Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

У квітні 2021 року до суду звернувся представник позивача з вищезазначеним позовом, посилаючись на ті обставини, що [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] . Сім`я відповідачки перебувала на обліку в сільській раді як така, що потрапила в складні життєві обставини. [PERSON] зловживає алкогольними напоями, не працює, не приділяє уваги своїй дочці та не створила належних умов для проживання [PERSON] . Питання про стан виконання батьківських обов`язків відповідачкою стосовно свої доньки розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Решетилівській райдержадміністрації, за результатами розгляду якого було прийняте рішення про взяття сім`ї під соціальний супровід, а неповнолітню [PERSON] взято на облік дітей, які перебувають в складених життєвих обставинах. Протягом 2018-2020 років були здійснені неодноразові перевірки умов проживання родини [PERSON] , у хлді яких було виявлено незадовільний санітарний стан помешкання, відсутність продуктів харчування. Відповідачка ж до Решетилівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді не зверталася, на пропозиції підтримки не реагувала. Крім того, відповідачка неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності алкогольних напоїв у громадських місцях. Тривалий час [PERSON] не проживала з відповідачкою та навчалася у навчальних закладах не за місцем проживання матері, однак [PERSON] не з`являлася до на навчальних закладів, не забирала дитину не період канікул додому, не займалася її вихованням. На даний час неповнолітня дитина проживає у родині свого дядька [PERSON] . Сама ж [PERSON] не відчуває турботи до себе від матері, оскільки остання з нею фактично не спілкується, не турбується та не утримує. [PERSON] тривалий час не спілкується з дитиною, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не виявляє бажання приймати участь у її вихованні та матеріально не утримує, тобто ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Посилаючись на вищезазначені обставини, представник позивача звернувся до суду за даним позовом та просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] та стягнути з відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] на користь особи або установи, де буде утримуватися дитина. Згідно відповіді Виконавчого комітету Решетилівської міської ради від 16.04.2021, місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 05.05.2021 у справі відкрите загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання на 09.06.2021. 09 червня 2021 року ухвалою суду справу призначено до судового розгляду по суті на 02.08.2021, яке було відкладене на 13.09.2021, у зв`язку з перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті у справі № 546/170/19.. У судове засідання представник позивача не з`явився, 13.09.2021 подав до суду клопотання, у якому просить справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. ). Відповідачка у судове засідання 02.08.2021 та 13.09.2021 не з`явилася, з огляду на положення ч. 8 ст. 128 ЦПК України повідомлялася належним чином (а.с. 60, 65). Відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому ЦПК України, не подав, будь-яких заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило. У судове засідання не з`явився представник третьої особи не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Отже, за письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280-281 ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов Виконавчого комітету Решетилівської міської ради як органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно положень ст. 165 Сімейного кодексу України (далі - СК України), орган опіки та піклування має право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав. Судом встановлено, що місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: с. Потеряйки, що підтверджується паспортом [NUMBER] та відповіддю Виконавчого комітету Решетилівської міської ради від 16.04.2021 (а.с. 4-8, 36). За зазначеною адресою зареєстрована і її дочка [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , відомості ж про батька, як зазначено у Витязі № 00030150729, записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 10, 11). Як зазначено в довідці-характеристиці за вих. № 02-46/260 від 11.09.2020, виданої Виконавчим комітетом Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, дочка відповідачки проживає у тітки [PERSON] , яка проживає у с. Супрунівка Полтавського району і там же ходить до школи (а.с. 17). Крім того, у вказаній довідці зазначено, що сім`я [PERSON] перебувала на обліку в сільській раді як така, що потрапила в складні життєві обставини, відповідачка зловживає алкогольними напоями та не займається вихованням своєї дочки, у будинку антисанітарія, продуктів харчування в недостатній кількості. Тривали час дочка [PERSON] не проживає з матір`ю. Також, відповідно до характеристики на [PERSON] , [INFO] , складеною старостою на території сіл Нова Михайлівка, Молодиківщина, Потеряйки та Шарлаї [PERSON] , відповідачка не працює, соціальну допомогу на дитину витрачає на алкоголь, дитиною не займається, веде аморальний спосіб життя (часто перебуває в стані алкогольного сп`яніння), належних умов для проживання дитини немає (а.с. 18). Згідно актів обстеження умов проживання відповідачки та її дочки, затверджених начальником служби у справах дітей Решетилівської районної державної адміністрації від 19.03.2019 та 26.08.2019, батьки неповнолітньої [PERSON] не працюють, зловживають алкогольними напоями, умови проживання незадовільні. Батьки неповнолітньої були попереджені про наслідки невиконання батьківських обов`язків (а.с. 20, 21). Також, представниками Новомихайлівської сільської ради 10.09.2020 складено акт обстеження умов проживання сім`ї відповідачки [PERSON] , у якому зазначено, що в будинку антисанітарія, продукти харчування в недостатній кількості, постільна білизна відсутня, дочка [PERSON] проживає в с. Супрунівка Полтавського району і там же ходить до школи, відповідачка зловживає алкогольними напоями, не займається вихованням своєї доньки, яка тривай час з матір`ю не проживає (а.с. 19). Відповідно до листа Решетилівської ЦРЛ від 09.11.2018, [PERSON] з 20.07.2017 перебуває на обліку у лікаря-фтизіатра, коли було встановлено діагноз туберкульоз легень. Відповідачка отримала повний курс лікування та загрози життю та здоров`ю своїй дитині не несе, однак потребує контрольного обстеження (а.с. 25). Як зазначено у висновку оцінки потреб сім`ї [PERSON] та [PERSON] від 19.11.2018, дана сім`я потребує розгляду на засіданні комісії з питань захисту прав дітей РДА та засіданні виконкому сільської ради, у зв`язку з незадовільними умовами проживання (а.с. 23-24). 21 листопада 2018 року Решетилівський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді у листі, адресованому Службі у справах дітей Решетилівської РДА, на підставі висновку оцінки потреб сім`ї [PERSON] та листа Решетилівської ЦРЛ, запропонував розглянути ситуацію, що склалася у родині відповідачки [PERSON] та [PERSON] , донькою яких є [PERSON] , та здійснити всі необхідні заходи щодо захисту прав малолітньої дитини (а.с. 22). Також, 10.12.2020, Решетилівський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, проаналізувавши проведені перевірки стану утримання та виховання [PERSON] протягом 2018-2020 років звернувся до Служби у справах дітей Решетилівської РДА із листом, у якому зазначив, що через тривалу кризу, не створення необхідних умов для проживання та абсолютне небажання [PERSON] їх забезпечити, ігнорування рекомендацій фахівців із соціальної роботи, проживання неповнолітньої [PERSON] у сім`ї не можливе (а.с. 26). Згідно листа Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області від 28.09.2020, відповідачка 19.05.2020 та 11.07.2020 була притягнути до адміністративної відповідальності за розпивання алкогольних напоїв в громадських місцях (а.с. 27). [PERSON] , [INFO] , взята на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, що підтверджується наказом Служби у справах дітей Решетилівської РДА № 25 від 29.08.2019 (а.с. 25). За період 2019-2020 років перебування [PERSON] у Великосорочинській загальноосвітній санаторній школі-інтернаті І-ІІІ ступенів її мати [PERSON] жодного разу не з`явилася до школи та не забирала дитину на період канікул додому, якою опікувалися родичі, що підтверджується листом Великосорочинського ліцею Полтавської обласної ради № 71 від 07.04.2021 (а.с. 28). Зокрема, згідно характеристики Супрунівського навчально-виховного комплексу, складеного 26.11.2020 на [PERSON] , 2007 року народження, [PERSON] у Супрунівському НВК займається з вересня 2020 року, вихованням дитини займається тітка [PERSON] , мати ж [PERSON] жодного разу не відвідувала навчальний заклад та не цікавилася навчанням та вихованням доньки (а.с. 29). Також, відповідно до довідки № 88, виданої 23.03.2021, [PERSON] навчається в Пальчиківському навчально-виховному комплексі Полтавської міської ради. З лютого 2021 року [PERSON] не зверталася на навчального закладу з питань навчання та виховання доньки. (а.с. 30). Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК (2947-14). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язкам. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Також, суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування за вих. № 01-38/1490 від 09.04.2021 про доцільність позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав, оскільки, він складений з урахуванням усіх конкретних обставин справи та не суперечить інтересам дитини [PERSON] , яка 23.03.2021 власноручно написала заяву, у якій зазначила, що не заперечує проти позбавлення відповідачки батьківських прав, оскільки вона проживає зі своїм дядьком [PERSON] та не хоче повертатися в свій дім (а.с. 12-14, 31). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.03.2019 у справі № 631/2406/15-ц зроблено висновок щодо застосування п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази в їх взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає необхідним позбавити відповідачку батьківських прав щодо неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка не забезпечує належних умов розвитку та виховання дитини, не займається вихованням, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що свідчить про ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, розвитку та утриманню дитини, що і є підставою для позбавлення її батьківських прав. Також, суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно ч. 1 ст. 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Відповідно до ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Щодо стягнення аліментів з відповідачки суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від зобов`язання по утриманню дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може за вимогою позивача чи за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (частина 3 статті 166 СК України). Згідно вимог статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позбавлення батьків батьківських прав не припиняє їхнього аліментного обов`язку щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Зважаючи на зміст позовних вимог, зокрема, щодо передачі неповнолітньої [PERSON] виконавчому комітету Решетилівської міської ради як органу опіки та піклування для подальшого влаштування, та виходячи з інтересів дитини, суд доходить висновку про необхідність зобов`язати виконавчий комітет Решетилівської міської ради як орган опіки та піклування відкрити у відділенні Державного ощадного банку України особистий рахунок на ім`я неповнолітньої [PERSON] у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. З урахуванням викладеного вище та встановлених у ході розгляду обставин справи, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Також, відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що при зверненні до суду 12.04.2021 з даним позовом орган опіки та піклування, який є юридичною особою, є звільненим від сплати судового збору за подання позову про позбавлення батьківських прав та те, що позовні вимоги виконавчого комітету Решетилівської міської ради як органу опіки та піклування підлягають задоволенню, з відповідачки у справі на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 2270 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved