Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Михальчук Л.В. (далі - приватний нотаріус Михальчук Л.В.), Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в особі регіонального офісу в місті Луцьку (далі - ПрАТ «СК «ПЗУ Україна»), про визнання дій незаконними, відшкодування матеріальної шкоди, стягнення страхового відшкодування. Посилається на те, що приватний нотаріус Михальчук Л.В. в порушення п.п. 13, 15 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 р. N 20/5, та ст.ст. 43, 45 Закону України «Про нотаріат» безпідставно посвідчила 12.10.2010 року за реєстровим номером 4168 від імені [PERSON] згоду подружжя на укладення договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані по [ADDRESS]. На підставі цієї згоди подружжя 12.10.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу вищезначеного житлового будинку, який посвідчений приватним нотаріусом Михальчук Л.В. за № 4170. В подальшому 17.06.2011 року позивач [PERSON] за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Веремчуком С.В. за № 1823, придбав у [PERSON] вказане майно. Внаслідок незаконного посвідчення нотаріусом вищевказаної згоди подружжя, рішенням Луцького міськрайонного суду від 06.05.2014 року визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений між [PERSON] та [PERSON] та з володіння позивача витребувано житловий будинок [ADDRESS] Вважає, що саме неправомірними діями приватного нотаріуса Михальчук Л.В. йому завдана матеріальна шкода, як добросовісному набувачу вищезазначеного житлового будинку, яку він оцінює у 1 052 752 грн. Крім того, вказує, що цивільно-правова відповідальність приватного нотаріуса [PERSON] застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» за договором № 351.88825.2008 від 16.03.2010 року на суму 136 050 грн. З урахуванням уточнених та зменшених позовних вимог, просить суд, визнати незаконними дії приватного нотаріуса Михальчук Л.В. щодо посвідчення згоди подружжя на укладення договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 12.10.2010 року зареєстрованого в реєстрі за № 4168 та договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] укладений 12.10.2010 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Михальчук Л.В., зареєстрований в реєстрі за № 4170. Просить також стягнути з приватного нотаріуса Михальчук Л.В. в його користь матеріальну шкоду в розмірі 916 702 грн., а з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» стягнути 136 050 грн. страхового відшкодування за завдану матеріальну шкоду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві та заявах про уточнення позовних вимог. Просив суд позов задовольнити. Представник відповідача приватного нотаріуса Михальчук Л.В. - Пасічник О.О. в судовому засіданні позов не визнав з підстав, наведених в письмових запереченнях проти позову. Просив суд відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, хоча про час та місце розгляду стправи повідомлявся належним чином, про що свідчать письмові матеріали справи. Подав суду письмові заперечення проти позову, згідно яких просив суд відмовити в задоволенні позову в частині вимог щодо страхової компанії. Суд вважає за можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» по наявним у справі доказам. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 27 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних дій або недбалості приватного нотаріуса, відшкодовується в повному розмірі. Судом встановлено, що 17.06.2011 року позивач [PERSON] за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Веремчуком С.В. за № 1823, придбав у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 5-6). В свою чергу, 12.10.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу вищезначеного житлового будинку, який посвідчений приватним нотаріусом Михальчук Л.В. за № 4170 (а.с. 3-4). Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 06.05.2014 року, яке набрало законної сили, визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 12.10.2010 року укладений [PERSON] та [PERSON] посвідчений приватним нотаріусом Михальчук Л.В. за реєстровим номером 4170 та витребувано із володіння [PERSON], як добросовісного набувача майна, житловий будинок [ADDRESS] шляхом передачі зазначеного майна у володіння [PERSON] та [PERSON] (а.с.9-14). За змістом вказаного судового рішення від 06.05.2014 року вбачається, що підставами для визнання недійсним договору купівлі-продажу вищезазначеного житлового будинку та витребування його з володіння позивача, являється порушення вимог ст..65 СК України, ст..369 ЦК України, так як [PERSON], як співвласнику майна не належить підпис на згоді подружжя на укладення договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані по [ADDRESS], яка посвідчена приватним нотаріусом Михальчук Л.В. за реєстровим №4168 (далі - згода подружжя). Під час розгляду вказаної справи судом встановлено, що на час посвідчення даної згоди подружжя, [PERSON] перебувала за межами території України, а від її імені підпис виконано іншою невстановленою особою. Відповідно до ст. 43 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, що діяла на момент вчинення нотаріальної дії) не допускається вчинення нотаріальної дії у разі відсутності осіб - її учасників або їх уповноважених представників. При вчиненні нотаріальної дії нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється за паспортом або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії. Статтею 45 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, що діяла на момент вчинення нотаріальної дії) передбачено, що при посвідченні правочинів і вчиненні інших нотаріальних дій у випадках, передбачених законодавством, нотаріусом перевіряється справжність підписів учасників правочинів та інших осіб, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Нотаріально посвідчувані правочини, а також заяви та інші документи підписуються у присутності нотаріуса. Аналогічні положення містяться у пункті 13, 15 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 р. N 20/5 (далі - Інструкція), що була чинною на час вчинення вищевказаної нотаріальної дії. Листом Головного управління юстиції у Волинській області від 08.09.2014 року підтверджено порушення приватним нотаірусом Михальчук Л.В. вимог Закону України «Про нотаріат», п.п.13, 15 Інструкції під час посвідчення згоди подружжя, внаслідок чого нотаріальна діяльність відповідача була призупинена та зобов?язано Михальчук Л.В. пройти підвищення своєї кваліфікації (а.с.123, 124). Доводи представника відповідача Пасічника О.О. щодо відсутності доказів наявності винних дій відповідача Михальчук Л.В. суд не бере до уваги, так як за змістом Закону України «Про нотаріат» форма вини нотаріуса в порушенні чинного законодавства значення не має. Крім того, представник позивача в судовому засіданні посилався не тільки на порушення норм чинного законодавства, а саме ст. 43 Закону України «Про нотаріат», де нотаріус не витребував додаткових відомостей про встановлення особи [PERSON], та її заперечень про вчинення цієї дії, а й на недбалість приватного нотаріуса Михальчук Л.В., яка не виконала зазначених вимог Закону та Інструкції. Посилання представника відповідача Пасічника О.О. щодо наявності 12.10.2010 року під час посвідчення згоди подружжя особи ідентичної зовнішності із [PERSON] в порушення вимог ст.10, 60 ЦПК України не підтверджені жодними належними доказами, а тому також не беруться судом до уваги. Таким чином, суд вважає, що приватний нотаріус Михальчук Л.В. під час посвідчення згоди подружжя належним чином не виконала вимоги чинного законодавства, а саме ст. 43, 45 Закону України «Про нотаріат», п.п.13, 15 глави ІІ Інстукції, а тому її дії з цього приводу слід визнати незаконними. Щодо вимог позивача про визнання незаконними дій нотаріуса при посвідченні укладеного 12.10.2010 року між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу вищезазначеного житлового будинку, який посвідчений за № 4170, то позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення, так як, недійсність вказаного правочину прямо встановлена судовим рішенням і пов'язана судом саме із відсутністю належним чином нотаріально засвідченої згоди іншого співвласника на відчуження майна. У зв?язку з цим суд вважає, що відповідач приватний нотаріус Михальчук Л.В. на підставі ст.1166 ЦК України, ст..27 Закону України «Про нотаріат» повинна відшкодувати позивачу завдану матеріальну шкоду, оскільки, саме у зв?язку із недотриманням нотаріусом вимог чинного законодавства при посвідченні вищевказаної нотаріальної дії щодо посвідчення згоди подружжя на відчуження майна, позивача в судовому порядку було позбавлено права власності на майно, що полягало у вилученні із володіння [PERSON], як добросовісного набувача майна, житлового будинку [ADDRESS] На час розгляду справи судом ринкова вартість вказаного майна становить 1 052 752 грн., що визначена на підставі звіту про оцінку нерухомого майна станом на 19.03.2015 року (а.с.104-119), а тому суд вважає, що саме такий розмір матеріальної шкоди завданий позивачу шляхом незаконних дій нотаріуса, так позбавлення [PERSON] власності на житловий будинок відбулося не відразу після купівлі позивачем майна, а після значного проміжку часу, за який ринкова вартість майна значно збільшилася. При цьому, доводи представника відповідача Пасічника О.О. щодо невідповідності вищевказаного звіту про оцінку майна вимогам закону суд вважає безпідставними, так як із змісту зазначеного письмового доказу вбачається, що він складений у відповідності до вимог ст.ст. 9, 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національних стандартів N 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» та N 2 «Оцінка нерухомого майна» (зокрема, вказано вид методичного підходу, належним чином проведено опис об?єкта оцінки, додано усі необхідні документи щодо об'єкта оцінки, вказано ринкову вартість аналогічного майна, та надано підтвердження кваліфікації оцінювача тощо). Обов'язкова наявність фотографій об?єкта оцінки в даному випадку вказаними нормативно-правовими актами не вимагається, а зазначення оцінювачем нижчого показника курсу долара США (23,2968 - а.с.104 зворот) порівняно з офіційним курсом валют станом на день проведення оцінки (23,394039 - а.с.143) навпаки не погіршує, а покращує становище відповідачів, так як вартість майна таким чином визначена в меншому розмірі. Відсутність у позивача права на звернення до суду із позовними вимогами щодо визнання незаконними дій нотаріуса з приводу посвідчення нотаріальної згоди подружжя та відшкодування шкоди, на що також посилався представник відповідача Пасічник О.О., в даному випадку не ґрунтуються на нормах закону та практиці Європейського суду з прав людини. Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Відповідно до ч.1 ст.15, ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено можливість оскарження в судовому порядку нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта, особою, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Враховуючи вищезазначені норми закону, суд вважає, що позивач має право на звернення до суду із вимогою про визнання незаконною нотаріальної дії щодо посвідчення нотаріальної згоди подружжя, оскільки, внаслідок незаконності дій нотаріуса з цього приводу в подальшому безпосередньо було порушено право власності [PERSON] на майно. При цьому посилання представника відповідача Пасічника О.О. на роз?яснення, викладенні у постанові №2 від 07.02.20104 року Пленуму Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ «Про узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» суд вважає безпідставними, так як судом касаційної інстанції в узагальненні судової практики, а не в постанові пленуму, роз?яснено право особи, яка не брала участі у вчиненні нотаріальних дій, звернутися до суду з відповідним самостійним позовом про недійсність посвідченого акта, не до нотаріуса, а до інших суб'єктів спірних матеріальних правовідносин, з приводу яких виник спір. В даному випадку, договір купівлі-продажу майна від 12.10.2010 року, укладенню якому передувала оспорювана нотаріальна дія щодо посвідчення від імені [PERSON] згоди подружжя на відчуження майна, в судовому порядку вже визнаний недійсним саме з підстав відсутності належної згоди співвласника на відчуження майна (а.с.9-11), а тому судом зазначено вище про безпідставність позовних вимог [PERSON] в частині визнання незаконними дій нотаріуса щодо посвідчення вказаного правочину. Нотаріальна згода на відчуження майна, дії нотаріуса щодо посвідчення якої оспорюються позивачем, не являється правочином чи правовстановлюючим документом, а тому в силу вимог ст..215 ЦК України не може бути визнана недійсною в судовому порядку. Отже, єдиним способом захисту прав позивача, в даному випадку, є визнання в судовому порядку незаконності дій нотаріуса з цього приводу та відшкодування завданої матеріальної шкоди. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, що діяла на момент вчинення нотаріальної дії) для забезпечення відшкодування заподіяної внаслідок вчиненої нотаріальної дії шкоди приватний нотаріус зобов'язаний до початку зайняття приватною нотаріальною діяльністю укласти договір страхування цивільно-правової відповідальності. Розмір відшкодування заподіяної шкоди визначається за згодою сторін або в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач приватний нотаріус Михальчук Л.В. застрахувала свою цивільно-правову відповідальність у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі договору добровільного страхування №351.88825.2008 від 16.03.2010 року з подальшими додатковими угодами до нього (далі - договір страхування), відповідно до умов якого предметом вказаного правочину є страхування відповідальності нотаріуса на випадок заподіяння ним прямих матеріальних збитків третім особам внаслідок недбалості, ненавмисно припущених помилок, або некваліфікованого вчинення приватним нотаріусом нотаріальних дій в процесі виконання своїх професійних обов'язків протягом дії цього договору (а.с.81-86). Таким чином, відповідач ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» згідно вимог ст..979 ЦК України, ст.7, 18 Закону України «Про страхування» зобов?язаний відшкодувати позивачу, як третій особі, шкоду завдану внаслідок неправомірних дій відповідача Михальчук Л.В., як приватного нотаріуса, у межах лімітів відповідальності, встановлених договором страхування, оскільки, судом встановлено незаконність дій приватного нотаріуса Михальчук Л.В. та заподіяння у зв?язку з цим позивачу відповідної матеріальної шкоди в розмірі 1 052 752 грн. Ліміт відповідальності ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на момент вчинення нотаріусом нотаріальної дії згідно додаткової угоди №3 до договору страхування становив136 050 грн. (а.с.86). Зазначених у розділі 3 договору страхування підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування в даному випадку судом не встановлено. За таких обставин, суд вважає, що завдану позивачу шкоду в розмірі 136 050 грн. слід стягнути з відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», як страхове відшкодування по договору, а решту коштів в сумі 916 702 грн. (1 052 752 - 136 050) слід стягнути безпосередньо з відповідача приватного нотаріуса Михальчук Л.В., як особи, дії якої призвели до заподіяння матеріальної шкоди. При цьому суд враховує ту обставину, що позивач не зобов?язаний попередньо звертатися до страхової компанії із заявою на виплату страхового відшкодування, оскільки, згідно ст. 55 Конституції України кожен має право звернутися безпосередньо до суду за захистом своїх прав, а відповідно до ст.28 Закону України «Про нотаріат» розмір шкоди за відсутності згоди сторін (що має місце в даному випадку) визначається лише судом. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved