Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - відповідач) про припинення поруки. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.12.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] , було укладено кредитний договір №864/П/99/2007-840, згідно якого позичальнику було надано кредитні кошти в розмірі 81718,18 доларів США, зі сплатою 10,7% річних. Також відповідно до вищезазначеного договору в якості забезпечення виконання зобов`язань позичальником, 26 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки, відповідно до умов якого відповідальність боржника і поручителя є солідарною. Строк дії поруки в договорі не указаний. Відповідно п.3.3 договору кредиту позичальник вносить мінімально необхідний платіж по кредиту у визначений строк щомісячно до 10 числа кожного поточного місяця, який відповідно п. 3.3.1 становить 765,00 доларів США. Відповідно п. 4.2.4 договору кредиту банк має право вимагати дострокового виконання зобов`язань за договором кредиту в разі коли позичальник не вніс черговий мінімальний платіж. У зв`язку з тим, що у договорі поруки не встановлено строку, після якого порука припиняється, а через невиконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, а саме порушенням терміну внесення чергового платежу 20.05.2014 року, кредитор протягом 6 місяців від дня настання права вимоги не пред`явив вимоги до поручителя, позивач звернувся з цим позовом до суду. Тому позивач просив суд припинити поруку [PERSON] відповідно до договору поруки 26.12.2007 року укладеного з ПАТ «Банк Надра». Ухвалою від 14.12.2017 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Ухвалою від 03.09.2018 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. 08.05.2018 року до суду надійшов відзив відповідача на позов, в якому він просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 26.12.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] , було укладено кредитний договір №864/П/99/2007-840, згідно якого позичальнику було надано кредитні кошти в розмірі 81718,18 доларів США, зі сплатою 10,7% річних. Відповідно до вищезазначеного договору в якості забезпечення виконання зобов`язань позичальником, 26 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки, відповідно до умов якого відповідальність боржника і поручителя є солідарною. Звертаючись до суду з позовом про визнання припиненою поруки, як зобов`язання, встановленого вищенаведеним договором поруки, позивач, як на підставу для його задоволення, посилається на те, через невиконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, а саме порушенням розміру та терміну внесення чергового платежу 20.05.2014 року, його порука за договором припиналась 20.11.2014 року Відповідно п.3.3 договору кредиту позичальник вносить мінімально необхідний платіж по кредиту у визначений строк щомісячно до 10 числа кожного поточного місяця, який відповідно п. 3.3.1 становить 765,00 доларів США. Відповідно п. 4.2.4 договору кредиту банк має право вимагати дострокового виконання зобов`язань за договором кредиту в разі коли позичальник не вніс черговий мінімальний платіж. Позивач вважає, що у зв`язку з тим, що у договорі поруки не встановлено строку, після якого порука припиняється, а через невиконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, а саме порушенням терміну внесення чергового платежу 20.05.2014 року, кредитор протягом 6 місяців від дня настання права вимоги не пред`явив вимоги до поручителя, порука вважається припиненою. Відповідно ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в ч.4 ст. 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. Отже, виходячи з положень ч.4 ст. 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України у справі №6-53цс14 від 17.09.2014 року, у справі №6-933цс15 від 09.09.2015 року та у справі №6-3087цс від 23.03.2017 року. Крім того, слід зазначити, що як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.24 постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року за №5, сама по собі умова договору по дію поруки до повного виконання поручителем взятих на себе зобов`язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що порука позивача, яка виникла на підставі договору поруки від 26.12.2007 року, є такою, що припинена. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду Враховуючи наведене та

Outcome: approved