Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання їхньої неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. На обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначила, що відповідач за рішенням суду від 28.03.2006 сплачує аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 1/4 частин усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця. У звязку зі зміною на законодавчому рівні мінімального розміру аліментів, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, виникла необхідність у зверненні до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Сторони на судове засідання не прибули, згідно поданих заяв просили справу розглянути за їх відсутності, при цьому позивач підтримала позовну заяву, відповідач не заперечує проти задоволення позову /ас 28, 30/. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей 158, 169,197 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/. Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставини спору сторонами визнаються, а тому доказуванню у відповідності до положень статті 61 ЦПК України не підлягають. Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно з приписами з п. 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та приписи чч. 7, 8 статті 7 Сімейного Кодексу України /далі СК України/ зобов'язують суд при вирішенні будь - яких питань щодо дітей виходити із якнайкращого забезпечення їх інтересів. Згідно частини першої статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Суд встановив, що за рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 28 березня 2006 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частин його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15 березня 2006 року, і до досягнення нею повноліття. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з питання обовязку батьків утримувати дитину, і врегульовані нормами Сімейного Кодексу України /далі СК України/. Згідно до статті 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтями 181,182 (частина друга статті 182 СК України із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017), 184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, і мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншими, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу. Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить 1777 грн. Таким чином, станом на день розгляду справи у суді мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років становить не менше 888,50 грн / 50 % від 1777 грн /. Згідно до частини третьої статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За викладеного, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке приймається Судом, оскільки не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд встановив, що розмір аліментів, визначений судом за рішенням суду від 28.03.2008, у розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, має бути збільшений до розміру однієї чверті від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. На підставі статті 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судові витрати у розмірі 640 грн в дохід Державного бюджету України.

Outcome: approved