Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 27.02.2010 року Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис за №119, в обгрунтування якого послалася на наступне. 27.02.2010 року між пнею та відповідачем було укладено шлюб, від якого у них [INFO] народилася донька - [PERSON]. Спільне життя та ведення господарства з відповідачем не склалися з причин того, що між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага. За час спільного проживання відповідач влаштовував сварки у присутності сторонніх людей, що ображало її честь на гідність, пред'являв необґрунтовані претензії. Все це відбувалося у присутності дитини, що негативно впливало як на її психіку, так і на психіку дитини. Жити в подальшому з відповідачем вона більше не бажає, тому просить строк на примирення не надавати. Донька перебуває повністю на матеріальному утриманні матері та проживає з нею, тому спору про місце проживання дитини між сторонами немає. Оскільки між подружжям припинені всі шлюбні відносини, вважає збереження сім'ї неможливим, оскільки це суперечитиме її інтересам та інтересам їх спільної доньки. В судове засідання позивач не з'явилася, направивши на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності по підставам, викладеним у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, направивши на адресу суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності, а також про відсутність майнового спору та спору про місце проживання дитини. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом установлено, що 27.02.2010 року Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис за №119, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON]. /а.с.6/ Від шлюбу у подружжя [INFO] народилася донька - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис за №77. /а.с.9/ Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з пояснень сторін суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні, на теперішній час шлюб існує формально, тому його збереження суперечить їх інтересам та інтересам дитини, у зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved