Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

У квітні 2018 р. представник позивача звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на обліку в об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві перебуває відповідач [PERSON], який отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Переплата виникла за період з 09.07.2015 року по 30.09.2016 року в розмірі 2386, 33 грн. у зв'язку з працевлаштуванням. Листом УПФ України в м. Києві № 351 від 03.05.2017 р. [PERSON] було повідомлено про факт переплати пенсії, з пропозицією внести переплату пенсії за період з 09.07.2015 р. по 30.09.2016 р. в розмірі 2386,33 грн. на рахунок ГУПФ України в м. Києві, проте переплата відповідачем так і не була погашена. Посилаючись на зазначені обставини, представник позивача просив суд стягнути з [PERSON] на користь Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у розмірі 2386,33 грн. Представник позивача та відповідач в судове засідання не з'явились. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків». Таким чином суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі, так як позовні вимоги позивача складають 147,28 грн., що не перевищує суму 170000 грн. Суд, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив обставини, що викладені нижче. Дійсно, на обліку у позивача - ЦО УПФ України в м. Києві перебуває [PERSON], [INFO], який отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Переплата виникла за період з 09.07.2015 р. по 30.09.2016 р. в розмірі 2386, 33 грн. у зв'язку з працевлаштуванням останнього. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Як з'ясував суд, листом УПФ України в м. Києві № 351 від 03.05.2017 р. відповідача [PERSON] було повідомлено про факт переплати пенсії, з пропозицією внести переплату пенсії за період з 09.07.2015 р. по 30.09.2016 р. в розмірі 2386,33 грн. на рахунок ГУПФ України в м. Києві, проте переплата відповідачем так і не була погашена. Згідно ст. 1215 ЦК України передбачені підстави за яких безпідставно набуте майно не підлягає поверненню, а саме: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Таким чином суд з'ясував, що позивачем до суду не надано жодного належного та допустимого доказу щодо існування взагалі будь якої заборгованості з боку відповідача, що є на думку суду підставою відмови у позові. Тому

Outcome: dismissed