Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

У листопаді 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON], який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], та після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді автомобіля, грошових вкладів та 1/3 частини квартири [ADDRESS], яка належала йому на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 20 листопада 1995 року Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва, згідно з розпорядженням №277 від 20.11.1995 року, зареєстрованого в установленому порядку в БТІ м. Києва 28.11.1995 року за №755. Як вказує позивач, ринкова вартість [ADDRESS] становить 1430000 грн., відповідно вартість 1/6 частини квартири становить 238333 грн. Зазначає, в установлений законом строк вона звернулася до 11-ої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] та 24.05.2016 р. позивачу були видані свідоцтва про право власності на спадщину за законом лише на ? частину автомобіля та на ? частину грошових вкладів, які зберігалися в банках України, а у видачі свідоцтва на 1/6 частини спірної [ADDRESS], яка належала [PERSON] позивачу було відмовлено у зв'язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Також позивач зазначає, що надати оригінал правовстановлюючого документу на спадкову квартиру вона не має можливості, оскільки всі документи знаходяться у дочки спадкодавця - відповідача [PERSON], яка не бажає надати його державному нотаріусу. Також по цій же причині позивач не може замовити та отримати технічний паспорт на квартиру, та в неї взагалі не має ніяких документів, що стосуються квартири і отримати їх не може, оскільки не являється її співвласником та в ній не зареєстрована. Тому посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/6 частини [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. У судовому засіданні позивач позовні вимоги збільшила на суму 10000 грн. моральної шкоди, заподіяної діями відповідача до подачі та під час слухання справи у суді. При цьому під час судових дебатів підтримала тільки позовну вимогу щодо право власності на спірну квартиру. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала з мотивів, що позивач ніякого відношення до майна її батька не має. При цьому майже в усіх судових засідань вчиняла істерику, мотивуючи це тим, що вона необізнана в юриспруденції та їй не відомо її процесуальні права. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов'язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи. Ст. 44 ЦПК України зазначає, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Третя особа № 1 - [PERSON] у судовому засiданнi також позов не визнала та підтримала пояснення відповідача. Судом у відповідності до ст. 44 УЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) дії відповідача [PERSON] та 3 особи № 1 - [PERSON] буди визнані зловживанням процесуальними правами у зв'язку із їх поведінкою у судовому засіданні. Представник ГТУЮ у м. Києві в судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясував суд 21.01.2000 р. ВРАГС Ватутінського РУЮ в м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як з'ясував суд, [INFO]. помер чоловік позивача [PERSON] та батько відповідача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого 09 листопада 2015 року Серія [NUMBER], яке видано виконкомом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, а/з № 123 (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як встановлено судом та не заперечується сторонами, після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді автомобіля, грошових вкладів та 1/3 частини [ADDRESS], яка належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 20.11.1995 р. Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва, згідно з розпорядженням № 277 від 20.11.1995 р., зареєстрованого в установленому порядку в БТІ м. Києва 28.11.1995 р. за № 755. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, позивач [PERSON] в установлений законом строк звернулась до 11-ої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та 24.05.2016 р. їй та відповідачу були видані свідоцтва про право власності на спадщину за законом лише на ? частину автомобіля (а.с. 8) та на ? частину грошових вкладів, які зберігалися в банках України (а.с. 10), а у видачі свідоцтва на 1/6 частини спірної квартири було відмовлено у зв'язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно.(а.с. 12). У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається з пояснень сторін, позивач та відповідач надати суду оригінал правовстановлюючого документу на спадкову квартиру не мають можливості, оскільки існує тільки дублікат правовстановлюючого документу, так як відповідач втратила усі документи та в них існує описка щодо її імені. Таким чином суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог [PERSON] щодо право власності на 1/6 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. Вирішуючи питання щодо стягнення моральної шкоди, суд з'ясував наступне. У відповідності до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичний чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд при вирішенні питання про стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди на користь позивача [PERSON], враховує той факт, що причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача, як доньки померлого [PERSON], яка на свій розсуд робить «усе можливе», щоб не віддавати майно, яке вважає «своїм» та станом здоров'я позивача [PERSON], яка на свій розсуд вважає, що такі дії відповідача наносять їй моральну шкоду, не має, а тому з цих підстав та те, що під час судових дебатів позивач не підтримала позовну вимогу про стягнення моральної шкоди,, відмовляє у задоволенні такої вимоги. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у сумі 2383 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial