Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

у листопаді 2014 року заявниця звернулася до суду із заявою у якій просила встановити факт родинних відносин про те, що вона є рідною дочкою [PERSON], яка померла [INFO]. Свою заяву обґрунтовувала тим, що [INFO] померла її матір [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Вона є спадкоємцями першої черги за законом, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має. На час смерті вона постійно проживала з матір'ю а тому є такою, що прийняла спадщину. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що залишилося після смерті матері вона не може оскільки є розбіжності в записах їхніх прізвищ в паспортах. ЇЇ прізвище зазначено «[PERSON]», а прізвище матері «[PERSON]». Відповідно до висновку лінгвістичної експертизи від 17 вересня 2014 року № 056/1029-d розбіжності в документальних записах виникли при міжмовних перетвореннях зазначеного прізвища. Представник заявника у судовому засіданні доводи заяви підтримала та просила про її задоволення. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій проти позову не заперечував та просив розгляд справи проводити за їх відсутності. Заслухавши пояснення заявників, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. У судовому засіданні встановлено, що згідно паспорту заявниця є [PERSON], [INFO] (а.с. 3). [INFO] померла [PERSON], актовий запис від 29 серпня 2008 року за № 83, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.27). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Постановою державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори від 17 жовтня 2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] у зв'язку з відсутністю документів, яка свідчать про її родинні стосунки з померлою (а.с. 7). Згідно листа Головного управління юстиції у Київської області від 26 грудня 2013 року № 5768-17-13/7-2, перевіркою за архівом відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції у Київській області встановлено факт відсутності поновленого актового запису про народження [PERSON] за період з 1945 року по теперішній час. Книги державної реєстрації актів про народження (поновлені) за 1945-2013 року за зазначеним населеним пунктом збереглися (а.с. 6). Згідно довідки від 25 лютого 2009 року № 97, виданої начальним Вишгородського РУ ГУ МНС України в Київській області, 23 лютого 2008 року виникла пожежа в житловому будинку за адресою [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно експертного висновку лінгвістичних експертиз від 17 вересня 2014 року № 056/1029-d прізвища [PERSON] і [PERSON] та російські записи Можарская та Мажарская ідентифікуються з високим ступенем вірогідності. Розбіжності в документальних записах виникли при міжмовних перетвореннях прізвища внаслідок графічного відображення редукції ненаголошеного голосного в першому складі та під впливом паронімічно наближеної мотиваційної основи (а.с. 10). З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 256 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає цивільні справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що [PERSON] є рідною дочкою [PERSON], а розбіжності в написанні прізвищ виникли внаслідок відхилення від чинних стандартів при їх міжмовних (українсько-російських і російсько-українських) перетвореннях. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що заява про встановлення факту родинних відносин є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved