Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 25 липня 2008 року вона і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 385. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Створити міцну сім'ю їм не вдалося через різні погляди на сімейне життя. Між ними постійно виникали суперечки, вони не розуміли один одного, все це призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Приблизно шість місяців вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Їхній шлюб існує лише формально. Вона не бажає відновлювати сімейні відносини, так як у цьому немає потреби. Примирення між ними неможливе. Розірвати шлюб через органи реєстрації актів цивільного стану [PERSON] відмовляється. Спору майнового характеру між ними немає. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 25 липня 2008 року. Позивач [PERSON] у суді позов підтримала та пояснила, що з січня 2014 року вона і відповідач [PERSON] подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просила суд задовольнити позов. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 25 липня 2008 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 385. Дітей від шлюбу вони не мають. Суд встановив, що з січня 2014 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. За змістом ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі до суду даного позову [PERSON] сплатила судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., який підлягає стягненню на її користь з відповідача згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved