Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його мати [PERSON] до 2004 року перебувала з [PERSON] у шлюбних відносинах, проте їх шлюб було розірвано. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO]. До досягнення ним повноліття за рішенням Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області [PERSON] сплачував на користь [PERSON] аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частин від усіх видів доходу. Аліменти за вказаним судовим рішенням сплачувалися з великою затримкою та боргом лише після оголошення судом боржника у розшук. На даний час він навчається на 2 курсі денного відділення Електротехнічного факультету Запорізького національного технічного університету, що підтверджується довідкою декана Електротехнічного факультету Запорізького національного технічного університету за вих.. № 2601 від 19.09.2016р. За місцем навчання стипендію він не отримує, фактично всі витрати на міський проїзд до місця навчання, проїзд на вихідні та святкові дні з місця навчання до місця проживання с. Дніпровка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, вартість на проживання в гуртожитку, харчування, одяг та взуття, несе за рахунок коштів, які йому надає мати. У звязку з зазначеними обставинами він потребує матеріальної допомоги на своє утримання. [PERSON] після досягненням [PERSON] повноліття добровільно допомогу на його утримання у звязку з навчанням не надає та не збирається цього робити. Вважає, що права та обовязки батьків відносно дитини є рівними, вважає, що відповідач повинен надавати йому щомісячну матеріальну допомогу на його утримання на час навчання в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х років. На підставі викладеного, позивач просить суд стягувати з [PERSON] на його користь на його утримання, аліменти в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х років. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Додатково надав копії документів на підтвердження обставин, викладених по тексту позовної заяви та які спростовують заперечення відповідача щодо сплати аліментів до його повноліття без затримки та заборгованості. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду письмові заперечення по справі та у звязку з неможливістю прибуття у судове засідання просить розглядати справу за його відсутності з ухваленням справедливого та законного рішення. В обґрунтування заперечень зазначив, що він погоджується на сплату аліментів на користь позивача по його утриманню в розмірі 500,00 грн., оскільки за відсутності власного житла він вимушений з сімєю проживати у своєї матері в с. Михайлівка Гайсинського району Вінницької області, за відсутності постійної роботи перебиватися тимчасовими заробітками, які є недостатніми, а тому його матеріальне положення є незадовільним та скрутним. Крім того, на його утриманні є дружина, яка є громадянкою [PERSON], яка не працює та не має змоги в України працевлаштуватися, а також дитина [INFO], а тому весь тягар по утриманню родини повністю покладається на нього. Додаткового зазначив, що твердження позивача щодо наявності у нього великого заробітку за рахунок роботи за межами України, а саме на території Російської Федерації не відповідає дійсності, про що свідчать додана до заперечення копія закордонного паспорту. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заяву позивача та письмові заперечення відповідача по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що мати позивача [PERSON] до 2004 року перебувала з [PERSON] у шлюбних відносинах, проте їх шлюб було розірвано. (а.с. 8) Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 6-7) До досягнення [PERSON] повноліття за рішенням Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області [PERSON] сплачував на користь [PERSON] аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частин від усіх видів доходу. Відповідно до наданих стороною позивача копії ухвали Камянського-Дніпровського районного суду Запорізької області від 02.06.2010р. та копії розрахунку заборгованості по сплаті аліментів станом на 31.12.2012р., аліменти за судовим рішенням [PERSON] сплачувалися з великою затримкою та боргом лише після оголошення судом боржника у розшук. На даний час [PERSON] навчається на 2 курсі денного відділення Електротехнічного факультету Запорізького національного технічного університету, що підтверджується довідкою декана Електротехнічного факультету Запорізького національного технічного університету за вих.. № 2601 від 19.09.2016р. (а.с. 9) За місцем навчання стипендію [PERSON] не отримує, фактично всі витрати на міський проїзд до місця навчання, проїзд на вихідні та святкові дні з місця навчання до місця проживання с. Дніпровка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, вартість на проживання в гуртожитку, харчування, одяг та взуття, несе за рахунок коштів, які йому надає мати. (а.с. 10) У звязку з зазначеними обставинами [PERSON] потребує матеріальної допомоги на своє утримання зі сторони батька та бажає отримувати від відповідача аліменти на підставі судового рішення. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006р., встановлено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання) виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потребу у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 3 цієї ж статті Закону, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов»язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами. Позивач ґрунтує свої позовні вимоги щодо стягнення аліментів на його утримання до закінчення навчання у вищому навчальному закладі на факті його навчання та скрутного матеріального становища. Відповідач ґрунтує свої заперечення щодо зазначеної позовної вимоги тим, що знаходиться у тяжкому матеріальному становищі, отримує незначні заробітки та має на утриманні жінку з неповнолітньою дитиною. Матеріалами справи встановлено та не оспорюється сторонами у справі, що відповідач [PERSON] офіційно не працює та має нерегулярний, мінливий та незначний дохід, а тому в повній мірі не надає позивачу матеріальної допомоги на його утримання. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник податку має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника та одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2016 року - 1330 гривень, з 1 травня - 1399 гривень, з 1 грудня - 1544 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема працездатних осіб: з 1 січня 2016 року - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень. Таким чином, встановлено, що для позивача, як працездатної особи, законодавцем установлено прожитковий мінімум з 1 травня 2016 року у розмірі 1450 гривень, а тому виходячи з того, що як мати, так і батько повинні утримувати свою дитину в рівних частинах. Аналізуючи зазначені норми права та наведені обставини, суд приходить до висновку, що у відповідності до ст.ст. 182, 184, 199, 200 СК України, та у відповідності до принципу співмірності та розумної достатності аліменти на утримання повнолітнього сина відповідача [PERSON], [INFO], з відповідача [PERSON] слід стягувати в розмірі 725,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 01 листопада 2016 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х років. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Оскільки мінімальна заробітна плата на 1 січня 2016 року становить 1378,00 грн., то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial