Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, до повноліття дитини. В обґрунтування позову вказує, що з 09.01.2013 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2015 року шлюб було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач працездатний, у добровільному порядку матеріальної допомоги дитині не надає. Інших дітей, зобовязань за виконавчими документами у відповідача не має. В судове засідання позивачка не зявилась, звернулась до суду з заявою, в якій просить позов задовольнити та у звязку з систематичною неявкою відповідача, провести заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився, з не відомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, за згодою позивачки, \~вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 224 ЦПК України за відсутністю відповідача. \~ Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.\~\~ \~ Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено судом, 23.02.2008 року між сторонами було укладено шлюб. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09.01.2013 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ЖС №101163, який проживає з позивачкою. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Суд приймає до уваги доводи позивача, що відповідач працевлаштований не офіційно, має нерегулярний дохід, тому розмір аліментів має бути визначений у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд виходить з положень ст. 182 СК України, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи встановлені на підставі наданих сторонами доказів обставини справи, недоведеність позивачем того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1000,00 грн., суд дійшов висновку, що аліменти на утримання неповнолітньої дитини необхідно визначити у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця від дня предявлення позову до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнення судових витрат, повязаних з розглядом справи, з відповідача.

Outcome: partial