Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

У липні 2018 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якому вказала, що з 16 вересня 2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2017 року шлюб між сторонам було розірвано. На теперішній час діти проживають разом із позивачем. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, у звязку з чим просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\4 частини всіх доходів відповідача на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2018 року позовні вимоги [PERSON] задоволені частково. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2018 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2018 року по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до\~[PERSON] про\~стягнення аліментів\~на утримання\~неповнолітніх дітей\~- скасовано і справу призначено до розгляду в судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засідання позивачка уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\3 частини всіх доходів відповідача на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідач та представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнали та не заперечували щодо їх задоволення. Суд, заслухавши позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає у задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судом встановлено, що 16 вересня 2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, який рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2017 року було розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується\~копією свідоцтва\~про народження\~серії 1-КИ\~№313898,\~виданий Індустріальним\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Дніпропетровського міського\~управління юстиції\~у Дніпропетровській\~області 25\~січня 2011\~року та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ №438359, виданий Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 26 червня 2013 року. На даний час неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно ч.1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що\~ мають істотне значення. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Відповідно до ч.2 ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ч.2\~ст.\~183 Сімейного\~кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частиною 3 ст. 183 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Враховуючи, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати неповнолітніх дітей, є працездатним, може надавати допомогу, суд приходить до висновку про задоволення уточнених позовних вимог позивача та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з дня предявлення позову та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В силу п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки в силу ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved