Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

у листопаді 2014 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.07.2013 між нею та відповідачем було укладено договір про надання послуг в сфері права, за умовами якого відповідач зобовязувалася надати їй послуги щодо реєстрації права власності на гараж № 57 по пров. Шевченка, 7-г в м. Полтаві на умовах та у строки, передбачені у договорі. На виконання умов договору позивач сплатила відповідачу кошти в розмірі 1500 грн. Крім того, 13.09.2013 між нею та відповідачем укладено ще один договір про надання послуг в сфері права, за умовами якого відповідач зобовязувалася надати їй послуги щодо введення в експлуатацію гаража № 57 по пров. Шевченка, 7-г в м. Полтаві на умовах та у строки, передбачених у договорі. На виконання умов договору позивач сплатила відповідачу кошти за послуги в розмірі 3500 грн. Натомість\~відповідачем зобов'язання за вказаними договорами виконані не були, сплачені кошти за надані послуги відповідач в добровільному порядку не повертає. Вказаними діями відповідач спричинила позивачу моральну шкоду, яку вона оцінює в 5000 грн. У звязку з цим, позивач просить суд розірвати договори про надання послуг у сфері права, укладені 15.07.2013 та 13.09.2013, стягнути з відповідача суму сплаченої винагороди в розмірі 3500 грн., а також моральну шкоду в розмірі 5000 грн., витрати на правову допомогу та сплачену суму судового збору. У судове засідання зявився представник позивача [PERSON]- [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити з підстав, викладених у ньому, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Частиною 1 ст.224 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~Таким чином, суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення по справі, оскільки відповідач належним чином повідомлялася судом про час та місце розгляду справи. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази встановив наступне: 15.07.2013 року між Виконавцем фізичною особою-підприємцем [PERSON] та Замовником [PERSON] укладено договір про надання послуг у сфері права № 13/07/11, за умовами якого Виконавець зобов'язався надати Замовнику послуги у сфері права з питань реєстрації права власності на гараж за адресою: пров. Шевченка, 7-г в м. Полтаві, гараж № 57, на умовах та в строки, передбачені договором, а Замовник зобов'язався прийняти послуги і оплатити суму в розмірі 1500,00 грн. Оплата послуг проводиться при підписанні Сторонами Договору. 13.09.2013 року між Виконавцем фізичною особою-підприємцем [PERSON] та Замовником [PERSON] укладено Договір про надання послуг у сфері права № 13/09/14, за умовами якого Виконавець зобов'язалася надати Замовнику послуги у сфері права з питань введення в експлуатацію гаража № 57 за адресою пров. Шевченка, 7-г в м. Полтаві, на умовах та в строки, передбачені договором, а Замовник зобов'язалася прийняти послуги і оплатити суму в розмірі 2000,00 грн. Оплата проводиться при підписанні Сторонами Договору. Пунктами 5.1, 5.2 вказаних договорів передбачено, що він вступає в силу з моменту підписання та діє до остаточного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань. Зазначені договори підписані сторонами та підпис ФОП [PERSON] посвідчений її печаткою. Таким чином, суд вважає, що позивач виконала умови договору щодо оплати коштів за надання послуг у розмірі 1500,00 грн. та 2000,00 грн. Натомість виконавцем послуг [PERSON] свої зобов'язання за\~\~договорами про надання послуг у сфері права перед замовником [PERSON] не виконано. Даний факт також підтверджується копією розписки [PERSON] з якої вбачається, що остання зобовязалася повернути [PERSON] кошти в сумі 3500 грн., сплачені на виконання договорів. \~В\~ст. 526 ЦК України\~встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 525 Цивільного кодексу України\~- одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно\~статті 610 Цивільного кодексу, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 629 Цивільного кодексу України\~- договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 2\~ст. 651 Цивільного кодексу України\~визначає, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, враховуючи, що відповідач не виконала свої зобовязання за договорами про надання послуг у сфері права, а тому суд вважає, що вказані договори підлягають розірванню, у звязку з чим із відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 3500, 00 грн. сплачені позивачем на виконання умов вказаних договорів. В частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 гривень суд вважає за необхідне відмовити, виходячи з наступного: частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В пункті 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розяснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх і заперечень. Натомість доводів з яких позивач виходив, визначаючи розмір моральної шкоди не зазначено та доказів спричинення моральної шкоди позивачем не додано. Крім цього суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача га користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн. Так, відповідно до ст.ст. 84, 88 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до судових витрат серед іншого належать витрати на правову допомогу. За нормами ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Однак [PERSON] приймав участь у розгляді справи в якості представника позивача, оплата послуг якого нормами Цивільного процесуального кодексу України не передбачена. За таких обставин в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання правової допомоги слід відмовити. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного, ст. ст.10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 224-227 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial