Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

У листопаді 2016 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову зазначив, що 02 липня 2012 року після звернення [PERSON] до центру зайнятості їй було надано статус безробітного та ознайомлено з правами та обовязками зареєстрованого безробітного. Під час реєстрації в центрі зайнятості відповідачка приховала, що мала статус фізичної особи-підприємця, та була само зайнятою особою, внаслідок чого не мала права перебувати на обліку в центрі зайнятості та отримувати допомогу по безробіттю. Відповідачка отриману допомогу добровільно не повернула. У звязку із цим, посилаючись на положення ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» просить стягнути незаконно одержану допомогу по безробіттю в сумі 6290, 40 грн. та судовий збір в сумі 1378,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що вважала, що її знято з реєстраційного обліку як ФОП, тому не вбачає в своїх діях протиправної поведінки. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.07.2012 року [PERSON] звернулась до Іллічівського відділу Маріупольського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, що підтверджується її персональною карткою № 054212070200009. У заяві від 09.07.2012 року відповідачка просила надати їй статус безробітної з виплатою допомоги по безробіттю відповідно до Законів України Про зайнятість населення та «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Крім цього, [PERSON] у вказаній заяві зазначила, що в даний час вона не зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує, не має права на пенсію за віком, в тому числі на пільгових умовах та на пенсію за вислугу років. Наказом Маріупольського МЦЗ від 09.07.2012 року №НТ120709 [PERSON] надано статус безробітного та призначена допомога по безробіттю. З довідки Маріупольського міського центру зайнятості № б/н від 27.07.2016 року встановлено, що під час перебування на обліку в Маріупольському МЦЗ з жовтня 2012 року по липень 2013 року відповідачка отримала допомогу по безробіттю у загальному розмірі 7 802,90 грн., в тому числі за жовтень 2012 року у розмірі 693,54 грн., за листопад 2012 року у розмірі 860,00 грн., за грудень 2012 року у розмірі 872,00 грн., за період з січня по червень (включно) 2013 року отримувала щомісячно суму допомоги по безробіттю у розмірі 882,00 грн., та в липні 2013 року у розмірі 85,35 грн. Залишок боргу станом на 27.07.2016 року складає 6290, 40 грн. Позивачем була проведена звірка з управлінням Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя Донецької області щодо достовірності відомостей, наданих безробітними, в результаті якої було виявлено, що [PERSON] під час перебування на обліку в якості безробітної була зареєстрована як фізична особа-підприємець з 01.01.2001 року. Про надання відповідачем недостовірних відомостей, що вплинули на правомірність виплати матеріального забезпечення, посадовою особою позивача 06.09.2013 року було складено Акт № 242 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення. З Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Серії АВ № 113784 вбачається, що [PERSON] була зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця з 01.01.2001 року. 13.02.2013 року до ЄДРПОУ внесено відомості за № 22741750000031997 про те, що свідоцтво про її державну реєстрацію вважається недійсним. З відомостей, наданих реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції Донецької області вбачається, що державним реєстратором 13.02.2013 року за № 22741750000031997 були включені відомості про ФО-П [PERSON] до ЄДРПОУ з відміткою про те, що свідоцтво про її державну реєстрацію вважається недійсним на підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», яким передбачено створення тимчасових міжвідомчих спеціальних комісій, за результатами роботи яких відомості про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року та до 03.03.2012 року не включених до ЄДРПОУ будуть включені до ЄДРПОУ з відміткою про те, що свідоцтва про їх державну реєстрацію, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 01 липня 2004 року, вважаються недійсними. Крім того, реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції Донецької області повідомлено, що 20.12.2013 року державним реєстратором внесено до ЄДРПОУ запис № 22740050060003031997 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем [PERSON] за її рішенням. (а.с.43-61) Наказами Маріупольського МЦЗ від 06.09.2013 року № НТ310906 та від 09.09.2013 року № НТ130909, у звязку із встановленням факту подання [PERSON] недостовірних відомостей, на підставі яких прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, припинено реєстрацію безробітного та визначено до повернення виплати з 09.07.2012 року по 03.07.2013 року у сумі 7802,90 грн. Маріупольським МЦЗ вживалися заходи досудового врегулювання спору. На адресу відповідачки направлявся лист з вимогою про повернення безпідставно отриманого матеріального забезпечення, проте заходи, прийняті позивачем, позитивних результатів не дали. Статтею 31 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється, зокрема, у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості. Згідно з ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані у встановленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно ч. 3 ст. 36 наведеного закону сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно статті 1166 Цивільного кодексу майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З урахування вказаних положень відповідач має відшкодувати реальну вартість втраченого майна, тобто компенсувати саме той розмір витрат, які поніс позивач внаслідок неправомірних дій відповідача. Розмір завданої шкоди має бути доведеним позивачем. Позивачем було доведено представленим власним розрахунком розмір завданої шкоди в сумі 6290, 40 грн., який підлягає стягненню з відповідачки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved