overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту родинних відносин. Свою заяву обґрунтовує тим, що 07 жовтня 2014 року помер його брат, [PERSON], [INFO]. Заявник зазначає, що у звязку з тим, що брат страждав на хронічний алкоголізм, які інколи закінчувалися приступами агресії, знищив документи, які підтверджують родинні відносини між заявником та [PERSON] В грудні 2009 року [PERSON] зареєструвався на жилу площу свого брата [ADDRESS], де наразі мешкає. Заявник зазначає, що від встановлення факту родинних відносин залежить виникнення його цивільних прав та обовязків, пов»язаних зі смертю брата. Враховуючи викладене, заявник просить встановити факт родинних відносин, а саме: що [PERSON], [INFO] доводиться двоюрідним братом [PERSON], [INFO], який помер 07жовтня 2014 року. В судовому засіданні представник просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Амур-Нижньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши думку сторін та дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 07 жовтня 2014 року помер [PERSON], [INFO], який проживав за адресою: [INFO]. В грудні 2009 року за згодою [PERSON], [PERSON] зареєструвався на жилу площу квартири [ADDRESS], 8 кв. 12. [PERSON] доводиться [PERSON] рідним братом по батьку, що підтверджується дипломом про вищу освіту, виданим [PERSON], Свідоцтвом про зміну прізвища з [PERSON] на [PERSON], Свідоцтвом про укладення шлюбу показами свідків: [PERSON], [PERSON]. Відповідно до п. 1 ч.1 ст.256 ЦК України, суди розглядають справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки від встановлення факту залежить виникнення цивільних прав та обовязків заявника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

у листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначив, що 06 січня 1990 року відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, зареєстровано шлюб, між ним та відповідачем, про що зроблено актовий запис № 11. Від цього шлюбу мають повнолітнього сина 1992 року народження. З 1993 року сторони шлюбно-сімейних відносин не підтримують, більше п'ятнадцять років спільно не проживають, не пов'язані спільним побутом, шлюб носить формальний характер, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Позивач створив іншу сім'ю і бажає зареєструвати фактичні існуючі шлюбні відносини, просить шлюб розірвати. Позивач подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позов підтримує, наполягає на задоволенні позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач будучи належним чином повідомленою про час та день розгляду справи в судове засідання не з'явилася, клопотань про відкладення розгляду справи завчасно до суду не надходило У зв'язку з цим суд, з урахуванням думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, вповідно до ст.224 ЦПК України, ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 06 січня 1990 року відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 11. Від цього шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З 1993 року сторони шлюбно-сімейних відносин не підтримують, з цього ж часу спільно не проживають, не пов'язані спільним побутом. Позивач вважає, що шлюб між ними існує формально та суперечить його інтересам оскільки створив іншу сім'ю і бажає зареєструвати фактичні існуючі шлюбні відносини. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому вважає не надавати сторонам строк для примирення, шлюб розірвати. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 640 грн. (а.с. 1). На підставі наведеного, ст.ст. 21, 24, 104, 105, 110, 112, СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

у листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначив, що 20 травня 1997 року Раковецькою сільською радою Богородчанського району Івано-Франківської області, зареєстровано шлюб, між ним та відповідачем, про що зроблено запис № 5. Від цього шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Спільне подружнє життя сторін не склалося, останні шість років сторони спільно не проживають, не пов'язані спільним побутом, шлюб носить формальний характер, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, просить шлюб розірвати. Крім цього позивач є батьком [PERSON] [INFO], який не є спільною дитиною сторін у справі. Позивач подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позов підтримує, наполягає на задоволенні позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач будучи належним чином повідомленою про час та день розгляду справи в судове засідання не з'явилася, клопотань про відкладення розгляду справи завчасно до суду не надходило У зв'язку з цим суд, з урахуванням думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, вповідно до ст.224 ЦПК України, ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 20 травня 1997 року Раковецькою сільською радою Богородчанського району Івано-Франківської області, зареєстровано шлюб, про що зроблено запис № 5. Від цього шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Сімейне життя сторін не склалося, останні шість років сторони спільно не проживають, з цього ж часу припинені сімейно-шлюбні відносини, не пов'язані спільним побутом. Позивач вважає, що шлюб між ними існує формально та суперечить його інтересам. Позивач є батьком малолітнього сина - [PERSON] [INFO], який не є спільною дитиною сторін у справі. (а.с. 4). За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому вважає не надавати сторонам строк для примирення, шлюб розірвати. На підставі наведеного, ст.ст. 21, 24, 104, 105, 110, 112, СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача суму у розмірі 149698,00 грн. за договором позики від 19.08.2015 та 1496,99 грн. витрат з оплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на виконання умов договору позики, укладеного 19.08.2015 з [PERSON], ним було надано останньому грошові кошти. Оскільки [PERSON] умови договору щодо вчасного повернення позикових коштів не виконуються, позивач просив задовольнити позов. Позивач у судовому засіданні позов з викладених у ньому підстав підтримав та просив задовольнити, проти заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце, день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, заяви, клопотання не подавалися. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши обґрунтування позивача, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, оцінивши їх у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 19.08.2015 позивачем та відповідачем укладено договір позики, на виконання умов якого позичальнику надано грошові кошти у сумі 4000 тисячі доларів США та 1700 Євро, які останній зобов'язався повернути до 01.07.2016 /а. с. 6/. В обумовлені договором строки відповідач своїх зобов'язань за договором позики від 19.08.2015 не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 149698,00 грн., що є еквівалентом суми позики у розмірі 4000 тисячі доларів США та 1700 Євро за курсом НБУ станом на час подання позовної заяви. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 ЦК України встановлено, що у разі, якщо у зобов'язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у межах заявлених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 1496,99 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 04 червня 2011 року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя не склалося , в сім'ї постійно виникають сварки та суперечки. Спільне господарство не ведуть, шлюб фактично розпався, подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим. Примирення між ними не можливе. В судове засідання позивач надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 червня 2011 року Василівською сільською радою Каховського району, про що складено відповідний актовий запис за № 5. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу дітей не мають. Враховуючи той факт, що позивач категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу та повідомив про те, що подружжя окремо проживають, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною заявою, вказавши, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON], [INFO], з яким вона перебувала в шлюбі, зареєстрованому 25 квітня 1950 року в міському бюро ЗАГСу м. Кіровобада Азербайджанської ССР, актовий запис № 254. З [PERSON] вона проживала постійно до часу його смерті. Її чоловік був військовим пенсіонером і отримував військову пенсію. Після смерті чоловіка вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про переоформлення пенсії по втраті годувальника та щодо виплати грошової допомоги у разі смерті чоловіка. Під час прийняття у неї документів з'ясувалося що існують розбіжності в документах, а саме в свідоцтві про шлюб з [PERSON] її рік народження помилково вказаний - «1929», замість «1930»року, що підтверджується відповіддю начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області пенсійного забезпечення військовослужбовців та працівників силових структур від 27.10. 2016 року № 7736/03. У відповіді вказано, що згідно п.12 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07. 1992 року № 393 право на отримання одноразової грошової допомоги має дружина незалежно від віку і працездатності - в розмірі тримісячної пенсії годувальника. В зв'язку з тим, що її дата народження в свідоцтві про шлюб не співпадає з даними у її паспорті, їй було відмовлено у видачі грошової допомоги. Позасудовим шляхом виправити помилки вона не може, просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - свідоцтва про шлюб. До судового засідання заявник та її представник не з'явились, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутність. Представники заінтересованих осіб - Управління Пенсійного фонду в Комунрському районі м. Запоріжжя, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до суду не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 3 серпня 1991 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сімєю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримав позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] визнає позов та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові до-кази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 3 серпня 1991 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у відділі ЗАГС Бориспільського міськвиконкому Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис №268. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії IV-БК №349968 від 3 серпня 1991 року (а.с.9). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтує-ться на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з даною заявою, в якій зазначив, що у звязку із досягненням пенсійного віку він отримав право на призначення пенсії та звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області, але йому було відмовлено у прийнятті документів, оскільки при заповненні трудової книжки на титульній сторінці трудової книжки його прізвище (на російській мові) заповнено не правильно.\~ Просив встановити факт приналежності йому трудової книжки, оскільки встановлення даного факту йому необхідно для призначення пенсії. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги заяви підтримав у повному обсязі. Заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області, в судове засідання уповноваженого представника не направив, надав заяву про розгляд справи без участі представника управління, просили прийняти рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, вважає вимоги заяви обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ГД № 270895 від 17 грудня 1957 року (а.с. 5),\~ диплома Я-I № 154805 від 28 лютого 1977 року (а.с. 7), прізвище заявника на (російській мові ) «Кривошея». Трудова книжка\~ від 20.07.1976 року видана на імя (на російській мові) «[PERSON], [INFO]». Правонаступник підприємства, яке видало трудову книжку ЗАТ «Сватівський молочний завод» нині ліквідовано, що підтверджено відповідним рішенням суду (а.с. 9), отже внести виправлення у трудову книжку неможливо. З урахуванням наведеного, оцінюючи всі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вищезазначені трудова книжка та архівні довідки належать заявнику, а різниця у викладені його ім'я обумовлена допущеною помилкою при заповненні трудової книжки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-05 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт, що трудова книжка колгоспника [NUMBER] від 10.05.1982 року, яка видана на ім'я [PERSON], належить [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області для оформлення пенсії по інвалідності, але йому було відмовлено з посиланням на те, що прізвище в трудовій книжці не збігається з прізвищем у паспорті, тому він змушений звертатися до суду з вказаною заявою. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву від 06.01.2017 року, якою заяву підтримав, просив розглянути справу без його участі. Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області в судове засідання не з'явилася, подала до суду клопотання від 19.12.2016 року, яким не заперечувала проти задоволення вказаної заяви, просила розглянути справу без участі представника пенсійного фонду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обгрунтовою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначенні в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Вказаний факт підтверджується копією паспорта [PERSON], копією свідоцтва про народження від 19.02.1968 року, копією диплома [NUMBER] від 28.02.1977 року, копією довідки Здолбунівського районного центру зайнятості від 08.11.2016 року, копіями архівних довідок №882, №883, №885 Здолбунівської державної адміністрації від 09.11.2016 року. Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для оформлення пенсії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

у листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, вказуючи, що у [INFO] року померла його тітка [PERSON], яка була рідною сестрою батька заявника [PERSON] Після смерті тітки залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, інших спадкоємців окрім заявника немає. Оформити документи про право на спадщину [PERSON] не має можливості, так як немає можливості довести ступінь родинного зв'язку батька з тіткою [PERSON], за відсутності її свідоцтва про одруження, тому звернувся до суду. [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримав заяву, суду пояснив, що через відсутність актового запису про одруження [PERSON], [PERSON] не може довести ступінь родинного зв'язку з [PERSON], з метою отримання спадщини після смерті тітки. Просив встановити факт родинних відносин між [PERSON] та його тіткою [PERSON] Ручківська сільська рада направила до суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення заяви не заперечує. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] по відношенню до [PERSON] є тіткою, а останній до неї племінником. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року в с. Ручки Гадяцького району, його батьком є [PERSON] Відповідно повідомлення відділу ДРАЦС Гадяцького ГТУЮ згідно поновленого актового запису про народження № 171 від 30.06.1972р. по Гадяцькому районному відділу ДРАЦС на [PERSON], [INFO], значиться в графі батько вказано - [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до архівної довідки Державного архіву Полтавської області у метричній книзі для запису народжених, одружених, померлих парафіян Різдво-Богородицької православної церкви с. Ручки Гадяцького повіту за 1908 рік є метричний запис про народження та хрещення 2 квітня 1908 року [PERSON], сина козака [PERSON] [PERSON] та його законної дружини [PERSON]. [INFO] року в с. Ручки Гадяцького району [PERSON] помер. [INFO] року в с. Ручки Гадяцького району [PERSON] померла. Відповідно довідки Ручківської сільської ради на дату смерті [PERSON], була зареєстрована та проживала [INFO] разом з [PERSON], який не є родичем померлій. Як вбачається з виписок з по господарської книги Ручківської сільської ради за 1944 - 1946 роки, 1953-1957 роки в господарстві [PERSON] [PERSON]. проживали син - [PERSON], дочка [PERSON] [PERSON] Відповідно до архівної довідки Державного архіву Полтавської області та повідомлення відділу ДРАЦС Гадяцького ГТУЮ актового запису про шлюб [PERSON] немає. За наведених обставин суд вважає, що судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що [PERSON] є тіткою [PERSON] Встановлення даного факту має юридичне значення, так як заявник не може скористатися правом на спадщину за відсутності документів, що підтверджують його родинні відносини з тіткою [PERSON], тому заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved