Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання зареєстрованого шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 09 листопада 2001 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просив розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позов підтримавв повному обсязі та дав пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, вказавши, що подружнє життя в них не склалося через непорозуміння з побутових та інших причин, що призвело до втрати почуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2014 р. З цього часу він проживає окремо він дружини та дітей, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. При таких обставинах вважає, що їх сім'я розпалася остаточно. Проти надання строку для примирення категорично заперечує, оскільки усі заходи для зберігання шлюбу ними були вичерпані раніше. Крім того, на теперішній час він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Не заперечує проти проживання малолітніх дітей з відповідачкою, на їх утримання добровільно передає кошти. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала повністю та підтвердила, що шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2014 р. через конфлікти, що виникла через різні погляди на життя. З цього часу вона проживає з дітьми окремо від позивача. Проти надання строку на примирення заперечувала, оскільки непорозуміння один одного та втрата почуттів призвела до розпаду сім'ї. На утримання дітей позивач добровільно передає кошти. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, за таких підстав. Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із вимогами ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 листопада 2001 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 857, що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 09.11.2001 р. (арк.спр.3). Від подружніх відносин сторони мають двох малолітніх дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (арк.спр.6,7). Шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2014 р. через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові і поваги один до одного. Спору про розподіл майна між сторонами на момент розгляду справи не має. Спору про місце проживання малолітніх дітей на момент розгляду справи сторони не мають, діти мешкають з позивачкою. Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, тому що шлюбні відносини між сторонами припинені вже певний час (більше року), сторони проживають окремо один від одного та категорично заперечують проти надання зазначеного терміну. Крім того, позивач фактично перебуває у шлюбних відносинах з іншою жінкою. Відповідно до ст.41 ч.1 Конституції України, ст.24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Визнання позову відповідачем не суперечить закону. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Згідно ст.115 ч.2 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до ВРАЦС Подільського РУЮ м.Києва для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому запису про шлюб від 09.11.2001 р. № 857 відділу РАЦС Шевченківського РУЮ у м.Києві. На підставі викладеного, ст.ст.105 ч.3, 112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved