Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якій просила розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] , який зареєстровано 06.03.1999 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 97; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини, тобто до [INFO] ; стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.03.1999 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 97. Від цього шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] , який вже є повнолітнім та [PERSON] , [INFO] . Після укладення шлюбу, сторони проживали у квартирі, яка належала матері позивача. Після народження першої дитини з часом стосунки сторін почали погіршуватися та позивач намагалася зберегти сім`ю, позивач вважала, що народження другої дитини збереже їхній шлюб. Відповідач фактично з моменту народження дитини не цікавився життям позивача та їх дітей. [PERSON] зазначила, що з відповідачем вже тривалий час вони припинили сімейні стосунки, а саме з початку 2008 року. Відповідач зібрав речі та пішов з сім`ї. Тривалий час позивач намагалася пояснити відповідачу, що дітям потрібний батько, адже друга дитина тільки народилася та йому було необхідно піклування зі сторони батька. Наразі сторони є чужими людьми та з початку 2008 року мешкають окремо, не ведуть спільного господарства, а діти знаходиться на повному утриманні позивача. На підставі викладеного, [PERSON] змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги повністю підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, у тому числі через оголошення про його виклик на сайті суду, заяви про розгляд справи за її відсутністю до суду не надходило, а тому суд, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. 02 жовтня 2019 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 06 березня 1999 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилося двоє синів - [PERSON] , [INFO] , який вже є повнолітнім та [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження дітей сторони записані їх батьками. З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім`ї [PERSON] та [PERSON] стало неможливим, за наявності таких обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову в частині вимог про розірвання шлюбу. Стосовно позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів судом зазначається наступне. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] з відповідача підлягає у розмірі 1/4 частині з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини, оскільки [PERSON] є працездатний та матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь держави підлягають стягненню судові витрати за позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 768, 40 гривень, а також на користь [PERSON] судові витрати за позовні вимоги про розірвання шлюбу у розмірі 768, 40 гривень. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Outcome: approved