Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним і [PERSON], зареєстрований 11 липня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 266. В обґрунтування позову зазначав, що з 11 липня 2003 року він перебуває у шлюбі із [PERSON] Від шлюбу вони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у нього з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, права та обовязки подружжя, у звязку з чим протягом спільного проживання між ними часто з різних причин виникали сварки. З квітня 2015 року подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства вони не ведуть, хоча проживають за однією адресою. Матеріальну допомогу на утримання дітей він надає в добровільному порядку. Спір про поділ майна, набутого у шлюбі, між ними відсутній. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, позов підтримує, просить суд задовольнити його. Відповідач [PERSON] у суд теж не зявилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов визнає, просить розглянути справу за її відсутності. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 11 липня 2003 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 266. Від шлюбу вони мають двох дітей: неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що з квітня 2015 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. За змістом ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved