Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

У липні 2017 року позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно її онуки - [PERSON], [INFO], та призначити її піклувальником над останньою. На обґрунтування позову послалась на те, що [INFO] року померла її дочка - [PERSON]. Після смерті останньої залишилась дочка останньої - її онука - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Вказує, що її дочка перебувала у шлюбі з відповідачем та від їхнього подружнього життя в них народилася дочка [PERSON]. Шлюб між її дочкою та відповідачем був розірваний 27.07.2006 року. Стверджує, що відповідач ніколи не брав участі у вихованні своєї дочки, не провідував її, не цікавився здоров'ям дитини, її успіхами у навчанні, матеріально не забезпечував. Вказує, що її онука [PERSON] проживає з нею та дідом, вони займаються її вихованням, самостійно утримуємо її за власні кошти. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, вказаних у позовній заяві, тому просить позов задовольнити, стосовно заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судові засідання двічі підряд не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин наявні підстави для заочного розгляду справи. Представник органу опіки та піклування Червоноградської міської ради Львівської області Грицишин М.М. у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] підтримує. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши висновок органу опіки та піклування Червоноградської міської ради Львівської області, оцінивши зібрані докази у справі, суд вважає, що позов є обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від подружнього життя в останніх є дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 15). Шлюб між останніми розірвано 27.07.2006 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 201 (а.с. 6). [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 4). Як видно із заяви [PERSON] від 03.03.2017 року останній заявив, що [PERSON] не вважає своєю дочкою, тому відмовляється утримувати її та матеріально допомагати, не приймав участі у її вихованні і не буде (а.с. 7). Відповідач станом на [INFO] року має заборгованість по сплаті аліментів по виконавчому документу № 2-5554, виданого 12.12.2005 року Червоноградським міським судом Львівської області, яка становить 56 134,84 грн. Згідно з довідкою Калинівської селищної ради № 560 від 18.07.2017 року, зокрема, [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до довідки Калинівської селищної ради № 561 від 18.07.2017 року [PERSON] проживає та зареєстрована в селищі Калинівка Васильківського району Київської області та склад її сім'ї наступний: [PERSON] - чоловік, [PERSON] - син, [PERSON] - онук, [PERSON] - підопічна, [PERSON] - онука, [PERSON] - онука (а.с. 9). Згідно з актом обстеження Калинівської селищної ради від 18.07.2017 року за адресою: [ADDRESS], Київська область дійсно проживає та зареєстрована [PERSON], яка опікується [PERSON], 2000 р.н., та [PERSON], 2000 р.н. Останні дійсно перебувають на утриманні [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до заяви [PERSON] від 30.11.2016 року, адресованої службі у справа дітей та сім'ї Васильківської районної адміністрації остання просить посприяти у вирішенні питання про позбавлення її батька - [PERSON] батьківських прав відносно неї. Вказує в заяві, що проживає у баби, мати померла, батько не займається нею (а.с. 12). [PERSON] знаходиться на обліку у Васильківському об'єднаному управлінні ПФУ та отримує пенсію за віком за списком № 2 (а.с. 13). Відповідно до Витягу з рішення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 27.04.2017 року № 85 позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], є доцільним. Згідно з Витягом з рішення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 29.09.2017 року № 179 призначення [PERSON], [INFO], піклувальником над неповнолітньою онукою [PERSON], [INFO], є доцільним. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідні положення Конституції України проголошують: ст. 32 «Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України»; ст.51 «Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою». Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частин 1, 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані турбуватися про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно по приписів частини 1 ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з роз'ясненнями, що містяться у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пункт 16 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України містить роз'яснення з приводу того, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до частини 1 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 39 ЦПК України права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Відповідно до глави 19 СК України, ст. 69 ЦК України піклувальник є законним представником інтересів дитини без спеціальних на те повноважень, оформляє та подає документи, несе відповідальність за життя, здоров'я, фізичний і психічний розвиток дитини, вживає заходів щодо збереження житла та майна дитини, яка знаходяться під його опікою. Відповідно до ст.249 СК України піклувальники мають права та обов'язки аналогічні правам та обов'язкам батьків щодо виховання та турботи про дітей. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності враховує, що відповідач належним чином не виконував обов'язків по вихованню дитини та її матеріальному забезпеченні, визнав цей факт у власноручно написаній ним заяві, яка наявна у матеріалах даної справи, що свідчить про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки [PERSON]. Крім того, відповідач, будучи двічі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судові засідання на розгляд даної справи не з'явився без поважних причин. Ураховуючи висновки органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки [PERSON] та призначення піклувальником останньої позивача, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved