Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

У листопаді 2017 року до Червонозаводського районного суду із вищевказаною позовною заявою звернувся [PERSON] Ухвалою судді від 08.11.2017 відкрито провадження у справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Зазначений будинок належить йому на праві приватної власності, на підставі договору дарування. За місцем реєстрації відповідач не мешкає, ніяких родинних відносин сторони не підтримують, місцезнаходження відповідача невідомо. За вказаною адресою відповідач у добровільному порядку з реєстрації не знявся, а власник будинку несе витрати по його утриманню та по сплаті комунальних платежів за особу, яка в будинку не проживає. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до підпункту 9 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, викладеного в новій редакції Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 р. № 2147-VIII, що набрав чинності з 15.12.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому, суд за згодою позивача, наданою нею у письмовій заяві про розгляд справи без її участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) встановив наступне. Позивач є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Зазначений будинок належить йому на праві приватної власності, на підставі договору дарування від 27.10.2007, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Губською В.А. реєстраційний номер №6574. Стаття 319 ЦК України закріпляє право власника володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено судом, позивач самостійно несе всі витрати по підтриманню будинку [ADDRESS] в належному стані та сплачує комунальні послуги за відповідача. Реєстрація відповідача в будинку [ADDRESS] перешкоджає позивачу, як власнику, в повній мірі реалізовувати права власності та розпорядження частки належного будинку та призводить до додаткових витрат по сплаті комунальних послуг за особу, яка в будинку не проживає. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. п. 3,7 ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особливого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»: зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, факт не проживання відповідача у жилому будинку без поважних причин понад двох років знайшов своє підтвердження зібраними по справі доказами, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved