overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 30 липня 2009 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 215. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З 08 жовтня 2014 року однією сім'єю вони не проживають через те, що відповідач зловживає спиртними напоями, у зв'язку із чим виникали постійні сварки, що негативно впливало на виховання дитини. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка у судове засідання не з'явилася, направила на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також просила залишити їй прізвище чоловіка «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає, згоден на розірвання шлюбу, проте зауважує, що причиною розпаду сім'ї є зрада позивачки з іншим чоловіком. Не заперечує проти постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Суд, враховуючи, що між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їх дитини, а також, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню без дослідження доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила призначити відповідачу аліменти на її користь, на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. В обґрунтування вимог, зазначає, що 22 червня 2013 року шлюб з відповідачем було розірвано, після чого дитина залишилася проживати разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільної допомоги на утримання сина не надає, хоча й має постійну роботу та можливість надавати матеріальну допомогу. Тому, вона вимушена звернутися до суду. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком, [PERSON], [INFO] (а.с. 8), який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до 30 червня 2017 року. тобто на весь термін навчання у вищому навчальному закладі, але не менше 30 % прожиткового мінімуму. В обґрунтування вимог зазначає, що спільна донька [PERSON], [INFO], досягла повноліття та вступила до Металургійної академії і є студенткою денного відділення. Вона отримує невелику заробітну плату, тому дуже важко утримувати доньку. Відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає, сума аліментів яку сплачував відповідач не перевищувала 300-400 грн. Тому, позивачка вимушена звернутися до суду. У судове засідання позивачка не зявилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив справу розглядати без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком [PERSON], [INFO], яка навчається у Національній металургійній академії України на 2 курсі денного відділення (а.с. 6). Відповідач добровільно допомоги на її утримання не надає. Тому, враховуючи можливість відповідача та необхідність в забезпеченні [PERSON], з відповідача слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину, встановлено державою для дитини відповідного віку, до повноліття дітей. Відповідач у судове засідання з'явився. Позовні вимоги визнав та проти задоволення не заперечував. Суд заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Із пояснень сторіни, матеріалів справи видно, що сторони знаходидяться у зареєстрованому шлюбі з 07.10.2005 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо. Відповідач кошти на утримання дітей у добровільному порядку не надає. З відповідача стягуються аліменти на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 25.12.2007 року. Позивач отримує пенсію. На обліку у лікарів не перебуває. У відповідності до ст.ст.180,181,182 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати та надавати матеріальну допомогу на дітей, при цьому за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Беручи до уваги вище викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти на дітей у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця в судовому порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, який 19 січня 2015 року уточнила та остаточно просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що донька - [PERSON], [INFO], знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає. Наскільки відомо позивачці, відповідач не працює, аліменти нікому не сплачує. Тому, вона вимушена звернутися до суду. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, де позовні вимоги підтримала та просила суд розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СУ України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком, [PERSON], [INFO] (а.с.3), яка знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач добровільної допомоги на її утримання не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що між нею та відповідачем зареєстровано шлюб 15 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис 1112. Від вказаного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння та відмінність поглядів на сімейні відносини. Сторони спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримують. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, про що надав до суду відповідну заяву. В порядку ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами зареєстровано 15 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис 1112. Від вказаного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння та відмінність поглядів на сімейні відносини. Сторони спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримують. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 04 червня 1988 року у Палаці одруження «Дзержинський», зареєструвала шлюб з [PERSON] Посилалась, що подружнє життя не принесло щастя, відповідач ставився до сімейних стосунків безвідповідально. Протягом тривалого часу не утримував сім'ю, зловживав алкогольними напоями. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують з 2004 року, мають різний бюджет, мешкають за однією адресою, але відновлення сімейних відносин вважає неможливим. Позивачка подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях проти позовних вимог щодо розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Сторони надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.06.1988 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне господарство у сторін не ведеться, спільного бюджету не мають, шлюбно - сімейні відносини не підтримують. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 14 липня 2006 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 556. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Вказала, що під час подружнього життя разом із відповідачем зрозуміла, що вони не підходять один до одного та не можуть спільно проживати, оскільки постійно сваряться та мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Спільні стосунки припинились в 2012 році. Просила її шлюб із відповідачем розірвати, адже сім'ю зберегти неможливо. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище «[PERSON]». Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає, і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який мотивувала тим, що 06 травня 2008 року вона вперше уклала шлюб з відповідачем, шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Беївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області за актовим записом № 01. У шлюбі від відповідача народжено неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Уважає, що сім'я розпалася через появу різних життєвих інтересів та поглядів на життя, припинення спільного проживання однією сім'єю. Позивачка зазначає, що способи примирення з відповідачем вже вичерпані, збереження сім'ї неможливе, тому просить укладений з [PERSON] шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та про надання згоди на проведення розгляду даної справи в заочному порядку на підставі поданих нею доказів. Відповідач, будучи належними чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи, до суду повторно не з'явився, про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, також заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи у його відсутності від нього до суду не подавалось. З урахуванням цього, за згодою позивачки та на підставі ст.224 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи з постановленням відповідного рішення. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на нижченаведене. Судом установлено, що з 06 травня 2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час реєстрації шлюбу позивачка обрала собі прізвище - [PERSON]. У шлюбі від відповідача позивачка народила сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] та дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.7,8,9,10). Таким чином, між сторонами, як подружжям, склалися сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу, що врегульовані Сімейним кодексом України. Оскільки сторони виявляють різні життєві інтереси та протилежні погляди на подальше життя, та ураховуючи наявність між ними непорозумінь, припинення спільного проживання в якості подружжя, суд вважає, що сім'я між сторонами фактично розпалася, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Під час провадження даної справи сторони не виявили бажання примиритися, а поскільки позивачка у поданій суду заяві зайняла категоричну позицію щодо його розірвання та при ненаданні жодних заперечень відповідача проти розірвання шлюбу, суд вважає примирення між сторонами неможливим. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а укладений між сторонами шлюб - розірванню. Витрати по розірванню шлюбу в органах РАЦС слід покласти на відповідача, а понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України слід стягнути на її користь з [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який мотивувала тим, що 11 листопада 2003 року вона уклала шлюб з відповідачем; шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області за актовим записом № 40, у шлюбі народжено сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] року, які проживають з позивачкою. Уважає, що сім'я розпалася через появу різних життєвих інтересів та поглядів на життя, постійних сварок та суперечок, припинення спільного проживання однією сім'єю. Останні роки відповідач неодноразово, безпідставно застосовував насилля в сім'ї, як до позивачки особисто, так і до їхніх дітей. На даний час вона вимушена за власні кошти винаймати квартиру в смт. Липова Долина, в якій проживає разом з дітьми. Позивачка зазначає, що способи примирення з відповідачем вже вичерпані, збереження сім'ї неможливе, тому просить, укладений з [PERSON] шлюб, розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, про підтримання позову в повному обсязі, просила заходів на примирення подружжя не застосовувати. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справу у його відсутність та про згоду на розірвання шлюбу з позивачкою з викладених в позові підстав, заходів до примирення застосовувати не клопотав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 11 листопада 2003 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі від відповідача позивачка народила сина - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] року (а.с.6,7,8). Таким чином, між сторонами, як подружжям, склалися сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу, які врегульовані Сімейним кодексом України. Під час провадження даної справи сторони не виявили бажання вжити заходів до примирення, а поскільки позивачка у надісланій суду заяві зайняла категоричну позицію щодо його розірвання та при письмовій згоді відповідача на розірвання шлюбу, суд вважає примирення між сторонами неможливим. Оскільки сторони виявляють різні життєві інтереси та протилежні погляди на подальше життя, та ураховуючи наявність між ними непорозумінь, припинення спільного проживання однією сім'єю, суд вважає, що сім'я між сторонами фактично розпалася, а подальше спільне сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а укладений між сторонами шлюб - розірванню. Витрати по розірванню шлюбу в органах РАЦС слід покласти на відповідача, а понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору слід також на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved