Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

у листопаді 2013 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона є власником 77/100 частин житлового будинку [ADDRESS] на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 вересня 2006 року. З дня смерті свого батька [PERSON] в 1992 році [PERSON] постійно користується зазначеним житловим будинком, обробляє земельну ділянку, яка знаходиться біля будинку, та несе витрати по утримання будинку в належному технічному стані. Відповідачу належить 23/100 частин вказаного житлового будинку. На підставі рішення № 1567 від 14.04.1987 року Московського райвиконкому м. Києва відповідачу надана трикімнатна квартира [ADDRESS] і з цього часу відповідач припинила нести витрати на утримання даного будинку в належному стані та проживати в ньому. Згідно висновку про вартість об'єкта незалежної оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Акцептконсал», від 30 жовтня 2013 року, вартість вищевказаного будинку становить 48 509 грн. Відповідно 23/100 частин від вказаної дійсної (ринкової) вартості спірного житлового будинку становить 11 157,07 гривень. Оскільки частка відповідача в домоволодінні є незначною, позивач просить суд на підставі ч. 1 ст. 365 ЦК України припинити право власності [PERSON] на 23/100 частин житлового будинку; визнати за [PERSON] право власності на 23/100 частин житлового будинку. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов. Зазначила, що у випадку задоволення судом позову просить стягнути на користь [PERSON] вартість належної їй частки. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала позовні вимоги та не заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 22 вересня 2006 року [PERSON] є власником 77/100 житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON], померлої [INFO]. (а.с. 4) 23/100 частин вказаного житлового будинку зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 05 квітня 1983 року Першою київською державною нотаріальною конторою. (а.с. 5) Згідно даного договору у користуванні відповідача знаходяться дві жилі кімнати, площею 9,3 кв.м та 16,1 кв.м, що зазначені на плані відповідно 2-3 та 2-4; кухня, площею 11,4 кв.м, позначена на плані 2-2Є тамбур, площею 1,7 кв.м, позначений на плані ІІ. З матеріалів справи вбачається, що 14 вересня 1982 року був розірваний шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] Після розлучення відповідачу було присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується даними свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 21 вересня 1982 року Печерським відділом РАГС м. Києва. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 04 жовтня 1991 року, [PERSON] 04 жовтня 1991 року уклала шлюб з [PERSON], у зв'язку з чим відповідачу було змінено прізвище на «[PERSON]». Встановлено та не оспорювалось учасниками судового розгляду, що земельна ділянка, на якій розташоване домоволодіння перебуває в користуванні сторін. [PERSON] не проживає в будинку з 1987 року. Мешкає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. На підтвердження своїх вимог сторона позивача за первісним позовом посилається на письмовий доказ - Висновок про вартість об'єкта незалежної оцінки від 30 жовтня 2013 року, складений ТОВ «Акцептконсалт» (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. У судовому засіданні встановлено та не оспорювалось учасниками судового розгляду, що сторони не спілкуються один з одним та не підтримують ніяких зв'язків. Учасники судового розгляду підтвердили, що спільне володіння і користування майном є неможливим. Крім того, як на підставу для задоволення позову сторона позивачів посилається на те, що частка відповідача [PERSON] є незначною, оскільки становить 23/100 частин житлового будинку. Будь-яких доказів на підтвердження того, що припинення права на частку завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім»ї суду не надано. [PERSON] зазначила, що вона не заперечує проти задоволення позову та припинення її права власності на 23/100 частин житлового будинку. Згідно з ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. З Висновку про вартість об'єкта незалежної оцінки від 30 жовтня 2013 року, складеного ТОВ «Акцептконсалт», вбачається, що вартість житлового будинку [ADDRESS] на день оцінки становить 48 509 грн. таким чином, вартість 23/100 частин, які належать відповідачу, відповідно становлять 11 157,07 грн. Відповідач зазначає, що [PERSON] їй сплатила вартість належної відповідачу частини житлового будинку. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, стягненню підлягають судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved