Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернулась до Червонозаводського районного суду м. Харкова із заявою про встановлення належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви було зазначено, що вона звернувшись до Основ`янського відділу Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова для оформлення пенсії, отримала відмову з посиланням на те, що в трудовій книжці зроблені виправлення прізвища. Ухвалою судді від 30.01.2019 відкрито провадження у справі. Заявник [PERSON] в судове засідання не прибула, звернулась до суду із заявою в якій просила проводити розгляд справи за її відсутністю, доводи викладені в заяві підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату слухання справи\~\~повідомлявся належним чином. У своїх письмових поясненнях представник просить слухати справу у його відсутності, проти встановлення факту належності правовстановлюючого документу не заперечую. У зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~осіб,\~які беруть\~участь у\~справі,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу,\~у відповідність\~до положень ч.2 ст.\~247 ЦПК України, судом не здійснювалося. \~ \~ \~ \~ Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] у\~квітні 2019\~року звернулась\~до Основ`янського\~відділу Слобожанського\~об`єднаного управління\~Пенсійного фонду\~України м.\~Харкова для\~оформлення пенсії,\~при цьому\~їй було\~відмовлено з\~посиланням на\~те,\~що в трудовій книжці зроблені виправлення прізвища. Як вбачається з копії трудової книжки [NUMBER] , у графі прізвище дійсно були виправлення, при цьому як вбачається зі свідоцтва про народження серія [NUMBER] у [PERSON] та [PERSON] , [INFO] народилась дитина [PERSON] . У відповідності до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за №00022410162 від 21.03.2019: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] зареєстрували шлюбу 27 січня 1979 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кегичівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №10, після державної реєстрації шлюбу, прізвище дружини зазначено [PERSON] , 5 грудня 1979 року шлюб розірвано у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ за номером актового запису №570. 16 лютого 1990 року громадяни [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану м. Харкова, актовий запис №82, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] . Способом захисту свого права заявник вибрав звернення до суду з заявою про встановлення юридичного факту факту належності. Суд вважає такий спосіб законним. Поза судовим шляхом вирішити це питання заявник не може. Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у рази їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. За приписом ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За вимогами п.5,ч.2, ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження. Згідно зі ст.315, п.6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~№ 5\~від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 12 зазначеної Постанови роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. На підставі статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з вимогами статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Суд вважає звернення [PERSON] до суду із заявою про встановлення юридичного факту законним, а заяву такою, що знайшла своє підтвердження належними та допустимими доказами та задовольняє її. На підставі викладеного,

Outcome: approved