Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору №б/н від 22.08.2007 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 10200 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте відповідач належним чином не виконував зобовязання за кредитним договором, в наслідок чого утворилась заборгованість станом на 31.10.2016 року у сумі 19245 грн. 69 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 1979 грн. 97 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 13411 грн. 16 коп., заборгованість за пенею та комісією в сумі 2700 грн. 00 коп., а також штрафів відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг у розмірі 250 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), та у сумі 904 грн. 56 коп. штраф (процентна складова). У звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. У судове засідання представник позивач [PERSON] що діє на підставі довіреності №3734К-Н-О від 04.09.2015 року(а.с.15) не зявився, в позовних вимогах просив суд справу розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н від 22.08.2007 (а.с.7-13), відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 10200 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 22.08.2007 року за відповідачем станом на 31.10.2016 року утворилась заборгованість у сумі у сумі 19245 грн. 69 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 1979 грн. 97 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 13411 грн. 16 коп., заборгованість за пенею та комісією в сумі 2700 грн. 00 коп., а також штрафів відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг у розмірі 250 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), та у сумі 904 грн. 56 коп. штраф (процентна складова) (а.с.4-6). Вирішуючи питання про стягнення зазначеної суми, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають частковому задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ст. ст.\~1049,\~1050,\~1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до частин 1, 2\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. В судовому засіданні дійсно встановлено, що відповідачем були порушені умови договору. Проте слід відмовити в частині позову про стягнення штрафів, а саме 250 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), та у сумі 904 грн. 56 коп. штраф (процентна складова), оскільки відповідно до ст. 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року з населених пунктів визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилась антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де провадилась антитерористична операція. [PERSON] проживає та зареєстрован у м. Словянську (а.с.14), який згідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, відноситься до таких населених пунктів (п.п.23 п.1 Переліку). Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованості за кредитом у розмірі 1979 грн. 97 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 13411 грн. 16 коп., та заборгованість за комісією у розмірі 2700 грн. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88, ст.. 79 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму судових витрат, а саме судового збору у розмірі 1378 грн. 00 коп. (а.с.19) На підставі викладеного й

Outcome: partial