Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

У липні 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свій позов мотивує тим, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS] . В даній квартирі, окрім нього та його дітей, зареєстрована його колишня дружина - відповідачка [PERSON] .. Позивач зазначає, що відповідачка в квартирі після розірвання шлюбу не проживає без поважних причин, не сплачує комунальні платежі, не утримує житла, її особисті речі в квартирі відсутні. Оскільки, відповідачка не проживає у вищевказаній квартирі без поважних причин понад рік, він як власник змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. 11 січня 2021 року на підставі ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області у даній справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутність. Зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просив його задовольнити, проти винесення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористалася. Згідно ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а згідно зі ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Судом встановлено, що позивачу на підставі Договору дарування квартири від 02 жовтня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Вінічук Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2333, на праві приватної власності належить двохкімнатна квартира [ADDRESS] (а.с. 5-6). Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії Будинкової книги для реєстрації громадян, проживаючих в квартирі [ADDRESS] , в даній квартирі зареєстрована громадянка (відповідач по справі) [PERSON] , [INFO] (а.с. 10-11). Дана обставина підтверджується також Довідкою про склад сім`ї № 00062 виданою 16 червня 2020 року КП Фастівської міської ради «Фастівська житлово-експлуатаційна контора» (а.с.7) Згідно Акту КП Фастівської міської ради «Фастівська житлово-експлуатаційна контора» про проживаючих осіб в житловому приміщенні по [ADDRESS] , від 2 липня 2020 року № 07-4005, при огляді приміщення по вказаній адресі, встановлено, що гр. [PERSON] в даній квартирі не проживає з 23 лютого 2019 року, її особисті речі в квартирі не виявлені (а.с.8). Пленум Верховного Суду України в частині 2 пункту 15 постанови від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз`яснив, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що стаття 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що право [PERSON] на користування житлом зі сторони позивача порушено не було, відповідач відсутня в спірній квартирі понад встановлений законом строк без поважних причин, тому втратила право користування нею, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, враховуючи положення 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.. У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Фастівський міськрайонний суд Київської області. Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України, статей 71, 72 Житлового кодексу Української РСР,

Outcome: approved