overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 03.06.2005року позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений шлюб. Сторони проживають разом за адресою: Запорізька область Запорізький район с.Сонячне, вул. Олександрівська, 84. Від шлюбного життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з батьками та знаходиться на їхньому утриманні. Подружнє життя [PERSON] з відповідачкою не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння та різних поглядів на життя. Шлюбні відносини припинились з початку 2015 року, а на даний час збереження їх є не можливим, оскільки це буде суперечити інтересам обох. Спорів щодо поділу спільного майна, місця проживання дитини та стягнення аліментів у сторін не має. У звязку з вищевикладеним позивач [PERSON] був вимушений звернутись до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб, який був укладений між ним та відповідачкою. В судове засідання зявився позивач [PERSON], який підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити та слухати справу без фіксації судового процесу. В судове засідання також зявилась відповідачка [PERSON], яка визнала позов в повному обсязі, про що надала до суду заяву та також просила суд при розірванні шлюбу залишити їй прізвище «Петрова» та слухати справу без фіксації судового процесу. Судом встановлено, і повністю підтверджується матеріалами справи, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 03.06.2005 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №185, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖС № 002208, від 03.06.2005 року. Від шлюбного життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією дубліката свідоцтва про народження серії І-ЖС №201759 від 07.06.2012 року, яка міститься в матеріалах справи. Шлюбні відносини між сторонами припинилися з початку 2015 року, через з відсутністю взаєморозуміння та різних поглядів на життя. Подальше сумісне життя сторони вважають не можливим. На даний момент позивач та відповідачка проживають разом але подружніх стосунків не мають Питання стосовно поділу майна подружжя, місця проживання дитини та стягнення аліментів, вирішені в добровільному порядку Відповідно до ч. 1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому суд вважає за можливе залишити відповідачці прізвище «Петрова», оскільки це відповідає вимогам закону. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] є законними, обґрунтованими, та підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 12.01.2012 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб. Від сумісного життя сторони мають малолітнього сина, 30.12.2011 року. В літа 2014 році шлюбні відносини між сторонами фактично припинились у звязку з тим, що сторони мають різні погляди на життя, у звязку з чим, між ними виникали часті сварки. Позивач зазначив, що він особисто вважає, що їх сімя розпалась остаточно, подальше їх спільне життя та збереження шлюбу з відповідачкою є не можливим, так як це буде суперечити його інтересам. В судове засідання зявився позивач [PERSON], повністю підтвердив всі обставини, які викладені в позовній заяві, пояснив, що питання про розподіл майна та стягнення аліментів на дитину в судовому порядку не розглядається. Просив суд його позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. В судове засідання була викликана відповідачка [PERSON], однак вона в судове засідання, не зявилася, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином у відповідності зі ст. 74 ЦПК України, за допомогою засобів масової інформації. Заяв або клопотань до суду не подавала. Судом встановлено, і повністю підтверджується матеріалами справи, що відповідно до дубліката свідоцтва про шлюб від 18.11.2015 р. серії І-ЖС №159747, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12.01.2012 року виконкомом Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, актовий запис №01. Від шлюбного життя сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], вказане підтверджується свідоцтвом про народження від 12.01.2012 р. серії І-ЖС №188659, копія якого міститься в матеріалах справи. Шлюбні відносини між сторонами припинилися влітку 2014 року з причини різних поглядів на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя, втрати почуття любові та поваги один до одного. Подальше сумісне життя з відповідачкою та примирення позивач вважає неможливим, оскільки це суперечить його інтересам. Зі слів позивача судом встановлено, що на час розгляду вказаної позовної заяви, спір щодо поділу майна подружжя та стягнення аліментів на утримання дитини в судовому порядку не розглядається. Відповідно до ч. 1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому суд вважає за можливе залишити позивачу [PERSON], прізвище «Ляшко», відповідачці [PERSON] «Ляшко». Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON], є законними, обґрунтованими, та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 28 грудня 2002 року він уклав шлюб з відповідачем по справі. Від спільного проживання в них народилося двоє синів: Богдан, [INFO], та Денис, [INFO]. Сімейне життя склалось невдало, внаслідок чого у вересні 2014 року він залишив сімю та почав проживати з іншою жінкою, від проживання з якою у них 23 квітня 2014 року народився син [PERSON]. В даний час він проживає в новій сімї. Примирення між ними виключається, шлюб існує формально. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\- Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради про встановлення факту родинних відносин та права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову позивач вказує, що 03 жовтня 2014 року померла її мати - [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Спадкоємцем є він - її син, за життя мати зробила заповіт 03 грудня 2004 року, зареєстрований у нотконторі за № 2-3541, по якому заповідала квартиру йому. Свого часу не звернувся до нотконтори з заявою про прийняття спадщини, бо вважав, що заповіту достатньо для вирішення питання про прийняття спадщини. Крім того, він більше року мешкав разом з матір'ю у спадковій квартирі, бо мати потребувала постійного стороннього догляду, вона була лежача хвора, що підтверджується актом від 10.10.2015 року та лікарською довідкою від 19.10.2015 року. Коли він звернувся до нотконтори, то йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину у звязку з пропуском строку. Але згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаєть\-ся таким, що прийняв спадщину. Просить встановити факт його проживання однією сімєю на час відкриття спадщини з матірю [PERSON], яка померла 03.10.2014 року за адресою м. Кривий Ріг, вул.. 23 Лютого , 93-85 та визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 30,8 кв. м., житловою 15,5, у порядку спадкування за заповітом. Позивач в судове засідання не зявилася, звернулася до суду с заявою про підтримку позову та розгляд справи в її відсутність. Відповідач Виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривому Розі ради звернувся с заявою про визнання позову та розгляд справи за відсутності їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку попереднього судового розгляду позов належить задовольнити із слідуючих обставин. Оскільки відповідач Виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривому Розі ради \-\-\-\-\-\- позов визнав, відповідно до ст.. 130 ч.4 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.. 61 ЦПК України. Правовідносини між сторонами регулюються ст. 256 ЦПК України , згідно якої суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення та ч. 3 ст. 1268 ЦК України, згідно якої спадкоємець, який постійно проживав разом спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, а тому відповідно до ст.. 1223 ЦК України суд встановлює право власності за спадкоємцями за законом. На підставі ст.ст. 1223,1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики, в обґрунтування якого вказує, що 6.02.2012р. між ним та відповідачем було укладено договір позики, заврений нотаріально, у відповідності до якого він передав відповідачу грошову позику у розмірі 125000,00 грн. зі строком повернення до 30.11.2012р. Станом на теперішній час сума позики повернута не була, у зв'язку з чим позивач просить стягнути її в судовому порядку. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача проценти відповідно до\~ст. 1048 ЦК України, розмір яких визначає на рівні облікової ставки НБУ. Згідно розрахунку, за період з 01.12.2012р. по 26.10.2015р. розмір процентів становить 10880,13 грн. (125000 грн. х 3% річних х 1059 днів : 365). Також позивач просить стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції, відповідно до\~ст. 625 ЦК України, що згідно розрахунку позивача за період прострочення з 01.12.2012 року по 30.09.2015 року включно становить 97400,00 грн. (125000грн. х 177,92 % - 125000 грн.). В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі з наведених підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому\~ЦПК України порядку, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

у листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади Бобрицької сільської ради Гадяцького району про визнання права власності на земельні ділянки (паї) в порядку спадкування за заповітом, вказуючи, що у травні 2010 року померла [PERSON], яка на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким належні їй земельні пай площею 0,220 га, 0,280 га та 1,560 га заповіла позивачу. На даний час позивач не має можливості скористатися правом на спадщину в звязку з відсутністю правоустановчих документів на земельні ділянки, що спонукало звернутися до суду з позовними вимогами про визнання права власності на земельні ділянки. В судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Також сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що 4 жовтня 2006 року в с. Бобрик Гадяцького району [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким належній їй земельні паї, що знаходяться в колективній власності СТОВ ім. Шевченка заповіла [PERSON] Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,220 га. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки складає 889,26 грн. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,280 га. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки складає 455,99 грн. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 1,560 га. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки складає 22543,83 грн. 18 травня 2010 року в с. Бобрик Гадяцького району [PERSON] померла. Згідно довідки Бобрицької сільської ради на дату смерті, [PERSON] була зареєстрована та проживала одна [INFO]. Згідно повідомлення державного нотаріуса після померлої [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] Державним нотаріусом позивачу відмовлено в оформленні спадщини на земельну ділянку після смерті [PERSON] в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Відповідно п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину. Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За таких обставин суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що позивач є спадкоємцем на земельні ділянки .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

у листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади Петрівсько-Роменської сільської ради Гадяцького району, вказуючи, що у березні 2015 року помер його батько [PERSON] Після смерті батька залишилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Інвентаризація квартири не проводилася, правоустановчі документи відсутні, в зв'язку з чим позивач не має можливості оформити право власності на спадщину, тому звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. В судове засідання сторони не зявилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі. Також сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Третя особа направила до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що [PERSON] народився 24 квітня 1967 року в с.Середняки Гадяцького району, його батьком є [PERSON] Згідно договору купівлі-продажу від 7 квітня 1993 року [PERSON] купив 1/ 2 частину будинку по вул. Геологічна, 8 в с. Петрівка-Роменська Гадяцького району. Рішенням Петрівсько-Роменської сільської ради Гадяцького району від 28 листопада 2014 року присвоєно номера квартирам, розташованим по вул. Геологічна, 8, зокрема присвоєно поштову адресу квартирі, власником якої є [PERSON] - №1. Відповідно даних технічного паспорту вартість квартири [ADDRESS] становить 15475 грн. Квартира [ADDRESS] знаходиться на землях комунальної власності Петрівсько-Роменської сільської ради. 15 березня 2015 року в с. Петрівка-Роменського Гадяцького району [PERSON] помер. Згідно довідки Петрівсько-Роменської сільської ради Гадяцького району на дату смерті, [PERSON] був зареєстрований та проживав один [INFO]. Згідно повідомлення приватного нотаріуса [PERSON] після померлого [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] Заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON] надала [PERSON] Приватним нотаріусом позивачу відмовлено в оформленні спадщини на квартиру в звязку з відсутністю на неї правовстановлюючих документів. Відповідно п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину. Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. На підставі ст. 392 ЦК України\~\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності правовстановлюючих документів. За таких обставин суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що позивач є спадкоємцем на майно померлого батька.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що т30 листопада 2009 року в с. Вапнярки Томашпільського району Вінницької області померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 1,9968 га розташована на території Паланської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, майновий пай у розмірі 1044 грн. в пайовому фонді КСП «Паланське» с. Паланка. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, однак пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини в зв»язку із складними сімейними обставинами. Просить суд позовні вимоги задовольнити. В судове засідання [PERSON] не з»явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи по суті у його відсутності, позов підтримує із наведених у позовній заяві підстав, просить суд його задовольнити. Від Паланської сільської ради надійшла заява про розгляд справи по суті у відсутності представника останньої, відповідач позов визнає, не заперечує в його задоволенні. Розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 30 листопада 2009 року в с. Вапнярки Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] Після смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,9968 га розташовану на території Паланської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, майновий пай у розмірі 1044 грн. в пайовому фонді КСП «Паланське» с. Паланка. Єдиним спадкоємцем за заповітом [PERSON] є її син [PERSON], який від прийняття спадщини не відмовився. Нотаріусом у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом позивачу відмовлено в зв»язку з пропуском шестимісячного строку подання нотаріальній конторі заяви про прийняття спадщини. Звертаючись із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, [PERSON], як на поважну причину пропущення цього строку послався на складні сімейні обставини. Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, слід погодитися з доводами позивача про поважність причин пропущення строку для прийняття спадщини в зв»язку з складними сімейними обставинами. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 11 грудня 2007 року в виконавчому комітеті Раківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області зареєстрували шлюб. Від спільного проживання в сторін народилася донька: [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя, подружніх стосунків сторони не підтримують, сімя фактично розпалася. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, направив на адресу суду заяву згідно якої позов підтримує, просить його задоволити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надіслала. Так як відповідачка, яка належним чином повідомлена і від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності в судове засідання не зявилася, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В зв'язку з відсутністю сторін судове засідання проводиться без повної фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів фіксації, відповідно до положень ст. 197 ЦПК України.. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сімя сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved