Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що 26 вересня 2015 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивач вказує, що спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Сім'я перестала існувати, відповідач проживає окремо, відновити сімейні відносини вони не намагалися. Спільного господарства вони не ведуть з червня 2017 року. Примирення між ними неможливе, оскільки шлюб існує лише формально. Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір в розмірі 640,00 грн. В судовому засіданні позивач пояснила, що 26 вересня 2015 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON]. З червня 2017 року вони разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Відповідач не виконував обов'язки по утриманню сім'ї, що призводило до постійних сварок. Подальше спільне життя з відповідачем суперечить її інтересам, оскільки вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] 26 вересня 2015 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 878, та стягувати на її користь з відповідача сплачений нею судовий збір. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Пояснив, що дійсно з червня 2017 року вони разом не проживають, відновити сімейні відносини вони не намагалися, час для примирення їм не потрібний. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається із свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26 вересня 2015 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції за актовим записом № 878 (а.с. 7). Згідно до свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На переконання суду сторони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання, мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачем, відсутність бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України підлягає розірванню. Крім того, на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов'язані із сплатою судового збору в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved