Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 32 069,61 грн. Позов мотивувала тим, що 20.10.2009 року шлюб між сторонами було розірвано, від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу проживає разом з позивачем. Позивач зазначає, що рішенням Березнівського районного суду від 08.10.2009 відповідача зобов'язано виплачувати аліменти на її користь на утримання доньки в розмірі 30% зі видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25 травня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки відповідач періодично ухиляється від сплати, або сплачує аліменти не в повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 14 086 грн. 20 коп., тому позивач просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 32 069,61 грн. У судове засідання позивач не з'явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, в матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу (а. с. 6). Від шлюбу у сторін є дитина: [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтв про народження (а. с. 5). На підставі рішення Березнівського районного суду від 08.10.2009 відповідача зобов'язано виплачувати аліменти на користь позивача на утримання доньки в розмірі 30% зі видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25 травня 2009 року і до досягнення дитиною, на підставі якого було видано виконавчий лист та Відділом ДВС Вишгородського РУЮ відкрито виконавче провадження №16517087. Розмір заборгованості із сплати аліментів визначений державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України, що підтверджується наявними у справі доказами. За положеннями ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. За роз'ясненнями, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Таким чином, під час розгляду справи суд повинен встановити обставини, з якими закон пов'язує звільнення від відповідальності платника аліментів за їх прострочення або зменшення розміру неустойки. В судовому засіданні судом таких обставин встановлено не було. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору, пропорційно до задоволеного розміру позовних вимог у розмірі 243 (двісті сорок три) грн.60 коп.

Outcome: approved