Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

У липні 2021 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Юрій Анатолійович, про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича від 05 жовтня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 61503, щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 47573,14 грн., з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту 46067,33 грн., прострочена заборгованість по невиплаченим відсоткам 1505,81 грн., плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 500,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню за виконавчим написом 48073,14 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22 червня 2021 року ним отримана постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11 червня 2021 року ВП № 63948714, винесена Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мельником Юрієм Анатолійовичем про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд» заборгованості по основному боргу 48073,14 грн., витрат за проведення виконавчих дій - 669,00 грн., основної винагороди приватного виконавця 4807,31 грн. загалом на суму 53549,45 грн. Постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена приватним виконавцем на підставі виконавчого напису № 61503 від 01 червня 2020 року Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., відповідно до якого стягнуто з позивача на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд» заборгованість за кредитним договором № R53113202568В від 12 березня 2012 року, яка нарахована за період з 11 серпня 2020 по 17 серпня 2020 року на загальну суму 48073,14 грн.: прострочена заборгованість за сумою кредиту 46067,33 грн., заборгованості по відсоткам - 1505,81 грн., комісія 5610,80 грн., плата за вчинення виконавчого напису 500,00грн. У Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. не було правових підстав для посвідчення оскаржуваного позивачем виконавчого напису, оскільки надані відповідачем документи не підтверджують безперебійність заявленої до стягнення суми боргу, водночас сума заборгованості розрахована поза межами визначеного сторонами Договору строку позовної давності. Нотаріус при видачі виконавчого напису також не врахував пропуск банком строку позовної давності. На час вчинення виконавчого напису не було належним чином встановлено безспірність вимог відповідача до позивача, а отже виконавчий напис не може вважатися таким, що не потребує додаткового доказування, а відтак не підлягає примусовому виконанню. 26 липня 2021 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області постановив ухвалу, якою було задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича від 05 жовтня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі № 61503, щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» в розмірі 47573,14 грн., з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту 46067,33 грн., прострочена заборгованість по невиплаченим відсоткам 1505,81 грн., плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 500,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню за виконавчим написом 48073,14 грн. Заборонено вчиняти будь-які дії відносно виконання вищевказаного виконавчого напису. Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача та треті особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. З заявою про відкладення розгляду справи з повідомленням причин неявки до суду не звертались. Від третіх осіб пояснення щодо позовної заяви до суду не надходили. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін. З урахуванням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. 05 жовтня 2020 року Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 61503, щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості, що виникла за кредитним договором № R53113202568В від 12 березня 2012 року, укладеним з Акціонерним товариством «ВТБ Банк», правонаступником усіх прав і обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 140314нв від 14 березня 2014 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», правонаступником всіх прав і обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги № 11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд». Заборгованість виникла за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року в розмірі 47573,14 грн., з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту 46067,33 грн., прострочена заборгованість по невиплаченим відсоткам 1505,81 грн., плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 500,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню за виконавчим написом 48073,14 грн. (а.с. 11) Судом встановлено, що Приватним виконавцем Виконавчого округу м. Києва Мельником Юрієм Анатолійовичем відкрито виконавче провадження № 63948714, в рамках якого 11 червня 2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] (а.с. 10) За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. З вказаного виконавчого напису (а.с. 11) вбачається, що він вчинений на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат»\~та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі - Порядок). Так, статтею 88 Закону України від 2 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно зі статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 п. 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172, передбачено стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а саме за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання\~виконавчого\~напису\~додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, було визнано незаконною та не чинною. Згідно вказаної постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, вона набирає законної сили з моменту проголошення. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року зазначена вище постанова була залишена без змін. Пленум Вищого адміністративного суду України у п. 10.2 Постанови від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» роз`яснив, що визнання акта суб`єкта владних повноважень не чинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є не чинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти. Судом встановлено, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року не визначено моменту, з якого втрачає чинність постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662, а відтак вона втрачає чинність у загальному порядку - з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням. За таких обставин, оспорюваний виконавчий напис вчинено після набрання законної сили вказаним вище судовим рішенням про скасування положень, на підставі яких його було вчинено, а саме пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15, можна говорити про правильність вчиненої нотаріальної дії у вчиненні виконавчого напису лише за умови що: 1) нотаріусу надані всі необхідні документі, визначені Переліком, що підтверджують безспірність заборгованості; 2) за наявності доказів належного направлення відповідачем письмової вимоги про усунення порушень; та 3) наявності доказів належного отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Судом враховується, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Таким чином, слід встановити, чи були надані банком нотаріусу всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року № 6-158цс15. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. Для з`ясування всіх обставин справи судом було витребувано від Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича матеріали виконавчого напису. Однак жодних матеріалів до суду надано не було. (а.с. 14) Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. (ч. 1\~ст. 631 ЦК України)\~ Відповідно до статті 256\~ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі статтею 257\~ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до статті 253\~ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. (частина п`ята\~статті 261 ЦК України). Якщо умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається\~\~з моменту порушення строку його погашення. Отже, якщо за умовами договору погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником частинами кожного місяця, то\~\~початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобов`язання. При цьому право вимагати повернення щомісячних прострочених платежів у кредитора виникає за обставин, якщо ним дотримано строк давності за вимогами про повернення кредиту в цілому. Перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, яким є строк виконання зобов`язання у повному обсязі (кінцевий строк повернення кредиту й платежів за ним) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-190цс14 від 21 січня 2015 року). У виконавчому написі вказано, що строк платежу за кредитним договором № R53113202568В від 12 березня 2012 року настав. Але коли саме настав цей строк у виконавчому написі не вказано. Тому, яким чином та за якими відомостями перевіряв нотаріус чи не минуло з дня виникнення права вимоги три роки, з виконавчого напису не зрозуміло. Крім того, у зв`язку з чим було проведено стягнення саме за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року, тобто за вісім днів, в розмірі 47573,14 грн., суду незрозуміло. Ухвалу суду про витребування матеріалів виконавчого напису (документів, на підставі яких було вчинено цей виконавчий напис) станом на день розгляду справи не виконано. Пояснень третьої особи щодо позову також не надавалось суду. Таким чином, сума заборгованості, яка підлягала до стягнення, не була безспірною. Проаналізувавши встановлені судом обставини та докази в їх сукупності, суд має переконання, що нотаріус не мав належних і достатніх підстав вважати, що вимоги стягувача і борг, для стягнення якого кредитор просив вчинити виконавчий напис, є безспірними. Враховуючи усі вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В силу вимог\~ст. 141 ЦПК України, в користь позивача із відповідача слід стягнути понесені судові витрати по справі пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 908,00 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved