Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

У липні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» предявило через суд зазначений позов до [PERSON], посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05 червня 2009 року відповідач отримав кредит в сумі 9\~800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку боргу, проте позичальником в порушення умов договору сплата коштів систематично у визначені строки не здійснювалась в результаті чого виникла заборгованість, тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість станом на 31 травня 2016 р. сумі 22 275,38 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 9\~174,82 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 11\~563,64 грн., а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1\~036,92 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, у поданій заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності, наполягаючи на задоволенні вимог з наведених у позовній заяві підстав, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач заперечень проти позову не надав, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причин не повідомив, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Однією з основних засад цивільного законодавства є свобода договору, а сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами та відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, вибрати на власний розсуд контрагента, про що говорить ст.ст. 3, 6, 627 ЦК України. Судом встановлено, що 05 червня 2009 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] був укладений договір б/н, який складається з заяви відповідача, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, Тарифів банку, з чим відповідач ознайомлений та погодився, про що свідчить його підпис в заяві від 05.06.2009 р. (а.с. 14-15). За умовами цього договору, що є обовязковими для сторін згідно ст. 629 ЦК України, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. та + 5% від суми позову. Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено право банку на зміну тарифів, що викладені на сайті банку, а також інших умов обслуговування рахунків, в тому числі змінювати розмір ліміту. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки відповідно до ст. ст.1048, 1056-1 цього Кодексу України. Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов'язання за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем (а.с. 7-8), які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідача, що останнім не заперечувалось та не спростовано. Оскільки іншого не доведено, суд дійшов висновку, що відповідач в порушення ст.ст. 526, 530, 1049, 1054, 10561 ЦК України не сплачував тіло кредиту і з порушенням ст. 529 ЦК України відступив від умов про частину, виконуваного обов'язку, і строків виконання, у зв'язку з чим станом на 31.05.2016 року прострочив виконання згідно з ст. 612 цього Кодексу щодо повернення позивачу частини кредиту в сумі 9\~174,82 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 11\~563,64 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). За перевіреним в судовому засіданні розрахунком позивача, на його користь згідно зі ст. 550 ЦК України та п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобовязаний сплатити штраф за порушення строків платежів в сумі 500,00 грн. (фіксована частина) та 1 036,92 грн. (процентна складова). Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: approved