Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] являлася дружиною [PERSON] , який [INFO] помер. Ще задовго до дати смерті чоловіка позивача, 13.12.2007 року Київською міською радою було винесено рішення № 1425/4258 «Про передачу громадянину [PERSON] у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] . Окрім вищезазначеної земельної ділянки у власності її чоловіка перебували Ѕ частки земельної ділянки, площею 0,1000 га, яка розташована на [ADDRESS] та Ѕ частки житлового будинку, що розташований за тією ж адресою. Після смерті чоловіка позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Садихової Л.С. з заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого було заведено спадкову справу № 27/2010. 15.06.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Садиховою Л.С., на підставі поданих [PERSON] документів, їй видано Свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частки земельної ділянки, площею 0,1000 га, яка розташована на [ADDRESS] та Ѕ частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Однак, на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , приватним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії по спадковій справі № 27/2010, а саме їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене вище майно [PERSON] . Постанова мотивована тим, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 028513 на ім`я [PERSON] на земельну ділянку по [ADDRESS] видано Київським міським головою 08 грудня 2010 року та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10-7-10095, тобто за життя [PERSON] право власності на вказану земельну ділянку у нього не виникло. Позивач вважає, що [PERSON] набув права власності на земельну ділянку, оскільки рішення Київської міської ради було прийняте ще в 2007 році, а в Державному земельному кадастрі [PERSON] , як власник даної земельної ділянки, внесений також ще в 2007 році. Крім того, факт належності вищезазначеного нерухомого майна саме померлому ніким не оспорюється. З огляду на зазначене, позивач вважає, що наявні всі законні та обґрунтовані підстави для визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно, тому просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 05.08.2019 відкрито провадження за даною позовною заявою, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та надано відповідачам строк для подачі відзиву на позовну заяву. Позивач у судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, якою також підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідачі подали до суду клопотання з проханням розглядати справу без їх участі, позовні вимоги визнали у повному обсязі та просили визнати право власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за позивачем [PERSON] . Суд розглянув справу за відсутністю сторін за наявними у суду матеріалів, оскільки від всіх учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження, так як позов визнаний відповідачами. Згідно із ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з листопада 1979 р., що підтверджується копією Свідоцтва про укладання шлюбу від 24.11.1979 року, виданого Дарницько-Дніпровським відділом РАЦС у м. Києві. Відповідно до Рішення Київської міської ради № 1425/4258 від 13.12.2007 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку на [ADDRESS] . На підставі вказаного рішення було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку. [INFO] помер [PERSON] , чоловік позивача, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.05.2010 року, виданим відділом РАЦС Дарницького РУЮ у м. Києві. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина та позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Садихової Л.С. з заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого було заведено спадкову справу № 27/2010. У встановлений законом строк сини померлого - [PERSON] та [PERSON] , які являються відповідачами по справі, звернулись до приватного нотаріуса Садихової Л.С. із заявами про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь позивача. Батько спадкодавця [PERSON] (помер [INFO] ) також відмовився від прийняття спадщини на користь позивача (а.с.24,31). 15.06.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Садиховою Л.С., [PERSON] . видано Свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частки земельної ділянки, площею 0,1000 га, яка розташована на [ADDRESS] та Ѕ частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , приватним нотаріусом було відмовлено, про що було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Постанова мотивована тим, що що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 028513 на ім`я [PERSON] про те, що він є власником земельної ділянки площею 0,0756 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, видано Київським міським головою 08 грудня 2010 року та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10-7-10095, тобто за життя [PERSON] право власності на вказану земельну ділянку у нього не виникло. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що відповідачі повністю визнали позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, оскільки вони є доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved