Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

У листопаді 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. На обґрунтування позову вказала, що вона є наймачем вказаної квартири, у якій окрім неї зареєстровані її колишній чоловік - відповідач [PERSON], дочки [PERSON] і [PERSON] та онуки [PERSON] і [PERSON] Відповідач зареєстрований у квартирі з 1982 р., але з весни 2000 р. фактично у ній не проживає. Він добровільно виїхав з квартири, не оплачував квартплату та інші комунальні платежі, не брав жодної участі в утриманні квартири. У квітні 2016 р. їх шлюб з відповідачем розірвано. Під час розлучення вона просила відповідача виписатися з квартири, але він її прохання проігнорував та зник, де він зараз мешкає, їй невідомо. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав пославшись на викладені у позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку через оголошення у пресі, проте в судове засідання він повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив, письмових заперечень на позов не подав. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, суд відповідно до вимог статті 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва» надіслало заяву про розгляд справи у відсутність його представника. Заслухавши представника позивача, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Спірним жилим приміщенням є двокімнатна квартира [ADDRESS], яка у січні 1982 р. була надана позивачу [PERSON] на сім'ю з трьох осіб - вона, чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] (а.с. 5). Квартира не приватизована і відноситься до державного житлового фонду. Згідно даних довідки житлово-експлуатаційної організації у вказаній квартирі перебувають на реєстраційному обліку наймач [PERSON], її колишній чоловік [PERSON], дочки [PERSON] і [PERSON] та малолітні онуки [PERSON] і [PERSON] (а.с. 7). Шлюб між [PERSON] та[PERSON] було розірвано 19 квітня 2016 р. (а.с. 6). Судом встановлено, що відповідач [PERSON], перебуваючи на реєстраційному обліку у квартирі [ADDRESS], на протязі останніх кількох років за адресою своєї реєстрації не проживає, витрат по утриманню житла не несе. Квартиру відповідач залишив добровільно, забравши з неї усі свої речі. Вказані обставини підтверджуються даними акту від 09.11.2016, складеного ЖЕД № 208 (структурним підрозділом комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва»), яке обслуговує будинок [ADDRESS] та показаннями свідків. Свідок [PERSON] пояснив в суді, що проживає в будинку [ADDRESS] на першому поверсі, а позивач - на другому. Відповідача в будинку він не бачив років 15-20. Наскільки йому відомо, відповідач створив іншу сім'ю і з першою дружиною та дітьми стосунків не підтримує. Він періодично, приблизно раз на рік, буває у спірній квартирі, при цьому останні роки відповідача він там не бачив, його речей також. Як показала в суді [PERSON], вона є сусідкою [PERSON] і знає її та її колишнього чоловіка більше 30 років, кілька разів на рік буває у спірній квартирі. Останніх 4-5 років вона відповідача взагалі не бачила, у спірній квартирі він не проживає За інформацією ЖЕД № 208 в період з 1 січня по 18 листопада 2016 від [PERSON] не надходило жодних звернень з приводу збереження за ним права користування спірною квартирою (а.с. 33). Доказів, які б підтверджували, що відповідач цікавився чи цікавиться житловою площею, сплачує комунальні послуги та намагався вселитися у спірну квартиру, а також поважності причин його відсутності у житлі, суду не надано. Суду також не надано доказів укладення сторонами угоди щодо певного порядку користування спірною квартирою та інших умов припинення права користування житлом. Згідно статті 71 ЖК України за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї зберігається право користування жилим приміщенням протягом шести місяців, однак цей термін може бути продовжений в разі поважності причин відсутності. З огляду на встановлені обставини суд вважає доведеним, що відповідач [PERSON] більше шести місяців не проживає у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин, що порушує житлові та майнові права наймача [PERSON] Порушені права позивача підлягають захисту у визначений законом спосіб - шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України присуджує позивачу з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved