Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Вільшанської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Вказавши, що за життя її мати [PERSON], яка померла 09 червня 2013 року, заповіла їй земельну ділянку на території Вільшанської сільської ради. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки на території Вільшанської сільської ради. Позивач не може оформити спадщину в нотаріальній конторі через відсутність правовстановлюючого документа на земельну ділянку, тому просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку на території Вільшанської сільської ради, площею 2,7435 га, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку, Серії ВН № 053098. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, де вказала, що позов підтримує та просила розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача до суду не зявився, але надав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії І-АМ № 264429 в селі Вільшанка Крижопільського району Вінницької області 09 червня 2013 року померла [PERSON] (а.с. 6). Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 2,7435 га, розташованої на території Вільшанської сільської ради, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку, Серії ВН № 053098, виданного на ім'я [PERSON], що підтверджується довідкою (витягом) відділу Держгеокадастру у Крижопільському районі Вінницької області. Оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку втрачено, тому позивачем розміщувалося оголошення про його втрату та недійсність в газеті «Сільські новини» ( №49 від 03.07.2016 року). Покійна спадкодавець [PERSON] при житті залишила заповідальне розпорядження від 07.04.2000 року, яким заповіла на імя позивача вищезгадану земельну ділянку, заповіт на день смерті не скасовано і не змінено (а.с. 9). Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що за заповітом спадкоємець має право прийняти спадщину або її не прийняти. Після смерті спадкодавця позивач прийняла спадщину, вступивши у володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Вільшанської сільської ради про спільне проживання із спадкодавцем (а.с. 10). Інших спадкоємців, які мають право на обовязкову частку в спадковому майні немає. Відповідно до копії свідоцтва про народження позивач є дочкою померлої [PERSON] (а.с.5), але оформити спадщину не має можливості, так як втрачено правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу дошлюбне прізвище позивача [PERSON] (а.с. 8). Факт неможливості нотаріального оформлення спадщини також підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 219/02-31 від 12.05.2016 року приватного нотаріуса Крижопільського районного нотаріального округу [PERSON] (а.с. 11). З довідки Крижопільської державної нотаріальної контори № 144/01-16 від 31.07.2016 року вбачається, що до майна померлої 09 червня 2013 року [PERSON], спадкова справа не заведена (а.с. 24). Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved