Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області, виконавчого комітету Дніпровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, ТОВ «Агрофірма «Жовтневий», в якому просив суд поновити його порушене право на земельну частку (пай) та зобовязати Вільнянську району державну адміністрацію Запорізької області та виконавчий комітет Дніпровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області виділити йому земельну частку (пай) 6,42га з резервного фонду. У підготовчому судовому засіданні позивач уточнив позов, вказавши ТОВ «Агрофірма «Жовтневий» третьою особою, а також у звязку із обєднанням громад, відповідачем вказано Петро-Михайлівську сільську раду Вільнянського району Запорізької області. Також, у підготовчому судовому засіданні представником позивача було заявлено клопотання про залишення без розгляду в частині позовних вимоги до Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області. Ухвалою суду від 22.03.2018 позовні вимоги [PERSON] до вказаного відповідача було залишено без розгляду. За заявою представника позивача про відмову від частини позову ухвалою суду від 14.06.2018 провадження в частині вимог [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області закрито. У позові позивач вказав, що 12.08.1998 КСП «Жовтневий» було видано Державний акт на право колективної власності на землю № 833. На час видачі державного акту на право колективної власності на землю КСП «Жовтневий» за ним зберігалося членство в даному КСП, але його помилково не включили до списків членів КСП, які мали право на земельну частку (пай) та не видали відповідний сертифікат. Посилаючись на Указ Президента України «Про порядок паювання земель,\~переданих в\~колективну власність\~сільськогосподарським підприємствам\~і організаціям»\~від 8\~серпня 1995\~року,\~позивач просить\~задовольнити його\~вимоги до\~Петро-Михайлівської\~сільської ради\~Вільнянського району\~Запорізької області.\~ Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов та просила його задовольнити в повному обсязі заявлених вимог на підставах, в ньому зазначених. Представник відповідача надіслав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, а також зазначив, що при вирішенні позову покладається на розсуд суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ТОВ «Агрофірма «Жовтневий», в судове засідання не зявився, повідомлявся судом належним чином про дату на час судового засідання, надсилав відзив на первісний позов, в якому заперечував проти притягнення його в якості належного відповідача. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи із наступних підстав. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON], [INFO], був прийнятий до КСП «Жовтневий» робочи в цех тваринництва 07.08.1998, де працював до 03.07.2000, що підтверджується копією трудової книжки від 07.08.1998. Згідно відповіді Запорізької обласної державної адміністрації від 03.11.2016 № 07515/08-10 Державний акт на право колективної власності КСП «Жовтневий» було видано 12 серпня 1998 року ЗП № 00569 № 833, розмір земельної частки (паю) 6,42 в умовних кадастрових гектарах. Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України в редакції від 13 березня 1992 року, який діяв на час розпаювання земель колективної власності, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі на місцевості і одержання документа, що посвідчує це право. Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року визначено коло осіб, які мають право на земельний пай, а саме «право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю». Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Згідно розяснень викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, повязані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Оскільки позивач [PERSON] на час одержання колективним сільськогосподарським підприємством «Жовтневий» державного акта на право колективної власності на землю станом на 12 серпня 1998 року був членом даного КСП, то він мав право на земельний пай і на його імя помилково не видали сертифікат на право на земельну частку (пай) при розпаюванні землі. Загальновідомим є факт, що колишні члени КСП «Жовтневий» вже отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) та в подальшому державні акти на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч. 1 ст. 2 вищевказаного Закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай). Згідно ч. 2 ст. 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації за межами населених пунктів. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав ( п. а ч. 3 ст. 152 ЗК України). Оскільки право позивача на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП «Жовтневий» було порушено, суд виходячи з принципу земельного законодавства щодо забезпечення рівності права власності на землю громадян, що визначено п. б) ч. 1 ст. 5 ЗК України, вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача шляхом поновлення його права на земельну частку (пай). Разом з тим, вимоги позивача [PERSON] до Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області щодо її зобовязання виділити йому земельну частку (пай) 6,42га з резервного фонду суд вважає передчасними. Рішення суду про задоволення вимог [PERSON] в частині поновлення його порушеного права на земельну частку (пай) буде підставою для його звернення до Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області з вимогою виділити земельну частку (пай) розміром 6,42га. Згідно заяви представника позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1280грн. суд відносить на рахунок позивача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial