Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 листопада 2008 року у Самчиківській сільській раді Старокостянтинівського району Хмельницької області (актовий запис № 99). На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, внаслідок чого шлюб існує формально, збереження сім`ї є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Неповнолітні діти будуть проживати разом з нею. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила не надавати строк на примирення. Представник відповідача [PERSON] адвокат Бегеба Н.М. також подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача, позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечують проти розірвання шлюбу. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 08 листопада 2008 року у Самчиківській сільській раді Старокостянтинівського району Хмельницької області було зареєстровано шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] (актовий запис № 99), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 08 листопада 2008 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, внаслідок чого шлюб існує формально, збереження сім`ї є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Неповнолітні діти залишаються проживати разом з нею. Оскільки відповідач [PERSON] визнав позов у повному обсязі й таке визнання не суперечить закону та не порушує права та свободи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню на підставі ч. 4\~ст. 206 ЦПК України. Згідно\~ст.\~113\~Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка заявила про зміну прізвища на дошлюбне, тому після розірвання шлюбу її прізвище « [PERSON] ». При зверненні з даним позовом до суду позивач [PERSON] сплатила 768 грн. 40 коп. судового збору. Оскільки відповідач позов визнав, тому на підставі ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~на користь позивачки [PERSON] підлягає поверненню з державного бюджету 50 % сплаченого нею судового збору, що становить 384 грн. 20 коп., решта 384 грн. 20 коп. стягується з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] .

Outcome: approved