Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому зазначає, що між нею та відповідачем [PERSON] 19 травня 2007 року було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за несумісності характерів та поглядів на життя, примирення між ними неможливе, а тому просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала з викладених у позові підстав і просила шлюб розірвати. Окрім того пояснила, що між нею та відповідачем часто виникають сварки, бійки, що унеможливлюють спільне проживання, і вона має намір створити іншу сімю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав і не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на таке. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 19 травня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ № 022477, виданим Піщанською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області (а.с. 9). Від шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Як пояснила у судовому засіданні позивачка протягом останніх двох років подружні відносини з відповідачем погіршилися, вона не бажає з останнім проживати і твердо вирішила розірвати шлюб. Відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом розяснювалася сторонам можливість заявити клопотання про надання їм строку для примирення, проте [PERSON] заперечили щодо надання такого строку, а відповідач [PERSON] також пояснив, що строк для примирення йому не потрібен. За таких обставин, коли жодна із сторін шлюб зберегти не бажає, відповідач позов визнав і таке визнання ним позову є безумовним та не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити. Наслідки визнання позову, що передбачені п. 4 ч. 1 ст. 174 ЦПК України, у відповідності до якого, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, відповідачу розяснені. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка не висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, а тому змінювати їй прізвище немає підстав. За згодою позивачки суд не стягує з відповідача [PERSON] понесенні нею судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved