Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25 лютого 2012 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 76. Після розірвання шлюбу прізвище позивача [PERSON] змінити на дошлюбне «Скиба», прізвище неповнолітньої дочки [PERSON] змінити на дошлюбне прізвище матері «Скиба». Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно починаючи з моменту звернення до суду з даним позовом до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач уточнила свої позовні вимоги та остаточно просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25 лютого 2012 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 76. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно починаючи з моменту звернення до суду з даним позовом до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 25 лютого 2012 року вона з відповідачем уклала шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З моменту народження доньки, їх сім'я проживала разом, але одруження виявилося невдалим. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, відсутність взаємопорозуміння та довіри. З січня 2013 року разом не проживають, спільне господарство не ведуть. На теперішній час кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Примиренння між ними не можливе. Фактично їх сім'я перестала існувати. Шлюб існує формально. Вважає відновлення і збереження родини з відповідачем неможливим. З приводу аліментів позивач зазначила, що донька проживає разом з нею за адресою: м. Харків, вул. Залютинська, 29, та перебуває на її повному матеріальному утриманніта вихованні. Відповідач жодної участі у вихованні їх спільної дитини не приймає, жодної допомоги на утримання дитини не надає. Натомість їх донька постійно потребує нормального харчування, одягу, засобів дитячої гігієни. З 09 вересня 2014 року вона відвідує дитячий садок, за який також необхідно платити в середньому 10 грн. в день. Щомісячно вона сплачує додаткові витрати на потреби садка у розмірі 50 грн. та всього за місяць в середньому за дитсадок вона сплачує 250 грн. Зазначила також, що відповідач отримує заробітну плату у розмірі 3000 грн., а також має нерегулярні доходи від неофіційних джерел, тому вважає, що аліменти повинні стягуватися у твердій грошовій сумі. Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що проти задоволення позову в частині розірвання шлюбу він не заперечував. Зазначив, що дійсно з січня 2013 року не проживає разом із сім'єю та з цього часу шлюбно-сімейні відносини з дружиною він не підтримує, загальне сімейне господарство не ведуть, почуття кохання до позивача втрачено, відновлення і збереження родини вважає неможливим. В частині стягнення аліментів зазначив, що не проти виплачувати на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки аліменти у сумі 500 грн. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено наступне. 25 лютого 2012 року був зареєстрований шлюб між сторонами, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії 1-ВЛ № 180026, виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 76 ( а.с. 7). Як вірогідно встановлено в судовому засіданні з січня 2013 року сторони мешкають окремо, з цього часу не підтримують шлюбно-сімейних відносин та не ведуть спільного сімейного господарства. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що родина існує формально, що розпалася вона остаточно і відновлена бути не може. У зв'язку з викладеним суд розриває їхній шлюб. Судом також вірогідно встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії I-ВЛ № 283878, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 621 (а.с. 12). Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані забезпечувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються\~у\~частці від доходу \~її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що неповнолітня [PERSON], проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: м. Харків, вул. Залютинська, 29, що також підтверджується довідкою, виданою 22.07.2015 року за вих. № А-4-1731/0/168-05-2850 Адміністрацією Ленінського району Харківської міської ради (а.с. 13). З наданої суду довідки про доходи встановлено, що позивач [PERSON] працює на підприємстві КП «Жилкомсервіс» на посаді бухгалтера. Загальна сума доходу за період з 01.06.2015 року по 30.11.2015 року складає 23 191 грн. 18 коп. (а.с. 31). Згідно довідки про доходи встановлено, що [PERSON] працює в ТДВ «Житлобуд-2» на посаді машиніста самохід-катка. Загальна сума доходу за період з 25.11.2014 року по 30.11.2015 року за винятком утримань складає 33 499 грн. 60 коп. (а.с. 46). Таким чином, судом встановлено, що відповідач має задовільний стан здоровя, інших дітей на утриманні немає. Згідно довідки № 70 від 09.12.2015 року, виданої Токарівською сільською радою Дергачівського району Харківської області, на утриманні відповідача знаходиться його мати [PERSON], а також він доглядає за своєю бабусею, [PERSON], [INFO], хворою на рак. Однак, з даної довідки не вбачається, що відповідач несе будь-які матеріальні витрати на їх утримання. Жодного доказу того, що відповідач купує ліки бабусі та несе інші витрати надано не було. Крім того, його мати, [PERSON], [INFO], є людиною працездатного віку, не є інвалідом. Жодного доказу в підтвердження її не можливості працювати за станом здоров'я надано не було. На підставі викладеного, суд вважає за доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України та згідно із Законом України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved