Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

У липні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до КС «МДН» про захист прав споживачів та стягнення заборгованості за депозитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01 липня 2013 року між позивачкою та КС «МДН» укладено депозитний договір № 81/13, відповідно до якого вона розмістила депозит на суму 3000,00 грн. на строк 12 місяців під 20% річних з виплатою відсотків і поверненням вкладів в кінці строку дії договору. За термін дії зазначеного договору позивачка додатково здійснювала внески до депозитного рахунку на загальну суму 32600,00 грн. Внесення грошових коштів на депозитний рахунок кредитної спілки підтверджується квитанціями прибуткового ордеру. Маючи намір забрати вклад та нараховані відсотки, позивачка звернулась до кредитної спілки з відповідною письмовою заявою, однак в виплаті грошових коштів їй було відмовлено, в результаті чого порушені права [PERSON] як вкладника та споживача фінансових послуг. Просить стягнути на її користь з Кредитної спілки «МДН» заборгованість за депозитним договором №81/13 в розмірі 32600,00 грн., 20% річних в розмірі 6520,00 грн.,інфляційні витрати 15126,40 грн. та 3% річних в розмірі 937,80 грн., а також просить стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 300,00 грн. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності та при ухваленні рішення врахувати надані нею письмові заперечення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01 липня 2013 року між позивачкою та КС «МДН» укладено депозитний договір № 81/13, відповідно до якого вона розмістила депозит на суму 3000,00 грн. на строк 12 місяців під 20% річних з виплатою відсотків і поверненням вкладів в кінці строку дії договору. За термін дії зазначеного договору позивачка додатково здійснювала внески до депозитного рахунку на загальну суму 32600,00 грн. Внесення грошових коштів на депозитний рахунок кредитної спілки підтверджується квитанціями прибуткового ордеру. №324, №5186, № 4886, № 4594, №395, №895, №396, №994, № 3463, №3762, №3382, №3236, № 4169, №3902, №4521, №4198, №1995. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Відповідно до ст 23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кошти, що належать членам кредитної спілки, обліковуються окремо. Кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об'єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Так, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки [PERSON] про стягнення з Кредитної спілки «МДН» суми депозитного вкладу в розмірі 32600,00 грн., оскільки в цій частині відповідач визнав позовні вимоги. Між тим, суд відмовляє позивачці в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 20% річних за депозитним договором в розмірі 6520,00 грн., оскільки позивачем не надано суду відповідного розрахунку, а відповідачем надано виписку з депозитного договору, з якої вбачається, що нараховані відсотки сплачені позивачці в повному обсязі. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки Кредитною спілкою своєчасно не повернуто внесок з нарахованими процентами, то відповідно до ч. 2 ст 625 ЦК України позивачка має право на отримання суму індексу інфляції та трьох відсотків річних. Так, за депозитним договором №81/13 від від 01 липня 2013 року, остаточні розрахунки повинні були відбутися 01 липня 2014 року та сума заборгованості за депозитом складає 32600,00 грн., сума індексу інфляції складає 15126,40 грн. ( загальний відсоток інфляції розраховується шляхом множення усіх показників інфляції за період з серпня 2014 року по травень 2015 року 100,8%х102,9%х102,4%х101,9%х103,0% х 103,1%х105,3%х110,8%х 114,0%х102,2% = 146,4%, отже індекс інфляції розраховується: (32600,00 грн. х146,4%) 32600,00 грн.=15126,40 грн.). Вирішуючи питання щодо розрахунку трьох відсотків річних від простроченої суми, суд виходить з наступного: період прострочення з 01 липня 2014 року до 15 червня 2015 року: 3 % х 32600,00 х 350 днів /365= 937,80 грн. Щодо відшкодування судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до складу яких зокрема відносяться витрати на правову допомогу. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Позивачкою надано квитанцію до прибуткового касового ордеру та акт прийому-передачі виконаних робіт, відповідно до яких сплатив 300,00 грн. за надання правової допомоги по цивільній справі, а саме складання позовної заяви та підготовка пакету документів для звернення до суду, юридична консультація, тривалість 0,3 годин. Частиною 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат на правову допомогу підлягає стягненню 300,00 грн. Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» позивачка була звільнена від сплати судового збору. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 486,64 грн. за вимогами матеріального характеру. На підставі викладеного та

Outcome: partial