Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

У квітні 2020 року позивач в особі представника звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] , відповідно до якої просив стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 26 вересня 2007 року у розмірі 17 764,22 грн. та сплачений судовий збір по справі у розмірі 2102,00 грн. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26 вересня 2007 року [PERSON] звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, підписала анкету-заяву та підтвердила, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг та відповідно підтвердила, що вона повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Банком на підставі Договору про надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 10 000,00 гривень. АТ КБ Приватбанк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язалась повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Всупереч чинному законодавству та умовам договору, [PERSON] належним чином покладені на неї обов`язки перед банком не виконала, порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 22 березня 2020 року за відповідачем по укладеному з АТ КБ «ПриватБанк» кредитному договору № б/н від 26 вересня 2007 року наявна заборгованість на загальну суму 17764,22 грн., яка складається з наступного: 11 541,72 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в тому числі 000,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 11541,72 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 1389,75 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 3748,74 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 834,01 грн. - штраф (процентна складова). До теперішнього часу сума боргу за договором № б/н від 26 вересня 2007 року відповідачем не погашена. Вищенаведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 квітня 2020 року, головуючим суддею у справі визначено судді Слюсар Л.П., ухвалою якої від 27 квітня 2020 року позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, натомість до матеріалів заяви додано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та можливість ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням. Причини неявки суду не повідомила, відзиву, заяв, заперечень до суду не надала, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] 26 вересня 2007 року було укладено кредитним договір № б/н. Згідно Статуту від 06 вересня 2019 року, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.06.2018 року, найменування банку змінено на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». [PERSON] згідно укладеного договору № б/н від 26 вересня 2007 року звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, та 26 вересня 2007 року підписала анкету-заяву та підтвердила, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг та відповідно підтвердила, що вона повністю проінформована про умови кредитування. Відповідно до укладеного договору, Банком відкрито відповідачу картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі 500,00 грн., що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 10 000,00 гривень. До кредитного договору банк додав Анкету-заяву та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. В анкеті-заяві від 26 вересня 2007 року відповідач власним підписом підтвердила, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена». Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач підтвердила факт проінформованості про Умови кредитування. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом 500,00 грн., а відповідачу надано у користування кредитну картку. Розмір кредитного ліміту в подальшому збільшився до 10 000,00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідно до Анкети-заяви від 26 вересня 2007 року, що підписана відповідачем, в графі 5 «Банківські послуги» базова процентна ставка по кредиту складає - 3,0 % на місяць на залишок заборгованості. Також в цій заяві передбачено штраф при порушенні строків платежів по будь-яким грошовим зобов`язанням, передбачених договором, більш ніж на 120 днів, в розмірі 250,00 грн. + 5% від суми позову. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу відповідач зобов`язалась повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором б/н від 26 вересня 2007 року вбачається, що станом на 22 березня 2020 року заборгованість по ньому становить 17764,22 грн., яка складається з наступного: 11 541,72 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в тому числі 000,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 11541,72 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 1389,75 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 3748,74 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 834,01 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином, [PERSON] не виконала умови договору, чим порушила право позивача на кошти за кредитним договором. Виниклі спірні правовідносини між сторонами у справі, регулюються наступними нормами права. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Вирішуючи питання про розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Як встановлено в судовому засіданні, умовами договору передбачено подвійне стягнення за одне і теж порушення умов договору. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, згідно якої штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача тільки розмір пені, та відмовити АТ КБ «ПриватБанк» у стягненні штрафів. Виходячи із вищевикладеного, та враховуючи, що відповідач належним чином не виконала умови кредитного договору, допустила прострочення платежів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача на користь банку заборгованості, яка станом 22 березня 2020 року склала 16 680,21 грн., що складається з: 11 541,72 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1389,75 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625, 3748,74 грн. - нарахована пеня. Підстав для звільнення [PERSON] від сплати зазначеної суми судом не встановлено. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн., у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1973,70 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial