Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що надав відповідачці [PERSON] борг у загальному розмірі 45000,00 грн. та 18000,00 доларів США, про що відповідачка власноруч склала розписки від 11.05.2006 року, 17.11.2006 року, 24.11.2006 року, 01.12.2006 року, 26.10.2007 року, 30.01.2008 року, 13.10.2008 року. 08.06.2015 року він звернувся до відповідачки з письмовою вимогою про повернення грошових коштів за зазначеними вище договорами позики протягом 30 днів з моменту отримання вимоги. Оскільки його вимога про добровільне повернення боргу залишена відповідачкою без уваги, на теперішній час заборгованість залишається непогашеною, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу у розмірі 45000,00 грн. та 18000,00 доларів США, що еквівалентно 409624,33 грн., відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 238000,00 грн. та 43200,00 доларів США, що еквівалентно 983098,38 грн. та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, визначених у позовній заяві. Відповідач, належним чином повідомлена про розгляд справи, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивачем надано відповідачці у борг грошові кошти у розмірі 15000,00 грн. відповідно до розписки від 11.05.2006 року; 5000,00 грн. та 2000,00 доларів США відповідно до розписки від 17.11.2006 року; 15000,00 грн. відповідно до розписки від 24.11.2006 року; 10000,00 грн. відповідно до розписки від 01.12.2006 року; 7000,00 доларів США відповідно до розписки від 26.10.2007 року. Вказані грошові кошти [PERSON] зобов'язалася повернути за вимогою позивача та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 5% щомісячно. Також, 30.01.2008 року позивач на підставі розписки передав відповідачці грошові кошти у розмірі 4000,00 доларів США на строк один місяць, а остання, в свою чергу, зобов'язалася повернути з урахуванням винагороди за користування грошовими коштами 4250,00 доларів США. Крім того, 13.10.2008 року позивач передав відповідачці грошові кошти у розмірі 5000,00 доларів США, в той час як відповідачка зобов'язалася повернути вказані грошові кошти до 12.12.2008 року, про що власноруч склала розписку. Згідно із положеннями ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 08.06.2015 року [PERSON] направив на адресу відповідачки письмову вимогу про повернення грошових коштів за вищезазначеними договорами позики протягом 30 днів з моменту отримання вимоги, однак до теперішнього часу вимога про повернення грошових коштів відповідачкою не виконана, заборгованість за договорами позики не погашена. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідачка порушила взяті на себе зобов'язання за договором позики та до теперішнього часу не повернула отримані кошти, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики та відсотки за користування грошовими коштами. На підставі викладеного,

Outcome: approved