Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

У липні 2015 року Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» (далі по тексту - Позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - Відповідач) про стягнення заборгованості за договором. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 27 квітня 2012 року сторони уклали договір № 120416102 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу, згідно умовами якого Клієнт (Відповідач) бере участь в системі LeaseIT зокрема отримує ІТ - обладнання та інші товари від Посточальників - учасників системи LeaseIT, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним Клієнтом пакетом фінансування LeaseIT, а Оператор LeaseIT (Позивач), зобов'язується на підставі Договору забезпечити передачу Клієнту ІТ - обладнання обраним Клієнтом Постачальником та надання Клієнту послуг, за умови виконання Клієнтом вимог, передбачених Пакетом LeaseIT. Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 5 648,00 грн. Пунктом п. 6.2. Правил визначено, що строк, протягом якого Клієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі обладнання Клієнту, і закінчується в останній день останнього календарного місяця встановленого Пакетом LeaseIT строку. В порушення умов Договору Відповідач несвоєчасно і не в повному обсязі здійснює щомісячне погашення заборгованості по Договору що і зумовило Позивача звернутися до суду з даним позовом та в позовних вимогах просив стягнути з [PERSON] на користь товариства заборгованість в розмірі 23 605,57 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 47). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 49). Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання відповідачем позовних вимог прийнято судом. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 27 квітня 2012 року сторони уклали договір № 120416102 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу далі по тексту - Договір). Згідно п. 1 Договору Клієнт (Відповідач) бере участь в системі LeaseIT зокрема отримує ІТ - обладнання та інші товари від Посточальників - учасників системи LeaseIT, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним Клієнтом пакетом фінансування LeaseIT, а Оператор LeaseIT (Позивач), зобов'язується на підставі Договору забезпечити передачу Клієнту ІТ - обладнання обраним Клієнтом Постачальником та надання Клієнту послуг, за умови виконання Клієнтом вимог, передбачених Пакетом LeaseIT. Відповідно до п. 1.2. Договору порядок отримання ІТ - обладнання, інших товарів та послуг Клієнтом визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT. Пунктом 8.7. Договору Відповідач підтвердив, що з Правилами ознайомлений, зміст Правил йому зрозумілий, і він погоджується їх дотримуватись і виконувати. На підставі п. 2.2. Договору, а також п. 4.9. Правил, Позивач надав Відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Про передачу обладнання свідчить Акт приймання-передачі майна № 120416102 від 03.05.2012 р. Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 5 648,00 грн. Пунктом п. 6.2. Правил визначено, що строк, протягом якого Клієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі обладнання Клієнту, і закінчується в останній день останнього календарного місяця встановленого Пакетом LeaseIT строку. В порушення умов Договору Відповідач несвоєчасно і не в повному обсязі здійснює щомісячне погашення заборгованості по Договору. Згідно з ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором чи законом. Згідно з вимогами ст.ст. 1049, 1054 Цивільного кодексу України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві надану ним позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором та сплатити проценти за його використання. Також, згідно із ст. 1050 Цивільного Кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Станом на 18.08.2015 р. заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 23 605,57 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості (а.с. 41). Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання не виконані з вини відповідача. В судовому засіданні відповідач визнав позовні вимоги обґрунтованими та не заперечував проти них, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору в сумі 243,60 грн. (а.с. 36).

Outcome: approved