Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 11 червня 2005 року Красносільською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської, актовий запис № 5. В обґрунтування позову зазначала що 11 червня 2005 року вона і [PERSON] уклали шлюб, від шлюбу вони мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Останнім часом сторони шлюбних відносин не підтримують, однією сім`єю вони не проживають, спільне господарство не ведуть, між ними склалися напружені стосунки, кожен із подружжя живе своїм самостійним життям. Побудувати міцні сімейні відносити сторони не змогли, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він визнає, проти його задоволення та розірвання шлюбу не заперечує, просив суд розглянути справу у його відсутність. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 червня 2005 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Красносільською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської, актовий запис № 5. Від шлюбу вони мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. 3 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що останнім часом сторони однією сім`єю не проживають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства вони не ведуть, примирися не бажають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, позов визнав. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved