Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

У квітні 2020 року до Новоодеського районного суду Миколаївської області звернулася [PERSON] з позовом підписаним її представником, адвокатом - Біленським А.Г., до публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Як на підставу позову вказав, що 27 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис № 3262 про стягнення з неї на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором. Згідно виконавчого напису, з нього стягнуті кошти на користь ПАТ «ПУМБ» на підставі договору № 85028924909 від 16.01.2014 року, укладеним між ним та АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», правонаступником АТ «Банк Ренесанс Капітал» є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», за період з 19.11.2018 року по 19.11.2019 року. Сума заборгованості складає 11607,15 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 7736,84 грн.; прострочена заборгованість за процентами 1,26 грн.; неустойка за порушення зобов`язань по кредиту в розмірі 3869,05 грн. Також, за вчинення виконавчого напису, стягнуто 250,00 грн. Вважає, що при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом порушено вимоги статей 87-88 Закону України «Про нотаріат» та п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, оскільки виконавчий напис вчинено на підставі нотаріально непосвідченого договору, а тому виконавчий напис має бути в судовому порядку визнаний таким, що не підлягає виконанню. Позивач та його представник в судове засідання не з`явився, представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив про їх задоволення. Представник відповідача ПАТ «ПУМБ» в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджено особистим підписом уповноваженої особи банку про отримання судового виклику у бланку зворотного поштового рекомендованого повідомлення, про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву до суду не направив. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, при вирішенні справи поклалася на розсуд суду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновків про наступне. Судом встановлено, що 16.01.2014 року між [PERSON] та АТ «БанкРенесанс Капітал» (правонаступникомякого є АТ «ПУМБ» згідно Статуту Загальних положень п.1.1, погодженого НБУ 12.12.2016 року) було укладено кредитний договір №85028924909. 27.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №3262, яким запропоновано стягнути на користь АТ «ПУМБ» заборгованість, що виникла по кредитному договору №85028924909 від 16.01.2014 року. Боржником за кредитним договором є [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 19.11.2018 року по 19.11.2019 року. Загальна сума заборгованості становить 11607,15 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 7736,84 грн.; прострочена заборгованість за процентами 1,26 грн.; неустойка за порушення зобов`язань по кредиту в розмірі 3869,05 грн. Також, за вчинення виконавчого напису, стягнуто 250,00 грн. Крім того встановлено, приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевичем С.В. відкрито виконавче провадження ВП №61392496 з виконання виконавчого документа - виконавчого напису №3262, виданого 27.01.2020 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованість в розмірі 11357,15 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевича С.В. від 07.04.2020 року звернене стягнення на доходи [PERSON] , які вона отримує в Відділі культури, молоді та спорту Новоодеської районної державної адміністрації. Листом від 19.11.2019 року відповідач направив на адресу позивача письмову вимогу (повідомлення) з вимогою про виконання зобов`язання за кредитним договором та погасити суму заборгованості у розмірі 11607,15 грн. в строк до 26.11.2019 року. Реєстр поштової відправки суду не надано та відсутні докази отримання боржником повідомлення. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5. Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Виконавчий напис вчинюється на підставі : а) оригіналу нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. На підтвердження безспірності заборгованості боржника [PERSON] , стягувачем АТ «ПУМБ» нотаріусу для вчинення виконавчого напису було надано, виписку з рахунку [PERSON] з зазначенням лише суми заборгованості 11607,15 грн., у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 7738,84 грн., прострочена заборгованість за процентами 1,26 грн., неустойка за порушення зобов`язань по кредиту в розмірі 3869,05 грн., з відміткою стягувача про непогашення заборгованості та копію кредитного договору. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, не переконався, що заборгованість існувала та саме в такому розмірі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. За встановлених обставин, враховуючи, що позивач заперечує факт наявності заборгованості перед відповідачем, оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у даній справі, які складаються з суми сплаченого позивачем судового збору за подання позову 840,80 грн. та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 420,40 грн. і підлягають відшкодуванню відповідачем у повному обсязі.

Outcome: approved