Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з наведеним вище позовом, в якому з урахування уточнення заявлених вимог просив звільнити з-під арешту належне йому майно, а саме транспортний засіб ЗАЗ 110307, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER], обтяжений згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08 грудня 2006 року серії АА № 872961. В обґрунтуваннях позовних вимог [PERSON] посилався на те, що 08 грудня 2006 року відділом державної виконавчої служби у м. Бровари та Броварському районі було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-218, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з позивача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання доньки [PERSON] [INFO], на користь [PERSON], тобто колишньої дружини позивача. Згідно зазначеної постанови було накладено арешт на належний [PERSON] транспортний засіб ЗАЗ 110307, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. У листопаді 2013 року донька позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з нього заборгованості по аліментах в розмірі 15 798 грн. 30 коп. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2014 року у справі № 361/10657/13-ц, провадження № 2/361/190/14 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах та за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості за аліментами затверджено мирову угоду. Грошову суму у розмірі 8739 грн. 30 коп., яка була визначена умовами мирової угоди позивачем сплачена. Станом на 04 грудня 2014 року позивачем [PERSON] було виконано зобов'язання за мировою угодою від 22 травня 2014 року. Претензії щодо виконання умов вищезазначеної мирової угоди та сплати грошової суми у визначеному розмірі відсутні. 09 липня 2015 року позивач звернувся із листом до ВДВС Броварського МРУЮ щодо зняття арешту з належного йому майна. Однак, листом № 81058 від 09 липня 2015 року ВДВС Броварського МРУЮ повідомив, що оскільки на час винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження існував борг зі сплати аліментів, державний виконавець не вправі зняти арешт після повного погашення боргу до досягнення дитиною повноліття та рекомендував звернутися до суду з відповідним позовом. Постановою державного виконавця ВДВС Броварського МРУЮ Горкавою О.В. від 08 жовтня 2013 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-218, виданого 02 лютого 1998 року Броварським міськрайонним судом Київської області, у процесі якого накладено обтяження, закінчено. Проте, у порушення вимог ч. 2. ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з належного позивачу транспортного засобу не знятий. У зв'язку з наведеним, враховуючи те, що [PERSON] на даний час позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, позивач був змушений звернутися до суду із вказаним вище позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, його представник [PERSON] подала письмову заяву, в якій вказувала, що позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в її відсутності. До початку слухання справи по суті від старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції в Київській області Прокопченко Ж.Г. надійшло клопотання, в якому відділ проти зняття обтяження не заперечував та просив розглянути справу без участі представника ВДВС Броварського МРУЮ. Додатково повідомлено, що згідно перевірки Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та журналу вхідних документів про відкриття виконавчих проваджень встановлено, що у відділі на примусовому виконанні не перебуває відкритих виконавчих проваджень стосовно позивача [PERSON] Управління державтоінспекції ГУМВС України в Київській області представника для участі у судовому засіданні не направило, повідомлялося належним чином про час та місце слухання справи. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 грудня 2006 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у м. Бровари та Броварському районі Багіровою К.Ф. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 872961 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-218 про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку на утримання доньки [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до зазначеної вище постанови було накладено арешт на належний позивачу [PERSON] транспортний засіб ЗАЗ 110307, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], що підтверджується відомостями, наданими на запит суду Центром надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) при УДАІ ГУ МВС України в Київській області (а.с. 40-44). З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця ВДВС Броварського МРУЮ Горкавою О.В. від 08 жовтня 2013 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-218, виданого 02 лютого 1998 року Броварським міськрайонним судом Київської області, у процесі якого накладено обтяження, закінчено у зв'язку з закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення. Борг на повноліття, тобто на 14 лютого 2012 року, складає 15 798 грн. 30 коп. (а.с. 13). Судом також з'ясовано, що у листопаді 2013 року донька позивача [PERSON] звернулася до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом про стягнення з позивача заборгованості по аліментах в розмірі 15 798 грн. 30 коп. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2014 року у справі № 361/10657/13-ц, провадження № 2/361/190/14 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах та за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості за аліментами затверджено мирову угоду (а.с. 8-9). Згідно з копією розписки [PERSON] від 04 грудня 2014 року грошову суму у розмірі 8 739 грн. 30 коп., яка була визначена умовами мирової угоди, позивачем сплачено. Претензії щодо виконання умов вищезазначеної мирової угоди та сплати грошової суми у визначеному розмірі відсутні (а.с. 10). У зв'язку з тим, що виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого документу № 2-218, у процесі виконання якого накладалося обтяження, закінчено й станом на 04 грудня 2014 року позивачем [PERSON] було виконано зобов'язання за мировою угодою від 22 травня 2014 року, 09 липня 2015 року позивач звернувся до ВДВС Броварського МРУЮ із письмовою заявою щодо звільнення з-під арешту належного йому майна (а.с. 11). Листом № 81058 від 09 липня 2015 року ВДВС Броварського МРУЮ повідомив, що оскільки на час винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження існував борг зі сплати аліментів, державний виконавець не вправі зняти арешт після повного погашення боргу до досягнення дитиною повноліття та рекомендував звернутися до суду з відповідним позовом (а.с. 12). За правилами ч. 2. ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу, до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. З матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження № 3292723 на даний час закінчене, оскільки дитина досягла повноліття, про що державним виконавцем винесено відповідну постанову. Однак, питання про зняття арешту, накладеного на транспортний засіб позивача [PERSON] у процесі здійснення виконавчого провадження № 3292723, в даній постанові від 08 жовтня 2013 року не вирішено. У ст. 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). За змістом ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що в випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Оцінивши наявні письмові докази, враховуючи те, що підстав для подальшого перебування під обтяженням спірного рухомого майна судом не встановлено, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Згідно із ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» в разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. На підставі викладеного,

Outcome: approved