Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої вказав, що [INFO] померла [PERSON], зі смертю якої відкрилася спадщина на належне їй майно, заповіту вона не залишила. Спадкоємців першої черги спадкування за законом немає. Спадкоємцем другої черги спадкування за законом є її брат, [PERSON], який не прийняв спадщини, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та не вчинив інших дій, що свідчили б про прийняття спадщини. Протягом тривалого часу заявник був знайомий з [PERSON] та підтримував із нею дуже добрі, дружні стосунки, вона була самотньою жінкою. Із братом у неї завжди були дуже складні стосунки, вони не підтримували родинних відносин і навіть не спілкувалися. З 2004 року у зв'язку з погіршенням стану її здоров'я на її прохання заявник став проживати з [PERSON] однією сім'єю. Проживали вони, то в належній [PERSON] частині домоволодіння [ADDRESS], то в будинку заявника, яке знаходиться у [ADDRESS]. Вони були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство, створили і вели спільний сімейний бюджет, мали взаємні права та обов'язки. Однією сім'єю з [PERSON] вони проживали до часу її смерті. Оскільки на час смерті [PERSON], заявник більше ніж п'ять років проживав однією родиною разом із нею, вважає, що є спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом. У липні 2014 року заявник звернувся до нотаріуса із вимогою видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом, але нотаріус відмовив у цьому, оскільки [PERSON] не звернувся із письмовою заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, а також тим, що нотаріус не може самостійно встановити факт вчинення ним дій, що свідчать про прийняття спадщини. Просив встановити факт його постійного проживання однією родиною разом із спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO], з вересня 2004 року до дня відкриття спадщини та на момент її відкриття 08 листопада 2010 року. Заявник у судовому засіданні заяву та викладені в ній обставини підтримав в повному обсязі. Просив заяву задовольнити, встановити факт його постійного проживання однією родиною разом із спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO], з вересня 2004 року до дня відкриття спадщини та на момент відкриття спадщини [INFO]. У судове засідання, що відбулось 09 вересня 2014 року не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Зацікавлена особа у судове засідання не з'явився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, враховуючи пояснення заявника, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що заява знайшла своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії актового запису про смерть № 2275 від [INFO], [PERSON] померла [INFO]. Отже спадщина після [PERSON] відкрилася [INFO]. Відповідно до довідки № 1709/01-16 від 21 серпня 2014 року, виданої Третьою Маріупольською державною нотаріальною конторою, за даними спадкового реєстру спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] відсутня. Згідно акту від 01 вересня 2014 року, складеного комісією ЖКП «Жилкомплекс», з січня 2004 року [PERSON] проживав без реєстрації у [ADDRESS] разом із [PERSON] та вів із нею спільне господарство. Допитана в якості свідка [PERSON], у судовому засіданні підтвердила, що [PERSON] та [PERSON] дійсно проживали однією сім'єю з 2004 року. Проживали вони, то в належній [PERSON] частині домоволодіння [ADDRESS], то в будинку заявника за адресою [ADDRESS]. Вони були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство, створили і вели спільний сімейний бюджет, мали взаємні права та обов'язки. Однією сім'єю з [PERSON] вони проживали до часу її смерті. Допитаний в якості свідка [PERSON], у судовому засіданні підтвердив, що [PERSON] та [PERSON] дійсно проживали однією сім'єю з 2004 року до часу її смерті. Вони були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство, створили і вели спільний сімейний бюджет, мали взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1264 Цивільного кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Отже, заявник [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після [PERSON], померлої [INFO]. Згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України в судовому порядку можуть бути встановлені будь-які факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав фізичних осіб. Згідно роз'яснень, що містяться в пункті 21 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справи про спадкування», до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без реєстрації шлюбу, таке право можуть мати так само інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Враховуючи наведені докази, судом встановлено, що заявник [PERSON] дійсно постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] не менш ніж п'ять років до відкриття спадщини та на час відкриття спадщини [INFO].

Outcome: approved