Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

У липні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 10.09.2015 року [PERSON] взяв у нього в борг грошові кошти у сумі 180000,00 доларів США, представивши розписку про отримання грошових коштів у зазначеній сумі. Борг відповідач зобов'язався повернути у термін до 01.06.2016 року. Але, як стверджував позивач, кошти, отримані в борг у розмірі 180000,00 доларів США, відповідач досі не повернув, безпідставно ухиляючись від зобов'язань, взятих на себе за договором позики від 10.09.2015 року. Оскільки [PERSON] прострочив виконання взятого на себе за договором позики зобов'язання щодо повернення позики, [PERSON] просив суд стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу у розмірі 180000,00 доларів США, три проценти річних за прострочення виконання зобов'язання у сумі 501,64 долар США та судовий збір. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив суд його задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував, надав суду для долучення до матеріалів справи оригінал розписки від 10.09.2015 року. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 10.09.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] (позикодавець) передав [PERSON] (позичальник) грошові кошти у сумі 180000,00 доларів США. Ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження укладення між [PERSON] та [PERSON] договору позики відповідачем було представлено розписку про отримання ним від позивача грошових коштів у сумі 180000,00 доларів США (а.с.7). Оригінал вказаної розписки міститься в матеріалах справи. Нормою ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України на позичальника покладено обов'язок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. У розписці про отримання грошових коштів від 10.09.2015 року встановлено кінцевий термін повернення суми позики - 01.06.2016 року. У цей термін позичальник отримані в позику грошові кошти не повернув, ухилившись від зобов'язань, взятих на себе за договором позики від 10.09.2015 року. Згідно з ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три проценти річних за прострочення виконання [PERSON] зобов'язання щодо своєчасного повернення боргу, нараховані позивачем, складають 501,64 долар США (180000,00 доларів США (основна сума боргу) х 3% / 365 днів) х 34 дні (період прострочення виконання зобов'язання) = 501,64 долар США). Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики від 10.09.2015 року у сумі 180000,00 доларів США, три проценти річних за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 501,64 долар США (180000,00 доларів США х 3% х 34 дні/365 днів х 100%), а всього - 180501,64 долар США, що згідно з офіційним курсом НБУ на 29.03.2017 року становить 4895204,48 грн. У відповідності до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 6890,00 грн. З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.ст.15, 16, 526, 553, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: approved