Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

У квітні 2018 року публічне акціонерне товариство «Кредобанк» (далі по тексту - ПАТ «Кредобанк», позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 2135,12 грн. На обґрунтування позовних вимог посилається на ті обставини, що 18.03.2016 року між сторонами був укладений Договір № 2518000 про встановлення ліміту кредитування за умовами якого позивач встановив ліміт кредитування та надав [PERSON].у власність грошові кошти у національній валюті для оплати наданих нею розрахункових документів в разі недостатності коштів на її поточному рахунку у розмірі 20 000 грн терміном на 12 календарних місяців та сплатою 30,00 % річних, а відповідач зобов'язалась повернути кредит у порядку і термін визначених договором, сплачувати комісії та проценти за користування кредитом. Зазначає, що відповідачем порушено порядок погашення кредиту та сплати процентів, що свідчить про невиконання умов кредитного договору. У зв'язку з чим станом на 13.03.2018 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 2135,12 грн, яка складається з: неповернутої суми кредиту у розмірі 955,15 грн, прострочених відсотків у сумі 486,52 грн та пені по простроченій заборгованості а період з 13.03.2017 року по 13.03.2018 року у сумі 693,45 грн. Представник позивача Король Г.О. направила на адресу суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника ПАТ «Кредобанк», позовні вимоги підтримала, а також не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] повідомлялась про розгляд справи у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем її проживання, проте письмовий відзив на позов вона не подала, клопотань про розгляд справи з викликом сторін або за правилами загального позовного провадження від неї також не надійшло. За таких обставин суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що 18 березня 2016 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладений Договір № 2518000 про встановлення ліміту кредитування (автоматичний овердрафт) (а.с.8-9). Згідно з умовами договору позивач встановив ліміт кредитування та надав [PERSON] у власність грошові кошти у національній валюті для оплати наданих нею розрахункових документів в разі недостатності коштів на її поточному рахунку № [NUMBER] у розмірі 20 000 грн зі сплатою 30,00 % річних. Відповідач зобов'язалась повернути позивачу кредит в повному обсязі в порядку і терміни, передбачені договором, сплачувати комісії та проценти за користування кредитом. Відповідно до п.1.5. Кредитного договору ліміт кредитування встановлювався терміном на 12 календарних місяців, або до події, яка стане раніше, а саме: припинення обслуговування рахунку на умовах тарифного пакету; припинення надходжень/інших регулярних надходжень на рахунок в обсязі договором; припинення перебування клієнта в трудових (цивільно-правових) відносинах з ТОВ «ЕКО ЕНЕРГО СЕРВІС» (надалі - Організація); припинення дії договору про відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб, укладеного Організацією з Банком. Згідно п. 1.19. Кредитні правовідносини та ліміт кредитування продовжують свою дію на строк, на який був встановлений, якщо жодна із Сторін до закінчення строку ( п. 1.5. цього Договору) не подала письмових заперечень проти такого продовження/але не довше строку дії Договору пакетного обслуговування (в разі його наявності). Судом встановлено, що банк належним чином виконав взяті на себе зобов'язання передбачені договором та надав відповідачу кредит на умовах та розмірі визначених укладеним між сторонами договором, що підтверджується виписками про рух коштів по рахунку з 10 травня 2016 року по 13 березня 2018 року (а.с. 13-14). Як вбачається з виписки відповідач користувалась кредитними коштами і періодично вносила платежі на погашення заборгованості. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача станом на 13 березня 2018 року становить 2135,12 грн, яка складається з: неповернутої суми кредиту у розмірі 955,15 грн, прострочених відсотків у сумі 486,52 грн та пені по простроченій заборгованості а період з 13.03.2017 року по 13.03.2018 року у сумі 693,45 грн (а.с. 15,16). Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень статей 1054, 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. За загальними правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 525ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до положень ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, різновидом якої є пеня, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З позовної заяви вбачається, що умовами укладеного сторонами кредитного договору (п.1.30, п. 1.16) було передбачене право банку на стягнення з позичальника пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, але не менше однієї гривні за кожен день прострочення. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки позичальник [PERSON] не виконав грошові зобов'язання за кредитним договором, чим порушив права кредитодавця ПАТ «Кредобанк», то суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача сума заборгованості у розмірі 213512 грн. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України присуджує позивачу з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1762 грн.(а.с.6,7). На підставі викладеного,

Outcome: approved