Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Білівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті фактично в управління та розпорядження спадковим майном вступила позивачка шляхом подачі заяви до Ізяславської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Після смерті матері позивачки заведено спадкову справу № 325/2019. До складу спадщини увійшло майно, яке мати позивачки [PERSON] фаактично прийняла після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Бабця [PERSON] працюввала у КСП «Україна» с.Білеве, отримала земельний пай. Через відсутність правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) - сертифіката на право на земельну частку (пай) позивачка не може нотаріально оформити свої спадкові права. Тому, просить суд визнати за нею право на спадкове майно, а саме право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Україна», що на території Білівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, площею 2,99 в умовних кадастрових гектарах в землях колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Україна». Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить задовольнити. Білівська сільської ради Ізяславського району у поданій заяві просить розглянути справу у відсутності їх представника, при вирішенні даного спору не заперечує щодо позовних вимог. Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актв цивільного стану Ізяславського раонного управління юстиції Хмельницької області 04.12.2009 року. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 14.02.2019 р. Відповідно до рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 06.02.2020 р. встановлено, що померла [INFO] [PERSON] являлася матір`ю померлої [INFO] [PERSON] - матері [PERSON] , уродженки м. Ізяслав Хмельницької області. Вищевказані дані також підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , свідоцтвом про укладення шлюбу. Згідно листа Відділу в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 97-22-0.25-358/161-20 від 26.05.2020 р., про те, що в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Білівської сільської ради є записи щодо видачі сертифіката гр. [PERSON] . Відповідно до публікації в газеті втрачений земельний сертифікат серії ХМ № 0401970, виданий на ім`я [PERSON] , вважається недійсним. Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що спадкоємцем майна після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] , [INFO] нароодження, інших спадкоємців немає. Видати свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] на земельну частку (пай) немає змоги, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) був втрачений. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 152 ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Згідно положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. [PERSON] є спадкоємицею за законом та прийняла спадщину в установленому законом порядку. Інших спадкоємців судом не встановлено. Однак, належним чином оформити своє право на земельну частку (пай) не має можливості у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи, які засвідчують дане право відсутні, тому суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. На підставі ст. ст. 152 ЗК України, ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1223, 1225, 1261-1265,1268 ЦК України,

Outcome: approved