overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. До судового засідання відповідач надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 05.10.2012 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1469 Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] народження,[PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання представник позивача надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що містяться відповідні документи в матеріалах справи. Заяв, заперечень, клопотань суду не надав, в зв'язку з чим суд визнає його неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у його відсутності по наявним в справі доказам та постановити рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 28.01.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 78. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] народження,[PERSON], [INFO]. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначив, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть його інтересам. До судового засідання позивач надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. До судового засідання відповідач надав заяву з проханням розглядати справу без її участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 02.07.2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 830. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя та виховання дитини. Від шлюбу дітей не мають. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначив, що подальше спільне життя з відповідачкою та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть його інтересам. До судового засідання позивач надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що містяться відповідні документи в матеріалах справи. Заяв, заперечень, клопотань суду не надав, в зв'язку з чим суд визнає його неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у його відсутності по наявним в справі доказам та постановити рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 27.12.2003 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2171. Від шлюбу дітей не мають. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати. В обгрунтування позову послався на те, що 12.07.2007 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, остання стала зловживати спиртними напоями, що стало основною причиною сварок та конфліктів, що призвело до припинення шлюбних стосунків. Вказує, що втратив до останньої почуття любові та поваги. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала з підстав, зазначених у ньому. Відповідач у судовому засіданні позов визнала повністю, на розірвання шлюбу погоджується. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Також відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене та згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати. На обґрунтування позовних вимог послався на те, що 21.07.1982 був укладений шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них є троє дітей, які на даний час є повнолітніми. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємопорозуміння та різні погляди на життя та сімю. Вказує, що з відповідачем вони протягом шістнадцяти років разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Їх сімя розпалася остаточно і шанси її збереження втрачено. У нього є інша жінка, з якою він має намір створити сімю. Сторони в судове засідання не зявились. [PERSON] змісту позовної заяви видно, що позивач просить розгляд справи провести у його відсутності. Відповідач подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, у якій вказала що позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.07.1982 року. Від подружнього життя у сторін є троє дітей, які на час розгляду справи є повнолітніми. Сімейне життя в сторін не склалося, протягом шістнадцяти років проживають окремо, спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Таким чином, позов слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати. На обгрунтування позову послався на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 02.11.2013 року. Від подружнього життя дітей не мають. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки та непорозуміння. Протягом останніх семи місяців сім'я існує лише формально, втратили один до одного почуття любові та поваги. Стверджує, що відповідач не бажає подати заяву до державного органу реєстрації актів цивільного стану про розірвання шлюбу, тому змушений звернутися в суд. Позивач у судове засідання не з'явився, подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судові засідання двічі підряд не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Як передбачено ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.11.2013 року. Від подружнього життя сторони дітей не мають. Сімейне життя в сторін не склалося, позивач втратив до відповідача почуття любові та поваги. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Враховуючи задоволення позову в повному обсязі суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати. На обгрунтування позову послався на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 19.10.1991 року. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, проживають протягом останніх 15 років окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб з відповідачем носить формальний характер. Позивач у судове засідання не з'явився, подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судові засідання двічі підряд не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Як передбачено ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.10.1991 року. Сімейне життя в сторін не склалося, позивач втратив до відповідача почуття любові та поваги, протягом останніх 15 років проживають окремо, спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Враховуючи задоволення позову в повному обсязі суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 05 червня 2004 року Третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис за №156, зазначивши в його обґрунтування, що шлюб між ними зареєстровано 05.06.2004 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. Подружнє життя між ним та відповідачкою не склалося та на протязі останніх восьми місяців разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Шлюб між ними існує формально, оскільки на теперішній час в кожного з них нова сім'я. Крім того, у нього є жінка, з якою у них невдовзі народиться спільна дитина та з якою він бажає офіційно зареєструвати стосунки. Примирення між ним та відповідачкою не можливе та строк на примирення просить не надавати. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, направивши на адресу суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом установлено, що 05.06.2004 року Третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис за №156. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - Пара, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно. /а.с.7/ Виходячи з позовної заяви суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні та вони проживають окремо на протязі останніх восьми місяців, на теперішній час у кожного з них інші сім'ї, тому збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 20.07.2008 року Фонтанською сільською радою Комінтернівського району Одеської області, актовий запис за №16, в обґрунтування якого зазначив, що подружнє життя з відповідачкою у них не склалося через різні погляди на сімейне життя, тому з січня 2015 року перестали підтримувати подружні стосунки та стали проживати окремо. Від шлюбу у них є неповнолітній син - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати разом із матір'ю. Питання щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини між ними вирішено в позасудовому порядку. На його думку подальше збереження сім'ї неможливе, тому просить строк на примирення не надавати. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, направивши на адресу суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом установлено, що 20.07.2008 року Фонтанською сільською радою Комінтернівського району Одеської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис за №16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. /а.с.11/ Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. /а.с.12/ Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з позовної заяви суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні ще з січня 2015 року, сторони спільного господарства не ведуть та мешкають окремо, тому збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам їх неповнолітньої дитини, у зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved