Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

У квітні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зняття арешту з майна. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що [INFO] померла її донька [PERSON] . Заявник стверджувала, вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Проте на даний час [PERSON] не може оформити в порядку спадкування право власності на спадкове майно, оскільки нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, обґрунтовуючи відмову наявністю арешту на квартиру [ADDRESS] . [PERSON] також зазначила, що її донька [PERSON] була єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] належала на праві власності квартира [ADDRESS] . Як стверджувала позивач, вона дізналася, що ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 08 червня 2009 року у справі №2-3562/2009 за позовом [PERSON] до [PERSON] , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гаврилової О.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління юстиції м. Києва, про визнання заповіту недійсним вжито захід забезпечення позову та накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . [PERSON] зазначила, що наявність арешту, накладеного на згадане майно, унеможливлює отримання нею свідоцтва про право власності на квартиру. З цих підстав [PERSON] просила суд зняти арешт, накладений ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08 червня 2009 року у справі №2-3562/2009 на квартиру [ADDRESS] . Позивач та її представник позовні вимоги у судовому засіданні підтримали, просили суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача та її представника, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. Матеріалами справи засвідчується, що 18 березня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у Червонодонецькій селищній раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис №12 (а. с. 21). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25 червня 1998 року, виданого Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва згідно з розпорядженням від 25 серпня 1998 року №1167, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 30 червня 1998 року в реєстровій книзі за №2085, [PERSON] належала на праві власності квартира [ADDRESS] (а. с. 56). [INFO] [PERSON] помер. На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт від 27 грудня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриловою О.В., зареєстрований в реєстрі за №3474, яким заповів [PERSON] належне йому на праві власності майно (а. с. 78). Однак, 18 жовтня 2010 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва позов [PERSON] було задоволено та визнано недійсним заповіт від 27 грудня 2007 року, складений [PERSON] на користь [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриловою О.В., зареєстрований в реєстрі за №3474 (а. с. 11-12). Згадане рішення суду було залишено без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 16 лютого 2011 року та набрало законної сили (а. с. 13-14). Таким чином, єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] була його дружина [PERSON] . Матеріалами спадкової справи №162-2009 до майна померлого [INFO] [PERSON] засвідчується, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка шляхом подання заяви до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори (а. с. 69). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12 жовтня 2016 року (а. с. 53). Ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не склала, а тому спадкування після її смерті здійснювалось за законом. За приписами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] є матір`ю [PERSON] а тому вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті доньки (а. с. 20). Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла у порядку, встановленому ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Указані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи №02-14, заведеної Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою щодо майна померлої [PERSON] (а. с. 51-93). Проте на даний час [PERSON] не може оформити в порядку спадкування право власності на спадкове майно, оскільки нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, обґрунтовуючи відмову наявністю арешту на квартиру [ADDRESS] (а. с. 23). Як встановлено у судовому засіданні, ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 08 червня 2009 року у справі №2-3562/2009 за позовом [PERSON] до [PERSON] , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гаврилової О.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління юстиції м. Києва, про визнання заповіту недійсним вжито захід забезпечення позову та накладено арешт на квартиру [ADDRESS] (а. с. 10). Ч. 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Нормою ч. 1 ст. 321 ЦК України гарантовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 391 ЦК України закріплено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Ураховуючи наведене, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Арешт, накладений ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 08 червня 2009 року у справі №2-3562/2009 на квартиру [ADDRESS] , унеможливлює отримання [PERSON] свідоцтва про право власності на це майно. Отже, [PERSON] може захистити своє право вільно розпоряджатись квартирою [ADDRESS] шляхом пред`явлення позову про зняття арешту з майна. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги [PERSON] , знявши арешт з квартири [ADDRESS] , накладений ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 08 червня 2009 року у справі №2-3562/2009. Зважаючи на вищенаведене,

Outcome: approved