Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

У листопаді 2013 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач зазначила, що вона 17 квітня 2014 року позичила громадянину [PERSON] згідно з його розпискою від 17 квітня 2014 року 20.000 грн., які [PERSON] зобов'язався повернути до 10.06.2014 року та сплатити відсоток в залежності від кількості людей, які відвідають захід. Проте відповідач грошові кошти за розпискою не повернув. Тому позивач просила стягнути з гр. [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість згідно розписки з урахуванням індексу інфляції у період з червня по вересень 2014 року - 21040 грн., 3% річних у розмірі 233,43 грн., а всього: 21273,43 грн. (двадцять одна тисяча двісті сімдесят три гривні43 коп.) та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. В судове засідання з'явився позивач, який підтримав вимоги зазначені в позовній заяві та просив їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання з'явився відповідач, який зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики шляхом укладання письмової розписки від 17.04.2014 року, згідно із якою відповідачем отримано від позивача у борг 20 000 грн. до 10.06.2014 року та обумовлено при цьому, що відповідач не сплачує борг, посилаючись на відсутність у нього грошових коштів. Проте, як встановлено судом і не оспорюється відповідачем останній не виконав свої зобов'язання. У відповідності до ст.ст.1046,1047,1049, 1050ЦК України передбачені умови укладення договору позики та виконання зобов'язань. За змістом ч.2 ст.1048 Кодексу про форму договору позики на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передачу боргу та умови розрахунків. За наданою позивачем письмовою розпискою відповідачем отримано борг у сумі 20.000 грн. На організацію приватної вечірки, який він зобов'язався повернути з відсотком, який залежить від кількості осіб, які мають відвідати захід, що підтверджує укладення договору позики. Приймаючи до уваги положення зазначених статей, оскільки відповідач не виконав зобов'язання, він має повернути позивачеві зазначену у розписці суму 20.000 грн. та відсоток з розрахунку кількості відвідуючих, які відвідали відвідали приватний захід. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що за умовами договору з позивачем, викладених у письмовій розписці, складеній 17.04.2014 року, відповідач мав повернути позивачу гроші, обумовлені у розписці на суму 20.000 грн. та відсоток по домоленості сторін до 10 червня 2014 року. Стосовно повернення на даний час суми, сторони не заперечують цього факту. Згідно із ст.1047 ЦК України про форму договору позики договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. (ч.1) На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Стосовно домовленості сторін щодо виплати процентів, зважаючи на те, що у період з 10.06.2014 року по 30.10.2014 року пройшло 142 дні 3% річних розрахунок за формулою (20000*3%)/365* 142=233,43. Отже 3% річних складає 233,43 (двісті тридцять три гривні) грн. 21 коп. Інфляційні збитки розраховувано за період з червня по вересень 2014 року включно, загальна сума з урахуванням індексу інфляції сума боргу складає 21040 грн. (двадцять одна тисяча сорок гривень). Згідно ч 1 ст. 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що посилання відповідача на те, що позивачем йому передано гроші у сумі 20.000 грн. 17.04.2014 року та відсотки передбачені зазначеною розпискою, які він не повернув, то з огляду на встановлені обставини суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача сума боргу з урахуванням індексу інфляції складає 21040 грн. 3% річних в сумі 233,43 грн.. А також підлягають поверненню судові витрати позивача по сплаті судового збору сумі 243,60 грн. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved