Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

У липні 2015 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що відповідач проживає за адресою: [INFO]. Послуги по теплопостачанню позивачем були надані за місцем мешкання відповідача. Плата за спожиту теплову енергію повинна провадитися споживачем теплової енергії щомісячно. Однак, відповідач оплату за спожиту теплову енергію не проводив, у результаті чого станом на 01.08.2015 року утворилася заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 7883,08 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача вищевказану суму, а також витрати по оплаті судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала заяву у якій просить про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає частково та просить врахувати сплату частини боргу у сумі 200 грн. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач з 07.10.1997 року зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], та є споживачем послуг з теплопостачання, які надаються за вказаною адресою. У відповідності до ст.162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 19 ч. 6 Закону України Про теплопостачання, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. У відповідності до ч.3 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з виписки по особовому рахунку, за адресою: [ADDRESS], з січня 2005 року по серпень 2015 року за вищевказаною адресою утворилася заборгованість за послуги теплопостачання у сумі 7883,08 грн. Крім того, суд приймає до уваги, що позивачем 22.08.2015 р. сплачено за послуги за теплопостачання 100 грн., а також 28.09.2015 р. сплачено 100 грн. за послуги теплопостачання. Отже, на момент розгляду справи заборгованість відповідача становить 7683,08 грн. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивачем доведено факт надання послуг з теплопостачання та наявність заборгованості відповідача за надані послуги. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позивачем документально підтверджено сплату судового збору у сумі 243 грн. 60 коп., тому у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial