Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

У липні 2015 року публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного 06 грудня 2012 року договору відповідач отримав кредит у розмірі 10 887 грн. 70 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Генеральна угода разом з запропонованими позивачем [PERSON] та правилами, Тарифами складають між ним та Банком договір. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Станом на 25 червня 2015 року відповідачем [PERSON] було порушено умови взятих на себе зобовязань щодо погашення кредиту, у звязку з чим утворилася заборгованість, яка становить 21 495 грн. 69 коп., що складається з: 10 653 грн. 31 коп. заборгованості за кредитом; 4 667 грн. 49 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3\~835 грн. 17 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом; 2 339 грн. 72 коп. штрафу відповідно до п.2 Генеральної угоди. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість в сумі 21 495 грн. 69 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача ПАТ «Акцент-Банк» [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином. До початку слухання справи надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За правилами ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 06 грудня 2012 року [PERSON] отримав кредит в розмірі в розмірі 10 887 грн. 71 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в обмін на зобовязання прозичальника повернути кредит, сплатити відсотки в розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом у вказані в заяві, [PERSON] та правилах строки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Генеральна угода разом з запропонованими позивачем [PERSON] та правилами, Тарифами складають між ним та Банком договір (а.с. 4-10). Згідно з п. 1.1.3 Генеральної угоди дату остаточного погашення заборгованості за договором встановлено до 31 грудня 2017 року. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 277 грн. 96 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, процентам, а також інших витрат у відповідності до Умов та Правил. Позивач ПАТ «Акцент-Банк» умови договору виконало в повному обсязі, надавши позичальнику кредит у встановленому договором розмірі. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України). Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). У ч. 1 ст. 546 ЦК України закріплено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України). Положення п. 2.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг, передбачає, що у разі виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн., включаючи прострочені зобовязання, передбачені п.п. 2.1.12.6.2, 2.1.12.8.1 Умов та правил, клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується як базова процентна ставка за договором / 30 (нараховується за кожен день прострочки кредиту) + 50 грн. (одноразово) та нараховується в день нарахування процентів за кредитом. У п. 2.2 Генеральної угоди встановлено обовязок позичальника при порушенні строків, визначених угодою, [PERSON] та правиламми, більше ніж на 31 день, сплатити Банку штраф у розмірі 2\~339 грн. 72 коп. У випадку непогашення заборгованості в 30-денний строк з моменту її виникнення позичальник зобовязався сплатити Банку комісію за несвоєчасне погашення кредитного ліміту в пільговий період у розмірі діючої базової місячної процентної ставки від заборгованості на момент списання (п. 2.1.12.7.1 Умов та правил надання банківських послуг). Судом також зясовано, що відповідачем [PERSON] станом на 25 червня 2015 року, порушено зобовязання щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків по кредиту, у звязку з чим виникла заборгованість на загальну суму 21 495 грн. 69 коп., що складається з: 10 653 грн. 31 коп. заборгованості за кредитом; 4 667 грн. 49 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3\~835 грн. 17 коп. заборгованості за пенею та комісією за користування кредитом; 2 339 грн. 72 коп. штрафу відповідно до п.2 Генеральної угоди, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором (а.с. 3). За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оскільки умови договору від 06 грудня 2012 року [PERSON] були порушені, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь ПАТ «Акцент-банк» заборгованості в сумі 21 495 грн. 69 коп. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved