Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

У листопаді 2016 року до Василівського районного суду Запорізької області звернувся ПАТ КБ «Приватбанк» із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві зазначено, що відповідно до укладеного договору б/н від 27 квітня 2012 року Відповідач отримала кредит у розмірі 1600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором, станом на 31 жовтня 2016 року відповідачка має заборгованість у сумі 23395 грн. 48 коп., яка складається з наступного: 1597 грн. 17 коп. - заборгованість за кредитом; 17010 грн. 82 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3197 грн. 23 коп. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1090 грн. 26 коп. - штраф (відсоткова складова). Тому, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 27 квітня 2012 року у розмірі 23395 грн. 48 коп. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, просить розглядати справу за його відсутності. Відповідачка [PERSON] проти задоволення позову заперечує та суду пояснила, що вона дійсно уклала зазначений Договір з ПАТ КБ «Приватбанк», отримала грошову суму, однак є пенсіонеркою та не має коштів для сплати боргу, зазначеного у позовній заяві. Після зняття коштів, вона втратила платіжну картку. Борг не сплачувала. Разом з тим, вона підтримала свої письмові заперечення, зі змісту яких вбачається, що договір, на який посилається позивач, не відповідає діючому законодавству, ліміт кредитування договором не визначено, грошові кошти вона фактично не отримувала, у розрахунку заборгованості фактично передбачено подвійну відповідальність, тому просить відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення відповідачки, вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до укладеного Договору №б/н від 27 квітня 2012 року Відповідачка отримала кредит у розмірі 1600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У судовому засіданні Відповідачка не заперечує факт укладення вказаного Договору та отримання кредиту. Відповідачка підтвердила свого згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжного карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливості односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписка по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, - У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та [PERSON]), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення [PERSON], згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 «Правил користування платіжною карткою», Боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку, зокрема з Картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідно до п. 1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», позичальник зобов'язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість. На підставі п.1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг», [PERSON] має право на зміну Тарифів. Згідно п. 2.1.1.3.5 «Умов та правил надання банківських послуг» Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою», [PERSON] має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Згідно п. 1.1.3.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг», у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення [PERSON] має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком масткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. В порушення умов договору [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 31 жовтня 2016 року відповідачка має заборгованість: 1597 грн. 17 коп. - заборгованість за кредитом; 17010 грн. 82 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк». Також суд стягує штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 930 грн. 40 коп. штраф (процентна складова). В іншій частині позовних вимог суд відмовляє у задоволенні. ПАТ КБ «Приватбанк» зазначає, що станом на 31 жовтня 2016 року відповідачка [PERSON] має крім того заборгованість 3197 грн. 23 коп. - за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1090 грн. 26 коп. - штраф (відсоткова складова). Суд вважає, що такі нарахування є неправомірними. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавлена певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пеня, як вид неустойки нараховується у відсотках за несвоєчасно виконане зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, За положеннями ст.61 Конституції України зазначено, що ніхто не може двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. За одне й те саме порушення зобов'язання (порушення строків виконання зобов`язання, несвоєчасне виконання зобов`язання) [PERSON] накладає подвійну відповідальність одного виду. Враховуючи вище викладене та відповідно до ст.549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне і те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 21.10.2015 року під час розгляду іншої аналогічної справи. Тому суд вважає, що одночасно застосовувати і штраф і пеню в даному випадку є неправомірно. Тому суд відмовляє в частині позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за Кредитним договором у сумі 3197 грн. 23 коп. Також штраф (відсоткова складова) 5% від суми позову, становить не 1090 грн. 26 коп., як зазначено у позовній заяві, а 930 грн. 40 коп. ((1597.17+17010.82) *5/100=930.40). Також суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial