Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

У квітні 2019 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що він є власником вищевказаної квартири, в якій зареєстровані: він сам, [PERSON] , його померла мати - [PERSON] , а також його племінник - [PERSON] , відповідач у даній справі. Фактично же відповідач не проживає у вказаній квартирі, ніякої участі в сплаті комунальних платежів не приймає. Оскільки за вищевказаною адресою відповідач не проживає виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються на нього, чим об`єктивно порушуються права позивача. Тому, у зв`язку з вказаними обставинами, він був змушений звернутися до суду. В судове засідання позивач не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав до суду заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги і просив задовольнити їх в повному обсязі. Справу просив розглянути за його відсутності без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів і зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив. Відзиву на позов не подав. Представник Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Пономарьов А.С. в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав до суду заяву, в якій просив розглянути дану справу без участі представника департаменту і ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , яка належить йому на підставі наступних правочинів: 1/3 частина квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 13.01.1994 року Виконкомом міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 13.01.1994 року № 8/20-94 (а.с.6); 1/6 частина квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07.06.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Тимофєєвою А.О. і зареєстрованого в реєстрі за № 907 (а.с.8); і 1/2 частина квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07.06.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Тимофєєвою А.О. і зареєстрованого в реєстрі за № 909 (а.с.9). Вказані обставини також підтверджуються відповідним Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власностівід 07.06.2018 року за № 126743920 (а.с.10). В належній позивачеві квартирі, окрім нього самого, зареєстрований [PERSON] , [INFO] ,, що підтверджується довідкою № 5297 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої 21.03.2019 року відділом обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а.с.14). Крім того, факт реєстрації [PERSON] у спірній квартирі підтверджується відповіддю адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 09.04.2019 року за № 1257/2 (а.с.21). Проте, [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації, що підтверджується актом від 26.03.2019 року, який складений сусідами з квартир № № 32 і 53 по місцю реєстрації відповідача - [PERSON] і [PERSON] відповідно, підписи яких засвідчені головою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Захист 40А». Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач дійсно не проживає за місцем своєї реєстрації. При цьому, відповідно до ч. ч. 1, 2, 7 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. З огляду на вищевказані положення чинного законодавства позивач, як власник квартири, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права власності і розпоряджання своїм майном. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням того, що відповідач без поважних причин не проживає за місцем своєї реєстрації, а його реєстрація чинить власникові перешкоди у користуванні власним майном, суд вважає можливим задовольнити даний позов і визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved