Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

У листопаді 2015 року позивачка звернулася до суду із позовом в якому зазначає, що 12.04.2006 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу позивач та відповідач мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. 17.04.2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Неповнолітня дитина проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні, відповідач участі у забезпеченні дитини всім необхідним не приймає. Посилаючись на те, що відповідач не виконує обов*язків по утриманню дитини, не турбується про неї, позивачка просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред'явлення позову до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не з*явилася, надала заяву, в якій на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі, просила справу слухати за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих причин,викликався шляхом направлення судових повісток. Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження,причини неявки у судове засідання відповідач суд не повідомив. Відповідно до ст.74 ч.1,3 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання,судова повістка надсилається фізичній особі за адресою її зареєстрованого місця проживання або перебування. З матеріалі справи видно, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою реєстрації [PERSON] були направлені судова повістка з додатками,які були особисто отримані відповідачем. Статтею 76 ЦПК України встановлено порядок вручення судових повісток, зокрема в частині 1 цієї статті вказано, що судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Згідно із ст.77 ЦПК України,у разі відсутності заяви сторони або іншої особи,яка бере участь у справі,про зміну місця проживання або місця знаходження,судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою,навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Жодних заяв про зміну місця проживання або про направлення кореспонденції на іншу адресу,відмінну від адреси реєстрації,відповідач не подавав,таким чином не повідомляв про необхідність направляти судові повістки за місцем його перебування,невідомим позивачу та суду. Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд на згодою позивача та його представника ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. З матеріалів справи встановлено, що 12.04.2006 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції було зроблено актовий запис - № 174. 17.04.2007 року шлюб між позивачкою та [PERSON] розірвано про що Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки «Некрасова». 18.09.2010 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб,про що Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зроблено актовий запис № 467, після реєстрації шлюбу прізвище позивачки «[PERSON]». З свідоцтва про народження видно, що позивач та відповідач є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч.1. ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вивчивши усі надані докази у сукупності, беручи до уваги матеріальне положення позивачки, відповідача, той факт, що позивачка потребує матеріальної допомоги відповідача, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі визначеному позивачкою. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК видатки у вигляді судового збору, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави, оскільки дитина проживає з позивачем.

Outcome: approved