Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

У липні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання батьківства. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що у свідоцтві про народження, виданим Саксаганським районним у м. Кривий Ріг відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Дніпро, 22 грудня 1976 року, серії [NUMBER] , в графі батько зазначено - [PERSON] , а в графі мати зазначено - [PERSON] . Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». На момент народження дитини позивач з відповідачем не перебували в зареєстрованому шлюбі. Спільної заяви батьків, заяви батька до органів РАЦС при реєстрації народження дитини подано не було, а тому запис про батька дитини був проведений згідно ст.135 СК України. [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON] [INFO] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.01.2016року. Проте позивач зазначає, що відповідач є біологічним батьком [PERSON] , тому вважає необхідним визнати його батьківство відносно неї, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача та позивач не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подавли до суду заяви з проханням розглядати справу за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти ухвалення рішення не заперечував. Відповідач до судового засідання не з`явився про дату, місце та час повідомлявся належним чином до судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, оскільки позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 04.12.1976 року Саксаганським районним у м. Кривий Ріг відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Дніпро, складено актовий запис №1722 про народження [PERSON] , матір`ю якого зазначено [PERSON] , а батьком [PERSON] . Відомості про останнього записані зі слів матері. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилась до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Відповідно до ст. 53 КпШС України, Походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Ні КпШС України, ні діючий на даний час Сімейний кодекс, не передбачають строку давності до вимог про визнання батьківства. Згідно з п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено) . На підтвердження факту батьківства позивачем надано звіт тесту ДНК на батьківство МGТ6177, встановлено, що в генопитах [PERSON] по всіх досліджуваних локусах виявлені алелі, які могли бути утворені шляхом успадкування з генотипу [PERSON] . Вирогідність підтвердження батьківства, таким чином, складає величину не менш ніж 99,9%( а.с. 6). Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що суду надано достатньо доказів, які підтверджують батьківство [PERSON] відносно доньки [PERSON] , суд вважає, що заява в частині встановлення факту батьківства є обґрунтованою, законною та доведеною, в зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Outcome: approved