Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

У листопаді 2013 року ПАТ «Альфа-Банк» (далі - банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно кредитного договору від 17.06.2008р. № 490077263 [PERSON] отримав в банку кредит у сумі 324031,51 грн. із розрахунку 16,99% річних терміном користування кредитом до 17.06.2015р. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] був укладений договір поруки від 17.06.2008р. № 490077263-П. Вказані умови кредитного договору позичальником систематично порушувалися, своєчасно взяті на себе зобов'язання не виконував. В результаті утворилась заборгованість, яка станом на 17.09.2013р. складає 294021 грн. 70 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача вище указану суму боргу. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутністю на підставі наявних доказів та матеріалів. Відповідач у судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила. Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи доходить до наступного. Відповідно до укладеного кредитного договору від 17.06.2008р. № 490077263 [PERSON] отримав в банку кредит у сумі 324031,51 грн. із розрахунку 16,99% річних терміном користування кредитом до 17.06.2015р. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] був укладений договір поруки від 17.06.2008р. № 490077263-П. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав шляхом надання кредиту в сумі 324031,51 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку боржника. Проте вказані зобов'язання за кредитним договором позичальником не виконуються. Згідно ст.ст. 525-526 ЦК України не допускається однобічна відмова від зобов'язання або зміна умов договору, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і норм законодавства. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, яким врегульовано відносини позики. Згідно ч. 2 ст. 1050 вказаного Кодексу якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 536 цього Кодексу за користування чужими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти у розмірі, встановленому договором. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Положеннями статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У відповідності до ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Пунктом 3.4 Розділу 2, що є невід'ємною частиною кредитного договору, визначено, що в разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно умов договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Як вбачається з матеріалів справи загальний розмір неустойки, а саме пені становить 81255,00 грн. Банком розмір пені був зменшений на 11%, а саме до 8938,05 грн. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Пунктом 2.1 цього договору передбачено, що поручитель поручається за виконання боржником обов'язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. У відповідності до п. 3.1 договору поруки боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обов'язків, перелічених у статті 2 цього договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. На підставі п. 6.1 Розділу 2, що є невід'ємною частиною кредитного договору, банк має право вимагати (в тому числі в судовому порядку) від позичальника дострокового виконання зобов'язань з повернення кредиту за договором у випадках істотного порушення позичальником зобов'язань за договором, визначених цим пунктом. На виконання умов кредитного договору відповідачу та боржнику була направлена Вимога про дострокове повернення кредиту, однак до цього часу вказана вимога ними не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем та боржником зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору. Враховуючи вказане, станом на 17.09.2013р. за відповідачем виникла заборгованість в розмірі 294021,70 грн., що складається з: боргу за кредитом - 245413,58 грн., боргу по відсотках - 33189,47 грн., пені - 8938,05 грн. Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягується судовий збір у розмірі 2940,22 грн.

Outcome: approved