Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

У липні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Маріупольської міської ради, в якому просив припинити право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на квартиру [ADDRESS] ; визначити, що розмір частки [PERSON] та [PERSON] становить по 1/2 частки квартири. В обґрунтування позову зазначив, що йому та його матері [PERSON] , на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді частки в квартирі [ADDRESS] . Позивач являється єдиним спадкоємцем першої черги після смерті матері. З метою оформлення спадкових прав, [PERSON] звернувся до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Ашла О.К., винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку із тим, що частка спадкодавця в об`єкті спільної сумісної власності не визначена, що позбавляє можливості оформити спадкові права на спадщину у вигляді\~ частки в квартирі. На підставі викладеного, [PERSON] вимушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 29 липня 2021 року відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 19 жовтня 2021 року підготовче провадження у справі закрито, цивільну справу призначено до судового розгляду по суті в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Дорошенко М.А. в судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи без їх присутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача Маріупольської міської ради, до судового засідання не з`явився, надали заяву з проханням розглянути справу за їх відсутності на розсуд суду. Також відповідачем надано відзив, в якому позовні вимоги визнали частково,\~ не заперечували проти задоволення позовних вимог в частині визначення розмірів часток [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частки квартири. Що стосується вимог про припинення спільної сумісної власності, в цій частині просили відмовити. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, дійшов наступних висновків. [PERSON] та його матері [PERSON] , на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 03.12.1993 року, витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.07.2019 року за №174740174, №174741120. [INFO] померла мати позивача [PERSON] ,\~ що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №1668. Згідно матеріалів спадкової справи до майна померлої [PERSON] , наданих Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою, єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , являється її син Васецький ВП. Таким чином, позивач єдиний спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Ашла О.К. №1794/02-31 від 09.07.2021 року відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку із тим, що частка спадкодавця в об`єкті спільної сумісної власності не визначена, що позбавляє можливості оформити спадкові права на спадщину у вигляді\~ частки в квартирі. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 328 ЦК України, визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, відповідно до положень ст.368 ЦК України, спільна власність двох\~\~ або\~ більше\~ осіб\~ без визначення часток\~ кожного з них у праві\~ власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.370 ЦК України, якою регулюється питання про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності та якою передбачено, що співвласники спільної сумісної власності, як і співвласники спільної часткової власності мають право на виділ у натурі частки із спільного майна з тією лише різницею, що учасники першої не мають завідомо визначених ідеальних часток у праві спільної власності, а відтак, вони мають бути передусім визначені, після чого стає можливим виділ частки в натурі. При визначені розміру часток співвласників у спільній сумісній власності вважається, що вони є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками, законом або рішенням суду. Згідно із положеннями ст.372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Згідно із ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Порядок та підстави визначення часток у\~ праві\~ спільної часткової власності\~\~ визначено\~ у ст.357 ЦК України. Зокрема, зі змісту ст. 357 ЦК України\~ вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки\~ співвласника\~\~ у спільному сумісному майні. Відповідно до роз`яснень, які містяться у\~ п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року визначено, що за загальними правилами частини другої статті 372 ЦК при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємцеві учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про\~\~ визначення\~\~ частки\~\~ майна, належної\~\~ померлому на праві спільної сумісної власності. Статтею 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Враховуючи викладене, встановивши фактичні обставини у справі, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] , які підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved