Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

У липні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» в особі свого представника звернулося до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 23.03.2010 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL 111761, відповідно до Додатку №1 якого позичальнику було надано кредит у розмірі 28958,50 грн. на строк не пізніше 15.03.2016 року із застосуванням базової відсоткової ставки у розмірі 25% річних, штраф - 30% від невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язання. Відповідач кошти отримала, однак договірні зобов'язання в частині їх повернення та сплати відсотків за користування не виконала, що надає банку право на погашення кредиту та стягнення заборгованості. Тому позивач просить стягнути з відповідача загальну заборгованість, що станом на 24.05.2014 р. становить 31 766,65 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 20322,73 грн.; заборгованість по відсоткам - 9405,93 грн.; заборгованість за штрафними санкціями - 2037,99 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача. Представник позивача в судовому засіданні 22.09.2016р. позов підтримує з підстав викладених у ньому, та просить задовольнити його вимоги. Відповідач у судовому засіданні заперечує проти позовних вимог та просить суд застосувати строки позовної давності з 16.04.2013 року щодо позовних вимог про стягнення з неї заборгованості. Суд, заслухавши відповідача та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.03.2010 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL 111761, відповідно до Додатку №1 якого позичальнику було надано кредит у розмірі 28958,50 грн. на строк не пізніше 15.03.2016 року із застосуванням базової відсоткової ставки у розмірі 25% річних, штрафних санкцій у розмірі 30% від невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язання (а.с. 4-18). Додатком № 1 до кредитного договору № CL 111761 від 23.03.2010 р. були встановлені індивідуальні умови надання та погашення кредиту та був встановлений графік платежів, де датою сплати щомісячного платежу є останній робочий день 15 число кожного місяця (а.с. 14-16). Відповідач кошти в розмірі 28958,50 грн., отримала що підтверджується меморіальним ордером № 0060097UAH000062/56846 від 23.03.2010р. та випискою від 23.03.2010р. (а.с. 19-20). Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за Договором виконав у повному обсязі, про що не заперечує і відповідач. [PERSON] своїми запереченнями повідомляє, що розрахунок заборгованості наданий позивачем не співпадає з її квитанціями, але у доказ такої обставини їх не подає. Відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем, відповідачка [PERSON] не виконала належним чином умови Договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 24.05.2014 р. становить 31 766,65 грн. (а.с. 21-23). Встановлено, що [PERSON] було здійснено останній платіж 27.03.2013 року, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.21), з 15.04.2013 року відповідачка не мала змоги вносити чергові платежі, тому початком перебігу позовної давності слід вважати 15.04.2013 року. Позивач звернувся до суду засобами поштового зв'язку 24.06.2016р. про що свідчить також і платіжне доручення про сплату судового збору. Отже вимоги позивача про сплату чергових платежів, які з'явленні до 24.06.2013р. у зв'язку із невиконанням є такими, що з'явленні за межами строку позовної давності. Тобто, пропуском строку позовної давності вважається період з 15.04.2013 року перший день невиконання договору по 24.06.2013 року. При цьому, судом не встановлено направлення позивачем досудової вимоги на адресу відповідачки з вимогою усунення порушень, а саме сплати утвореної заборгованості, в тому числі відсотків, саме у період дії кредитного договору. Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Сплив давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, враховуючи заяву відповідачки про застосування строку позовної давності до позовних вимог щодо стягнення заборгованості по кредиту, суд також застосовує Закон України «Про захист прав споживачів» за яким суд самостійно може застосувати такий строк. Таким чином, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідачки заборгованості 15.04.2013 року по 15.07.2013 року, у зв'язку з пропуском строку позовної давності. При цьому, решта позовних вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача простроченої заборгованості за кредитом підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем на виконання вимог ст. 60 ЦПК України, частково доведені позовні вимоги, які знайшли своє часткове підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають частковому задоволенню. Протягом дії кредитного договору [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі виконувала свої зобов'язання по поверненню кредиту на сплаті відсотків. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, заборгованість відповідача станом на 24.05.2016 р. складається із заборгованості за кредитом у розмірі 19165,05 грн., заборгованості по відсоткам у розмірі 8215,27 грн. та штрафу у розмірі 1887,99 грн., всього 29268,31 грн. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати позивача щодо сплати судового збору.

Outcome: partial