 (а.с. 32). Сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] (а.с. 7,10). Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Із встановлених обставин вбачається, що спільне життя подружжя припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

У листопаді 2013 р. [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 17 жовтня 1998 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося в наслідок несумісностей характерів, відсутності взаєморозумін-ня та поваги один до одного, втрати любові та інтересу до спільного життя. Шлюбні відносини припинені з березня 2006 року. Шлюб носить формальний характер і сім'я розпалася. На примирення не згодна. Про-сила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, наполя-гала на їх задоволенні. Розгляд справи просила проводити за її відсутністю (а.с. 15). Відповідач в судове засідання також надав заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує, справу просить слухати за його відсутністю (а.с.15 «а»). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сто-рони по справі дійсно з 17 жовтня 1998 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] (а.с.7). Примиритися не бажають. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, ос-кільки подружжю не вдалося створити дружню та стійку сім'ю. Тривалий час шлюбні відно-сини не підтримуються, спільне господарство не ведеться. За вказаних обставин подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є недоцільним у зв'язку з розпадом сім'ї, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

У листопаді 2013 р. [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посила-ючись на те, що з 29 червня 2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], 2012 р.н.. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслі-док несумісності характерів. Зникло почуття любові. Подружнє життя припинено внаслідок зневажливого ставлення відповідача до сім'ї. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Шлюб носить формальний характер і сім'я розпалася. Просить шлюб ро-зірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягала, примирення просила не надавати, а справу розглянути за її відсутністю (а.с.23). Відповідач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи належним чином спо-віщений, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони по справі дійсно перебувають в шлюбі з 29 червня 2012 року (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO] (а.с.6). Примиритися не бажа-ють. Суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим і його слід задовольнити, оскільки шлюбні відносини між сторонами не підтримуються. Подружжю не вдалося створити друж-ню та стійку сім'ю. За вказаних обставин подальше сумісне проживання та збереження шлю-бу є недоцільним у зв'язку з розпадом сім'ї. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорцій-но до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

У листопаді 2013 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, у якій зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO]. Шлюб було розірвано, відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає. Просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу в її відсутності. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову в частині стягнення з нього аліментів на дитину у розмірі ? частини всіх видів доходу щомісяця. Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4), батьком якої є відповідач. Згідно довідки (а.с.6), дитина мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України і в ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості щодо способу її утримання не досягнуто. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконує у відношенні своєї неповнолітньої дитини передбачені сімейним законодавством обов'язки з її утримання, чим порушує право на достатній рівень життя, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, а саме: виходячи з принципів справедливості та розумності, враховуючи те, що [PERSON] є пенсіонером та інвалідом, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на дитину у розмірі ? частини всіх видів доходу. При вирішенні питань щодо судових витрат суд керується нормами ст.79, 88 ЦПК України. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

У листопаді 2013 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог [PERSON] вказала, що більш ніж півроку тому стосунки між нею та чоловіком погіршилися, так як вони втратили порозуміння, почуття любові та взаємоповаги один до одного. З того часу вони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені. Позивач вважає неможливим відновлення сімейних відносин і посилається на те, що подальше перебування у шлюбі суперечить їх з чоловіком спільним інтересам. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала. Пояснила, що фактично вони з чоловіком припинили шлюбні відносини ще в січні 2013 р. і з того часу проживають окремо. Додатково пояснила, що стосунки з відповідачем не склалися через неодноразові прояви агресії з його боку, і терпіти такий стан речей вона не бажає. Відповідач [PERSON] позов визнав не заперечуючи, що близько року вони проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків і не ведуть спільного господарства. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2008 р. (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Судом встановлено, що у стосунках між подружжям відсутні почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомога та підтримка, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З січня 2013р. сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За час, наданий сторонам для примирення, відновлення їх сімейних відносин не відбулося. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що між [PERSON] та [PERSON] існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який понад рік існує лише формально, порушує принцип його добровільності і суперечить інтересам сторін, що є підставою для його розірвання. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

У листопаді 2013 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на неможливість подальшого спільного проживання і збереження сім'ї. В обґрунтування вимог зазначила, що спільне життя у них не склалося через взаємне непорозуміння, у зв'язку з чим вони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та пояснила, що шлюбні стосунки та ведення спільного господарства вони припинили з 15 жовтня 2013 р. З того часу вона з дітьми проживає окремо від чоловіка і вважає примирення неможливим. Причиною припинення шлюбних стосунків є розбіжність характерів та недостатня увага чоловіка до дітей. Відповідач [PERSON] позов визнав пославшись на те, що за такої категоричної позиції позивача він не вважає за потрібне наполягати на збереженні шлюбу. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 травня 2007 р. (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7), та дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Судом встановлено, що сторони не мають спільних поглядів на сім'ю та шлюб, у стосунках між ними відсутні взаємні почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З жовтня 2013 р. [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який не базується на паритетних засадах, порушує принцип його добровільності і суперечить інтересам позивача, що є достатньою підставою для його розірвання. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору. Підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 400 грн. суд не вбачає, оскільки позивачем не надано доказів, що АО «Лінкольн» надавало їй правову допомогу. Одна лише квитанція про сплату грошових коштів на рахунок АО «Лінкольн» не доводить, що вказані витрати пов'язані з розглядом даної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

У листопаді 2013р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що від спільного проживання мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки відмовляється. У зв'язку із тим, що [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, до повноліття дитини. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, а також про те, що вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. Дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO] (а/з № 2690 від 14.11.2006р.), яка проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні, потребує матеріальної допомоги в зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що при призначені аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Розмір аліментів визначено судом з врахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам неповнолітньої дитини. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229,40 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

У листопаді 2013р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що від спільного проживання мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина відмовляється. У зв'язку із тим, що [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, до його повноліття. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутністю, а також про те, що вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. Відповідно до Протоколу судового засідання від 31.01.2014р. відповідач позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі ? частки від свого доходу. Дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного. Від спільного проживання сторони по справі мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] (а/з № 14 від 14.01.2002р.), який проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні, потребує матеріальної допомоги в зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від утримання дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при призначені аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Розмір аліментів визначено судом з врахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам неповнолітньої дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Outcome: partial