Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

У липні 2013 року [PERSON] звернувся з позовом до Чернігівської міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON], за участю третьої особи [PERSON], в якому зазначав, що рішенням Чернігівської міської ради від 12 грудня 2008 року [PERSON] було передано у власність земельну ділянку площею 0,0485 га по [ADDRESS] і як виявилося пізніше, частина вказаної земельної ділянки накладається на земельну ділянку позивача, яку було передано у власність батька позивача рішенням від 26 червня 2007 року. Враховуючи те, що [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку зі спірними межами та 29.09.2010 року продав її [PERSON], який 11.05.2012 року продав зазначене нерухоме майно [PERSON], позивач просив визнати недійсним рішення Чернігівської міської ради від 12 грудня 2008 року про передання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0485 га по [ADDRESS], визнати недійсним державний акт на право власності на вказану земельну ділянку та визнати недійсними всі послідуючі договори її купівлі-продажу. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 березня 2014 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просив скасувати зазначене рішення та задовольнити його вимоги, мотивуючи свої вимоги тим, що воно не відповідає нормам матеріального і процесуального права, постановлено без врахування фактичного порушення його права. Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 07 листопада 2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, визнано недійсними рішення Чернігівської міської ради від 12 грудня 2008 року про передання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0485 га по [ADDRESS] та державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, а також договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки, укладений 29.09.2010 року між [PERSON] та [PERSON], розподілено судові витрати, шляхом стягнення з Чернігівської міської ради, [PERSON], [PERSON] по 1941 грн 60 коп з кожного на користь [PERSON] судових витрат, в іншій частині позову відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року рішення апеляційного суду від 07 листопада 2014 року в частині вирішення спору про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 11 травня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було скасовано і справу в цій частині було направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, а в іншій частині було залишено без зміни. Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 28 травня 2015 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволенено частково, рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 березня 2014 року в частині вирішення спору про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 11 травня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] скасовано. Позовні вимоги [PERSON] в наведеній частині позовних вимог судом було задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0485 га, кадастровий номер: [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], укладений 11 травня 2012 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Костенко Іриною Михайлівною та зареєстрований в реєстрі за № 745. 28 липня 2015 року [PERSON] звернувся до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання про судові витрати. Обговоривши доводи [PERSON], пояснення представника [PERSON] та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON], виходячи з наступного. Положеннями ст. 220 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, вправі за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не було вирішено питання про судові витрати. З матеріалів даної цивільної справи, рішення апеляційного суду Чернігівської області від 07 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 28 травня 2015 року вбачається, що останнім рішенням апеляційного суду в частині розподілу судових витрат в сумі 1941 грн. 60 коп., понесених [PERSON] за позовними вимогами про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 11 травня 2012 року між [PERSON] та [PERSON], апеляційним судом рішення ухвалено не було. Враховуючи наведене, та виходячи з приписів ч.1 ст. 88, п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню. За принципом пропорційності, з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати в розмірі 970 грн 80 коп. з кожного, оскільки рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 28 травня 2015 року задоволено позовну вимогу [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 11 травня 2012 року між [PERSON] та [PERSON].

Outcome: approved