Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом про визначення часток\~та визнання\~права власності\~на частку\~в спільному\~майні подружжя. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 16.01.1982 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Перебуваючи в шлюбі, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], було придбано двохкімнатну квартиру [ADDRESS]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний за рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.08.2017 p., яке набрало чинності 12.08.2017 p. 15 березня 2018 р. [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина. Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] була відкрита спадкова справа № 3/2018 та зареєстрована у Спадковому реєстрі за № 62339851.Спадкоємцями першої черги за законом є сини [PERSON] [PERSON], [PERSON], а також [PERSON], з якою померлий був одружений на день смерті. Спадкоємцем за заповітом щодо квартири № 20, розташованої в будинку № 23 по вул..Костромській в м.Дніпродзержинську, посвідченим 15.12.2012 р. приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] є [PERSON]. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на 1/2 частку квартири № 20, розташованої за адресою: м.Кам'янське, вул.Костромська. 23. однак постановою за вихідним № 58/02-14 від 15.05.2018 р. Позивачу було відмовлено у видачі вищевказаного свідоцтва на підставі того, що шлюб між Позивачем і Померлим був раніше розірваний, а видача колишній дружині, колишньому чоловіку свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя не передбачена чинним законодавством України і не підпадає під дію ст.71 Закону України «Про нотаріат». Позивач вважає, що квартира №20, розташована за адресою: м.Кам'янське, вул.Костромська. 23 є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки на момент підписання договору купівлі-продажу [PERSON] 05.12.2009 року [PERSON] та [PERSON] знаходились в зареєстрованому шлюбі. Тому просить\~суд визначити,\~що частка\~померлого [PERSON] в праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру становила ?. Визначити за [PERSON] ? частку в праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру та визнати право власності на неї. Представник позивачки у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність та відсутність позивачки, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка звернулась до суду з письмовою заявою, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Треті особи в судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечували. Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та надані докази\~дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка з 16.01.1982 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії IІ-КИ № 454845 (а.с. 11). В період шлюбу, а саме 05.12.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купвлі-продажу квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 1073, згідно якого [PERSON] придбав квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 36,1 кв.м., житловою площею 23,5 кв.м., яка складається з двох жилих кімнат, розташованої на пятому поверсі житлового будинку (а.с. 19). Спірну квартиру було зареєстровано 25.01.2010 року в ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» за [PERSON], про що в книзі 129 був зроблений запис № 21593, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 21). 01.08.2017p. за рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська шлюб між [PERSON] та [PERSON]С було розірвано. Рішення набрало чинності 12.08.2017 p. (а.с.12) 15 березня 2018 р. [PERSON] помер, про що 19.03.2018 р. в Книзі актів про смерть зроблено відповідний запис № 337, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 19.03.2018 р. Заводським районним у м.Кам'янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Дніпропетровській області (а.с.13), після його смерті відкрилася спадщина. Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] була відкрита спадкова справа № 3/2018 та зареєстрована у Спадковому реєстрі за № 62339851. Спадкоємцями першої черги за законом є сини померлого [PERSON] [PERSON], [PERSON], а також [PERSON], з якою померлий був одружений на день смерті. Спадкоємцем за заповітом щодо квартири № 20, розташованої в будинку № 23 по вул..Костромській в м.Дніпродзержинську, посвідченим 15.12.2012 р. приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] є [PERSON] (а.с.17). Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на 1/2 частку квартири № 20, розташованої за адресою: м.Кам'янське, вул.Костромська. 23. Однак постановою за вихідним № 58/02-14 від 15.05.2018 р. позивачці було відмовлено у видачі вищевказаного свідоцтва на підставі того, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був раніше розірваний, а видача колишній дружині, колишньому чоловіку свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя не передбачена чинним законодавством України і не підпадає під дію ст.71 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до ст.ст.60,61 СК України, майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Подружжя має рівні права на майно. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63\~СК\~України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Відповідно до частини 1 статті 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Відповідно до ч.3 ст.368\~Цивільного КодексуУкраїни, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст. 372Цивільного кодексуУкраїни\~визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Частиною 1\~ст. 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на ч. 1\~ст. 82 ЦПК України\~обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~не підлягають\~доказуванню,\~якщо суд\~не має\~обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Приймаючи до уваги позицію відповідача, який визнав позов в повному обсязі,

Outcome: approved