Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

У квітні 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь суму завданої шкоди в порядку регресу у розмірі 20\~033 грн. 36 коп. та судовий збір у розмірі 1 921 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 19 серпня 2016 року у м. Дніпропетровську на вул. Січеславська Набережна відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Лексус, реєстраційний номер [NUMBER] , та транспортного засобу ДЕУ, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.09.2016 року по справі 201/12292/16-п винним у настанні ДТП визнано відповідача [PERSON] . Однак, на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. 9 вересня 2016 року власник пошкодженого транспортного засобу Лексус, реєстраційний номер [NUMBER] , як потерпіла особа звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. 30 листопада 2016 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 20\~033 грн. 36 коп. на користь власника пошкодженого транспортного засобу Лексус, реєстраційний номер [NUMBER] . Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає: 20 033 грн. 36 коп. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду. Відповідачу було направлено претензію щодо добровільного відшкодування шкоди в порядку регресу, проте відповіді позивачем так і не було отримано, а шкода до цього часу так і не була відшкодована. Таким чином, з урахуванням норм чинного законодавства з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 20\~033 грн. 36 коп., у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одному з володільців підвищеної небезпеки з вини іншого відшкодовується винним. Згідно постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2016 року по справі № 201/12292/16-п, яка набрала законної сили 27 вересня 2016 року, [PERSON] , 19 серпня 2016 року о 19 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом «ДЕУ», державний номерний знак [NUMBER] , рухався по вул. Січеславська Набережна, 61 в м. Дніпропетровську, де під час розвороту не з крайнього лівого положення на проїзній частині у забороненому для цього місці, позначеному дорожньою розміткою 1.18 та 1.3, не надав дорогу та скоїв зіткнення з автомобілем «Лексус», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався в попутному напрямку (а.с. 16). Вказаною постановою водій [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 33.1.4 ст. 33\~ Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Транспортний засіб «Лексус», державний номерний знак [NUMBER] , на праві власності належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 13). 22 серпня 2016 року [PERSON] , відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся до Моторного (транспортного)\~страхового бюро\~України з повідомленням про вищевказану дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 19 серпня 2016 року (а.с. 9-10). Відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ\~за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно витягу з централізованої бази МТСБУ за результатами пошуку за номером автомобіля [NUMBER] дані про наявність страхового полісу відсутні (а.с. 40). [PERSON] таку інформацію також не надавав. Отже, на дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 9 вересня 2016 року [PERSON] , на підставі ст. 35 та п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся з заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, заподіяної під час дорожньо-транспортної пригоди та виплату страхового відшкодування, оскільки [PERSON] не мав діючого договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на час скоєння ДТП 19 серпня 2016 року. Належне відшкодування просив здійснити шляхом перерахування коштів на його розрахунковий рахунок № [NUMBER] (а.с. 12). Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 6022/4 від 20 вересня 2016 року, виконаного оцінювачем Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після пошкодження колісного транспортного засобу «Лексус», державний номерний знак [NUMBER] , становить станом на 19.08.2016 року 22 086 грн. 70 коп. з врахуванням ПДВ на запасні частини, але без врахування ВТВ (а.с. 17-23). У відповідності до 29 Закону України\~«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у\~зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. 30 листопада 2016 року, на підставі наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України № 9406 від 30 листопада 2016 року (а.с. 38), Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату на користь [PERSON] у розмірі 20 033 грн. 36 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 9406рв від 30 листопада 2016 року (а.с. 39). Відповідно до\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника\~або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки та за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно ст.\~993\~ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодовувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, суд прийшов до висновку, що до Моторного (транспортного) бюро України в межах сплаченої суми в розмірі 20 033 грн. 36 коп. перейшло право вимоги до [PERSON] , який був визнаний судом винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача в порядку регресу понесених позивачем витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування у загальному розмірі 20 033 грн. 36 коп. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у сумі 1 921 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved