Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1/6 частки до ? частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. На підтвердження своїх вимог вказувала, що рішенням Полтавського районного суду м. Полтави Полтавської області від 06 листопада 2012 року колишній чоловік [PERSON] сплачує на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку щомісячно. На даний час її доходи і матеріальне становище істотно змінилися у бік зменшення. З 21 травня 2014 року вона перебуває перебуває на обліку в Полтавському районному центрі зайнятості як безробітна і отримує допомогу по безробіттю у розмірі 544,00 грн. в місяць, що і стало підставою для звернення до суду. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримувала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не прибув. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомляв та жодних заяв на адресу суду не надсилав. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України, суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є колишнім подружжям, шлюб між якими розірвано 06 листопада 2012 року. Відповідно до рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 06 листопада 2012 року відповідач [PERSON] сплачує на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину до повноліття дітей, починаючи з 05 жовтня 2012 року. (а.с.2) Відповідно до довідки Полтавського районного центру зайнятості №1661 від 08.10.2014 року [PERSON] перебуває на обліку в Полтавському районному центрі зайнятості як безробітна з 21 травня 2014 року. (а.с.3) Ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, законодавець прив'язує зміну розміру аліментів за позовом платника аліментів зі зміною, по-перше, його матеріального стану, по-друге, зміною сімейного стану, і, по-третє, погіршення здоров'я. До того ж, згідно з ст. 180 Сімейного Кодексу, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи, що у позивача погіршилось матеріальне становище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Відповідно до правил ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57- 60 ЦПК України.\~ \~ Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. В силу ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Outcome: approved