Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовною заявою, в якій поставлено питання про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі в сумі 5831,50грн. та судового збору у розмірі 243,60грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.10.2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є позивач та [PERSON] було укладено кредитний договір № 49.29/03756/06-ТК00200172 (8В_49.29/03756/06-ТК), відповідно до умов якого [PERSON] банк надав кредит у розмірі 5000,00грн., зі сплатою 24,00% річних за користування кредитом на строк з 13.10.2006 року до повного погашення кредиту. Як зазначає позивач, зобов'язання в частині надання коштів відповідачу виконані в повному обсязі, в той же час відповідач не виконує умов договору в повному обсязі, а тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача, що станом на 16.10.2014р., має заборгованість за кредитом в загальному розмірі 5831,50грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача та понесені ним судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, подав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, сповіщений належним чином про місце, дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв, заперечень на позов не надавав. У відповідності до вимог ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 13.10.2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є позивач та [PERSON] було укладено кредитний договір № 49.29/03756/06-ТК00200172 (8В_49.29/03756/06-ТК), відповідно до умов якого [PERSON] банк надав кредит у розмірі 5000,00грн., зі сплатою 24,00% річних за користування кредитом на строк з 13.10.2006 року до повного погашення кредиту. (п.1.1. Договору). Відповідно до п. 2.1 кредитного договору Позичальник зобов'язувався повертати отриманий кредит та сплачувати проценти за його користування щомісяця в період з 01 по 10 число кожного місяця, наступного за звітним, починаючи з 13.10.2006 року. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору Позичальник зобов'язувався виконати своєчасно та в повному обсязі зобов'язання за цим договором не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого в п.1.1 цього договору. Згідно п. 9.2 кредитного договору банк за цим договором має право здійснити відступлення права вимоги за цим договором у будь-якій формі будь-якій особі відповідно до чинного законодавства України. Договір підписаний обома сторонами, що свідчить про те, що вони погодились з його умовами. 20 травня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) позивачу права вимоги, як існуючі, так і на майбутні, як наявні, так і умовні, у якості кредитора до позичальників за кредитними договорами, а також всі права вимоги ПАТ «Кредитпромбанк» до осіб, які надали забезпечення, за договорами забезпечення, включаючи будь-які та всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні ПАТ «Кредитпромбанк», щодо виконання позичальниками та/або особами, які надали забезпечення, будь-яких своїх обов'язків за кредитними договорами та договорами забезпечення. Відповідно до витягу з Додатку №1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 20 травня 2013 року, ПАТ «Кредитпромбанк» відступив позивачу право вимоги по кредитному договору № 49.29/03756/06-ТК00200172 (8В_49.29/03756/06-ТК), укладеним з відповідачем. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання за Договором в частині повернення кредитних коштів не виконав в повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 16.10.2014 року становить - 5831,50 грн., з яких: 4999,75 грн. - тіло кредиту, 831,75 грн. - відсотки. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач в судове засідання не з'явився, не надав доказів на підтвердження того, що заборгованість за кредитним договором відсутня чи є меншою. Отже, оскільки відповідач належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 5831,50грн. в примусовому порядку. У відповідності до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved