Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до ТОВ «Будівельна компанія «ВЕКС-БУД» про стягнення заробітної плати, відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 04 травня 2012 року між нею та ТОВ «Будівельна компанія «ВЕКС-БУД» була укладена трудова угода. Відповідно до п. 3 цієї угоди за виконання обов'язків працівнику встановлюється оплата в розмірі 6800 гривень. Пунктом 6 угоди передбачено строк дії трудової угоди з 04 травня 2012 року по 31 серпня 2012 року. При закінченні строку трудової угоди з нею не був проведений розрахунок, чим порушені її трудові права. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача не виплачену заробітну плату в розмірі 6800 гривень та моральну шкоду в розмірі 1000 гривень. У судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просив розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 28). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 24) в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 04 травня 2012 року між [PERSON] та ТОВ «Будівельна компанія «ВЕКС-БУД» була укладена трудова угода (а.с. 4). Відповідно до п. 3 цієї угоди за виконання обов'язків працівнику встановлюється оплата в розмірі 6800 гривень. Пунктом 6 угоди передбачено строк дії трудової угоди з 04 травня 2012 року по 31 серпня 2012 року. При закінченні строку трудової угоди з [PERSON] не був проведений повний розрахунок та належні їй кошти не були виплачені. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. З позовної заяви вбачається, що відповідач умови угоди не виконує. На день розгляду справи судом кошти в розмірі 6800 гривень позивачу не виплачені. За таких обставин, вимога про їх стягнення підлягає задоволенню. Вимога позивача щодо відшкодування моральної шкоди ґрунтується на вимогах ст. 237-1 КЗпП України, якою передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. При вирішенні питання щодо розміру суми моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує, що діями відповідача позивачу спричинені моральні страждання, тому з урахуванням принципів розумності та справедливості, приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача в цій частині в розмірі 500 гривень. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 229 гривень 40 копійок.

Outcome: partial