Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

У листопаді 2016 року позивачка звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому просила визнати право власності за [PERSON] та [PERSON], в порядку спадкування після смерті їх батька [PERSON], який помер 18 січня 2015 року, на квартиру №34, що розташована в м.Нова Каховка, Херсонської області, по вул.Затишній, 25, по 1/2 частки за кожним із них, посилаючись на те, що, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори, останні отримали відмову у видачі відповідного свідоцтва у зв`язку із відсутністю у них правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві, оскільки на даний час ці документи втрачено, а тому вони змушені звернутись до суду. У судове засідання позивачка не з`явилася, в письмовій заяві просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача надав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, згідно чинного законодавства. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (Спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є рідними синами [PERSON] (свідоцтва про народження серії І-КГ № 190219 та № 190218 від 23.01.2015 року, відповідно). [PERSON] помер 18 січня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-КГ № 193758 від 19.01.2015 року. За життя, 12 вересня 1997 року, останній склав заповіт, яким належну йому на праві особистої власності квартиру [ADDRESS] (на даний час Затишна), в м.Нова Каховка, Херсонської області заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожному. Як вбачається з довідки, виданої КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» від 31.10.2016 року, вищевказана квартира належала [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виконкомом Новокаховської міської ради від 03.06.1997 року. Після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу № 16/15 за заявами [PERSON] та [PERSON] на видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У відповідності з листом державного нотаріуса Новокаховської державної нотаріальної контори від 11.11.2016 року, [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу щодо належності спадкового майна спадкодавцю. Отже, [PERSON] та [PERSON], будучи спадкоємцями, які мають право на спадщину, не можуть оформити свої спадкові права, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно був втрачений. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, враховуючи, що позивачі позбавлені можливості в позасудовому порядку реалізувати свої майнові права, суд вважає можливим задовольнити позов, з огляду на положення ст. 392 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved