Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

У липні 2019 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона та відповідач є батьками дитини [PERSON] . З відповідачем перебувала в шлюбі з 14.07.2016 року, який було розірвано рішенням Боунського районного суду міста Житомира від 17.10.2018 року в справі № 295/4670/18. Відповідач протягом двох років ніякої уваги дитині не приділяє, востаннє бачився з дитиною на початку 2017 року, самоусунувся від виконання обов`язків батька, не спілкується з дитиною, не цікавиться її життям, не проявляє батьківської турботи, участі у вихованні не приймає, матеріальної допомоги не надає. Дитина повністю знаходиться на її утриманні та вихованні. У судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. В останнє судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача надав заяву про розляд справи в їхній відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за останнім відомим позивачу місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причин неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направив. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в останнє судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши позивача та її представника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.\- Підстави позбавлення батьківських прав визначені статтею 164 СК України, до яких віднесено, зокрема, ухилення батьками від виконання своїх обов`язків від виховання дитини. Тобто, таке ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , підтвердженням чому є копія свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого повторно Житомирським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Житомирській області 04.08.2016 року. 14.07.2016 року між сторонами було зареєстровано шлюб, який заочним рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 17.10.2018 року в справі № 295/4670/18 був розірваний, малолітню дочку [PERSON] залишено проживати разом із матір`ю та зідно довідки про реєстрацію місця проживання управління ведення реєстру територіальної ромади Житомирської міської ради від 30.01.2019 року, довідки ПП «ВЖРЕП № 15» Житлової керуючої компанії від 30.01.2019 року № 174 дитина зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та проживає разом із матір`ю. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надали показання про те, що востаннє відповідач відвідував дитину, коли їй виповнився один рік у квітні 2017 року, з того часу його не бачили, дитину не відвідує, матеріально її не забезпечує, ніякої допомоги на утримання дитини не надає. Згідно висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки та піклування Житомирської міської ради, щодо позбавлення батьківських прав відповідача, затвердженого рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 22.01.2020 року № 84, [PERSON] з 2016 року фактично з сім`єю не проживає, не піклується про фізичний та духовний розвиток малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , її навчання, не здійснює виховання щодо підготовки до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, не провідує дитину за місцем проживання, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Виходячи із інтересів дитини, виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] . Зважаючи на досліджені судом докази встановлено, що відповідач свідомо самоусунулася від виконання батьківських обов`язків з виховання дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, матеріально її не забезпечує. Тому, враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав відповідно до ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав відповідача. При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд керується ч. 2 ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved