Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

У квітні 2021 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 02.04.2018 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір про надання фінансових послуг № 180402-193046, відповідно до якого відповідачу було надано кредит на суму 2700,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 54,00 грн. за кожен день користування строком на 16 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку позичальника платіжною системою ТОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи «Flashpay». У порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 02.04.2021 року за ним рахується заборгованість на загальну суму 65461,03 грн., яка складається з: 2700,00 грн. - сума кредиту; 58441,63 грн. - проценти за користування кредитом; 790,37 грн. - пеня; 691,21 грн. - індекс інфляції за весь період прострочення; 2837,82 грн. - 3 % річних від простроченої суми. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання фінансових послуг № 180402-193046 від 02.04.2018 року в розмірі 65461,03 грн. та судовий збір. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує, вказав також про підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направив. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом вставлено, що 02.04.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір про надання фінансових послуг № 180402-193046, за яким відповідачу було надано кредит на суму 2700,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 54,00 грн. за кожен день користування строком на 16 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку позичальника платіжною системою ТОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи «Flashpay». Відповідно до довідки ТОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 13.04.2021 року відповідачу були перераховані грошові кошти у розмірі 2700,00 грн. 02.04.2018 року о 20-04 год. Згідно наданого позивачем алгоритму укладення договору за допомогою мережі «Інтернет» після подачі відповідної заяви позичальником отримано унікальний код на підтвердження оформлення позики через SМS на мобільний номер, вказаний на сайті при реєстрації, який було введено відповідачем на цьому сайті, підтвердивши подачу заяви-анкети. У зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку зі сплати коштів в обумовлений договором строк у рахунок погашення боргу за кредитним договором та сплати інших платежів станом на 02.04.2021 року позивачем нараховано заборгованість на загальну суму 65461,03 грн., яка складається з: 2700,00 грн. - сума кредиту; 58441,63 грн. - проценти за користування кредитом; 790,37 грн. - пеня; 691,21 грн. - індекс інфляції за весь період прострочення; 2837,82 грн. - 3% річних від простроченої суми, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що Правила про порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Прості займи» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. За положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, оскільки відповідачем не виконано належним чином грошових зобов`язань, передбачених умовами кредитного договору, тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 65461,03 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем за подання позову, що підтверджено документально.

Outcome: approved