Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

У липні 2018 р. позивач звернулася до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд усунути [PERSON] від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 квітня 1979 року Подільським відділом РАЦС м. Києва зареєстровано шлюб між позивачем - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. 04 квітня 1985 року позивачу, яка постійно працювала на підприємстві та перебувала на черзі на житло, на підставі рішення виконкому Подільської районної ради народних депутатів м. Києва від 25.03.1985 р. № 153 видано ордер на отримання житла - 1 кімнатної квартири [ADDRESS] . Згідно ордеру - склад сім`ї- 1 особа - [PERSON] . 28 лютого 1994 року Ленінградською районною радою народних депутатів м. Києва позивачу по справі видано свідоцтво про право власності на житло на квартиру [ADDRESS] загальною площею 35,89 кв.м. Згідно свідоцтва, квартира належить [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних частках разом із її чоловіком. [INFO] внаслідок тяжкого захворювання - злоякісного новоутворення легень з розладом та метастазами внутрішніх органів (онкологічне захворювання) помер чоловік позивача [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. За життя чоловіка, позивачем здійснювався повний догляд за померлим [PERSON] , що включало в себе і надання допомоги в обслуговуванні себе, у приготуванні їжі та інших діях. Відповідач самоусунулася від всього, що стосувалося батька, його життя та його хвороби. 21 квітня 2017 року позивач по справі звернулась до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після чоловіка, так як частка квартири, згідно документів належала померлому. 21.04.2017 року за заявою позивача відкрито спадкову справу № 60555222. Згідно інформації, яку було надано [PERSON] під час оформлення спадщини, окрім неї, заяву про прийняття спадщини після померлого [PERSON] подала відповідач - [PERSON] , яка являється донькою померлого від першого шлюбу. У зв`язку з тим, що з 1979 року і по день смерті ваідповідач жодним чином не цікавилась життям батька, не приїздила до нього, не допомагала жодної матеріальної або іншої допомоги, хоча була обізнана про його тяжку хворобу, а також враховуючи факт того, що спадкове майно померлого складається з частки в 1 кімнатній квартирі [ADDRESS] , яку було надано саме позивачу по справі. Позивач вважає що [PERSON] не має жодних правових підстав на отримання спадщини за законом після померлого, у зв`язку з чим звернулась до суду за захистом прав та законних інтересів [PERSON] . Окрім того, відношення відповідача до померлого проявилось і в тому, що після смерті останнього - з 18.12.2016 року і по сьогоднішній день, [PERSON] не приймала участь в його похованні, не піклувалась і не піклується про встановлення пам`ятних атрибутів після померлого, про які зазвичай турбується родина. Представник позивача та позивач у судовому засіданні, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, направив до суду копію спадкової справи та клопотання в якому просить слухати справу у їх відсутність, щодо вирішення справи покладаються на розсуд суду. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, представника позивача, допитавши свідків, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 28 квітня 1979 року Подільським відділом РАЦС м. Києва зареєстровано шлюб між позивачем - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 10). 04 квітня 1985 року позивачу, яка постійно працювала на підприємстві, згідно трудової книжки (а.с. 33-36) та перебувала на черзі на житло, на підставі рішення виконкому Подільської районної ради народних депутатів м. Києва від 25.03.1985 р. № 153 видано ордер на отримання житла - 1 сімнатної квартири [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно довідки з місця проживання сім`ї та реєстрації, позивач постійно проживає в квартирі з червня 1985 р. та є власником особового рахунку на квартиру (а.с. 13). 28 лютого 1994 року Ленінградською районною радою народних депутатів м. Києва позивачу по справі видано свідоцтво про право власності на житло на квартиру [ADDRESS] загальною площею 35,89 кв.м. (а.с. 12). Згідно свідоцтва, квартира належить [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних частках разом із її чоловіком. [INFO] внаслідок тяжкого захворювання - злоякісного новоутворення легень з розладом та метастазами внутрішніх органів (онкологічне захворювання) помер чоловік позивача [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть та довідкою про причини смерті (а.с. 8-9). 21 квітня 2017 року позивач по справі звернулась до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після чоловіка, так як частка квартири, згідно документів належала померлому (а.с 48). 21.04.2017 року за заявою позивача відкрито спадкову справу № 60555222. Згідно заяви відповідача [PERSON] про прийняття спадщини після померлого [PERSON] подала відповідач - [PERSON] , яка являється донькою померлого від першого шлюбу прийняла спадщину (а.с 61). Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила обставини справи, те що позивач є дружиною померлого [PERSON] , що за життя чоловіка, позивачем здійснювався повний догляд за померлим [PERSON] , що включало в себе і надання допомоги в обслуговуванні себе, у приготуванні їжі та інших діях. Предметом судового розгляду у цій справі є усунення від права на спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З 1979 року і по день смерті відповідач жодним чином не цікавилась життям батька, не приїздила до нього, не допомагала жодної матеріальної або іншої допомоги, хоча була обізнана про його тяжку хворобу. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Частиною 5 ст. 1224 ЦК України передбачено, що особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухиляється від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтва був у безпорадному стані. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved