Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати за кожним з них у рівних частках право власності на недобудований житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вул. Шевченка, 39 в смт. Березна Менського району Чернігівської області, в порядку спадкування після померлого батька [PERSON]. Свій позов мотивують тим, що 02 квітня 2009 року помер їх батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на недобудований житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вул. Шевченка, 39 в смт. Березна Менського району Чернігівської області, та на інше майно. Вони, як спадкоємці за законом першої черги та за заповітом, звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, проте їм було розяснено, що отримати свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом вони не можуть із-за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок та порекомендували звернутися до суду. Спадкоємиця за законом першої черги їх бабуся [PERSON] відмовилась від належної їй частки спадкового майна за законом, інших спадкоємців немає. Після проведеної інвентаризації житлового будинку та надвірних будівель встановлено, що їх будівництво проводилось в 1990 році, готовність житлового будинку становить 45 %, а надвірних будівель 100%. Зазначають, що належність вказаного будинку на праві власності їх померлому батьку, підтверджується належними доказами. Державна реєстрація права власності на житлові будинку, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків і домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5, згідно з якими виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Позивачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в позовній заяві зазначили про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача Березнянської селищної ради Менського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Судом встановлено, що [PERSON] помер 02 квітня 2009 року в селищі Понорниця Коропського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №110296 (а.с. 7). Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Із заповіту, посвідченого секретарем виконкому Понорницької селищної ради Коропського району Чернігівської області 17 січня 2002 року вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження про те, що з належного йому майна, а саме 1/2 житлового будинку, погріб, амшаник, гараж, літня кухня, баня, сарай розміром 3х5, які знаходяться за адресою м. Березне вул. Шевченка, 39 Чернігівської області на день своєї смерті заповів своїм дітям [PERSON] та [PERSON] (а.с.67). Із заповіту, посвідченого секретарем Понорницької селищної ради Коропського району Чернігівської області 06 жовтня 2008 року вбачається, що [PERSON] квартиру в житловому будинку, розміщену за адресою: селище [ADDRESS], а також грошовий вклад в Коропському відділенні ощадбанку №3059/01 по рахунку №14285 з належними відсотками заповів своєї матері [PERSON], [INFO] (а.с.68). Як вбачається з [PERSON] зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вказані заповіти є чинними (а.с. 71). Матеріалами справи підтверджено, що позивачі є також спадкоємцями першої черги за законом після померлого [PERSON] (а.с. 8, 9). Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 291/2009, заведеної за заявою [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є спадкоємцями за заповітом, останні в установлений законом строк звернулися до Коропської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлого сина та батька [PERSON]. Спадкоємець [PERSON] у своїй заяві зазначила про прийняття спадщини за заповітом, та про відмову від спадщини за законом. Позивачі просили видати їм свідоцтва про право на спадщину за законом. 18 червня 2015 року державним нотаріусом Коропської районної державної нотаріальної контори винесено постанову № 1260/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дій, згідно з якою [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом по 1/2 частці кожному на успадковане майно, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по вул. Шевченка, 39 в смт. Березна Менського району Чернігівської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок (а.с. 49). З матеріалів справи вбачається, що за життя [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27 січня 1989 року придбав у [PERSON] житловий будинок, що знаходиться в с. Березна по вул. Шевченка, 39, розташований на присадибній земельній ділянці розміром 0,15 га. Даний договір було зареєстровано у виконавчому комітеті Березнянської селищної ради народних депутатів 07 лютого 1989 року (а.с. 45). 17 лютого 1989 року виконавчим комітетом Березнянської селищної ради народних депутатів прийнято рішення №25 «Про надання дозволу на перебудову жилого будинку по вул. Шевченка,39», відповідно до якого [PERSON] надано дозвіл на перебудову будинку по вул. Шевченка, 39 по типовому проекту № 184-24-63, після закінчення будівництва нового жилого будинку зобовязано старий будинок знести (а.с.46-47). На підставі рішення №25 від 17 лютого 1989 року та у відповідності до проекту забудови земельної ділянки установлені в натурі межі земельної ділянки, виділеної [PERSON] для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських будівель, про що складено акт виносу в натурі земельної ділянки і розбивки будівель (а.с.48). За повідомленням КП Чернігівського міжміського бюро технічної інвентаризації від 28 травня 2015 року за №980 станом на 31 грудня 2012 року право власності на домоволодіння по вул.. Шевченка, 39 в смт. Березна Менського району Чернігівської області не зареєстровано. Відсоток готовності будинку становить 45% (а.с.16). Як вбачається з технічної документації, виготовленої Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації станом на 16 березня 2015 року, домоволодіння в смт. Березна по вул. Шевченка, 39 Менського району Чернігівської області складається з житлового будинку А-1, гаражу Б-1, літньої кухні Б1-1, сараю Б2-1, мансарди нежитлової Б3-1, погреба з шийкою В-1 (а.с.17-21). Отже, за життя [PERSON] правовстановлюючі документи на будинок та господарські споруди в селищі Березна по вул. Шевченка, 39 не оформив, в звязку з чим позивачі позбавлені можливості оформити спадщину. Крім того судом встановлено, що перебудову вказаного будинку розпочато в 1990 році, тобто у період шлюбу спадкодавця із [PERSON], який було розірвано в 1993 році, тобто остання мала право на 1/2 частку недобудованого будинку, як спільного майна подружжя, проте з позовом про поділ майна в межах позовної давності до суду не зверталась, також будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду даної справи в судове засідання не зявилась, клопотань та пояснень з приводу заявленого позову суду не надала. Відповідно до положень ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Правовстановлюючий документ на спірний будинок спадкодавець [PERSON] не отримав, як того вимагало діюче на час його смерті цивільне законодавство. Тобто, права власності на домоволодіння спадкодавець на час відкриття спадщини не набув. Право на будівельні матеріали, використані для будівництва будинку та інших споруд спеціальної реєстрації не потребує і відповідачем не оспорюються, за таких обставин, якщо спадкодавцем здійснено самочинне будівництво, до спадкоємця переходить право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва, що узгоджується із положеннями ст. 331 ЦК України. Тому за положеннями ст. 331 Цивільного кодексу України, який регулює спірні правовідносини під час розгляду даної справи, суд вважає можливим визнати за кожним із позивачів право на 1/2 частку будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва будинку і господарських споруд, розташованих в смт. Березна Менського району Чернігівської області по вул. Шевченка, 39, оскільки до завершення будівництва, а також здачі його в експлуатацію та державної реєстрації особа вважається власником лише будівельних матеріалів. При цьому суд вважає можливим перевести на позивачів також права забудовника на незданий в експлуатацію житловий будинок. На підставі викладеного,

Outcome: partial