Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

у липні 2015 року позивачі звернулися до суду з даним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначили, що вони є власниками квартири [ADDRESS], відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 23.02.2006 року. Позивачі зазначили, що разом з ними в даній квартирі [ADDRESS] зареєстрована співмешканка [PERSON] та її малолітня донька [PERSON], які там не проживають декілька років, що підтверджується актами [PERSON] підприємства «Житлосервіс «Куренівна» Оболонського району в м. Києві від 25.11.2009 р., 17.11.2010 р., які затверджені начальником дільниці [PERSON] та згідно акту, який складений на підставі прохання [PERSON]»яненка В.В. про те, що його співмешканка [PERSON] та її донька [PERSON] не проживають за вище вказаною адресою з 21.08.2009 року, про це свідчать сусіди [PERSON] та [PERSON], які зареєстровані зв адресою: [ADDRESS]. Посилаючись на зазначені обставини позивачі просили суд визнати [PERSON] та її малолітню доньку [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою № 228 у будинку № 10-а по проспекту Маршала Рокосовського в м. Києві. Позивачі в судове засідання не зявились. Про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Представник позивачів в судове засідання не зявився. До початку розгляду справи надав суду клопотання, в якому просив розглянути справу у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявилися. Про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON]»яненку В.В. та [PERSON]»яненку В.О. на праві спільної часткової власності, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 23.02.2006 року. (а.с. 8). У квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON]»яненко В.О., [PERSON]»яненко В.В., [PERSON], [PERSON]»яненко О.Є., [PERSON], що підтверджується копією довідки Форма № 3 (а.с. 23). [PERSON] підприємства «Житлосервіс «Куренівна» Оболонського району в м. Києві від 25.11.2009 р., 17.11.2010 р. встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не проживають у спірній квартирі з 21.08.2009 року. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позивачами доведено факт не проживання [PERSON] та її малолітньої доньки [PERSON] у квартирі [ADDRESS], без поважних причин понад 1 рік та позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 243, 60 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved