Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка 01.06.2017 була прийнята на посаду фасувальника медичних виробів Центральної районної аптеки № 55 - невідокремленого структурного підрозділу ПОКП «Полтавафарм». З квітня 2020 року та до моменту звернення до суду з даним позовом [PERSON] фактично не отримувала заробітної плати: за період з квітня 2020 року по грудень 2020 року включно - загальна сума складає 43633,61 грн; за період з січня 2021 року та по квітень 2021 року включно - виходячи з розрахунку мінімальної заробітної плати у 2021 році в розмірі 6000,00 грн загальна сума становить 24000,00 грн. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з вимогою виплатити наявну заборгованість, однак її погашено так і не було. Посилаючись на вищезазначені обставини та норми трудового законодавства, [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 67633,61 грн та компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату у сумі 2733,00 грн. Ухвалою судді від 05 травня 2021 року у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 16.06.2021, яке, у зв`язку з неявкою представника відповідача було відкладене на 16.08.2021. У зв`язку з відсутністю забезпечення суду поштовими марками для відправлення кореспонденції, судова повістка про виклик до суду на 16.08.2021 не була направлена стороні відповідача, тому судове засідання було відкладене на 30.09.2021. Позивачка у судове засідання не з`явилася, 09.06.2021 до суду надійшло клопотання, у якому [PERSON] просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 25). У судове засідання 16.06.2021 та 30.09.2021 представник відповідача не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі (а.с. 26, 34). Відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому ЦПК України, не подав, будь-яких заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило. Отже, за письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280-281 ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що з 01.06.2017 [PERSON] прийнято на 0,5 посади фасувальника медичних виробів центральної районної аптеки № 55 - невідокремленого структурного підрозділу ПОКП «Полтавафарм», що підтверджується наказом в.о. директора ПОКП «Полтавафарм» № 152-К від 29.05.2017 та записом в трудовій книжці серії [NUMBER] , яка належить позивачці (а.с. 5-7, 11). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] вих. № 724 від 01.04.2021, з ІІІ кварталу 2020 року по ІV квартал 2020 року включно позивачка не отримувала доходу від ПОКП «Полтавафарм» (а.с. 12). Станом на 01.01.2021 за період з квітня 2020 року по грудень 2020 року включно [PERSON] відповідачем нараховано 43633,61 грн заробітної плати, після вирахування податків та зборів заборгованість складає 34741,00 грн, що підтверджується довідкою про доходи [PERSON] та довідкою № 01-104 від 26.02.2021, виданими ПОКП «Полтавафарм» (а.с. 9, 10). Відповідно до виписки [PERSON] форми ОК-5, сформованої 01.04.2021 спеціалістом Пенсійного фонду України, за період з квітня 2020 року по грудень 2020 року включно страхові внески за [PERSON] не сплачувались (а.с. 13-17). Позивачка зверталася до Управління Держпраці у Полтавській області з метою здійснення заходів контролю за дотриманням законодавства ПОКП «Полтавафарм» по факту невиплати заробітної плати, на що їй листом Управління Держпраці у Полтавській області № 16-К414/25/15-09/198 було повідомлено про вжиття заходів до посадових осіб ПОКП «Полтавафарм», в тому числі внесено припис про усунення виявлених порушень, а саме, невиплати заробітної плати (а.с. 8, 18). Також, судом встановлено, що у трудовій книжці серії [NUMBER] , яка належить позивачці, відсутні записи про звільнення [PERSON] з посади фасувальника медичних виробів центральної районної аптеки № 55 - невідокремленого структурного підрозділу ПОКП «Полтавафарм» (а.с. 5-7). Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Частиною 3 статті 94 КЗпП України передбачено, що питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами. За положеннями статті 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Згідно із ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частиною 1 статті 3 ЗУ «Про оплату праці» передбачено, що мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці (ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про оплату праці»). Згідно з ч. 1 ст. 3-1 ЗУ «Про оплату праці», розмір заробітної плати працівника за повністю виконану місячну (годинну) норму праці не може бути нижчим за розмір мінімальної заробітної плати. Положеннями ст. 10 ЗУ «Про оплату праці» передбачено, що розмір мінімальної заробітної плати встановлюється Верховною Радою України за поданням Кабінету Міністрів України не рідше одного разу на рік у законі про Державний бюджет України з урахуванням вироблених шляхом переговорів пропозицій спільного представницького органу об`єднань профспілок і спільного представницького органу об`єднань організацій роботодавців на національному рівні. Статтею 8 ЗУ «Про державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 6000 гривень, з 1 грудня - 6500 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачкою [PERSON] за 2020 рік становить 43633,61 грн: за квітень - 4736,00 грн, за травень - 4736,00 грн, за червень - 4736,00 грн, за липень - 4749,00 грн, за серпень - 4736,08 грн, за вересень - 5015,00 грн, за жовтень - 4895,30 грн, за листопад - 5015,00 грн, за грудень - 5015,00 грн; за 2021 рік - 24000,00 грн: за січень - 6000,00 грн, за лютий - 6000,00 грн, за березень - 6000,00 грн, за квітень - 6000,00 грн, а всього 67633,61 грн. Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що відповідач не виконує свій обов`язок по виплаті заробітної плати [PERSON] , жодних доказів, які б спростовували обставини зазначені в позовній заяві стороною відповідача суду не надано, тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки, у зв`язку з чим позов в частині стягнення заборгованості по заробітній платі у сумі 67633,61 грн (до утримання податків та зборів) підлягає задоволенню. Статтею 34 ЗУ «Про оплату праці» передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Положеннями ст. 2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення). Згідно зі ст. 3 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Згідно пунктів 4, 5 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держстатом. Сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. З огляду на той факт, що відповідачем порушено строки виплати заробітної плати позивачці, суд, перевіривши наданий розрахунок сум компенсації втрати частини заробітної плати [PERSON] , який наведений в позовній заяві, приймає його до уваги та доходить висновку, що з ПОКП «Полтавафарм» необхідно стягнути на користь позивачки компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату в сумі 2733,00 грн (до утримання податків та зборів). Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З урахуванням вищезазначеного та у зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі ПОКП «Полтавафарм» в розмірі 908,00 грн на користь держави. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved