Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на наступне. 14 лютого 2007 року він позичив [PERSON] гроші у сумі 1500,00 грн доларів США, що станом на 01 липня 2016 року еквівалентно 37500,00 грн. строком до 27 серпня 2013 року, додатковою умовою повернення боргу було наступне продаж відповідачем будинку, розташованого по вул. 8 Березня у селищі Решетилівка Полтавської області. На підтвердження укладеного договору [PERSON] надав йому власноручно написану розписку. У встановлений строк відповідач борг йому не повернув, тому він вимушений був звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує /а.с.11,36/. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився без поважної причини, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с.34/. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.\~ Суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 14 лютого 2007 [PERSON] отримав у позику від [PERSON] 1500,00 доларів США та зобовязався повернути борг після продажу будинку, розташованого за адресою: по вул 8 Березня, 18, селище Решетилівка Полтавської області, що підтверджується розпискою від 27 серпня 2013 року /а.с.7/. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У постанові ВСУ №6-63цс13 від 18 вересня 2013 року, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів при вирішенні спорів у подібних правовідносинах, сформульована така правова позиція: «Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей». Таким чином, наявна у справі розписка від 27 серпня 2013 року є належним і допустимим доказом тієї обставини, що відповідач отримав від позивача грошові кошти у сумі 1500,00 доларів США. 06 жовтня 2015 року [PERSON] продав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. 8 Березня, 18, селище Решетилівка Полтавської області, що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 06 жовтня 2015 року, зареєстрованим у реєстрі за №\~693 /а.с.37-38/. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України , якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Таким чином, оскільки строк виконання зобовязання повязаний із настанням певної події, а саме з продажем будинку за адресою: вул. 8 Березня, 18, селище Решетилівка Полтавської області, строк виконання зобовязання настав 06 жовтня 2015 року. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач не виконав належним чином свої зобовязання за договором позики, суд вважає, що з нього підлягає стягненню сума боргу. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Станом на день звернення позивача до суду, 14 липня 2016 року, НБУ встановлено курс долара США\~(USD)\~ 24.8213\~грн. за 1\~долар. Таким чином стягненню з відповідача підлягає сума боргу, еквівалентна 1500,00 доларів США у розмірі 37230,00 грн. (Тридцять сім тисяч двісті тридцять гривень 00 копійок), а не 37500,00 грн, як це зазначено у позовній заяві. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial