Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

У квітні 2020 позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання дитини на загальну суму 20 300 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що шлюб між ними розірвано, їх спільна донька [PERSON] , [INFO] , навчалась у середній школі та продовжила навчання вже у вищому навчальному закладі в м. Київ на денному відділенні Київського університету права Національної академії наук України (далі - Університет) і перебуває на її повному утриманні. Відповідач не бере жодної участі в утриманні дитини і в добровільному порядку відмовляється компенсувати їй понесені витрати на навчання доньки, які складаються з вартості курсів з вивчення іноземної мови за період з листопада 2018 по травень 2019 в сумі 4000 грн., за придбання мобільного телефону в сумі - 3100 грн., за проживання в гуртожитку - 12000 грн; за навчання в Університеті - 21500 грн. Просила стягнути з відповідача половину понесених нею витрат. В письмовій заяві до суду позивачка просила справу слухати за її відсутності, наполягала на позовних вимогах. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову, просив повністю відмовити в його задоволенні, мотивуючи тим, що [PERSON] ніде не працює, доходу не має і з нього ще стягуються аліменти на інших двох неповнолітніх дітей. Заслухавши пояснення учасника судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Так, на підтвердження своїх позовних вимог позивачкою додано квитанції про сплату витрат на вивчення донькою англійської мови на загальну суму 4 000 грн. за період з листопада 2018 року по травень 2019 року; чек на суму 3 100 грн. на придбання смартфону Самсунг та чохлу і захисного скла до нього від 29.01.2020; квитанції про сплату 12 000 грн. за проживання в гуртожитку на період навчання в Університеті та 21 500 грн. за навчання у вищому учбовому закладі. Аналіз ст.185 СК України дає підстави для висновку, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, до яких закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, брати участь у додаткових витратах на неї, а тому суд вважає, що навчання спільної доньки сторін іноземній мові є тією особливою обставиною, яка потребує додаткових витрат, та приймає до уваги надані позивачем квитанції про сплату 4 000 грн. за вивчення англійської мови. Відтак, половина фактично понесених зазначених витрат в сумі 2 000 грн. підлягає стягненню з відповідача. Посилання останнього на відсутність роботи та наявність інших аліментних зобов`язань не звільняє його від обов`язку утримувати свою доньку та нести у зв`язку з її розвитком додаткові витрати. Суд наголошує, що обов`язок по утриманню неповнолітньої дитини, піклування про її фізичний і духовний розвиток, створення умов для отримання належної освіти, не може бути покладений виключно на одну матір, яка є інвалідом другої групи. В той же час придбання смартфону та подальше навчання [PERSON] і проживання її в іншому місті не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині. Принагідно зазначити, що саме по собі навчання дитини у навчальному закладі (в даному випадку продовження навчання) не може безумовно свідчити, що витрати, пов`язані з навчанням у ньому, викликані особливими обставинами. У випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 СК України. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, а з відповідача відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України слід стягнути судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: partial