Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

у липні 2018 року [PERSON] звернулася до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2003 року, мають сина [PERSON], [INFO] Сімейне життя у них не склалося, вони не зійшлися характерами та поглядами на життя, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, внаслідок чого стали відбуватися сварки. Можливості зберегти сім'ї немає, подружні відносини припинились з червня 2018 р., спільне господарство не ведуть, а тому позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Суперечок про спільне майно немає. У зв'язку з наведеним позивач просить не надавати строк для примирення, шлюб розірвати та судові витрати покласти на неї. У судове засідання сторони не з'явилися, натомість направили заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити (а.с.19). Відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення (а.с.20). Виходячи з викладеного, у відповідності зі ст.ст. 200, ч.4, 206 ч.4 ЦПК України, суд вирішив за можливе розглянути справу без участі сторін на підготовчому судовому засіданні та дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, прийшов до такого висновку. Судом установлено, що 08.08.2003 р. зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.4,5). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] року народження (а.с. 8). Згідно довідки Машівської селищної ради Полтавської області №714 від 29.08.2018 р. відповідач зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.12). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч.1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, вони не зійшлись характерами та поглядами на життя, спільним побутом не пов'язані з червня 2018 р., спільного господарства не ведуть, що свідчить про те, що сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, відповідач позов визнав та не заперечує проти його задоволення, а тому суд приходить до висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. За проханням позивача залишити їй після розірвання шлюбу прізвище - [PERSON]. Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З відповідача сплачений позивачем судовий збір не стягувати, оскільки позивач просила судові витрати покласти на неї. На підставі викладеного,

Outcome: approved