Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

У липні 2015 року позивач - [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна дійсним, посилаючись на те, що 09.12.1997 року вона [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], [PERSON] та [PERSON], з другої сторони, уклали договір № 2092-Л купівлі-продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS]. Вказаний договір купівлі продажу був посвідчений на Миколаївській Універсальній Товарно сировинній Біржі, в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю № 2092-Л від 09.12.1997р., та 23.12.1997 року право власності за позивачем було зареєстровано в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 18712. Дана угода була виконана сторонами повністю. На теперішній час позивачу стало відомо, що вищезазначений договір купівлі продажу нерухомого майна необхідно в судовому порядку визнати дійсним. Сторони при укладені договору купівлі продажу керувалися ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», відповідно до якої, угоди, які зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, тому позивач вважала, що договір укладено згідно вимог чинного на той час законодавства. На підставі вищевикладеного позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, проте надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує. ЇЇ представник [PERSON] в судовому засіданні вимоги, викладені у позові, підтримала, просила суд задовольнити позов. Відповідачі також у судове засідання не з'явилися, надали заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги визнають повністю. Представник третьої особи Миколаївська Універсальна Товарно сировинна Біржа, в судове засідання не з'явився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані письмові докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Згідно до ст.ст. 47, 227 ЦК УРСР (в редакції ЦК 1963р.), які діяли на момент виникнення правовідносин між сторонами, коли одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати її дійсною. Судом встановлено, що 09 грудня 1997 року [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], [PERSON] та [PERSON], з другої сторони, уклали договір № 2092-Л купівлі-продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS]. Вказаний договір купівлі продажу був посвідчений на Миколаївській Універсальній Товарно сировинній Біржі, в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю № 2092-Л від 09.12.1997р., та 23.12.1997 року право власності за позивачем було зареєстровано в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 18712.. На теперішній час у позивача виникла необхідність провести відчуження вказаної квартири, однак через невідповідність даного договору вимогам закону, позивач позбавлена можливості провести відчуження належної їй нерухомості. На підставі викладеного, суд вважає за можливе, відповідно до норм ч.2 ст.47 ЦК УССР задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved