Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

У листопаді 2013 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» пред'явило позов до [PERSON], в якому просило стягти з останньої на його користь 24623 грн. 86 коп. заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань перед позивачем за кредитним договором виникла вищевказана заборгованість, а саме 6487 грн. 33 коп. - заборгованість за кредитом, 16487 грн. 77 коп. - по відсотках за користування кредитом та по неустойці у сумі 500 грн. - фіксована частина неустойки і у сумі 730 грн. 33 коп. - її процентна складова. Оскаржуваним рішенням позов частково задоволено: з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто 2319 грн. 54 коп. заборгованості за кредитним договором, 12287 грн. 02 коп. процентів за користування кредитом та неустойку: у сумі 500 грн. - фіксована частина і у сумі 730 грн. 33 коп. - процентна складова, а також 158 грн. 38 коп. на відшкодування судових витрат. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати дане рішення в частині задоволення вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» і відмовити у їх задоволенні. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого: - наданими суду квитанціями підтверджується факт повного погашення відповідачем кредиту. Сплачена на його погашення сума коштів значно перевищує тіло кредиту в сумі 2000 грн. 00 коп. і відсотки за користування ним у розмірі 36%. Арифметичні підрахунки свідчать про те, що наданий позивачем розрахунок боргу за кредитним договором є сумнівним, - в оскаржуваному рішенні відсутні мотиви критичного ставлення суду до доводів відповідача про повернення кредиту та про відхилення його доводів про пропуск позивачем строку позовної давності, встановленого ст. 251 ЦК України, - у справі відсутні докази отримання [PERSON] грошових коштів у вказаній у позовній заяві сумі, у зв'язку з чим висновок місцевого суду про наявність у неї боргу перед ПАТ КБ «ПриватБанк» є хибним, - зарахування позивачем сплачених відповідачем коштів не на погашення тіла кредиту, а на погашення відсотків за користування кредитом призвело до того, що надмірно сплачений позивачем кредит за обліковими даними відповідача рахується як непогашений та такий, за яким облікується заборгованість. При цьому в укладеному сторонами договорі відсутній порядок сплати коштів на погашення кредиту, у зв'язку з чим зарахування сплачених [PERSON] платежів на погашення відсотків за користування кредитом є дискримінацією. ПАТ КБ «ПриватБанк» у своїй апеляційній скарзі просить змінити зазначене рішення в частині відхилених позовних вимог і задовольнити ці вимоги. При цьому банк посилається на те, що висновок суду І інстанції про пропуск ним строку позовної давності є помилковим, оскільки згідно з умовами укладеного з відповідачем кредитного договору правовідносини між ними по даний час не припинилися, т.я. відповідач користується отриманими у кредит коштами по цей час, у зв'язку з чим строк позовної давності не може бути пропущений. У судовому засіданні [PERSON] підтримала свою апеляційну скаргу, а апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» просила відхилити за безпідставністю. Ухвалою апеляційного суду від 31.01.2014 р. було визнано за необхідне викликати представника ПАТ КБ «ПриватБанк» для дачі пояснень, про що повноважного представника товариства належно повідомлено (а.с. 140). Проте від останнього надійшла заява, у якій він просить відхилити апеляційну скаргу [PERSON] та розглянути справу у відсутність представника ПАТ КБ «ПриватБанк» за наявними у справі матеріалами й доказами (а.с. 141). Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає відхиленню, а апеляційна скарга [PERSON] - задоволенню, виходячи з наступного. Постановляючи рішення, суд І інстанції виходив з того, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором з позивачем у відповідача перед позивачем станом на 31.08.2013 р. виникла заборгованість: за кредитом - у сумі 6487 грн. 33 коп., за процентами за користування кредитом - у сумі 16487 грн. 77 коп. та за неустойкою: у сумі 500 грн. - фіксована частина і у сумі 730 грн. 33 коп. - процентна складова, а всього 24623 грн. 86 коп. У зв'язку з цим у межах строку позовної давності з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» належить стягти заборгованість: за кредитом - у сумі 2319 грн. 54 коп., за процентами за користування кредитом - у сумі 12287 грн. 02 коп. та за неустойкою: у сумі 500 грн. - фіксована частина і у сумі 730 грн. 33 коп. - процентна складова, і 158 грн. 38 коп. на відшкодування сплаченого судового збору. Ці висновки суду є частково невірними. Так, по справі встановлено наступне. 30.03.2006 р. [PERSON] подала до ЗАТ КБ «ПриватБанк», нинішня назва якого - ПАТ «ПриватБанк», заяву (її копія на а.с. 11-12), у якій просила відкрити рахунки та надати перераховані нижче у розділі «банківські послуги (заповнюється банком)» послуги: кредитну картку «Універсальна» у валюті - гривня з кредитним лімітом у сумі 2000 грн. 00 коп. і базовою відсотковою ставкою за кредитним лімітом на момент підписання договору - 3% на місяць з розрахунку 360 днів у році. У графі «Термін дії картки» цього розділу зазначено «03/09», тобто березень 2009 р. У цій заяві також зазначено, що [PERSON] ознайомлена та згодна з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, що остання виражає свою згоду, що ця заява разом з вказаними Умовами, Правилами й Тарифами складає між нею й банком договір про надання банківських послуг. Згідно з Умовами і правилами надання банківських послуг, які затверджено головою правління ПАТ КБ «ПриватБанк» (їх копія на а.с. 13-19), для надання послуг банк відкриває клієнтові картрахунки, видає клієнтові карти, вид та термін дії яких визначено у заяві й пам'ятці клієнта (п. 3.1). Клієнт або його довірена особа використовує платіжні карти у розмірі платіжного ліміту відповідного картрахунку як засіб для безготівкових розрахунків за товари (послуги), для перерахування коштів на рахунки інших осіб, а також як засіб для отримання готівки (п. 3.4). Пам'ятка клієнта оформляється і є невід'ємною частиною договору лише у випадках оформлення й видачі платіжної карти за кредитною схемою (п. 3.5). [PERSON] факт видачі їй ПАТ КБ «ПриватБанк» заперечує і доказів про її видачу у справі нема. У розділі «Обов'язки банку» Умов і правил надання банківських послуг зазначено таке: - банк зобов'язаний продовжити термін дії карти з новою датою закінчення терміну дії за наявності коштів у межах платіжного ліміту на відповідному картрахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій по картрахунку (п. 4.8), - клієнт, який допустив порушення більш ніж одного кредитного зобов'язання перед банком, доручає приймати і перерозподіляти грошові кошти для погашення простроченої кредитної заборгованості по черговості, визначеній самостійно банком з пріоритетом погашення кредитних зобов'язань, не забезпечених заставою (п. 4.11). У п. 5.2 розділу «Права банку» Умов і правил надання банківських послуг зазначено, що у випадках порушення держателем вимог чинного законодавства та/або умов даного договору банк має право зупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) до моменту усунення вказаних порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у разі невиконання держателем своїх боргових зобов'язань та інших зобов'язань за цим договором. Згідно з п. 8.6 Умов, у разі порушення клієнтом більш ніж на 120 днів термінів платежів за будь-яким з передбачених договором грошових зобов'язань, клієнт має сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. 00 коп. + 5% від суми позову. Пунктом 9.1 Умов передбачено, що для зупинення або попередження будь-яких незаконних або неузгоджених з банком дій з картою держатель доручає банку у будь-який час і без укладення будь-яких додаткових угод зупинити або припинити дію карти, або відмовити у її продовженні, заміні чи видачі нової карти, зокрема у випадку, якщо держатель більш ніж один раз допустив прострочення погашення мінімального платежу. Відповідно до пунктів 9.3, 9.6 Умов, картрахунки відкрито на необмежений термін, але у разі відсутності на ньому грошових коштів у розмірі, достатньому для оплати послуг банку для продовження дії карти та при ненадходженні грошових коштів протягом трьох місяців з моменту закінчення строку дії карти, банк стягує комісію за обслуговування рахунку. У пункті 3.1.3 Умов зазначено, що після закінчення терміну дії карта продовжується банком на новий строк шляхом надання клієнтові карти з новим строком дії, якщо до початку місяця закінчення строку її дії не надійшло письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку та за умови дотримання інших передбачених договором умов продовження терміну дії карти. Строк погашення кредиту по платіжних картах без встановленого мінімального обов'язкового платежу здійснюється у такому порядку: строк погашення процентів по кредиту - щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту - у повному обсязі не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній карті. Згідно з наданою ПАТ КБ «ПриватБанк» випискою про рух коштів по картрахунку [PERSON] (а.с. 64-90), остання: - за період з 24.04.2006 р. по 30.10.2008 р. з цього рахунку отримала готівкою, а також шляхом безготівкового перерахування плати за товар та послуги грошові кошти у загальній сумі 15758 грн. 73 коп., - за період з 23.05.2006 р. по 24.11.2009 р. на погашення кредитної заборгованості сплатила грошові кошти у загальній сумі 13493 грн. 00 коп. Факту видачі [PERSON] після березня 2009 р. нової картки у порядку, встановленому п. 3.1.3 Умов і правил надання банківських послуг, у ході розгляду справи не встановлено. З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки. Оскільки [PERSON] на виконання укладеного з ПАТ КБ «ПриватБанк» договору кредиту отримала грошові кошти у сумі 15758 грн. 73 коп., а повернула 13493 грн. 00 коп., то станом на даний час відповідач має перед позивачем заборгованість за кредитом принаймні у сумі: 15758 грн. 73 коп. - 13493 грн. 00 коп. = 2265 грн. 73 коп. Допустимих доказів про розмір заборгованості, про яку йдеться, у справі нема. Даний висновок ґрунтується на тому, що на підтвердження розміру заборгованості за кредитом ПАТ КБ «ПриватБанк» приєднало до справи виконаний ним розрахунок заборгованості (а.с. 6-10) та згадану вище виписку про рух коштів по картковому рахунку [PERSON] З цих документів неможливо встановити, яким способом позивач обчислив розмір заборгованості відповідача за тілом кредиту, за відсотками за користування кредитом і неустойок, а саме за який період її нараховано, на яку суму заборгованості нараховано проценти і неустойку, а також виходячи з якої процентної ставки нараховано суму боргу по процентах за користування кредитом і суму неустойки. Умовами укладеного сторонами договором кредиту встановлено строк погашення відповідачем кредиту у повному обсязі не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці, тобто до 31 березня 2009 р. Останньою датою сплати [PERSON] коштів на погашення ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за укладеним між ними кредитним договором є 24.11.2009 р. З викладеного випливає, що в силу ст.ст. 257, 264 ЦК України строк позовної давності по даній справі обчислюється з 24.11.2009 р. і станом на дату здачі ПАТ КБ «ПриватБанк» на пошту позовної заяви - на 16.11.2013 р. (а.с. 30) він сплив. Про поновлення цього строку позивач не заявляв. До того ж, представник позивача стверджує, що строк позовної давності ПАТ КБ «ПриватБанк» не пропущено, що суперечить вищевказаним статтям. Отож строк позовної давності по даній справі позивачем пропущено без поважних причин. У запереченнях на позов [PERSON] заявила про застосування судом при вирішенні даної справи строку позовної давності (а.с. 43). Оскільки по справі встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом з пропуском строку позовної давності і безпідставно вважає, що цей строк ним не пропущено, а [PERSON] заявила про застосування судом при вирішенні даної справи строку позовної давності, то відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України у задоволенні вимог позивача належить відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності та відсутністю підстав для його поновлення. Доводи ПАТ КБ «ПриватБанк» про те, що дія укладеного ним з [PERSON] кредитного договору не припинилася, не є підставою для задоволення його позову, т.я. у договорі прямо й конкретно встановлено кінцевий термін повернення [PERSON] отриманих у кредит коштів (31.03.2009 р.) і як з цієї дати, так і з дати здійснення нею останнього платежу на погашення кредитної заборгованості (24.11.2009 р.) до дати пред'явлення позову пройшло понад три роки, тобто строк позовної давності сплив. Висновок місцевого суду про те, що у межах строку позовної давності у [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» мається заборгованість за кредитом у сумі 2319 грн. 54 коп., за процентами за користування кредитом - у сумі 12287 грн. 02 коп. та за неустойкою: у сумі 500 грн. - фіксована частина і у сумі 730 грн. 33 коп. - процентна складова, суперечить наявним у справі та описаним вище доказам. Цього висновку суд дійшов за неповноти з'ясування обставин, що мають значення для справи. Так, в оскаржуваному рішенні не зазначено, за який конкретно період у межах строку позовної давності виникла заборгованість у стягнутих з відповідача на користь позивача сумах, з якої дати, за висновком суду, обчислюється строк позовної давності та на підставі яких доказів суд І інстанції дійшов викладених у рішенні висновків. Таким чином, оскаржуване рішення в частині задоволення вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення на його користь з [PERSON] 2319 грн. 54 коп. заборгованості за кредитним договором, 12287 грн. 02 коп. процентів за користування кредитом, неустойки в сумах 500 грн. 00 коп. і 730 грн. 33 коп. та 158 грн. 33 коп. на відшкодування судових витрат підлягає скасуванню з постановленням рішення про відмову в задоволенні цих вимог. В порядку ч. 5 ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням апеляційної скарги [PERSON] на її користь з ПАТ КБ «ПриватБанк» належить стягти 121 грн.80 коп. на відшкодування судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed