Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в обґрунтування якого зазначила, що відповідач, [PERSON] , є її батьком. Батьки розірвали шлюб 02 березня 2011 року. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 14.08.2013 р. № 502 [PERSON] , було надано дозвіл на зміну прізвища дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », на підставі якого мати отримала свідоцтво про моє народження за новим прізвищем - [PERSON] . [INFO] позивачці виповнилося 18 років. Вона є студенткою Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна та навчаюсь на 1 курсі денної форми навчання за контрактом. У зв`язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває на утриманні лише своєї матері. Наявних доходів недостатньо для задоволення моїх життєвих потреб та забезпечення повноцінної освіти. Відповідач добровільно допомогу не надає, однак є працездатною особою, тому може надавати таку допомогу. Позивачка просила суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на мою користь, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , аліменти на утримання у зв`язку з продовженням навчання в розмірі 1/4 усіх його доходів, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] , двадцяти трьох років. Відповідач копію позовної заяви з ухвалою про відкриття провадження у справі отримав 12 жовтня 2021 року, однак відзиву на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд розглядає справу за наявними матеріалами, що відповідає положенням ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач відзив на позовну заяву не надав, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином і в установленому законом порядку відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення не заперечував. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе розглядати справу за відсутністю відповідача та ухвалити заочне рішення.. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копію Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції 05.10.2013. Відповідно до довідки №857 від 12.02.2021 [PERSON] зарахована на 1 курс наказом №0210-05/1673 від 21.09.2020, вона дійсно є студентом 1 курсу економічного факультету Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна денної форми навчання за контрактом. Відповідно до умов Договору про навчання у Харківському національному університеті імені В.Н. Каразіна №СЕ-05/186/б від 01.11.2020, укладеного між [PERSON] та Харківським національним університетом імені В.Н. Каразіна, строк дії освітньої програми [PERSON] для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр - до 01.07.2023. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Стягнення аліментів на утримання повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання, є одним із способів захисту їхніх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Наведеному відповідають і роз`яснення, викладені в пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховує, що відповідач є працездатною особою, доказів щодо неможливості сплати аліментів у заявленому розмірі відповідачем не надано. Водночас позивачем належними і допустими доказами доведено наявність потреби у матеріальній допомозі. Проаналізувавши зазначені вище обставини у їх сукупності, а також враховуючи, що відповідач є працездатною особою, не спростував той факт, що має стабільний дохід, який дозволяє йому надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки сина, яка продовжує навчання, а також те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 13.04.2021 року і до закінчення навчання позивачкою, але не довше ніж до 29.01.2026 року. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved