Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

У липні 2020 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка [PERSON] у позовній заяві зазначає, що з відповідачем у справі перебуває у шлюбі, який було зареєстровано 04 січня 2013 року Виконкомом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, серія [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON] , [INFO] . Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. Відповідач допомоги на утримання доньки [PERSON] не надає, внаслідок чого позивачка опинилася в скрутному матеріальному становищі. Угоди про добровільну сплату аліментів сторонами не досягнуто. Тому позивачка [PERSON] просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 05 серпня 2020 року відкрито провадження по цивільній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, але надала суду заяву із клопотанням розгляду справи без її участі. Відповідач [PERSON] у жодне із судових засідань не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку. Жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, відзив та заперечень на позов не подано. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною першою статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою цієї ж статті визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що з 04 січня 2013 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Виконкомом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис за №01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину, доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.11). Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач допомоги на утримання доньки [PERSON] не надає, внаслідок чого позивачка опинилася в скрутному матеріальному становищі. Угоди про добровільну сплату аліментів сторонами не досягнуто. З огляду на викладене, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved