Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

У листопаді 2017 року Василівський районний центр зайнятості звернувся до Василівського районного суду Запорізької області із позовом до [PERSON] про стягнення суми допомоги по безробіттю. На обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач [PERSON] 31 травня 2016 року відповідно до п.3 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013р. №198, був зареєстрований як такий, що шукає роботу у Василівському районному центрі зайнятості. Статус безробітного отримав з 31 травня 2016 року, з призначенням допомоги по безробіттю протягом 360 календарних днів з 07 червня 2016 року по 01 червня 2017 року. Перебував на обліку як безробітний та знятий з обліку у зв'язку з поданням безробітним заяви про припинення реєстрації, з припиненням виплат допомоги по безробіттю. На виконання п.п.3,5 Порядку розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009р. №60/62, з метою перевірки інформації ДПА України, обмін якою передбачений п.4 зазначеного Порядку та здійснюється у електронному вигляді, спеціалістами Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя, було проведене розслідування на предмет отримання доходу відповідачем у І кварталі 2016 року у період його одночасного перебування на обліку як безробітного у Василівському районному центрі зайнятості. За результатами проведеного розслідування страхового випадку Правобережним районним центром зайнятості м. Запоріжжя, було складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, у якому зазначено, що з 01.11.2016 року відповідачем було укладено цивільно-правову угоду від 01 листопада 2016 року з ФОП [PERSON], згідно якої, у період з 01 листопада 2016 року по 30 грудня 2016 року він виконував роботи по збиранню фотогальванічних модулів та металоконструкцій для зазначеної ФОП, тобто самостійно забезпечував себе роботою, з отриманням винагороди за виконану роботу. Одночасно, перебуваючи на обліку в Василівському районному центрі зайнятості як безробітний, відповідач [PERSON] не повідомив спеціалістів центру зайнятості про те, що фактично є зайнятою особою, виконуючи роботу для ФОП [PERSON] за договором цивільно-правового характеру, у вищезазначений період часу, продовжував перебувати на обліку, незаконно отримував допомогу по безробіттю Приховавши від спеціалістів Василівського районного центру зайнятості, факт виконання робіт за цивільно-правовою угодою, в період перебування на обліку як безробітного, відповідачем порушено вимоги Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Неповідомлення відповідачем, спеціалістів центру зайнятості, про факт укладення та виконання робіт за цивільно-правовою угодою, призвело до незаконного отримання ним допомоги по безробіттю у розмірі 4037 грн.83 коп. Для вирішення питання мирним шляхом, відповідачу була надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідна копія наказу Василівського РЦЗ, про необхідність відшкодування коштів та листом від 19 квітня 2017 року №595/03-09, йому запропоновано протягом п'ятнадцяти календарних днів, з дня отримання копії наказу, добровільно повернути кошти у розмірі 4037 грн. 83 коп. на рахунок Василівського районного центру зайнятості. Пропозиція про повернення коштів відповідачем залишена без задоволення, на теперішній час кошти у добровільному порядку не повернуті. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Василівського районного центру зайнятості 4037 гривень 83 копійки допомоги по безробіттю виплаченої з коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття. Представник позивача Василівського районного центру зайнятості у судове засідання не з`явився, подав заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі та просить задовольнити з підстав, що викладені в письмовій формі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився без поважних причин, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, повістки про виклик до суду отримав особисто, що підтверджується з рекомендованим повідомленням. Жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачкою суду не надано, відзив та заперечень на позов не подано. У зв'язку з неявкою відповідачки та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Згідно зі ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов'язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 31 травня 2016 року відповідно до п.3 «Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 р. №198, був зареєстрований як такий що шукає роботу у Василівському районному центрі зайнятості. Статус безробітного отримав з 31 травня 2016 року згідно ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року №5067-VI та поданої заяви про надання статусу безробітного від 31 травня 2016 року, з призначенням допомоги по безробіттю відповідно до п.п.1,3,4 ч.1 ст.22, п.1 ч.1 ст.23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» протягом 360 календарних днів з 07 червня 2016 року по 01 червня 2017 року. Перебував на обліку як безробітний та знятий з обліку у зв'язку з поданням безробітним заяви про припинення реєстрації відповідно до абзацу 17 пп. 1 п.37 «Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року №198 (далі - Порядок), з 07.12.2016 року, з припиненням виплат допомоги по безробіттю відповідно до п.10 ч.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». На виконання п.п.3,5 «Порядку розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним» затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009р. №60/62, з метою перевірки інформації ДПА України, обмін якою передбачений п.4 зазначеного Порядку та здійснюється у електронному вигляді, спеціалістами Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя, було проведене розслідування на предмет отримання доходу відповідачем у І кварталі 2016 року у період його одночасного перебування на обліку як безробітного у Василівському районному центрі зайнятості. За результатами проведеного розслідування страхового випадку Правобережним районним центром зайнятості м. Запоріжжя, було складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 28.03.2017 року №34, у якому зазначено, що з 01 листопада 2016 року відповідачем було укладено цивільно-правову угоду від 01 листопада 2016 року №0111/16 ППВ з ФОП [PERSON], згідно якої, у період з 01 листопада 2016 року по 30 грудня 2016 року він виконував роботи по збиранню фотогальванічних модулів та металоконструкцій для зазначеної ФОП, тобто самостійно забезпечував себе роботою, з отриманням винагороди за виконану роботу. Факт укладення відповідачем цивільно-правової угоди підтверджено наданими роботодавцем копіями цивільно-правової угоди від 01 листопада 2016 року № 0111/16 ПІТВ року та актів виконаних робіт від 31 листопада 2016 року №1 та від 30 грудня 2016 року №2. Відповідно до ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення серед інших належать громадяни, які забезпечують себе роботою самостійно. Одночасно, перебуваючи на обліку в Василівському районному центрі зайнятості як безробітний, відповідач [PERSON] не повідомив спеціалістів центру зайнятості про те, що фактично є зайнятою особою, виконуючи роботу для ФОП [PERSON] за договором цивільно-правового характеру, у вищезазначений період часу, продовжував перебувати на обліку, незаконно отримував допомогу по безробіттю, в той час як ст.45 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено припинення реєстрації безробітного у разі зайнятості особи та встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), пп.1 п.37 Порядку передбачено припинення реєстрації безробітних громадян у службі зайнятості, з дня укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг), а відповідно до п.1 розділу V «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 15.06.2015 року №613 передбачено припинення виплати допомоги по безробіттю у разі припинення реєстрації безробітного з підстав передбачених Порядком (з дня припинення реєстрації або в разі невідвідування без поважних причин центру зайнятості). Приховавши від спеціалістів Василівського районного центру зайнятості, факт виконання робіт за цивільно-правовою угодою, в період перебування на обліку як безробітного, відповідачем порушено вимоги ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», згідно яких, застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Частиною 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що сума виплаченого матеріального забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Неповідомлення відповідачем, спеціалістів центру зайнятості, про факт укладення та виконання робіт за цивільно-правовою угодою, призвело до незаконного отримання ним допомоги по безробіттю у розмірі 4037 грн.83 коп. Для вирішення питання мирним шляхом, відповідачу була надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідна копія наказу Василівського РЦЗ, про необхідність відшкодування коштів та листом від 19 квітня 2017 року №595/03-09, йому запропоновано протягом п'ятнадцяти календарних днів, з дня отримання копії наказу, добровільно повернути кошти у розмірі 4037 грн. 83 коп. на рахунок Василівського районного центру зайнятості. На теперішній час кошти у добровільному порядку не повернуті. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені Василівським районним центром зайнятостіпозовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, та суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] суму допомоги по безробіттю у розмірі 4037 гривень 83 копійок.. Крім того, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн., оскільки згідно пп.18 п.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за пред'явлення позову до суду по даній категорії справ.

Outcome: approved