Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначила, що 17 січня 2007 року між нею та ПАТ «Альфа банк» був укладений кредитний договір згідно якого їй був наданий споживчий кредит у сумі 4987, 57 грн. У зв'язку з тим, що кредит не погашався, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва 10.10.2008 року була стягнута зазначена заборгованість та виданий виконавчий лист за № 2 н 4308 та переданий до виконання до відділу ДВС Голопристанського РУЮ Херсонської області. 12.10.2015 року вона повністю виплатила кредит та нараховані на нього проценти новому кредитору кредитору ТОВ «Купер Прайс», якому банком було переуступлено право вимоги щодо мого кредиту. Листом новий кредитор за № 910/2013471 від 12.10.2015 року повідомив її, що нею повністю виконано зобов'язання перед ним у сумі 5627,00 грн, і претензій він до неї не має. 19.10.2015 року вона звернулась до в.о. начальника ВДВС Голопристанського РУЮ з заявою про скасування арешту на належне їй майно у зв'язку із погашенням боргу. Але листом від 30.10.2015 року за вих. 0246/1280 їй було відмовлено у задоволенні заяви про скасування арешту у зв'язку з тим, що 30.10.2010 року державним виконавцем на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» повернуто виконавчий документ стягувачу і на даний момент матеріали виконавчого провадження знищенні у зв'язку з закінченням строку зберігання. Для вирішення цього питання рекомендовано звернутись до суду. Тому, позивач з урахуванням уточнених позовних вимог, просить скасувати арешт нерухомого майна, яке належить [PERSON] ( до реєстрації шлюбу [PERSON]), накладеного постановою відділу державної виконавчої служби Голопристанського РУЮ 15.04.2009 року, в межах виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа за №2-н 4308 від 10.10.2008 року, виданого Шевченківським районним судом м.Києва. Позивач в судове засідання не зявилася, просила розгляд справи провести у її відсутність, задовольнити позовні вимоги. Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. У відповідності до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених ч.2 ст.353 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні ВДВС Голопристанського РУЮ перебував виконавчий лист № 2н-4308 виданий за наказом Шевченківського районного суду м. Києва від 10.10.2008 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» 4987 грн. 57 коп. за договором № 400215560 від 17.01.2007 року. У звязку із реєстрацією шлюбу боржник [PERSON] змінила прізвище на «Гладка», що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Постановою державного виконавця від 30.10.2010 року вищезазначений виконавчий документ було повернуто стягувану на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з чим матеріали виконавчого провадження знищені за закінченням строку зберігання. В ході вищевказаного виконавчого провадження на все майно [PERSON] було накладено арешт, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.11), який державним виконавцем не було скасовано у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження». На письмове звернення до виконавчої служби про зняття арешту із належного позивачу майна ВДВС Голопристанського РУЮ листом від 30.10.2015 року рекомендував позивачу звернутися до суду. Як вбачається із довідки № 910/2013471 від 12.10.2015 року про відсутність заборгованості, [PERSON] повністю сплатила борг за договором № 400215560 від 17.01.2007 року в сумі 5627 грн. 00 коп., будь-яких матеріальних претензій кредитор не має. Згідно із ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Оскільки, державним виконавцем при поверненні виконавчого документу не вирішено питання про зняття арешту, накладеного на майно боржника, а на даний час матеріали виконавчого провадження знищені, борг перед кредитором боржником погашений, право власності позивача на належне їй майно підлягає захисту в судовому порядку, оскільки внаслідок наявності не скасованого арешту вона позбавлена можливості в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, як це передбачено ст. 319 ЦК України. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved