Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути на його користь з фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) [PERSON] грошові кошти в розмірі 13300 грн. за договором на постачання меблів № 10/01 від 10 січня 2018 року. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 10 січня 2018 року між ним і відповідачем ФОП [PERSON] був укладений договір № 10/01 на постачання меблів. За умовами цього договору відповідач зобов`язувався виготовити та поставити, а він (позивач) прийняти та оплатити меблі у відповідності зі специфікацією до договору. У п. 5.1 даного договору вартість виготовлення та поставки меблів становить 58000 грн. У якості передплати за виготовлення та поставку меблів він передав ФОП [PERSON] грошові кошти в розмірі 30000 грн. Через погіршення стану здоров`я та необхідність лікування, він змушений був відмовитися від послуг ФОП [PERSON] , у зв`язку з чим 27 січня 2018 року направив відповідачу листа, у якому повідомляв його про припинення співпраці, відмову від постачання меблів та просив вважати договір № 10/01 на постачання меблів розірваним. Даний лист відповідач отримав 02 лютого 2018 року. Під час особистої зустрічі ФОП [PERSON] повернув йому частину сплачених ним за договором № 10/01 грошових коштів у розмірі 16700 грн. Іншу частину сплачених ним грошових коштів у розмірі 13300 грн. повертати відповідач відмовився, посилаючись на те, що про розірвання договору його повідомлено пізно. Вважає, що не повернення грошових коштів у розмірі 13300 грн. є безпідставним, оскільки умовами договору передбачена дата поставки меблів - 25 лютого 2018 року, а у п. 6.2 договору передбачено, що уразі необґрунтованої відмови від поставки меблів більше ніж за 15 днів до дати поставки, замовник сплачує штраф у розмірі 2 % від вартості меблів, у разі відмови менш ніж за 15 днів відшкодовує постачальнику кошти витрачені на виконання замовлення та, враховуючи, що він повідомив відповідача ФОП [PERSON] про відмову від поставки меблів більше ніж за 15 днів до дати поставки, не заперечував відшкодувати відповідачу кошти витрачені ним на виконання замовлення, що становить 1160 грн., а грошові кошти в розмірі 13300 грн. ФОП [PERSON] зобов`язаний йому повернути. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеному, просив суд задовольнити позов повністю. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Срібний В.А. у судовому засіданні позов не визнали, проти його задоволення заперечували, посилаючись на те, що після укладення 10 січня 2018 року договору № 10/01 на постачання меблів були здійснені витрати на необхідні матеріали для виготовлення замовлення позивача, цей договір є розірваним за згодою сторін з 02 лютого 2018 року, тому відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 653 ЦК України зобов`язання сторін цього договору припинилися, тому позивач не має права вимагати повернення того, що виконано до моменту розірвання договору. Вказували на те, що посилання позивача на п. 6.2 договору № 10/01 як на підставу заявлених позовних вимог є необґрунтованим, оскільки цей пункт не регулює взаємовідносини та зобов`язання сторін у разі дострокового розірвання даного договору, умовами цього пункту не передбачено право замовника вимагати у постачальника повернення сплачених коштів у випадку дострокового розірвання договору. Просили суд у задоволенні позову відмовити. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 10 січня 2018 року позивач [PERSON] (далі - Замовник або Покупець) та відповідач ФОП [PERSON] (далі - Постачальник) уклали договір № 10/01 на постачання меблів. За умовами цього договору сторони погодили, що Постачальник зобов`язується виготовити та поставити, а Покупець прийняти та оплати меблі у відповідності зі специфікацією до договору. Постачальник зобов`язаний передати Замовнику меблі належної якості та відповідну специфікацію до договору (п. п. 1, 3.1). У п. 4.1 вказаного договору визначено дату поставки меблів - 25 лютого 2018 року. За умовами п. п. 5.1, 5.2 вказаного договору № 10/01 вартість товару у відповідності зі специфікацією становить 58000 грн. Порядок оплати вартості меблів проводиться наступними частинами: передоплата 50 % (при укладенні договору), доплата 50 % (при підписанні акта приймання-передачі на місці поставки). На виконання умов договору № 10/01 від 10 січня 2018 року позивач [PERSON] здійснив ФОП [PERSON] передоплату в розмірі 30000 грн., що у суді не заперечувалося сторонами. Згідно із умовами п. 6.2 договору № 10/01 у разі необґрунтованої відмови від поставки меблів більше, ніж за 15 днів до дати поставки, Замовник сплачує штраф у розмірі 2 % від вартості меблів, у разі відмови менш ніж за 15 днів - Замовник відшкодовує Постачальникові кошти витрачені на виконання замовлення. 20 січня 2018 року за заявою відповідача [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, Броварським відділом поліції ГУ НП в Київській області було відкрито кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 січня 2018 року за № 12018110130000431. Із копій матеріалів цього кримінального провадження вбачається, що [PERSON] , будучи допитаним як потерпілий, надав пояснення, що 20 січня 2018 року близько 11.00 год. він приїхав за адресою: [ADDRESS] , для того, щоб віддати кошти за договором, який він уклав з [PERSON] з приводу поставки меблів. Приїхавши за цією адресою, він зустрівся із Замовником та почав говорити про те, що віддає йому частину грошей в розмірі 16700 грн., а Замовник в свою чергу віддає договір, на що [PERSON] відповів, що договір не поверне. Після довгих перемовин [PERSON] віддав договір та взяв гроші в розмірі 16700 грн. Після чого відібрав договір та почав бити його руками по обличчю та вимагати ще грошей. Після відмови [PERSON] забрав ключі від його машини та продовжував наносити йому руками удари по обличчю, при цьому погрожував фізичною розправою та забрати його автомобіль до тих пір, поки не отримає ще кошти. Із пояснень [PERSON] у матеріалах цього кримінального провадження вбачається, що 20 січня 2018 року близько 11.00 год. у [ADDRESS] , до нього зателефонував [PERSON] , цей чоловік являється підприємцем, у якого він замовив кухню та передав останньому аванс у розмірі 30000 грн. та сказав, що під`їде, щоб розібратись із даним заказом та грішми. Довгий час він не предоставляв замовлення - кухню і тому сказав йому, що розриває з ним контракт та не буде з ним співпрацювати. Даний громадянин відмовив та почав кричати. Між ними виник словесний конфлікт, який переріс у бійку. Також даний громадянин почав погрожувати йому фізичною розправою та спалити дім. Частину грошей [PERSON] у розмірі 16700 грн. повернув йому, а решту частину повертати відмовляється. 27 січня та 03 лютого 2018 року повторно, позивач [PERSON] направляв відповідачу ФОП [PERSON] два листи-повідомлення про розірвання договору № 10/01 на постачання меблів від 10 січня 2018 року з моменту отримання відповідачем вказаних повідомлень, які останній отримав 02 та 12 лютого 2018 року відповідно. 20 листопада і 31 грудня 2019 року відповідач ФОП [PERSON] направив позивачу [PERSON] листи, якими повідомив останнього про свою згоду розірвати вказаний договір на постачання меблів з 02 лютого 2018 року, тобто в день отримання ним від позивача першого листа-повідомлення. Позивач [PERSON] , звертаючись до суду з даним позовом, посилався на те, що підставою його відмови від укладеного сторонами 10 січня 2018 року договору № 10/01 на постачання меблів стало погіршенням стану його здоров`я та необхідність грошових коштів на лікування, тому на підставі п. 6.2 вказаного договору вважає, що частину сплачених у якості передплати за цим договором грошових коштів у розмірі 13300 грн. ФОП [PERSON] зобов`язаний був йому повернути. За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Позивач, заявляючи вимоги про повернення сплачених коштів передоплати в розмірі 13300 грн. за умовами укладеного між сторонами договору № 10/01 на постачання меблів від 10 січня 2018 року, нормативно не обґрунтував дану вимогу, тому суд

Outcome: dismissed