Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначають, що є співвласниками квартири [ADDRESS] . Крім них, у цій квартирі зареєстрований колишній чоловік [PERSON] - [PERSON] , який з 2019 року в даній квартирі не проживає. Оскільки [PERSON] виїхав зі спірної квартири, в ній не проживає більше одного року, але залишається зареєстрованим в цій квартирі, [PERSON] , [PERSON] просять суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . У судове засідання позивачі не з`явилися, подавши заяви про розгляд справи без їх участі, в яких зазначають, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про права власності на житло від 25.05.2000 року квартира [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних долях. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.05.2008 року, виданого державним нотаріусом Одинадцятої Київської державно ї нотаріальної контори Галущенко Н.М., [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] спадкове майно, яке складається з 1/4 частини квартири [ADDRESS] , що також підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. 17.09.2019 року між [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] (обдаровувана) укладено договір дарування 1/4 частини квартири, відповідно до умов якого дарувальник подарувала своїй матері, а обдарована прийняла у дарунок належну її донці (дарувальнику) на праві спільної часткової власності 1/4 частину квартири [ADDRESS] , що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 21.10.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Зі змісту акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 12.07.2021 року, складеного комісією в складі мешканців будинку за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , не проживає за вказаною адресою три роки. З наданих копій квитанцій вбачається, що оплату житлово-комунальних послуг по обслуговуванню квартири [ADDRESS] здійснюють [PERSON] , [PERSON] . Статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що судом установлено на підставі зібраних по справі доказів те, що [PERSON] зареєстрований у спірній квартирі, однак фактично в ній не проживає без поважних причин понад рік, домовленості про порядок користування спірним житлом між сторонами не існує, суд дійшов висновку про те, що відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування жилим приміщенням в указаній квартирі. За таких обставин позов [PERSON] , [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved