Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

У липні 2019 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 19.08.2011 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції вона зареєструвала з відповідачем шлюб, актовий запис № 402. Від вказаного шлюбу [INFO] народився син - [PERSON] , який мешкає разом з нею. Сумісне життя з відповідачем припинилося з листопада 2015 року, після чого відповідач зібрав свої особисті речі та пішов з квартири. Позивачка зазначила, що причиною розірвання шлюбу стало те, що після народження спільної дитини, відповідач почав бити її та її сина від першого шлюбу, постійно принижувати як жінку, застосовувати фізичне та психологічне насилля. До того ж відповідач повсякчас вживає алкогольні напої після чого вчиняє сварки та бійки. Шлюб носить суто формальний характер, примирення не можливе, оскільки це буде суперечити її інтересам. Позивачка просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на свою користь судовий збір, сплачений у зв`язку зі зверненням з вказаним позовом до суду. В підготовче судове засідання сторони не з`явились, надали суду заяви в яких, просять суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримує, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 19.08.2011 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 402. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , яки проживає з позивачкою. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved