Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

У\~\~липні 2017 року\~\~Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути\~\~з [PERSON]\~\~ на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н\~\~від 04.02.2011 р. в розмірі\~11266 (одинадцять тисяч двісті шістдесят шість) гривень 25 копійок та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 04 лютого 2011 року між\~\~ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON]\~був укладений\~\~кредитний договір № б/н, відповідно до якого вона отримала кредит у розмірі 300,00 гривень у вигляді\~\~встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобовязалася забезпечити\~\~повернення\~\~кредиту на позичковий рахунок та щомісячну сплату нарахованих відсотків. Але відповідачем не виконані вимоги в повному обсязі, про що свідчить наявна заборгованість. Станом на 31 березня 2017 року відповідач має заборгованість в розмірі 11266 (одинадцять тисяч двісті шістдесят шість) гривень 25 копійок, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом\~1413 гривень 88 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом\~8839 гривень 69 коп.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень 00 коп. - штраф (фіксована частина); 512 гривень 68 коп. -\~штраф (процентна складова). Посилаючись на порушення умов кредитного договору та у звязку з чим виникла необхідність захисту свого порушеного права, позивач звернувся до суду з зазначеними вимогами та, враховуючи наведені обставини, наполягає на їх задоволенні. В наданій до суду позовній заяві представник позивача просить суд розглянути справу без участі представника ПАТ КБ «ПриватБанк», зазначивши, що позовні\~\~ вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити, не заперечує проти\~\~ухвалення\~\~заочного\~рішення. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала частково, через свого представника за довіреністю [PERSON] надала письмові заперечення, в яких просить суд частково задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» і стягнути з неї на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.02.2011 р. у розмірі 3100,05 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 1413,88 грн., заборгованості по процентам у розмірі 1686,17 грн., а також відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» в стягненні штрафів (фіксованої частини і процентної складової), застосувавши спеціальну позовну давність. Відповідач [PERSON] заперечує проти розміру нарахованих Банком відсотків, який не відповідає умовам кредитного договору, і надала суду розрахунок за загальновстановленою формулою «Тіло кредиту* Процентна ставка / 100 / Кількість днів у році * Кількість днів, за які здійснюється нарахування». Згідно наданого розрахунку за період з 04.02.2011 р. по 31.03.2017 р. заборгованість по процентам за кредитним договором № б/н від 04.02.2011 р. становить 1686,17 грн. Представник за довіреністю [PERSON] в заяві від 30.11.2017 року просила справу розглянути без її і відповідача участі та без застосування засобів технічної фіксації. Cуд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі наявних у справі даних і доказів. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 лютого 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] на підставі особистої заяви відповідача\~був укладений кредитний договір № б/н про надання кредиту у розмірі 300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на\~\~платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач умов кредитного договору в частині повернення кредиту та погашення відсотків за кредитним договором не виконала в повному обсязі, чим порушила умови кредитного договору і вимоги чинного законодавства України. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з умовами кредитного договору Позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту в розмірі та в строки, визначені тарифами, та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлена відповідальність за порушення строку повернення кредиту та процентів за користування ним. Із матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобовязання виконав у повному обсязі, випустивши та надавши відповідачу кредитну картку із встановленим лімітом кредитних коштів у розмірі 300,00 грн., яку відповідач отримала та використала кредитні кошти в своїх цілях. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. Кредит відповідачем сплачувався не в повному обсязі, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Із матеріалів справи вбачається, що у порушення умов кредитного договору № б/н від 04.02.2011 р., позичальник свої зобовязання виконувала неналежним чином, у звязку з чим станом на 31.03.2017 .р утворилася заборгованість в розмірі 11266 (одинадцять тисяч двісті шістдесят шість) гривень 25 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом 1413 гривень 88 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом 8839 гривень 69 коп.; а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень 00 коп. - штраф (фіксована частина); 512 гривень 68 коп. - штраф (процентна складова). Частиною 2 статті 536 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Із матеріалів\~справи вбачається,\~що кредитним\~договором, який складається з Заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів був установлений розмір процентної ставки: 2,5% на місяць, з 01.09.2014 р. процентна ставка збільшилася до 2,9% на місяць, а з 01.04.2015 р. 3,6% на місяць. Згідно наданих суду представником відповідача письмових заперечень, відповідач [PERSON] визнала суму заборгованості за кредитом у розмірі 1413 гривень 88 коп. та суму заборгованості за процентами у розмірі 1686,17 грн., надавши в письмових запереченнях розрахунок відсотків за період з 04.02.2011 р. по 31.03.2017 р. відповідно до формули розрахунку відсотків «Тіло кредиту* Процентна ставка / 100 / Кількість днів у році * Кількість днів, за які здійснюється нарахування». Дослідивши кредитний договір, розрахунок заборгованості, наданий позивачем, та розрахунок процентів, здійснений відповідачем в письмових запереченнях, суд дійшов висновку, що розмір заборгованості по процентам, який ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача, перебільшений і не відповідає умовам кредитного договору. Вирішуючи питання про розмір заборгованості по процентам, суд погоджується із розрахунками, наданими відповідачем по справі, які вважає обґрунтованими та такими, що підтверджуються наданими суду доказами, та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи те,\~що позивач\~не надав\~інших доказів\~нарахування процентів\~відповідно до\~умов кредитного\~договору,\~суд приходить\~до висновку\~про те,\~що стягненню\~з відповідача\~[PERSON]\~підлягає розмір заборгованості за відсотками - 1686,17 грн., визнаний відповідачем. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафів (фіксованої частини та процентної складової) у розмірі 1012,68 грн., суд виходить з наступного. Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні Клієнтом строку платежів за будь-яким грошовим зобовязанням, передбаченим цим договором, більше, ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500,00 грн.+5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. Штраф враховується на окремому рахунку і підлягає сплаті в першу чергу. Відповідно до ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Поняття спеціальної позовної давності викладене в ст.258 Цивільного кодексу України, яка застосовується до окремих видів вимог. Так, спеціальна позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ст.ст.253, 254 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. З наданого позивачем розрахунку заборгованості та Умов і правил надання банківських послуг вбачається, що штрафи (фіксована частина і процентна складова) були нараховані 29.09.2014 р., а саме через 30 днів після утворення простроченої заборгованості, датою утворення якої, згідно розрахунку заборгованості, є 29.08.2014 р., таким чином строк спеціальної давності щодо вимоги про стягнення штрафів сплинув 29.09.2015 р. тоді, як Банк звернувся до суду з позовною заявою лише в липні 2017 р., пропустивши встановлений ЦК України строк спеціальної позовної давності. Відповідно до частин 3,4 статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач в наданих суду письмових запереченнях заявив про застосування строку спеціальної позовної давності щодо позовних вимог про стягнення штрафів. Таким чином, суд приходить до висновку про доцільність застосування строку спеціальної позовної давності до позовних вимог про стягнення штрафів: фіксованої частини у розмірі 500,00 гривень та процентної складової у розмірі 512,68 гривень. Тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором № б/н від 04.02.2011 р. у розмірі 3100,05 грн. При розподілі судових витрат суд враховує, що позов задоволено частково, тому судові витрати\~\~підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial