Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просила: - визнати договір позики, укладений між [PERSON] та [PERSON] від 08.08.2014 року та зміни до нього від 31.10.2014 року виконаними з 28.12.2014 p., а зобов'язання [PERSON] перед [PERSON] щодо повернення нею суми боргу в розмірі 458430 грн.. що відповідає 35400 доларам США - припиненими з 28.12.2014 p.; - визнати договір іпотеки від 08.08.2014 року таким, що закінчив свою дію 28.12.2014 року, в день припинення основного зобов'язання [PERSON]; - у зв'язку з виконанням зобов'язань [PERSON] за договором позики від 08.08.2014 року та змін до нього від 31.10.14 року стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] надлишково сплачені кошти в розмірі 585162 - 458430 = 126732 грн.; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн. В обґрунтування позову зазначила, що між нею та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого вона отримала від останньої у борг 458430 грн., що відповідало 35400 доларам США. Свої боргові зобов'язання вона виконала в повному обсязі, а тому слід вважати, що договір позики від 08.08.2014 року та зміни до нього від 31.10.14 року є виконаним, а зобов'язання [PERSON] - припиненими. Одночасно з підписанням договору позики 08.08.2014, з метою забезпечення виконання зобов'язань, сторонами було укладено договір іпотеки. Оскільки, як вважає позивач, свої зобов'язання за договором позики вона виконала, то договір іпотеки є таким, що закінчив свою дію. Щодо суми здійсненої переплати позивач зазначає, що договором позики було встановлено курс валюти 1 долар США = 12,70 грн., фактично нею було виплачено відповідачу 585162 грн., що виходячи із зафіксованого договором курсу валют, становить 46075 доларів США, тобто на 10675 доларів США перевищує суму отриманого боргу. При цьому позивач вказує, що зазнала значних моральних та психічних страждань, які були наслідком незаконних дій та бездіяльності відповідача, яка отримавши від [PERSON] гроші не повідомила нотаріуса про погашення нею заборгованості та не вжила заходів про зняття заборони відчуження нерухомого майна. В ході судового розгляду відповідачем [PERSON] було подано зустрічний позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, який прийнятий судом та вирішується в одному провадженні разом із первісним позовом. Зустрічний позов мотивований тим, що згідно п. п. 3 договору позики та внесених до нього змін передбачено, що валюта зобов'язання [PERSON] виражено в гривнях з визначенням грошового еквіваленту в іноземній валюті що підлягає сплаті у гривнях, за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Однак [PERSON] обов'язки за договором позики та змін до нього щодо своєчасного повернення грошових коштів належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлялась [PERSON] про можливість застосування договірного положення щодо звернення стягнення на іпотечне майно. [PERSON] зазначає, що [PERSON] не повернула їй жодних грошових коштів. Приватним нотаріусом Скляр О.С. на адресу боржника [PERSON] була направлена вимога про усунення порушення та заява застереження про можливість звернення стягнення на іпотечне майно у разі невиконання основного зобов'язання. Однак, жодних дій [PERSON] не вчиняє, борг не повертає, а тому [PERSON] змушена звертатись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач за первісним позовом та її представник свій позов підтримали та просили задовольнити, проти зустрічного позову заперечували, просили відмовити у задоволенні. Відповідач за первісним позовом та її представник проти первісного позову заперечували, просили відмовити у задоволенні, зустрічний позов підтримали, просили задовольнити. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що він є чоловіком [PERSON] та був присутній при кожній передачі грошей [PERSON] про що кожного разу писалась відповідна розписка, борг за договором позики вони повернули в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідка, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 08.08.2014 між сторонами було укладено договір позики, за яким з урахуванням договору про внесення змін № 1 від 31.10.2014, [PERSON] (позикодавець) передала, а [PERSON] (позичальник) прийняла у власність 458430 грн., що є еквівалентом суми 35400 доларів США за курсом НБУ на день укладення цього договору (1 долар = 12,95 грн.), до підписання цього договору. Зазначену суму грошей позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві готівкою в строк до 31.04.2015. Сторони домовилися про те, що строк дії цього договору може бути продовжений шляхом підписання договору про внесення змін та доповнень до нього. Сторони встановлюють безпроцентний характер цього договору. Відповідно до п. 3 договору позики, повернення позики здійснюється в м. Києві, готівкою в гривнях за комерційним курсом ПАТ «ПриватБанк» на день повернення, у такі строки та розміри: - до 30.11.2014 - 900 доларів США; - до 31.12.2014 - 900 доларів США; - до 31.01.2015 - 900 доларів США; - до 28.02.2015 - 900 доларів США; - до 31.03.2015 - 900 доларів США; - до 31.04.2015 - 900 доларів США. Частиною 4 договору позики визначено, що про сплату чергових платежів позикодавець на вимогу позичальника робить відмітку на розписці або видає розписку в одержані грошей. Згідно з п. 8 договору позики, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві грошей готівкою або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. У разі відмови позикодавцем прийняти гроші, позичальник має право внести суму в депозит. Відповідно до п. 9 договору позики, якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики, він зобов'язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу у гривнях, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. З метою забезпечення виконання основного зобов'язання, 08.08.2014 між сторонами було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого іпотекодавець передає в іпотеку наступне нерухоме майно: - земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.08.2014 p., номер запису про право власності 6615518, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 426898332218, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданим Скляр О.С., державним реєстратором речових прав на нерухоме майно, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 08.08.14 р. за №25349711; - земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.08.2014 р. номер запису про право власності 6615096, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 426875532218, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданим Скляр О.С., державним реєстратором речових прав на нерухоме майно, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 08.08.14 р. за № 25348099; - житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею 149,5 м.кв., зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.06.2014 р. номер запису про право власності 6085786, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 390011432218, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданим Реєстраційною службою Вишгородськогорайоного управління юстиції Київської області 20.06.14 р. за № 23293266. Відповідно до п.1.3. договору іпотеки, за домовленістю сторін, заставна вартість предмету іпотеки, становить 370500 грн. Згідно з п.2.1.1. договору іпотеки, у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язань за основним договором, що обумовлює основне зобов'язання, іпотеко держатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами. Згідно з положеннями ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За правилом ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 572 та частиною 1 ст. 575 ЦК України встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. За змістом ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором За приписами ч.ч.1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. На підтвердження обґрунтованості своїх вимог щодо повернення суми позики та як наслідок виконання договірних зобовязань позивач надала суду письмову розписку, складену, як вона зазначає, [PERSON] про те, що останньою отримано 08.09.2014 - 600 доларів США, 02.10.2014 - 3600 доларів США, 11.2014 - 400 доларів США, 28.11.2014 - 900 доларів США, 28.12.2014 - 29900 доларів США (а.с. 137). Надаючи пояснення по суті спору щодо заперечення первісного позову та обґрунтування вимог зустрічного позову [PERSON] вказала, що у наданій [PERSON] розписці цифра «3» у другому рядку рукописного тексту перед датою 02.10.2014 записана іншою особою та такий почерк їй не належить, також цифра «29» перед цифрою «900» у п'ятому рядку вказаного рукописного тексту перед датою 28.12.2014 записана іншою особою та такий почерк їй не належить. За клопотаннями сторін судом ухвалою від 11.10.2016 було призначено у справі судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, а на вирішення поставлено наступні питання: - чи виконано підписи від імені [PERSON] у розписці про повернення позики самою [PERSON] або іншою особою? - чи виконано напис рукописний запис цифри «3» перед цифрою «600» у другому рядку рукописного тексту перед датою 02.10.2014 [PERSON] або іншою особою? - чи виконано напис рукописний запис цифри «29» перед цифрою «900» у п'ятому рядку рукописного тексту перед датою 28.12.2014 [PERSON] або іншою особою? - чи виконані написи «29» і «900» у п'ятому рядку рукописного тексту перед датою 28.12.2014 одночасно? - чи виконані [PERSON] дужки у вказаному рукописному тексті? Оплату за проведення експертизи покладено на обох сторін в рівних частинах. В ході проведення вказаної експертизи в експертів виникла необхідність у отриманні додаткових документів від сторін та узгодження певних дій щодо таких, а також здійснення сторонами оплати експертизи, про що до суду експертною становою було направлено клопотання. З метою вирішення вказаних клопотань експертів, судом було відновлено провадження у справі та викликано сторони в судове засідання. Так, в ході судового засідання було встановлено, що стороною позивача за первісним позовом було здійснено часткову оплату експертизи, а відповідач суду пояснила, що не вбачає необхідності у проведенні експертизи та своєї згоди на порушені експертною установою питання не надає, витребуваних документів не має змоги надати, оплачувати проведення експертизи відмовляється. У зв'язку із викладеним, суд ухвалою від 12.10.2017 відмовив у задоволенні клопотання Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання додаткових документів та вчинення ряду процесуальних дій, призначив справу до розгляду по суті. За приписами ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Вирішуючи спір по суті, в межах заявлених первісних та зустрічних вимог, на підставі наданих суду доказів на підтвердження обґрунтувань та заперечень, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності, встановлених чинним цивільним процесуальним законом, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] не доведено факту сплати нею боргу [PERSON] у розмірі 35400 доларів США згідно розписки, яка міститься на аркуші справи 137, при цьому одночасно останньою не доведено суду протилежного, внаслідок чого в неї б породжулося право вимоги звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому в задоволенні як первісного, так і зустрічного позову слід відмовити з підстав недоведеності суду обґрунтованості вимог. На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 61, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: dismissed