Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.12.2013 року між ним та відповідачем укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.У порушення умов договору відповідач зобовязання за договором належним чином не виконала, у звязку з чим загальна сума заборгованості станом на 08.11.2016 року становить 29470,73 грн., яка складається з: 11059,80 грн. заборгованість за кредитом, 5780,96 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 11059,75 грн. заборгованість за пенею та комісією, 1570,22 грн. - штраф відповідно до пункту 2.2 генеральної угоди. Оскільки боржником умови договору не виконані, тому позивач просить стягнути з неї заборгованість у розмірі 29470,73 грн. та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до позовної заяви додав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності до суду не надходило, а тому за письмовою згодою представника позивача на підставі ст. ст. 224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.01.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, а також між ними 23.12.2013 року укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобовязалася погасити заборгованість за кредитом, сплачувати відсотки за його використання, а також здійснювати інші платежі, передбачені договором. У зв'язку з невиконанням відповідачем обовязку зі сплати коштів в обумовлений договором строк у рахунок погашення боргу за кредитним договором та сплати інших платежів станом на 08.11.2016 року позивачем нараховано заборгованість у сумі 29470,73 грн., яка складається з: 11059,80 грн. заборгованість за кредитом, 5780,96 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 11059,75 грн. заборгованість за пенею та комісією, 1570,22 грн. - штраф відповідно до пункту 2.2 генеральної угоди. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. У силу ст. 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно зі ст. 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ст. 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15. Пунктом 2.2 генеральної угоди передбачено відповідальність позичальника у вигляді штрафу в розмірі 1570,22 грн. у разі порушення ним строків погашення заборгованості, вказаних у генеральній угоді. Нарахування пені та штрафу за несвоєчасне погашення заборгованості свідчить про подвійну цивільно-правову відповідальність за одне і те саме порушення, що суперечить положенням ст. 61 Контитуції України. Тому суд вважає неможливим стягнення з відповідача штрафу та пені одночасно і вважає необґрунтованим застосування до відповідача такого виду неустойки як штраф. Таким чином, оскільки відповідачем не виконано належним чином грошових зобовязань, передбачених умовами кредитного договору, тому з неї на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 27900,51 грн., яка складається з: 11059,80 грн. заборгованість за кредитом, 5780,96 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 11059,75 грн. заборгованість за пенею та комісією. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений за подання позову, що підтверджено документально. Враховуючи викладене,

Outcome: partial