Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

У квітні 2019 року позивач звернувся до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що відповідач звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 08.11.2007 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 4100 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим станом на 19.03.2019 року виникла заборгованість у розмірі 11586 грн 28 коп., яка складається з: 1558 грн 05 коп. заборгованість за простроченим тілом кредита, 6850 грн 31 коп. пеня за прострочене зобов`язання, 2150 грн пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн штраф (фіксована частина), 527 грн 92 коп. штраф (процентна складова). Відтак позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1921 грн. Ухвалою судді від 05.06.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Після усунення позивачем недоліків, ухвалою судді від 02.07.2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті на 29.07.2019 року. 29.07.2019 року розгляд справи було відкладено на 09.09.2019 року в зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання та відсутністю відомостей щодо вручення (невручення) судової повістки. 09.09.2019 року справу було знято з розгляду в зв`язку з перебуванням судді у відрядженні, та призначено розгляд справи на 09.10.2019 року. 09.10.2019 року розгляд справи було відкладено на 13.11.2019 року в зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання, та для повторного направлення копії позовної заяви, яка повернулася до суду без вручення. 13.11.2019 року розгляд справи було відкладено на 17.12.2019 року в зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання та відсутністю відомостей щодо вручення (невручення) судової повістки. 17.12.2019 року розгляд справи було відкладено на 22.01.2020 року в зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання та відсутністю відомостей щодо вручення (невручення) судової повістки. 22.01.2020 року відповідач в судове засідання не з`явилася, судова повістка\~повернулася до\~суду із\~відміткою,\~за іншими\~причинами.\~Розгляд справи\~було відкладено\~на 18.03.2020\~року. 18.03.2020 року відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, судова повістка\~повернулася до\~суду із\~відміткою,\~за іншими\~причинами. Представник позивача надав суду заяву, у якій просив про розгляд справи в його відсутність, а також зазначив про згоду на заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] \~\~звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі\~позивач) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 08.11.2007 року (а.с. 10). У цій заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами, примірник договору згоден отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.privatbank.ua, зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті. Також ознайомлений та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг. До анкети-заяви позивач додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ (а.с. 11, 12-26). Згідно зі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, отримавши кредитні кошти у розмірі 4100 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту не виконала, у повному обсязі кредит не сплатила, порушивши вимоги кредитного договору та ст. ст. 525, 526, 530, 1054 ЦК України. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем (а.с. 5-9), відповідач має заборгованість перед позивачем станом на 19.03.2019 року у розмірі 11586 грн 28 коп., яка складається з: 1558 грн 05 коп. заборгованість за простроченим тілом кредита, 6850 грн 31 коп. пеня за прострочене зобов`язання, 2150 грн пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн штраф (фіксована частина), 527 грн 92 коп. штраф (процентна складова). Як вбачається з вищевказаного розрахунку відповідачем здійснювалося зняття коштів з карткового рахунку, що свідчить про користування встановленим кредитним лімітом, при цьому погашення кредитної заборгованості відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитом у розмірі 1558 грн 05 коп., що підлягає стягненню з відповідача, оскільки зазначена заборгованість у цій частині підтверджується належними та допустимими доказами. Щодо нарахування пені та штрафів (фіксованої та процентної) частини суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Конституційний Суд України в рішенні від 10.11.2011 року N 15-рп/2011 зазначає, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (п. 1 ч. 2ст. 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача лише пеню за прострочене зобов`язання у розмірі 6850 грн 31 коп., та відмовити в задоволенні вимог про стягнення пені у розмірі 2150 грн, 500 грн штрафу (фіксована частина), і 527 грн 92 коп. штрафу (процентна складова). Відповідно до п.1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому слід стягнути з відповідача\~1921 грн судового збору, який сплачений позивачем при поданні позову.

Outcome: partial