overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначав, що 12 грудня 2007 року вони уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1119. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у позивача та відповідача не склалося, вони мають різні погляди на життя та сім'ю, в результаті чого між ними часто виникають сварки та непорозуміння. З травня 2012 року сторони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо. Подальше життя подружжям не має майбутнього, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав заяву в якій просить слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, подальше збереження їхнього шлюбу є неможливим, строк для примирення недоцільний. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, подала заяву в якій просить слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю, вважає що подальше збереження їхнього шлюбу є неможливим, строк для примирення недоцільний. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 12 грудня 2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1119 (а.с.5). Від спільного шлюбу у сторін є син [PERSON] - [INFO] (а.с.6). Крім того, було встановлено, що сторони з травня 2012 року не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі -СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно із ч. 2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя між сторонами є неможливим та шлюб носить формальний характер.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з вересня 2012 року вони не підтримують шлюбно-сімейні відносини і збереження їх шлюбу неможливо. Позивач підтримав позов і просив розглянути справу без його участі, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач не заперечувала проти задоволення позову і просила розглянути справу без її участі, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 12 вересня 2009 року в Першому Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 714 ; від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З вересня 2012 року сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини та не проживають разом. Сторони заперечують проти надання їм судом будь-яких строків для примирення, про що зазначили в своїх адресованих суду письмових заявах, а також вказали в цих заявах, що їх неповнолітній син залишається проживати разом з матір'ю - відповідачем [PERSON] З огляду на наведене та враховуючи положення ч.1 ст.24 СК України, яка встановлює, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони не заявляли у даній справі. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з червня 2013 року вони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Позивач підтримав позов і просив розглянути справу без його участі, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач не повідомила суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про одержання нею судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 26 липня 1994 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Приморської районної Ради народних депутатів м.Одеси, актовий запис № 528 ; від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З червня 2013 року сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини та з серпня 2013 року живуть окремо. Позивач заперечує проти надання йому судом будь-яких строків для примирення з відповідачем, вказуючи, що причинами розпаду їх сім'ї стали відсутність взаєморозуміння між ними, несумісність характерів, різні погляди на життя, сварки та, як наслідок, втрата почуття любові та поваги, а також, що в останній час відносини між ним і відповідачем різко погіршилися. З огляду на наведене та враховуючи положення ч.1 ст.24 СК України, яка встановлює, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Сторони не заявляли вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя, а позивач надав суду ксерокопію укладеного між ним і відповідачем 25.09.2013 року договору про поділ майна подружжя, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р.№ 1775. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-24 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що між ним та нею був укладений шлюб 07 вересня 2007 року та зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрії Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №429. Спільне життя не склалося з тих причин, що різні типи характерів. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони в судове засідання не з'явилися, але надали письмові заяви в яких просять розглянути справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Сторони у шлюбі з 07.09.2007 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 07.09.2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сім'ї є неможливим, фактичні шлюбні відносини припинено та збереження родини суперечило б інтересам сторін. Крім того, спір про розподіл майна відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 16 лютого 2008 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від подружнього життя у них [INFO] народилась донька - [PERSON], що мешкає разом з позивачкою. Позивач зазначає, що їхнє подружнє життя не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. На даний час шлюбні відносини між ними припиненні, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у ньому. Відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 лютого 2008 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис за № 24. Від вказаного шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільної дитини, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 21.10.1983 року. Від спільного шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Подружнє спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя. Спільне господарство не ведеться. З огляду на вищевикладене позивач просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила. Відповідно до ухвали суду введеться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.10.1983 року (свідоцтво про шлюб: а/з № [NUMBER]). Від спільного шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Подружнє спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя. Подальше збереження сім`ї позивач вважає неможливим, шлюб необхідно розірвати. Майновий спір не заявлявся. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 14 лютого 1996 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у відділі РАГС Мінського району м. Києва. Позивач стверджував, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя. [PERSON] вважає, що подальше збереження сім'ї з відповідачем є неможливим, а тому просив суд розірвати шлюб. До початку судового засідання позивач надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явилась, подала через канцелярію суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 14 лютого 1996 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі РАГС Мінського району м. Києва, актовий запис №181. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 16 липня 1982 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у відділі ЗАГС Виконкому Ленінської районної ради м. Москви. Позивач стверджував, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя. [PERSON] вважає, що подальше збереження сім'ї з відповідачем є неможливим, а тому просив суд розірвати шлюб. До початку судового засідання представник позивача надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб. Представником відповідача подано через канцелярію суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 16 липня 1982 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі ЗАГС Виконкому Ленінської районної ради м. Москви, актовий запис №717. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 25 червня 1967 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований в сільському ЗАГС Б-Вороб'ї Малинського району Житомирської обл. Позивач стверджуває, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя. [PERSON] вважає, що подальше збереження сім'ї з відповідачем є неможливим, а тому просив суд розірвати шлюб. До початку судового засідання представник позивача надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 25 червня 1967 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований в сільському ЗАГС Б-Вороб'ї Малинського району Житомирської обл., актовий запис №5. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дітей. У позовній заяві [PERSON] просив розірвати шлюб, укладений 04 листопада 1995 року між [PERSON] та [PERSON] та зареєстрований відділом урочистої реєстрації одружень м. Миколаєва, та встановити місце проживання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON], встановити місце проживання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з матір'ю [PERSON] Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25 лютого 2014 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення місця проживання дітей виділені в самостійне провадження за клопотанням позивача. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги про розірвання шлюбу, просив суд задовольнити позов, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Вказав, що з серпня 2013 року він з відповідачем не проживає разом, між ними припинені шлюбно-сімейні стосунки, вони не ведуть спільного господарства. Позивач проживає разом зі своїми синами [PERSON] та [PERSON] в квартирі на території Оболонського району м.Києві. Останні декілька років позивач та відповідач намагалися зберегти сім'ю, відновити стосунки, але такі спроби були марними. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов про розірвання шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явилася, явку свого представника не забезпечила, заяв, клопотань на адресу суду не надіслала, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. За таких обставин, суд ухвалює провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 04 листопада 1995 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації одружень м. Миколаєва, актовий запис № 1565. Від шлюбу з позивачем у [PERSON] народилися [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

у листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стянення боргу. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачка 10.01.2013 року взяла у нього в борг 200000 гривень, про що склала відповідну розписку. Свій обов»язок повернути борг до 01.06.2013 року відповідачка не виконала. Просив стягнути з [PERSON] 200000 гривень. Ухвалою суду від 17.12.2013 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову. Накладено арешт на гаражний бокс [ADDRESS]. 15.01.2014 року відповідачкою подано заяву про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що позивачем не надано суду підтверджень права власності відповідача на арештоване майно. Позивач в судове засідання не з»явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути заяву про скасування заходів забезпечення позову у відсутність позивача. Відповідачка та її представник в судовому засіданні підтримали свою заяву про скасування арешту. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Ухвалою суду від 17.12.2013 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову. Накладено арешт на гаражний бокс [ADDRESS]. Висновок суду про право власності відповідача на арештоване майно грунтувався на підставі копії свідоцтва від 09.02.2013 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] про посвідчення права власності [PERSON] на майно, що складається, зокрема,з гаражного боксу [ADDRESS] , який раніше належав [PERSON] Право власності на гаражний бокс підлягає державній реєстрації. Відповідно до вимог ч.3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Неявка осіб, які беруть участь у справі, не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Встановлено, що приймаючи рішення про арешт майна, суд не пересвідчився у належній його державній реєстрації, а тому арешт накладено безпідставно. Враховуючи викладене, суд вважає, що заява [PERSON] про зняття арешту з гаражного боксу [ADDRESS] є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Великомацевицької сільської ради і просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що йому було відмовлено у реєстрації права власності на вказаний будинок, так як у договорі-купівлі продажу посвідченому 10.04.1990 року виконавчим комітетом Великомацевицької сільської ради невірно зазначено житлову площу домоволодіння, а саме 32 кв. м., тоді як в дійсності житлова площа домоволодіння складає 42,8 кв. м. Позивач та його представник подали до суду заяву про розгляд справи за їхньої від відсутності, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Оскільки сторони в судове засідання не з'явилися, тому фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Судом об'єктивно встановлено, що 10.04.1990 року [PERSON] придбав у власність домоволодіння по [ADDRESS]. У вказаному договорі-купівлі продажу невірно зазначено житлову площу домоволодіння, а саме 32 кв. м., тоді як в дійсності згідно технічного паспорта та відомостей із Старокостянтинівського БТІОР житлова площа домоволодіння складає 42,8 кв. м. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved