Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

у липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до ДНУ «Енциклопедичне видавництво» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, догани, оголошеної наказом, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за весь час вимушеного прогулу та моральної шкоди, в якому просила суд: - визнати протиправним та скасувати наказ директора ДНУ «Енциклопедичне видавництво» № 17-К від 10.06.2019 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності; - визнати протиправним та скасувати наказ про її звільнення № 20-к від 24.06.2019 року та поновити її на роботі на посаді заступника директора з наукової роботи у ДНУ «Енциклопедичне видавництво»; - стягнути з ДНУ «Енциклопедичне видавництво» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.06.2019 року до дня поновлення на роботі; - вирішити питання судових витрат. Свої вимоги мотивувала відсутністю вини у невиконанні чи неналежному виконанні трудових обов`язків, причини такого невиконання є поважними та такими, що не залежать від її волі. Вказала, що її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за невиконання обов`язків, які не є складовими трудової функції працівника, а під час накладення дисциплінарної відповідальності та під час звільнення не зазначено конкретно, які саме посадові обов`язки вона систематично не виконувала з власної вини, а також не доведено невиконання таких посадових обов`язків. Ухвалою від 15.08.2019 року відкрито провадження у справі з проведенням розгляду в порядку загального позовного провадження та призначенням підготовчого судового засідання на 14.11.2019 року (т. 1 а.с. 116). Ухвалою від 14.11.2019 року задоволено клопотання представник позивача - [PERSON] про витребування доказів та витребувано від ДНУ «Енциклопедичне видавництво» належним чином завірені копії документів: штатного розпису ДНУ «Енциклопедичного видавництва» за період з 01.01.2016 року по 01.07.2019 року; посадових інструкції щодо посад, які перебувають у підпорядкуванні заступника директора з наукової роботи Державної наукової установи «Енциклопедичне видавництво» за період з 01.01.2016 року по 01.07.2019 року; посадової інструкції Заступника директора з наукової роботи Державної наукової установи «Енциклопедичне видавництво», з якою належним чином ознайомлено [PERSON] ; посадової інструкції директора «Енциклопедичне видавництво»; пояснювальної записки [PERSON] від 06.12.2018 року; доповідної записки [PERSON] від 01.03.2019 року; доповідної записки [PERSON] від 15.05.2019 року; зобов`язано ДНУ «Енциклопедичне видавництво» надати оригінали зазначених документів для огляду у судове засідання (т. 2 а.с. 16-17). 14.11.2019 року підготовче засідання відкладено на 25.02.2020 року (т. 2 а.с. 18-19). Ухвалою від 25.02.2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено судовий розгляд на 04.06.2020 року (т. 2 а.с. 150). 04.06.2020 року у справі оголошено перерву до 17.08.2020 року (т. 2 а.с. 181-183). 17.08.2020 року у справі оголошено перерву до 26.01.2021 року (т. 2 а.с. 185-188). 26.01.2021 року у справі оголошено перерву до 02.06.2021 року (т. 2 а.с. 202-203). 02.06.2021 року у справі оголошено перерву до 06.09.2021 року (т. 2 а.с. 227-231). 23.10.2019 року ДНУ «Енциклопедичне видавництво» до суду подано відзив на позовну заяву, в якому останнє проти заявленого позову заперечило за його безпідставністю та недоведеністю. Вказало, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення були проведені у повній відповідності до вимог чинного законодавства із дотриманням процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності, відібрання відповідних пояснень, дотриманням строків притягнення. Зазначило, що з боку позивача мало місце систематичне невиконання позивачем своїх посадових обов`язків, визначених посадовою інструкцією (т. 1 а.с. 131-233). 12.02.2020 року позивачем подано відповідь на відзив, в якій остання підтримала обґрунтування та доводи позову, просила його задовольнити, посилаючись на безпідставність та недоведеність позиції відповідача, викладеної у відзиві. Зазначила, що об`єктивних причин для винесення оспорюваних наказів не було, останні прийняті з порушенням норм Конституції України, КЗпП України, що є свідченням упередженого ставлення [PERSON] до неї та протиправного її звільнення з роботи (т. 2 а.с. 107-146). В судовому засіданні позивач та її представник - [PERSON] підтримали позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просили його задовольнити, зазначаючи на те, що директором Енциклопедичного видавництва не були дотримані вимоги трудового законодавства при вирішенні питання щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та її звільнення. Керівник ДНУ «Енциклопедичне видавництво» [PERSON] , представники відповідача [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві, та зазначаючи про дотримання порядку як притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, так її звільнення. Заслухавши сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд надходить до наступного. Судом встановлено, що 01.12.2014 року [PERSON] на підставі наказу № 79-к від 28.11.2014 року зараховано на посаду провідного наукового співробітника відділу соціогуманітарних наук ДНУ «Енциклопедичне видавництво» до проходження конкурсу. 05.05.2015 року відповідно до наказу № 76-к [PERSON] призначено на посаду заступника директора-ученого секретаря ДНУ «Енциклопедичне видавництво». 01.01.2017 року на підставі наказу № 11/1-к від 27.01.2017 року назву посади змінено на «заступник директора з наукової роботи» (т. 1 а.с. 22-24). 29.10.2018 року директором ДНУ «Енциклопедичне видавництво» [PERSON] видано наказ № 48 «Про підготовку до видання «Великої української енциклопедії», відповідно до якого [PERSON] до 01.12.2018 року доручено подати остаточний текстовий варіант статей для виготовлення оригінал-макету друкованого тому «Великої української енциклопедії» (Ал-Ая) та забезпечити своєчасне розміщення контенту на порталі онлайн-версії е-ВУЕ (Ал-Ая) (т. 1 а.с. 143). 03.12.2018 року ученим секретарем [PERSON] , завідувачем сектору кадрової та організаційної роботи [PERSON] , науковим співробітником відділу природничих наук [PERSON] , складено акт про те, що заступник директора з наукової роботи [PERSON] станом на 12 год. 30 хв. не надано інформації про виконання наказу директора ДНУ «Енциклопедичне видавництво» № 48 від 29.10.2018 року (т. 1 а.с. 144). 06.12.2018 року [PERSON] на ім`я директора ДНУ «Енциклопедичне видавництво» [PERSON] подана пояснювальна записка, в якій позивач повідомляє про причини невиконання наказу № 48 від 29.10.2018 року, а саме: несвоєчасну підготовку авторами статей, відсутність бібліографа, відсутність належної кількості наукових редакторів, обмежене фінансування установи, одночасна підготовка двох варіантів статей - друкованого і портальної версії, підготовка і проведення в листопаді 2018 року співробітниками установи наукової конференції (т. 1 а.с. 151-152). 11.02.2019 року директором ДНУ «Енциклопедичне видавництво» [PERSON] видано наказ № 9 «Про підготовку до видання «Великої української енциклопедії», відповідно до якого [PERSON] до 27.02.2019 року доручено подати остаточний текстовий варіант статей для виготовлення оригінал-макету друкованого тому «Великої української енциклопедії» (Ал-Ая) та забезпечити своєчасне розміщення контенту на порталі онлайн-версії е-ВУЕ (Ал-Ая) (т. 1 а.с. 145). 28.02.2019 року редактором наукового редакційно-видавничого відділу [PERSON] , завідувачем сектору кадрової та організаційної роботи [PERSON] , науковим співробітником бібліографічного відділу [PERSON] складено акт про те, що [PERSON] станом на 14 год. 00 хв. не надала інформацію про виконання наказу директора № 9 від 11.02.2019 року (т. 1 а.с. 146). 29.02.2019 року [PERSON] на ім`я директора ДНУ «Енциклопедичне видавництво» [PERSON] подана доповідна записка про стан виконання наказу № 9 від 11.02.2019 року, відповідно до якої позивач повідомила про кількість підготовлених статей та причини недотримання термінів остаточної підготовки статей ВУЕ на Акц-Ая, а саме: неналагодженість роботи редакційно-видавничого відділу, відсутність необхідної кількості редакторів в штаті установи, відсутність коректора, одночасна підготовка двох версій статей, що не передбачено Планом підготовки та видання Великої української енциклопедії на 2016-2026 роки, відсутність гонорарів за підготовку статей, що ускладнює пошук авторів, низький науковий рівень статей, що зумовлює їх доопрацювання (т. 1 а.с. 147-149). 05.03.2019 року директором ДНУ «Енциклопедичне видавництво» [PERSON] видано наказ № 7-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] », відповідно до якого заступнику директора з наукової роботи оголошено догану за невиконання наказів директора ДНУ «Енциклопедичне видавництво» [PERSON] від 29.10.2018 року № 48, від 11.02.2019 року № 9, неналежне виконання посадових обов`язків, закріплених у Посадовій інструкції (т. 1 а.с. 194). 11.03.2019 року директором ДНУ «Енциклопедичне видавництво» [PERSON] видано наказ № 16 «Про підготовку до видання «Великої української енциклопедії», відповідно до якого [PERSON] до 15.05.2019 року доручено подати остаточний текстовий варіант статей для виготовлення оригінал-макету друкованого тому «Великої української енциклопедії» (Ал-Ая) та забезпечити своєчасне розміщення контенту на порталі онлайн-версії е-ВУЕ (Ал-Ая) (т. 1 а.с. 196). 15.05.2019 року головним бухгалтером-начальником фінансово-економічного відділу - [PERSON] , завідувачем сектору кадрової та організаційної роботи [PERSON] , провідним економістом фінансово-економічного відділу [PERSON] складено акт про те, що 15.05.2019 року заступником директора з наукової роботи [PERSON] станом на 10 год. 00 хв. не було виконано наказ директора ДНУ «Енциклопедичне видавництво» [PERSON] від 11.03.2019 року № 16 (не було надано остаточний текстовий варіант статей для виготовлення оригінал-макету друкованого тому «Великої всеукраїнської енциклопедії» (Ал-АЯ) (т. 1 а.с. 138). Розпорядженням директора ДНУ «Енциклопедичне видавництво» [PERSON] № 11 від 15.05.2019 року у зв`язку з невиконанням директора ДНУ «Енциклопедичне видавництво» [PERSON] № 16 від 11.03.2019 року «Про підготовку до видання «Великої української енциклопедії» запропоновано заступнику директора з наукової роботи [PERSON] до 12 год. 00 хв. 16.05.2019 року надати пояснення про причину невиконання наказу (ненадання остаточного текстового варіанту статей для виготовлення оригінал-макету друкованого тому «Великої всеукраїнської енциклопедії» (Ал-АЯ) (т. 1 а.с. 197). 15.05.2019 року [PERSON] на ім`я директора ДНУ «Енциклопедичне видавництво» [PERSON] подана доповідна записка про стан виконання наказу № 16 від 11.03.2019 року, відповідно до якої позивач повідомила про кількість підготовлених статей та причини недотримання термінів остаточної підготовки статей з посиланням на доповідну записку від 01.03.2019 року, з часу подання якої ситуація кардинально не змінилась, та зазначила, що наявні кадрові ресурси установи та паралельне створення двох версій енциклопедії об`єктивно впливають на уповільнення темпів підготовки друкованої версії ІІ тому ВУЕ (т. 1 а.с. 199-200). 10.06.2019 року директором ДНУ «Енциклопедичне видавництво» [PERSON] видано наказ № 17-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] », відповідно до якого за період ознайомлення з наказом ДНУ «Енциклопедичне видавництво» від 11.03.2019 року № 16 до 15.05.2019 року (термін виконання зазначених завдань) жодних письмових повідомлень (доповідних, службових записок тощо) щодо неможливості виконання завдань у встановлений термін, наявності об`єктивних перешкод виконання наказу ДНУ «Енциклопедичне видавництво» від 11.03.2019 року № 16 та пропозицій щодо усунення зазначених перешкод від [PERSON] не надходило, за невиконання наказу директора ДНУ «Енциклопедичне видавництво» від 11.03.2019 року № 16, неналежне виконання посадових обов`язків, закріплених у Посадовій інструкції, невиконання обов`язків, покладених Правилами внутрішнього трудового розпорядку ДНУ «Енциклопедичне видавництво» (пп. 4.1. п. 4), заступнику директора з наукової роботи оголошено догану (т. 1 а.с. 195). Розпорядженням директора ДНУ «Енциклопедичне видавництво» [PERSON] № 26 від 19.06.2019 року запропоновано заступнику директора з наукової роботи [PERSON] до 12 год. 00 хв. 19.06.2019 року надати пояснення з приводу неподання на виконання усного розпорядження директора ДНУ «Енциклопедичне видавництво» [PERSON] від 18.06.2019 року стосовно надання Плану роботи ДНУ «Енциклопедичне видавництво» на 2019 рік та Плану роботи вченої ради ДНУ «Енциклопедичне видавництво» на 2019 рік (т. 1 а.с. 204). Розпорядженням директором ДНУ «Енциклопедичне видавництво» [PERSON] № 27 від 19.06.2019 року висловлено прохання заступнику директора з наукової роботи [PERSON] негайно надати пояснення з приводу невиконання розпорядження директора від 19.06.2019 року № 26 в зазначений термін та подати План роботи ДНУ «Енциклопедичне видавництво» на 2019 рік та План роботи вченої ради ДНУ «Енциклопедичне видавництво» на 2019 рік (т. 1 а.с. 202). Розпорядженням директора ДНУ «Енциклопедичне видавництво» [PERSON] № 29 від 20.06.2019 року висловлено прохання заступнику директора з наукової роботи [PERSON] надати до 14 год. 30 хв. 20.06.2019 року письмове пояснення причини ігнорування виконання розпоряджень директора № 26 від 19.06.2021 року та № 27 від 19.06.2019 року та папки з усією документацією, що стосується наукової діяльності ДНУ «Енциклопедичне видавництво», а також діяльності вченої ради ДНУ «Енциклопедичне видавництво» (т. 1 а.с. 203). 20.06.2019 року [PERSON] службовою запискою на виконання розпорядження № 29 від 20.06.2019 року повідомила директора ДНУ «Енциклопедичне видавництво» [PERSON] про те, що 19.06.2019 року вченим секретарем [PERSON] було надано роздрукований варіант Плану роботи ДНУ «Енциклопедичне видавництво» на 2019 рік та План роботи вченої ради ДНУ «Енциклопедичне видавництво» на 2019 рік. Підписаний директором варіант Плану він не знайшов (т. 1 а.с. 204). Розпорядженням директором ДНУ «Енциклопедичне видавництво» [PERSON] № 30 від 20.06.2019 року покладено відповідальність за зрив засідання вченої ради на заступника директора з наукової роботи [PERSON] та висловлено прохання останній надати до 10 год. 00 хв. 21.06.2019 року звіт про роботу ДНУ «Енциклопедичне видавництво» за період січень-червень 2019 року (обсяг не менше 10 сторінок) - для подання головному розпоряднику коштів, та до 10 год. 00 хв. 24.06.2019 року - відкориговані атестаційні форми для проведення атестації наукових співробітників та звіт ДНУ «Енциклопедичне видавництво» про дослідницьку і науково-організаційну роботу в першому півріччі (січень-червень 2019 рік) (з перевіреною та узгодженою зі співробітниками інформацією) (т. 1 а.с. 205). 21.06.2019 року [PERSON] службовою запискою на виконання розпорядження № 30 від 20.06.2019 року надала директору ДНУ «Енциклопедичне видавництво» [PERSON] звіт про роботу ДНУ «Енциклопедичне видавництво» за період січень-червень 2019 рік для подання головному розпоряднику коштів (т. 1 а.с. 206-213). Розпорядженням директором ДНУ «Енциклопедичне видавництво» [PERSON] № 31 від 24.06.2019 року висловлено прохання заступнику директора з наукової роботи [PERSON] надати пояснення з приводу ігнорування розпоряджень директора № 26 від 19.6.2019 року, № 29від 20.06.2019 року та № 30 від 20.06.2019 року. Станом на 10 год. 00 хв. 24.06.2019 року згадані документи не були надані. Запропоновано заступнику директора з наукової роботи [PERSON] пояснити причину ігнорування виконання розпоряджень директора (т. 1 а.с. 214). 24.06.2019 року [PERSON] службовою запискою на виконання розпорядження № 31 від 24.06.2019 року повідомила, що у службовій записці від 20.06.2019 року вона надала пояснення щодо розпорядження № 29. План роботи ДНУ «Енциклопедичне видавництво» на 2019 рік є тільки в електронному вигляді. 20.06.2019 року вона надала папки з документацією з наукової діяльності установи за 2013-2018 роки, а також протоколи засідань вченої ради за 2013-2016 роки, 2019 рік. Частину документів не було надано через відсутність вченого секретаря [PERSON], тому вона не знала, де лежать ці документи. Атестаційні форми для проведення атестації наукових співробітників і звіт ДНУ «Енциклопедичне видавництво» з наукової та науково-організаційної роботи в першому півріччі 2019 року надано, про що зазначено у попередній службовій записці. Затримка в часі пов`язана з тим, що в принтерах закінчився тонер, й виникла проблема з роздрукуванням матеріалів (т. 1 а.с. 215). 24.06.2019 року головним бухгалтер-начальником фінансово-економічного відділу - [PERSON] , завідувачем сектору кадрової та організаційної роботи [PERSON] , провідним економістом фінансово-економічного відділу [PERSON] складено акт про те, що 24.06.2019 року заступником директора з наукової роботи [PERSON] станом на 10 год. 00 хв. не надано відкориговані атестаційні форми для проведення атестації наукових співробітників та звіт ДНУ «Енциклопедичне видавництво» з наукової та науково-організаційної роботи в першому півріччі ( січень-червень 2019 року), не виконано розпорядження директора від 20.06.2019 року № 30 (т. 1 а.с. 216). 24.06.2019 року наказом № 20-к «Про звільнення [PERSON] » за систематичне порушення термінів виконання визначених директором завдань, несвоєчасність і некоректність подання документів, неналежне виконання свої посадових обов`язків, закріплених у Посадовій інструкції, порушення трудової дисципліни (за що відповідно до наказів ДНУ «Енциклопедичне видавництво» від 05.03.2019 року № 7-к та від 10.06.2019 року № 17-к застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення у вигляді догани) [PERSON] - заступника директора з наукової роботи - звільнено із займаної посади 25.06.2019 року відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку. Підстава: акт від 24.06.2019 року; копія розпорядження директора ДНУ «Енциклопедичне видавництво» від 24.06.2019 року № 31; службова записка [PERSON] від 24.06.2019 року; копія наказу ДНУ « [INFO] » від 05.03.2019 року № 7-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] »; копія наказу ДНУ « [INFO] » від 10.06.2019 року № 17-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] » (т. 1 а.с. 217). Щодо вимоги про визнання протиправним та скасування наказу директора ДНУ «Енциклопедичне видавництво» № 17-К від 10.06.2019 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] ». Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни. Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення, як догана. Згідно ч. 1 ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна з важливих ознак порушення трудової дисципліни. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення (ст. 149 КЗпП України). При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст. ст. 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. Таку правову позицію Верховний Суд виклав у постанові від 22.07.2020 року у справі №554/9493/17. Проте, наказ директора ДНУ «Енциклопедичне видавництво» № 17-К від 10.06.2019 року про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани не відповідає вимогам трудового законодавства, зокрема, у ньому не зазначено, коли мало місце і в чому конкретно полягає порушення позивачем трудових обов`язків, а також чи було невиконання чи неналежне виконання [PERSON] трудових обов`язків винним. Так, 11.03.2019 року директором ДНУ «Енциклопедичне видавництво» [PERSON] видано наказ № 16 «Про підготовку до видання «Великої української енциклопедії», відповідно до якого [PERSON] до 15.05.2019 року доручено подати остаточний текстовий варіант статей для виготовлення оригінал-макету друкованого тому «Великої української енциклопедії» (Ал-Ая) та забезпечити своєчасне розміщення контенту на порталі онлайн-версії е-ВУЕ (Ал-Ая) (т. 1 а.с. 196). Відповідно до посадової інструкції на заступника директора з наукової роботи, копія якої міститься в матеріалах справи й долучена стороною відповідача до відзиву, на нього покладено обов`язок у своїй діяльності керуватись чинним законодавством України, наказами і розпорядженнями директора, рішеннями колегії Держтелерадіо України, Статутом Державної наукової установи «Енциклопедичне видавництво» та цією посадовою інструкцією, організовувати виконання на належному науковому рівні науково-дослідні роботи, передбачені у плані Енциклопедичного видавництва, впровадження результатів наукових досліджень у практику діяльності підприємств, установ, організацій, організовувати роботу та здійснювати контроль за результатами діяльності ученого секретаря установи, здійснювати контроль за виконанням планових завдань і науково-дослідних робіт і вживати відповідні заходи, спрямовані на поліпшення науково-дослідної роботи, здійснювати наукове керівництво підготовкою до видання статей, брошур, монографій, за результатами виконаних науково-дослідних робіт (т. 1 а.с. 154-157). Разом з тим, аналіз положень вказаної посадової інструкції заступника директора з наукової роботи ДНУ «Енциклопедичне видавництво», не містить такого обов`язку як подання остаточного текстового варіанту статей для виготовлення оригінал-макету друкованого тому «Великої української енциклопедії» (Ал-Ая) та забезпечення своєчасного розміщення контенту на порталі онлайн-версії е-ВУЕ (Ал-Ая). Вказана інструкція взагалі не містить будь-яких посилань на обов`язок позивача щодо підготовки на видання Великої української енциклопедії, і це при тому, що посадова інструкція заступника директора з наукової роботи була затверджена директором ДНУ «Енциклопедичне видавництво» [PERSON] 01.01.2017 року, тобто після прийняття Указів Президента України від 02.01.2013 року № 1/2013 «Про Велику українську енциклопедію» та від 12.01.2015 року № 7/2015 «Питання підготовки та видання Великої української енциклопедії», на виконання яких наказом Державного комітету телебачення і радіомовлення України від 25.01.2016 року № 36 «Про календарний план підготовки та видання Великої української енциклопедії» було затверджено календарний план підготовки та видання Великої української енциклопедії на 2016-2026 року (т. 1 а.с. 136, 137, 138-142). Будь-який розпорядчий документ директора установи, який би покладав обов`язок на позивача щодо виготовлення текстового варіанту статей для виготовлення оригінал-макету друкованого тому «Великої української енциклопедії» (Ал-Ая) та забезпечення своєчасного розміщення контенту на порталі онлайн-версії е-ВУЕ, також не видавався. Докази на підтвердження зворотного, зокрема, стороною відповідача, не надані. До того ж, відповідно до статуту Енциклопедичного видавництва - це установа у сфері наукової, інформаційної та видавничої діяльності, заснована на державній власності й підпорядкована Державному комітету телебачення і радіомовлення України. Тобто, наукова діяльність установи, є окремим напрямком діяльності ДНУ «Енциклопедичне видавництво», а тому підготовка статей для Великої української енциклопедії не стосуються обов`язків позивача при здійсненні науково-дослідної діяльності установи. Заперечуючи проти позову, у відзиві посилаючись на законність наказу № 17-к від 10.06.2019 року, вказував лише на дотримання порядку накладення стягнення, проте, ні при поданні відзиву, ні в ході розгляду справи не довів доказами в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України наявності конкретних порушень, котрі були допущені позивачем і котрі входять до кола її посадових обов`язків. Так само стороною відповідача не доведено належними та допустимими доказами невиконання позивачем Правил внутрішнього трудового розпорядку. Тому, суд надходить до висновку про те, що наказ про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності від 10.06.2019 року № 17-к не можна вважати законним. Крім того, в ході судового розгляду не знайшло своє підтвердження наявність вини безпосередньо в діях [PERSON] , що призвели до невиконання наказу ДНУ «Енциклопедичне видавництво» від 11.03.2019 року № 16, що є обов`язковою умовою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності і обов`язок щодо доведеності таких фактів покладається саме на роботодавця. Письмові докази, долучені до відзиву на позовну заяву, зокрема, Указ Президента України від 02.01.2013 року № 1/2013 «Про Велику українську енциклопедію», Указ Президента України від 12.01.2015 року № 7/2015 «Питання підготовки та видання Великої української енциклопедії», на виконання яких наказом Державного комітету телебачення і радіомовлення України від 25.01.2016 року № 36 «Про календарний план підготовки та видання Великої української енциклопедії», наказ від 11.03.2019 року № 16, акт від 15.05.2019 року, посадова інструкція заступника директора з наукової роботи Державної наукової установи «Енциклопедичне видавництво», затверджена директором ДНУ «Енциклопедичне видавництво» [PERSON] 01.01.2017 року, не містять інформації про наявність вини в діях [PERSON] або допущену нею умисно бездіяльність, що призвели до невиконання наказу директора. Акт від 15.05.2019 року, складений та підписаний головним бухгалтер-начальником фінансово-економічного відділу - [PERSON], завідувачем сектору кадрової та організаційної роботи [PERSON] , провідним економістом фінансово-економічного відділу [PERSON] про те, що 15.05.2019 року заступником директора з наукової роботи [PERSON] станом на 10 год. 00 хв. не було виконано наказ директора ДНУ «Енциклопедичне видавництво» [PERSON] від 11.03.2019 року № 16 (не було надано остаточний текстовий варіант статей для виготовлення оригінал-макету друкованого тому «Великої всеукраїнської енциклопедії» (Ал-АЯ) (т. 1 а.с. 138), не є належним доказом в розумінні ст. 77 ЦПК України, оскільки в ньому зафіксовано факт ненадання [PERSON] остаточного текстового варіанту статей для виготовлення оригінал-макету друкованого тому «Великої всеукраїнської енциклопедії» (Ал-АЯ), однак, такий обов`язок не покладався на позивача. В той же час, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, а також не заперечено сторонами, зокрема, стороною відповідача, що [PERSON] 15.05.2019 року на ім`я директора ДНУ «Енциклопедичне видавництво» [PERSON] подана доповідна записка про стан виконання наказу № 16 від 11.03.2019 року, відповідно до якої позивач повідомила про кількість підготовлених статей та причини недотримання термінів остаточної підготовки статей з посиланням на доповідну записку від 01.03.2019 року, з часу подання якої ситуація кардинально не змінилась, та зазначила, що наявні кадрові ресурси установи та паралельне створення двох версій енциклопедії об`єктивно впливають на уповільнення темпів підготовки друкованої версії ІІ тому ВУЕ. В останній [PERSON] також вказала, що до 15.05.2019 року наказ від 11.03.2019 року був виконаний - у підготовлених файлах було вміщено відредаговані та невідредаговані статті (т. 1 а.с. 199-200). Крім того, як вбачається з матеріалів справи, наявність зазначених недоліків викладена також у висновках за результатами проведення планового внутрішнього аудиту ефективності фінансового аудиту та аудиту відповідності діяльності ДНУ «Енциклопедичне видавництво» за період з 01.01.2017 року по 01.01.2019 року, а саме: встановлено проблеми у матеріально-технічній базі установи, неналежний рівень оплати праці фахівців, неможливість сплати авторських гонорарів за підготовку статей, відсутність новітньої техніки для забезпечення роботи порталу установи, фінансове задоволення потреб установи в 2018 р. лише на 61, 1%. (т. 2 а.с. 117-127). Також, про наявність проблем у фінансуванні установи для видавництва Великої української енциклопедії та відсутність належної кількості штатних працівників зазначено у Інформаційній довідці Держкомтелерадіо України «Про хід підготовки Великої української енциклопедії (січень-червень 2019 року)», та у виступі директора Державної наукової установи «Енциклопедичне видавництво» на засіданні Президії Національної академії наук України, який опубліковано на Урядовому порталі (т. 2 а.с. 129-131). Статтею 149 КЗпП України встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Разом з тим, вбачається, що вказані обставини роботодавцем враховані не були, оцінка обставинам, викладеним [PERSON] у поясненнях, роботодавцем надана також не була, не були визначені та враховані ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода та її наявність, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Вбачається, що роботодавець підійшов до вказаного питання формально, обмежившись лише процедурою отримання пояснень від позивача. Отже, з урахуванням наведеного, суд надходить до висновку про те, що відповідачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження того, що невиконання наказу директора від 11.03.2019 року № 16 сталось з вини позивача та при вирішенні питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] не враховані об`єктивні причини, наявність яких сприяло невиконанню наказу. До того ж, допитаний в ході розгляду справи свідок [PERSON] показав суду про те, що працював в ДНУ «Енциклопедичне видавництво» з квітня 2015 року по липень 2019 року Показав, що невиконання наказів директора про подання остаточного текстового варіанту статей для виготовлення оригінал-макету друкованого тому «Великої української енциклопедії» (Ал-Ая) та забезпечення своєчасного розміщення контенту на порталі онлайн-версії е-ВУЕ (Ал-Ая) з боку [PERSON] мало місце з об`єктивних причин та не з вини останньої, а саме: через неналежне матеріально-технічне забезпечення та відсутність у необхідній кількості кваліфікованого персоналу, перевантаження працівників через великі обсяги роботи, не оплату роботу авторів, а тому останні не несли ніяких зобов`язань перед установою. Про неможливість виконання цього наказу [PERSON] повідомляла директора на внутрішніх зборах, про це казали й інші працівники, проте, директор одразу сказала, що за невиконання на [PERSON] буде накладена догана. Зазначив, що матеріали Ал-Ая в електронному вигляді на виконання наказу директора були розміщені на диску Z. Свідок [PERSON] показала суду про те, що працювала в ДНУ «Енциклопедичне видавництво» з серпня 2017 року по серпень 2019 року. Вказала, що перше враження від роботи було дуже позитивне, робота цікава - робили паперову та електронну версію ВУЕ, дружній колектив. Проте, умови роботи жахливі, так як окрім неналежного матеріально-технічного забезпечення умов праці, мала місце кадрова нестача. Вказала, що колектив не встигав з виконанням роботи, оскільки об`єми роботи були дуже великі, проте, фахівців не було, авторам не платили. Також, показала про те, що окрім неналежних умов праці, мали місце постійні скандали, оскільки директор ДНУ [PERSON] не хотіла бачити своїм заступником [PERSON] , про що прямо казала на зборах колективу, а тому весь час мала до останньої претензії, хоча останні були необ`єктивними, адже мали місце не з вини [PERSON] , до того ж здійснення керівництва по організації написання статей Ал-Ая здійснювали [PERSON] і кожен модератор напрямку. Коли [PERSON] винесли догану, на ім`я [PERSON] було написано звернення колективу, котре, зокрема, вона підписала та працівники її відділу, в якому були викладені всі обставини того, що колектив не встигає з виконанням поставлених завдань через неналежне матеріально-технічне забезпечення та відсутність у необхідній кількості кваліфікованого персоналу, після чого емоційна ситуація в колективі та в установі взагалі погіршилась, а тому вона звільнилась. Після неї звільнились ще п`ять осіб, з якими вона працювала за відповідними напрямками її діяльності. Свідок [PERSON] показала суду про те, що працювала в ДНУ «Енциклопедичне видавництво» з 2014 року. [PERSON] є делікатною та коректною собою, компетентним фахівцем, котра виконувала всі свої обов`язки, а також обов`язки, котрі не відносяться до її кола діяльності, такі як наприклад підготовка статей від А до Я, хоча по документам це є обов`язком [PERSON] . Показала, що саме [PERSON] фактично підготувала 1 том енциклопедії та організувала його презентацію. Вказала, що всі стягнення дисциплінарні, що були накладені на [PERSON] мали місце виключно через особисту неприязнь директора [PERSON] , яку остання відчувала до [PERSON] і кожен раз демонструвала на зборах колективу, весь час принижувала її, здійснювала в сторону останньої хамські витівки, дуже накаляла обстановку. Також показала, що об`єми роботи були дуже великі, але умов праці для їх виконання в установі не створено, неукомплектування кадрів, низьке матеріальне забезпечення, а також створені нестерпні умови роботи [PERSON] , не давали можливості виконувати роботу належним чином. Також, через виниклий конфлікт між [PERSON] та директором [PERSON] на ґрунті особистої неприязні, так би мовити розколовся колектив, частина якого, зокрема, бухгалтерія, канцелярія підтримували директора, інша - [PERSON] , і після звільнення останньої всі, хто її підтримував, звільнились. У суду відсутні підстави для неприйняття до уваги показів свідків, котрі є логічними й послідовними, до того ж, стороною відповідача доказів в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на спростування їх показів в розпорядження суду не надано. За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Однак, відповідачем вказаних положень не дотримано. Отже, враховуючи викладене, а саме: відсутність в наказі № 17-к від 10.06.2019 року посилання на конкретні дії позивача, невиконання яких потягло накладення дисциплінарного стягнення, недоведеність вини [PERSON] у невиконанні наказу директора від 11.03.2019 року № 16, не врахування наявності об`єктивних причин, які потягли їх невиконання, суд надходить до висновку про відсутність дисциплінарного проступку з боку [PERSON] через недоведеність наявності всіх його складових елементів, про встановлення факту недотримання відповідачем вимог ст. ст. 147, 149 КЗпП України при вирішенні питання про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності на підставі наказу № 17-к від 10.06.2019 року, в зв`язку з чим він підлягає скасуванню, а позов в цій частині - задоволенню. Щодо вимоги про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення [PERSON] № 20-к від 24.06.2019 року та поновлення [PERSON] на роботі на посаді заступника директора з наукової роботи у ДНУ «Енциклопедичне видавництво». Згідно п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення. Звільнення працівника за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України є видом дисциплінарного стягнення. Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте, застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. У справах, в яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (зі змінами та доповненнями), за передбаченими п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (ст. 151 КЗпП України). У п. 22 вищевказаної постанови роз`яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п. п. 3, 4, 7, 8 ч. 1 ст. 40, п. 1 ст. 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст. ст. 1471, 148, 149 КЗпП України, правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. При звільненні працівника роботодавець має навести конкретні факти допущеного ним невиконання обов`язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього дисциплінарного стягнення та в який час. Отже, для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) допущення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше. Таку правову позицію Верховний Суд виклав у постанові 21.07.2021 року у справі № 303/5205/18. В наказі про звільнення працівника власник або уповноважений ним орган зобов`язаний навести конкретні факти порушень, не обмежуючись загальним посиланням на порушення трудових обов`язків з боку працівника. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 08.08.2018 року у справі № 172/1113/16-ц. З наказу директора ДНУ «Енциклопедичне видавництво» [PERSON] № 20-к від 24.06.2019 року вбачається, що [PERSON] звільнено за систематичне порушення термінів виконання визначених директором завдань, несвоєчасність і некоректність подання документів, неналежне виконання свої посадових обов`язків, закріплених у Посадовій інструкції, порушення трудової дисципліни (за що відповідно до наказів ДНУ «Енциклопедичне видавництво» від 05.03.2019 року № 7-к та від 10.06.2019 року № 17-к застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення у вигляді догани). Однак, вказаний наказ не містить конкретних фактів допущеного [PERSON] невиконання обов`язків, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього дисциплінарного стягнення та в який час. Отже, вказаний наказ не відповідає вимогам трудового законодавства та підлягає скасуванню. До того ж, перевіряючи доводи відповідача про систематичне невиконання [PERSON] своїх трудових обов`язків, судом не встановлено обставин, а відповідачем не доведена доказами в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України їх наявність, притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у передбаченому законом порядку у зв`язку порушенням покладених на неї трудових обов`язків, а тому суд надходить до висновку про недоведеність відповідачем систематичності невиконання обов`язків позивачем. Як зазначалось, систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. Крім того, при оспоренні до суду наказу про звільнення за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України суд зобов`язаний перевірити всі накази про накладення дисциплінарного стягнення, які увійшли в систему для звільнення, незалежно від того, чи оскаржувався кожен наказ окремо в установленому законом порядку. Лише правомірно накладені стягнення можуть ураховуватися і бути підставою для звільнення працівника за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Викладене узгоджується із правовим висновком, висловленим, зокрема у постановах Верховного Суду від 25.06.2018 року у справі № 714/395/17 (провадження № 61-9123св18), від 24.03.2021 року у справі № 149/1568/19 (провадження № 61-6866св20). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. У справах, в яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю, натомість судом встановлено, що останній не надав доказів на підтвердження вказаного, зокрема доказів систематичності невиконання позивачем без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку. Так, як вбачається з оскаржуваного наказу, підставою для його прийняття стали акт від 24.06.2019 року; копія розпорядження директора ДНУ «Енциклопедичне видавництво» від 24.06.2019 року № 31; службова записка [PERSON] від 24.06.2019 року; копія наказу ДНУ «Енциклопедичне видавництво» від 05.03.2019 року № 7-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] »; копія наказу ДНУ « [INFO] » від 10.06.2019 року № 17-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] . Разом з тим, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17.12.2020 року у справі № 752/11300/19, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 01.06.2021 року, визнано незаконним та скасовано наказ № 7-к ДНУ «Енциклопедичне видавництво» від 05.03.2019 року про оголошення догани [PERSON] - заступнику директора з наукової роботи ДНУ «Енциклопедичне видавництво» (т. 2 а.с. 208-213). Також судом не знайдено підстав для визнання законним наказу № 17-к від 10.06.2019 року, через що суд дійшов висновку про наявність підстав для його скасування. Відтак вказані накази не можуть бути підставою для прийняття наказу про звільнення. Так само, не можуть бути підставою для прийняття наказу про звільнення акт від 24.06.2019 року; копія розпорядження директора ДНУ «Енциклопедичне видавництво» від 24.06.2019 року № 31; службова записка [PERSON] від 24.06.2019 року, котрі не доводять систематичності невиконання позивачем без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку. Отже, судом не встановлено систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, з огляду на що суд надходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і в цій частині. Щодо вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Згідно ч. 2 ст. 253 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 235 КЗпП України оплата вимушеного прогулу має місце у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою. Системний аналіз та тлумачення положень ст. 235 КЗпП України дає підстави для висновку про те, що вимушений прогул - це час, упродовж якого працівник з вини роботодавця не мав змоги виконувати трудові функції. При цьому причиною виникнення вимушеного прогулу може стати звільнення без законної підстави, що перешкоджає виконанню працівником трудової функції, обумовленої трудовим договором, неправильне формулювання причини звільнення у трудовій книжці чи затримка видачі з вини роботодавця трудової книжки, що перешкоджає працівникові реалізувати своє право на працю в іншого роботодавця. Законодавство про працю не містить визначення ані вимушеного прогулу, ані оплати за весь час вимушеного прогулу, проте ці терміни неодноразово вживаються у КЗпП України. Аналіз положень КЗпП України дозволяє окреслити випадки, в яких може мати місце вимушений прогул, а саме у разі: незаконного звільнення працівника; незаконного переведення працівника на іншу роботу; затримки видачі трудової книжки з вини власника чи уповноваженого ним органу; затримки виконання рішення про поновлення на роботі; необґрунтованої відмови в прийнятті на роботу; несвоєчасного укладення трудового договору; унаслідок неправильного формулювання причин звільнення у трудовій книжці, що перешкоджало подальшому працевлаштуванню працівника. Вказані висновки свідчать про те, що вимушеності прогулу надають протиправні дії чи бездіяльність роботодавця, унаслідок яких працівник позбавляється права виконувати трудові обов`язки й отримувати за це заробітну плату. Тобто працівник не може вийти на роботу та реалізовувати належне йому право на працю й оплату праці через винні дії (бездіяльність) роботодавця. Отже, у трудовому праві превалює підхід, за яким вимушений прогул визначають як час, протягом якого працівник з вини роботодавця був позбавлений можливості працювати, тобто виконувати трудові функції, обумовлені трудовим договором. Таким чином, виплата середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу законодавцем пов`язується з певним діянням роботодавця, наслідком яких стала неможливість працівника належним чином реалізовувати своє право на працю. За змістом ст. ст. 94, 116, 117 КЗпП України та ст. ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є різновидом матеріальної відповідальності роботодавця перед працівником і не входить до структури заробітної плати. Вичерпний перелік підстав виплати працівникові середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу визначено ст. ст. 235, 236 КЗпП України, і вони не підлягають розширеному тлумаченню. Оплата вимушеного прогулу у встановлених вказаними статтями КЗпП України випадках є мірою матеріальної відповідальності роботодавця за порушення права працівника на працю. Підставою матеріальної відповідальності роботодавця є трудове майнове правопорушення, тобто винне протиправне порушення роботодавцем своїх трудових обов`язків, унаслідок чого заподіюється майнова шкода працівникові. Склад трудового майнового правопорушення утворюють його елементи, що одночасно є умовами матеріальної відповідальності роботодавця, а саме: неналежне виконання роботодавцем своїх трудових обов`язків (протиправні дії або бездіяльність); наявність майнової шкоди у вигляді втраченої працівником заробітної плати; причинний зв`язок між неналежним виконанням роботодавцем трудових обов`язків і заподіяною шкодою; вина роботодавця. Для притягнення роботодавця до матеріальної відповідальності необхідні усі чотири вищезазначені умови. Таку правову позицію виклав Верховний Суд у постанові від 16.12.2020 року у справі № 541/1700/17. Виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу та Законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин. Такий правову позицію Верховний Суд виклав у постанові від 01.03.2018 року у справі № 818/149/17. З огляду на те, що звільнення позивача було незаконним, суд надходить до висновку про наявність підстав для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100. Відповідно до приписів п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках, зокрема, виплати вихідної допомоги. Пунктом 2 Порядку № 100 передбачено, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (п. 8 Порядку 100). З урахуванням викладеного, на користь позивача підлягає стягненню з ДНУ «Енциклопедичне видавництво» середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 340 714,00 грн. (13 336,20 грн. квітень 2019 року + 12 681,95 грн. травень 2019 року (т. 2 а.с. 180) / 21 дні квітень 2019 року + 21 день травень 2019 року = 619,48 грн. середньоденний заробіток * 550 робочих днів). При цьому, указаний розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу визначений без утримання податку й інших обов`язкових платежів. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Таким чином, в резолютивній частині рішення, окрім визначеної судом суми середнього заробітку, слід вказувати про виплату цієї суми з обов`язковим утриманням з неї податків та інших обов`язкових платежів. Разом з тим, розрахунок належного до стягнення середнього заробітку в сумі 340 714,00 грн.. здійснено з урахуванням утриманого ПДФО (вказаних відповідачем у довідці про доходи саме нарахованої суми зарплати), тому в резолютивній частині рішення визначена судом сума середнього заробітку вказується без урахування податків та інших обов`язкових платежів. Питання судових витрат слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved