Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами у червні 2011 року укладено шлюб, від шлюбу з відповідачем у позивача народився син [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, втратою взаєморозуміння, спільне господарство сторони не ведуть, відтак подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На час звернення до суду дитина проживає разом з позивачем, відповідач самоусунувся від матеріального забезпечення сім'ї, за останній місяць взагалі не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини. За таких обставин, позивач просить розірвати шлюб, укладений 18 червня 2011 року між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 747, та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 35 % з усіх його видів доходів щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви до суду і до досягнення сином повноліття. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, однак не погодився із розміром аліментів, визначених позивачем. Зазначив, що погоджується сплачувати аліменти у розмірі 1/4 від усіх його доходів, починаючи з вересня 2015 року, оскільки до серпня включно він регулярно надавав матеріальну допомогу на утримання сина. Також зазначив, що на його утриманні перебувають батьки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 18 червня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 747, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 18 червня 2011 року. [INFO] у сторін народився син [PERSON], батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 06 серпня 2011 року. Дитина перебуває на клінічному обліку з діагнозом «астигматизм» та «косоокість», що підтверджується довідкою Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока». Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб, в цій частині позов підлягає задоволенню. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов'язок по утриманню дитини. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. За приписами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. При визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги, що відповідач є працездатною особою, отримує стабільний дохід у розмірі близько 8015 грн. на місяць, стан здоров'я задовільний, на утриманні відповідача перебувають також його батьки. За таких обставин, суд вважає, що стягнення з останнього аліментів у розмірі 35% з усіх його видів доходів може призвести до скрутного матеріального становища [PERSON] Також позивач просила стягнути аліменти, починаючи з 24 липня 2015 року, однак відповідач зазначив, що він до серпня 2015 року включно регулярно сплачував аліменти на утримання сина. Такі обставини позивачем у судовому засіданні не заперечувалися. Відтак, виходячи з принципу справедливості, об'єктивності та розумності, враховуючи наведені обставини, стан здоров'я дитини, готовність відповідача сплачувати аліменти, суд доходить висновку про часткове задоволення позову та вирішує стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини заробітку з усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 01 вересня 2015 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У задоволенні решти позовних вимог суд вирішує відмовити з підстав, наведених вище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 243,60 грн. та на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial