Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ТОВ «ІНФОКС» в особі Філії «Інфоксводоканал», та згідно уточненої позовної заяви просив: -стягнути на користь [PERSON] з відокремленого підрозділу «Філія «ІНФОКСВОДОКАНАЛ», ТОВ «ІНФОКС» матеріальну шкоду, яка була заподіяна в наслідок ДТП 30 січня 2017 року в сумі в сумі 57 047 грн. (п'ятдесят сім тисяч сорок сім) гривень. -стягнути на користь [PERSON] з відокремленого підрозділу «Філія «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» ТОВ «ІНФОКС» моральну шкоду, яка була заподіяна в наслідок пошкодження майна під час ДТП 30 січня 2017 року в сумі 20 000 грн. та судові витрати. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 30 січня 2017 о 18 годині [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], на якому нанесений логотип Філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ», рухався по вул. Білківська у м. Одеса. При цьому, [PERSON] не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], [NUMBER], яким керував його син [PERSON] Під час зіткнення автомобілів він знаходився на пасажирському місці поруч з водієм. Постановою Приморського районного суду від 02 березня 2017 року [PERSON] визнаний винним у порушенні п. 13.1 ПДР України та притягнутий до адміністративної відповідальності на статтею 124 КУпАП України. Позивач зазначив, що внаслідок ДТП йому заподіяно матеріальну шкоду на суму 104 145,00 гривень. Уточнивши свої вимоги зазначив, що на його рахунок у період з 26 квітня 2017 року по 23 травня 2017 року надійшли страхові відшкодування у сумі 47098 грн. ,09 коп. від страхової компанії якої була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача як володільця транспортного засобу. Отже, позивач [PERSON] вважає, що на теперішній час відсутні правові підстави вимагати стягнення з відповідача суми 104145,00 грн., а відтак наявні підстави для зменшення позовних вимог у частині стягнення матеріальної шкоди 104145 - 47098 = 57047. Тобто, на теперішній час залишилася сума невідшкодованих матеріальних збитків яка дорівнює 57 047,00 грн. Крім цього у зв'язку з зазначеним ДТП йому заподіяно і моральну шкоду, яка полягає у тому, що були порушені його нормальні життєві зв'язки, він був позбавлений права відповідно до призначення користуватися своєю власністю, у зв'язку з чим був змушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя тощо. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі. Представник третьої особи підтримав позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду цивільної справи сповіщався належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та третіх осіб, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить автомобіль [NUMBER], свідоцтво про державну реєстрацію СХТ 387725. 30 січня 2017 о 18 годині [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], на якому нанесений логотип Філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ», рухався по вул. Білківська у м. Одеса. При цьому, [PERSON] не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], [NUMBER], яким керував син позивача [PERSON] Постановою Приморського районного суду від 02 березня 2017 року, [PERSON] визнаний винним у порушенні п. 13.1 ПДР України та притягнутий до адміністративної відповідальності на статтею 124 КУпАП України. Відповідно до рахунку-фактури № ТС-000000236 від 09.02.2017 року, розмір відновлювальних робіт позивача склав 104 145,84 гривень. Відповідно до Акту виконаних робіт № ТС-00000682 від 19.06.2017 року та квитанцій № 0.0. 759299178.1; № 0.0. 777954735.1; № 0.0. 742553350.1, копії яких наявні в матеріалах справи, позивачем було сплачено на користь ТОВ «Тюнінг-сервіс клуб маршал» грошові кошти в розмірі 104 145,84 гривень за послуги з виконання ремонтних робіт. Відповідно до положень статті 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до положень ст.1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як роз'яснено у п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Страхове відшкодування було виплачене позивачу в розмірі 47 441,55 грн., що підтверджується Листом від 25 жовтня 2017 року ПрАТ «Європейський страховий альянс» Тобто, сума невідшкодованих матеріальних збитків складає 104 145,84 - 47 441,55 = 56 704,29 гривень і підлягає стягненню з ТОВ «ІНФОКС» в особі Філії «Інфоксводоканал» на користь [PERSON]. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 20 000,00 гривень, суд зазначає наступне. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (стаття 23 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті На підставі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України). За правилами ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Пунктом 18 Постанови Пленуму передбачено, що при розгляді справ про відшкодування моральної шкоди суди мають виявляти і всебічно з'ясовувати причини й умови, що призводять до порушення прав фізичних і юридичних осіб та заподіяння їм моральної шкоди, Тобто, умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв'язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача. Відсутність хоча б одного з елементів виключає цивільно-правову відповідальність. Позивач зазначив, що у зв'язку з ДТП йому заподіяно і моральну шкоду, яка полягає у тому, що були порушені його нормальні життєві зв'язки, він був позбавлений права відповідно до призначення користуватися своєю власністю, у зв'язку з чим був змушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Також, ним було витрачено багато часу для ремонту автомобіля, а саме з 1 лютого по 02.06.2017 року був вимушений кілька робочих днів провести на станціях технічного обслуговування, а потім працювати у вечірній час та у вихідні дні. Унаслідок значного психічного впливу обставин, пов'язаних з ДТП і пошкодженням належного позивачу автомобілю він не мав змоги для реалізації своїх звичок і бажань. Зокрема, це обумовилося необхідністю багаторазового відвідування правоохоронних органів, приділялася значна увага юридичним консультаціям, що у свою чергу позначилося на нераціональній витраті часу й коштів. Виникла підвищена дратівливість, яка була обумовлена великим психологічним навантаженням що, привела до звуження кола товаришів, проблемами на роботі. Цією ж обставиною обумовлені конфлікти у родині, які привели до істотного розладу у відносинах з рідними та близькими. Проте, жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вищевказаних обставин позивачем не було надано. Крім того, вимоги щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 20000,00 гривень не містять жодного обґрунтування саме такого розміру завданої моральної шкоди. У зв'язку із вищевикладеним суд відмовляє в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 20000,00 гривень у повному обсязі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч 1-3,5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Outcome: partial