Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON], Асоціації незалежних експертів України «Укрексперт» про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у травні 2015 року відповідач [PERSON], як керівник Асоціації, звернувся до Голови Державної служби України з питань праці Чернеги Р.Т. з листом від 18 травня 2015 року № 104, в якому відповідач просив роз'яснити правомірність втручання його помічника [PERSON] в діяльність асоціації та спроби рейдерського захоплення Асоціації. Зазначений лист було розміщено на офіційному сайті Асоціації незалежних експертів України «Укрексперт», де позивач мав змогу з ним ознайомитися. Позивач вказує, що після звернення до Державної служби України з питань праці Чернеги Р.Т. відповідач [PERSON] продовжив поширювати недостовірну, на думку позивача, інформацію шляхом звернення з листами до ГО «Всеукраїнське об'єднання «Автомайдан», в.о. прокурора міста Києва, Управління протидії злочинності у сфері економіки ГУ МВС України в м. Києві. У таких листах відповідач [PERSON] посилався на те, що позивач втручається в господарсько-фінансову діяльність Асоціації та вчинив спробу протизаконним шляхом змінити керівництво Асоціації. Позивач вважає таку інформацію, поширену відповідачем, недостовірною та такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію позивача. Також позивач зазначає, що такими діями відповідача йому завдано моральну шкоду, розмір якої ним оцінений у 50000 грн. За таких обставин, позивач просить визнати недостовірною інформацію, поширену [PERSON], як керівником Голови Ради Асоціації незалежних експертів України «Укрексперт», у листі від 18 травня 2015 року № 104, адресованому Чернезі Р.Т., щодо втручання у господарську діяльність та рейдерське захоплення Асоціації [PERSON] шляхом спростування недостовірної інформації у такий же спосіб - письмовий, та перед посадовою особою - Чернегою Р.Т., у який вона була поширена; визнати недостовірною інформацію, поширену [PERSON], як керівником Голови Ради Асоціації незалежних експертів України «Укрексперт» у листі-зверненні від 09 червня 2015 року № 134 до в.о. Прокурора м. Києва, державного радника юстиції 3 класу Валендюка О.С. про [PERSON] шляхом спростування недостовірної інформації у такий же спосіб - письмовий, та перед посадовою особою - в.о. Прокурора м. Києва, державного радника юстиції 3 класу Валендюка О.С., у який вона була поширена; зобов'язати [PERSON], як керівника Голови Ради Асоціації незалежних експертів України «Укрексперт», припинити дії, що порушують право [PERSON], а саме: розповсюдження недостовірної інформації у будь-який спосіб (письмовий, усний, тощо), щодо втручання у господарську діяльність та рейдерське захоплення Асоціації [PERSON] перед третіми особами; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 50000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди. (а.с. 72-74) Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Зазначила, що позивач не займав посади помічника Голови Державної служби України з питань праці Чернеги Р.Т., позивач не заперечує факт зустрічі з [PERSON] у травні 2015 року, однак категорично не погоджується з тим, що він вимагав від відповідача видачі довіреностей на сторонніх осіб щодо передачі повноважень по управлінню Асоціацією. Моральна шкода, завдана позивачу, виражена у стражданнях та переживаннях у зв'язку з тиском з боку правоохоронних органів, які намагалися з'ясувати факти, викладені у заявах відповідача. Представник відповідачів - [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, зазначив, що [PERSON] є неналежним відповідачем по справі. При зустрічі з [PERSON] позивач представився йому як помічник Голови Державної служби України з питань праці Чернеги Р.Т., почав вимагати від [PERSON] передати управління Асоціацією третім особам шляхом підписання відповідних довіреностей. За таких обставин, відповідач [PERSON], звертаючись з листами до правоохоронних органів та громадських організацій, діяв на виконання свого громадського обов'язку. 11 грудня 2015 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів за підписом голови асоціації [PERSON], відповідач Асоціація незалежних експертів України «Укрексперт» долучив до матеріалів справи інформацію з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, відповідно до якої керівником Асоціації з 30 жовтня 2015 року є [PERSON], зміни до ЄДР внесені 09 грудня 2015 року. У своєму клопотанні Голова асоціації [PERSON] зазначив, що він підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить розглянути справи без участі представника асоціації. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Асоціація незалежних експертів України «Укрексперт» є добровільним об'єднанням юридичних осіб, що на професійній основі здійснюють експертні роботи та надають послуги в галузі промислової безпеки, охорони праці, використання та охорони надр. Асоціація «Укрексперт» є недержавною, самоврядною організацією, створеною з метою сприяння здійсненню державної політики стосовно покращення стану промислової безпеки, охорони праці, використання та охорони надр в Україні та досягнення спільними зусиллями її учасників умов для найбільш ефективного господарювання. Зазначене підтверджується положеннями Статуту Асоціації. (а.с. 83-96) За приписами п. 12.17 Статуту Асоціації Голова Ради діє без довіреності від імені Асоціації «Укрексперт», представляє її інтереси в органах державної влади, вітчизняних та закордонних підприємствах, в фірмах та організаціях, розпоряджається майном Асоціації, укладає договори, видає дорученням, має право затверджувати положення, інструкції, акти та інші документи поточної діяльності Асоціації, підписувати грошові, звітні та інші документи. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 29 жовтня 2015 року [PERSON] займав посаду керівника -Голови Ради Асоціації незалежних експертів України «Укрексперт». (а.с. 110-111) 18 травня 2015 року Голова Ради Асоціації незалежних експертів України «Укрексперт» [PERSON] від колективу Асоціації звернувся до Голови Державної служби України з питань праці [PERSON] з листом, за змістом якого відповідач просив роз'яснити йому правомірність втручання помічника [PERSON] - [PERSON] в господарсько-фінансову діяльність Асоціації та спроби протизаконними шляхами змінити керівництво Асоціації на сторонніх людей. (а.с. 14) Вказаний лист був розміщений на інтернет-сайті Асоціації. (а.с. 12-13) 09 червня 2015 року Голова Ради Асоціації «Укрексперт» [PERSON] звернувся до в.о. прокурора міста Києва Валендюка О.С. з листом, вих. № 134, у якому просив орган прокуратури розглянути неправомірні дії Голови Державної служби України з питань праці Чернеги Р.Т. щодо втручання в фінансово-господарську діяльність громадської організації та спроби протизаконними шляхами змінити керівництво Асоціації. При цьому, відповідач повідомив, що 13 травня 2015 року до асоціації прибув помічник Голови Держслужби України з питань праці [PERSON] в супроводі двох невідомих людей з метою відсторонити Голову Ради Асоціації [PERSON] та виконавчого директора [PERSON] від виконання ними своїх обов'язків та призначення нових керівників. [PERSON] вимагав від Голови Ради Асоціації надати довіреності цим невідомим людям на право управляти Асоціацією. Якщо вказані вимоги керівники не виконають, проти них будуть відкриті кримінальні справи з різних причин. Також у вказаному листі відповідач зазначив, що він відмовився виконувати вимоги позивача та розцінює наведені факти, як незаконне втручання посадових осіб Державної служби праці та перевищення ними службових повноважень і спробу здійснити рейдерське захоплення громадської організації Асоціації «Укрексперт». (а.с. 17-18) У зв'язку з розглядом вищевказаного звернення Голови Ради Асоціації [PERSON] до Держгірпромнагляду України надійшов лист Управління протидії злочинності у сфері економіки ГУ МВС України в м. Києві від 01 липня 2015 року № 7/6-2870 з проханням надати документи щодо призначення на посаду [PERSON] та його особову справу. (а.с. 19) Під час розгляду справи за клопотанням представника відповідачів [PERSON] у судовому засіданні 08 грудня 2015 року були допитані свідки, у тому числі відповідач [PERSON] В ході допиту [PERSON] зазначила, що вона працює на посаді інженера з нормування праці Асоціації «Укрексперт». У квітні-травні 2015 року свідок перший раз побачила [PERSON], який прийшов до [PERSON], разом вони оглядали приміщення, де розташована Асоціація. Зі слів директорів експертних центрів свідку стало відомо, що [PERSON] є помічником [PERSON], особисто з [PERSON] свідок не знайома. 13 травня 2015 року приблизно об 11 годині до приміщення Асоціації приїхав [PERSON] у супроводі двох невідомих чоловіків. [PERSON] зайшов до кабінету [PERSON], де вони удвох розмовляли близько 15-20 хвилин. Потім [PERSON] разом двома особами покинули приміщення Асоціації. На наступний день [PERSON] повідомив трудовому колективу Асоціації, що [PERSON] вимагав від нього підписати доручення на ім'я двох невідомих осіб, які з ним приїхали, на управління Асоціацією та у такий спосіб намагався позбавити [PERSON] та [PERSON] займаних посад. Під час допиту свідок [PERSON] повідомила, що вона працює на посаді головного спеціаліста з економіки Асоціації «Укрексперт» з лютого 2015 року. 13 травня 2015 року в офісі Асоціації з'явилися невідомі свідку особи, двоє з яких залишилися чекати у приймальні, поки один з цих невідомих осіб розмовляв з [PERSON] у кабінеті останнього. Зі слів виконавчого директора Асоціації [PERSON] свідку стало відомо, що у своєму кабінеті [PERSON] розмовляв з [PERSON] Через деякий час у червні 2015 року [PERSON] звернувся до свідка з проханням написати у вільній формі пояснення з приводу подій 13 травня 2015 року. Зі слів [PERSON] свідку стало відомо, що у вищевказаний день до [PERSON] приходив [PERSON], який вимагав від [PERSON] підписати довіреності на ім'я певний осіб з метою передачі їм прав на управління Асоціацією «Укрексперт». Свідок [PERSON] в ході допиту у судовому засіданні повідомив, що він займає посаду виконавчого директора Асоціації «Укрексперт». Свідок особисто знайомий з [PERSON], з яким він зустрічався три рази. На початку квітня 2015 року свідок за допомогою своїх знайомих просив організувати зустріч з головою Держслужби з питань праці [PERSON], в результаті чого свідку вдалося зустрітися з помічником [PERSON] - [PERSON] Під час тієї бесіди [PERSON] поцікавився у свідка наявністю у Асоціації об'єктів нерухомого та рухомого майна, порядком управління Асоціацією та видами діяльності. 08 травня 2015 року у відбулася нарада у голови Держслужби з питань праці [PERSON], де був також присутній [PERSON] Після чого 12 травня 2015 року відбулася зустріч [PERSON] з [PERSON], останній повідомив [PERSON], що до Асоціації приїде його помічник [PERSON] 13 травня 2015 року до офісу Асоціації «Укрексперт» приїхав [PERSON] з двома невідомим особами, в кабінеті [PERSON] попросив усіх вийти для того, щоб наодинці поговорити з [PERSON] Свідок в цей час вийшов до іншого кабінету, хвилин через 40 свідок зайшов до кабінету [PERSON], який повідомив, що [PERSON] вимагав від нього передати повноваження на управління Асоціацією стороннім особам за його вказівкою. При цьому, [PERSON] та [PERSON] залишаються за своїх посадах поки не навчать працювати нових керівників. До 9 години 14 травня 2015 року [PERSON] необхідно було повідомити про своє рішення. Свідок та [PERSON] порадилися, вирішили жодних довіреності не підписувати та звернутися до [PERSON] та правоохоронних органів з відповідними зверненнями щодо правомірності дій вказаних посадових осіб. Згодом на підставі вказаних фактів правоохоронними органами було порушено кримінальне провадження, свідка викликали на допит. Відповідач [PERSON] за його згодою був допитаний в якості свідка, повідомив суд, що він працював керівником ДП «Київський державний експертно-технічний центр» з 2007 року. В грудні 2007 року [PERSON] був обраний Головою Ради Асоціації «Укрексперт» строком на 5 років, у 2013 році [PERSON] був переобраний на цю посаду. 08 травня 2015 року свідок був присутній на нараді у Голови Держслужби з питань праці [PERSON] 12 травня 2015 року була призначена зустріч [PERSON] з [PERSON], на якій був також присутній [PERSON] в якості помічника останнього. [PERSON] просив вирішувати усі питання зі своїм помічником [PERSON] 13 травня 2015 року до Асоціації приїхав [PERSON] у супроводі двох невідомих осіб, наполягав на розмові з [PERSON] тет-а-тет. Під час такої розмови [PERSON] звинуватив [PERSON] у банкрутстві ДП «Київський державний експертно-технічний центр», запропонував видати довіреність на ім'я двох осіб, які прийшли разом з [PERSON], на підставі яких передати повноваження Голови Ради та виконавчого директора Асоціації. У відповідь на таку пропозицію [PERSON] повідомив про неможливість зміни керівництва Асоціації у такий спосіб. У зв'язку з чим [PERSON] почав погрожувати [PERSON] притягненням до кримінальної відповідальності та надав йому час до 9 години ранку 14 травня 2015 року для прийняття відповідних рішень. 18 травня 2015 року [PERSON] звернувся з листом до [PERSON] щодо надання роз'яснень. В подальшому [PERSON] також звертався з листами до Генеральної прокуратури України, прокуратури міста Києва, громадської організації «Автомайдан», Фонду правоохоронних органів. Свідок [PERSON] вказав, що звертаючись до листами-зверненнями до вказаних органів та організацій, діяв на захист інтересів Асоціації, намагався запобігти рейдерському захопленню Асоціації та надати ситуації, яка склалася якнайбільшого розголосу, у зв'язку з чим усі листи були опубліковані на офіційному сайті Асоціації. Після зустрічі 13 травня 2015 року на Асоціацію та [PERSON] почався тиск, були анульовані дозволи, видані Асоціації, на підставі наказів, підписаних [PERSON], порушені кримінальні провадження відносно неправомірного використання службового становища [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За приписами ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації. Згідно з ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Статтею 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до Конституції України життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Згідно з ст. 270 ЦК України відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, тощо. У відповідності до положень ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації щодо особи, яка померла, належить членам її сім'ї, близьким родичам та іншим заінтересованим особам. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Пленум Верховного Суду України у постанові «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1 роз'яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. У випадку звернення особи із заявою до правоохоронних органів судам слід враховувати висновки, викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року N 8-рп/2003 (справа про поширення відомостей). Разом з тим наявність у такому зверненні завідомо неправдивих відомостей, а також у разі встановлення, що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав і було викликано не наміром виконати свій громадський обов'язок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України. Матеріалами справи підтверджено, що 13 травня 2015 року відбулася зустріч між [PERSON] та Головою Ради Асоціації «Укрексперт» [PERSON] Факт зустрічі сторонами не заперечувався. Після проведення такої зустрічі відповідач почав звертатися до правоохоронних органів та громадських організацій з листами, в яких повідомив про втручання позивача до господарсько-фінансової діяльності Асоціації та спробу позивача протизаконними шляхами змінити керівництво Асоціації. Позивач у своєму позові посилається на те, що така інформація є недостовірною, такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] та має бути спростована. Аналізуючи зміст звернень Голови Ради Асоціації «Укрексперт» [PERSON], викладених у листі від 18 травня 2015 року № 104, адресованому Голові Державної служби України з питань праці [PERSON], та у листі від 09 червня 2015 року № 134 на ім'я в.о. Прокурора міста Києва [PERSON], суд доходить висновку, що у даному випадку відповідач, як керівник Асоціації, діяв на захист інтересів організації, яку він очолював, реалізуючи у такий спосіб своє конституційне право на звернення до органів державної влади та посадових осіб. Зазначені листи адресовані особам, які в межах своєї компетенції, мають можливість розглянути порушені відповідачем питання та надати відповідь або вжити відповідні заходи, направлені на відновлення порушених права та інтересів. Також суд не вважає, що відповідачем у вказаних листах було вказано завідомо неправдиву інформацію, оскільки про тему бесіди, яка відбулася 13 травня 2015 року між сторонами, відповідач [PERSON] у той же день або на наступний день повідомив своїх підлеглих - співробітників Асоціації. Такі факти підтверджені показами свідків, допитаних під час розгляду справи. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] не займав посаду помічника Голови Державної служби України з питань праці [PERSON], як вказує у своїх зверненнях відповідач. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 20 травня 2015 року № 517-р позивач призначений першим заступником Голови Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України. До цього часу позивач працював на посаді помічника-консультанта народного депутата України в апараті Верховної Ради України. (а.с. 15, 79-80) Разом з тим, поширення відповідачем у своїх зверненнях інформації про займану посаду позивача не порушує особисті немайнові права останнього, зокрема право на честь, гідність та ділову репутацію. Крім того, відповідач у даному випадку користувався інформацією, отриманою від третіх осіб, достовірність якої не викликала сумнівів у [PERSON] Відтак, в цій частині відсутній юридичний склад правопорушення, який би міг бути підставою для задоволення позову в частині визнання інформації недостовірною та спростування такої інформації. Також суд звертає увагу, [PERSON] не є належним відповідачем по справі, оскільки підписуючи вищенаведені листи виступав від імені Асоціації незалежних експертів України «Укрексперт», керівником якої був на той час. Отже, вимоги щодо відшкодування завданої моральної шкоди з цих підстав задоволенню не підлягають. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди з підстав, наведених вище.

Outcome: dismissed