Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 03 листопада 2014 року помер його батько, [PERSON]. Він, як син, та відповідач, як дружина, є спадкоємцями за законом після померлого. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Між нами, як спадкоємцями, 21.07.2015 року було укладено договір про поділ спадкового майна, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №1601. 21.07.2015 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] мені було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого 03 листопада 2014 року [PERSON], на 1/4 частину квартири [ADDRESS]. Цього ж дня, 21.07.2015 року приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] постановою №182/02-31 відмовила в частині видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири [ADDRESS], у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності спадкодавця на квартиру. Просив суд визнати за ним право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] - в порядку спадкування за законом після померлого 03.11.2014 року батька [PERSON]. У судовому засідання представник позивача позов підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у заяві. Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечувала, просила задовольнити. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] у судове засідання не прибула, попередньо надіславши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного. Судом достовірно встановлено, що 03 листопада 2014 року помер батько позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ №277268 від 04.11.2014 року, видане Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції в Полтавській області. [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом після померлого. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS] та 16.01.2015 року заведена спадкова справа №1/2015. Між спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] 21.07.2015 року було укладено договір про поділ спадкового майна, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №1601. Договором було визначено, що [PERSON] переходить 1/2 частка квартири [ADDRESS]. Квартира [ADDRESS] належала померлому: 1/4 частка на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської ради народних депутатів 13.05.1997 року згідно з розпорядженням від 13.05.1997 року за №14348/1, зареєстрованого в Кременчуцькому міжміському бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі №М-1 за реєстровим №70, та рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05.05.2008 року у справі №2-2358/2008; 1/4 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою 18.03.2009 року, за реєстровим №5-336, згідно якого [PERSON] успадкував 1/4 частку квартири після померлої [PERSON]. 21.07.2015 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] мені було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого 03 листопада 2014 року [PERSON], на 1/4 частину квартири [ADDRESS]. Цього ж дня, 21.07.2015 року приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] постановою №182/02-31 відмовила в частині видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири [ADDRESS], оскільки право власності спадкодавця на 1/4 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою 18.03.2009 року, за реєстровим №5-336, не виникло у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на квартиру. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п. 3.1 Роз'яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять\~ усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до пп. 1.4-1.7 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5, обов'язковій державній реєстрації підлягають право власності та інші речові права на нерухоме майно, державна реєстрація прав на нерухоме майно здійснюється БТІ за місцезнаходженням обєктів нерухомого майна. У відповідності до п.3.11 вказаного положення, після внесення запису до відповідного розділу Реєстру прав реєстратор БТІ видає витяг про державну реєстрацію прав, який є невід'ємною частиною правовстановлювального документа, а у разі проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно на правовстановлювальному документі також робить відмітку (штамп) про державну реєстрацію прав за формою, визначеною у додатку 8. Оскільки [PERSON] за життя не зареєстрував право власності на 1/4 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою 18.03.2009 року, за реєстровим №5-336, здійснити державну реєстрацію прав на нерухоме майно відповідно до діючого законодавства за померлим неможливо. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до п. 5 ч. 1\~ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,\~державна реєстрація прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили. З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved