Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрована донька позивача [PERSON], однак з 2001 року за вказаною адресою вона не проживає, її речі у квартирі відсутні. З моменту виїзду з квартири відповідач не несе жодних обовязків по оплаті житла та комунальних послуг, не приймає участі в поточному ремонті житлового приміщення, усі розходи по утриманню даного житла несе позивач. Просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин суд на підставі ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України провів заочний розгляд справи, в результаті якого дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про право власності на житло від 19.01.1995 року вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 12). За адресою [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], [INFO], однак з 2001 року за вказаною адресою остання не проживає (а.с. 19, 20). В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] з 2001 року не мешкає в належній [PERSON] квартирі. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою на власний розсуд і має право за ст. 391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Зміст ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом. Право користування житлом втрачає член сімї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Позивачем доведено, що відповідач не мешкає за адресою: [ADDRESS] понад рік, але на теперішній час він залишається зареєстрованим за цією адресою, що унеможливлює розпорядження майном та спонукає позивача на зайві витрати, повязані з утриманням майна.

Outcome: approved