Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

У липні 2018 р. позивач, [PERSON], звернувся з позовом до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 05 вересня 2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, вчинений відділом реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 86. Від спільного подружнього життя сторони мають чотирьох дітей: доньку [PERSON], [INFO]; сина [PERSON], [INFO]; доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Відносини між сторонами припинилися по причині того, що сторони мають різні погляди на життя та несумісність характерів, а тому позивач вважає, що їхнє подальше спільне сімейне життя неможливе та просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов підтримує повністю та просив суд задовольнити його. \~ \~ \~ \~Відповідач повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, проте направила до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 05 вересня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, актовий запис № 86, вчинений Відділом реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області. Від спільного подружнього життя сторони мають чотирьох дітей: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження за актовим записом № 70 від 26.07.2004 року, вчиненого Відділом реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області; сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження за актовим записом № 34 від 19.03.2008 року, вчиненого Відділом реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області; доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження за актовим записом № 34 від 25.03.2009 року, вчиненого Відділом реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області; доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження за актовим записом № 85 від 05.07.2017 року, вчиненого Новомиргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися по причині того, що вони мають різні погляди на життя та несумісність характерів, в результаті чого постійно в сімї виникали сварки, примиритися не бажають, вважають, що подальше спільне життя між ними не можливе. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, проти чого відповідач не заперечувала, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків, суд дійшов до висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ч.1 ст.142 ЦПК України\~суд вважає за необхідне повернути позивачеві 50 відсотків судового збору сплаченого нею під час звернення з позовом до суду відповідно до квитанції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.1090329237.1 від 20.07.2018 року, що становить 352 грн. 40 коп. Судом задоволено заяву позивача в проханні не стягувати з відповідача на його користь судових витрат по справі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved