Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувала тим, що вона із 10 січня 2003 року по 18 лютого 2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу проживає разом із нею. Вона матеріально утримує дитину, піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач безпідставно чинить їй перешкоди у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров'я дитини та її розвиток. Зокрема, він відмовляється надавати дозвіл на тимчасовий виїзд [PERSON], [INFO], за кордон для оздоровлення та відпочинку. Просить суд: надати дозвіл на виїзд із України [PERSON], [INFO], у супроводі її матері [PERSON], без згоди та супроводу батька [PERSON], до Російської Федерації, Республіки Білорусь, країн Європи та/або Європейського союзу, в тому числі, але не виключно, до Республіки Болгарія, Республіки Румунія, Республіки Австрія, Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, Грецької Республіки, Королівства Іспанії, Італійської Республіки, Республіки Кіпр, Федеративної Республіки Німеччини, Республіки Польща, Республіки Словаччина, Республіки Угорщина, Фінляндської Республіки, Французької Республіки, Чеської Республіки, Литовської Республіки, Латвійської Республіки, Турецької Республіки, Республіки Хорватія, Чорногорії, а також до Арабської Республіки Єгипет, Грузії, Тунісу, Об'єднаних Арабських Еміратів, Королівства Таїланд, Республіки Шрі-Ланка, Республіки Індія, Китайської Народної Республіки, Республіки В'єтнам - у періоди із 01 січня по 28 лютого, із 05 березня по 31 травня, із 01 червня по 31 серпня, із 05 вересня по 30 листопада, із 05 грудня по 31 грудня кожного календарного року до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку. Крім того, просить дозволити оформлення (виготовлення) проїзного документу [PERSON], [INFO], без згоди (заяви) батька [PERSON] строком дії до досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Надала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримуються, проти заочного розгляду справи заперечень немає. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки до суду не повідомлені. У судове засідання третя особа виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області, як орган опіки та піклування, представника не направив. До суду надійшло письмове клопотання від представника цієї третьої особи Сундук Л.В. про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримуються, проти розгляду справи у порядку заочного провадження заперечень не має. Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти й відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебували у зареєстрованому шлюбі із 10 січня 2003 року (а.с.10). [INFO] народилася [PERSON]. Батько: [PERSON]. Мати: [PERSON] (а.с.11). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2011 року в цивільній справі № 2-736/11 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], який 10 січня 2003 року був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міського управління юстиції Київської області, про що у Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 06. Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишене - «[PERSON]» (а.с.12). [PERSON], [INFO], проживає із матір'ю [PERSON] (а.с. 13-34). 07 квітня 2014 року [PERSON] направила [PERSON] письмове клопотання про надання дозволу на виїзд за кордон [PERSON], [INFO], у період із 05 червня 2014 року по 30 червня 2014 року в країни: Хорватію, Болгарію, а також до країн Шенгенської угоди (а.с. 34 - 38). Разом із тим, письмове звернення [PERSON] залишене без відповіді [PERSON] Матеріали цивільної справи містять копії договорів на туристичне обслуговування, укладені між товариством з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» й [PERSON], а також інші документи на 2014 рік, з яких вбачається, що [PERSON] у цьому році мала намір виїхати за межі України із донькою [PERSON] (а.с. 39-58). Відповідно до частини другої статті 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх праві не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із частиною третьою статті 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Частиною першою статті 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» визначено, що документами, які дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; проїзний документ дитини. У частині другій статті 4 зазначеного Закону України встановлено, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Підпунктом 1 пункту 4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 (далі - «Правил …») передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пунктів пропуску. За змістом підпункту 2 пункту 4 вказаних «Правил …» виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків може здійснюватися на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідач [PERSON] добровільно нотаріально посвідченої згоди на тимчасовий виїзд його доньки [PERSON], [INFO], за межі України не надає. З огляду на викладене, враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме в частині надання тимчасового дозволу на виїзд із України [PERSON], [INFO], у зазначені в позовній заяві періоди й у конкретно визначені країни до досягнення нею 16-річного віку. Також підлягає задоволенню позов й в частині надання дозволу на оформлення (виготовлення) проїзного документу [PERSON] без згоди (заяви) батька [PERSON] строком дії до досягнення дитиною 18-річного віку. Інші позовні вимоги задоволенню не підлягають через їх необґрунтованість.

Outcome: partial