Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

У квітні 2021 року позивач [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Вимоги позову обґрунтовує тим, що під час перебування у шлюбі з [PERSON] , [INFO] народилась донька - [PERSON] , яка проживає разом із позивачем. Шлюб між сторонами не розірвано, але фактично шлюбні відносини припинилися, сторони не ведуть спільного господарства, та не реалізують належні права та обов`язки подружжя. Враховуючи вік дитини, позивач позбавлена можливості працювати, оскільки перебуває в декретній відпустці. Відповідач є працездатною особою, дієздатний, має нормальний стан здоров`я, сплачує аліменти лише на утримання дочки [PERSON] , інших осіб на його утриманні не має. Позивач вказує, що вона з дитиною є особами тимчасово переміщеними з непідконтрольної території України. У зв`язку з тим, що відповідач має власне житло на території України, їй було відмовлено в отриманні допомоги, як для переміщених осіб. Вона не має свого житла на підконтрольній території України, вимушена проживати разом з дитиною у знайомих. Враховуючи, що вона на даний час перебуває у скрутному матеріальному становищі, просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 09.08.2021 в розмірі 3000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.05.2021 позов було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.06.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Позивач у судовому засіданні вимоги позову підтримала, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог. Відповідач у судовому засіданні, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, визнав позов, подав через канцелярію суду письмову заяву. Не заперечував проти стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на її утримання в розмірі 3000 гривень щомісячно до досягнення дочкою трирічного віку. При цьому вказав, що на даний час він працює неофіційно, отримує щомісячно близько 10000-15000 грн., інших утриманців не має, має нормальний стан здоров`я. Суд роз`яснив відповідачу наслідки визнання позову. В судовому засіданні відповідач вказав, що підстав для відкладення розгляду справи немає, наслідки визнання позову йому зрозумілі. Суд, вислухавши виступи сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. З 03.12.2019 позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. У подружжя [INFO] народилась донька - [PERSON] . Після фактичного припинення між сторонами шлюбних стосунків, дочка [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до поданої до суду позовної заяви позивач не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19.03.2021 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , в твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 гривень, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.10.2020 та до повноліття дитини Позивач та спільна дочка сторін взяті на облік, як внутрішньо переміщені особи. Відповідач є особою працездатного віку, працює неофіційно, з його пояснень в судовому засіданні, отримує близько 10000 - 15000 грн. щомісячно, інших утриманців, крім дочки [PERSON] , немає. Відповідно до ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Аналіз даних положень сімейного законодавства дає підстави суду вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Наведене дає суду підстави прийти до висновку, що позивач має право вимагати стягнення з відповідача аліментів як на утримання дитини так і на своє утримання. Суд погоджується з позивачем, що визначення аліментів в твердій грошовій сумі відповідає приписам ст. 80 СК України. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач немає змоги працювати і утримувати себе. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже зважаючи на те, що відповідач безумовно визнав позов про стягнення з нього аліментів в розмірі 3000,00 грн. щомісячно на утримання позивача до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: approved