Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

У листопаді 2013 року до суду із позовною заявою звернулась [PERSON] до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 600 гривень щомісяця, починаючи стягнення з дня подання позову до суду і до закінчення сином навчання, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. В позовній заяві зазначено, що з 1993 року по 2009 рік сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім і навчається у Вінницькому національному аграрному університеті на денній формі навчання. У зв'язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки позивач самостійно утримувати сина на період навчання фінансово не спроможна, а відповідач матеріальної допомоги не надає. З підстав, зазначених вище, позивач звернулась до суду із даною позовною заявою. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, вимоги позовної заяви підтримує в повному обсязі, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений судом про час і місце розгляду справи, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають спільного сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 04 липня 1995 року Вінницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1939 (а.с. 5). Згідно з довідкою № 750, виданою 27 листопада 2013 року виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, позивач [PERSON] проживає разом зі своїм сином [PERSON] в [ADDRESS] (а.с. 7). Як вбачається з довідки № 421, виданої 10 вересня 2013 року деканатом факультету механізації сільського господарства Вінницького національного аграрного університету, [PERSON] є студентом 1 курсу денної державної форми навчання факультету механізації сільського господарства Вінницького національного аграрного університету, з терміном навчання з 01 вересня 2013 року по 2017 рік (а.с. 6). Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пунктом 20 постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене та з урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 600 гривень щомісяця, на період його навчання, починаючи стягнення з дня подання позову до суду і до закінчення ним навчання, але не довше, ніж до досягнення останнім двадцяти трьох років. Суд вважає за необхідне, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою. На підставі викладеного та

Outcome: approved