Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, для проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований в Києво-Святошинському районі Київської області, по вул. Вишнева, 10, в с. Шевченкове. За результатом розгляду вищевказаної заяви йому було відмовлено у проведенні такої реєстрації у звязку з тим, що документи та заява про державну реєстрацію прав, подані нібито після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна. Реєстратором було виявлено, що зареєстровано обтяження щодо майна, яке розташоване за вищезазначеною адресою. При зверненні до відповідача також отримав відмову, оскільки даний запис є архівним. Як зазначає позивач, він позбавлений можливості розпоряджатися своїм майном, а тому просить захистити його право. Просив суд скасувати арешт (архівний запис) внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна № 37671 від 22 червня 2004 року про заборону відчуження будинку, що знаходиться за адресою вул. Вишнева, 10 в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області та архівний запис № 3448746КІEV743, архівна дата 14 вересня 1999 року, дата виникнення 20 червня 1987 рік, № реєстра: 5, внутр. №6601102F2AF03C2D4F56; зобовязати Першу Київську обласну державну нотаріальну контору виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 22.06.2004 № 37671 про заборону відчуження будинку, що знаходиться за адресою вул. Вишнева, 10 в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області та архівний запис № 3448746КІEV743, архівна дата 14.09.1999, дата виникнення 20.06.1987, № реєстра: 5, внутр. № 6601102F2AF03C2D4F56. У судове засіданні позивач не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду письму заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив суд задоволити позовні вимоги. У судове засідання відповідач не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно дост. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Як визначено уст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що 22 грудня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,153 га, що знаходиться в селі Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, по вул. Вишнева, № б/н, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 033700, виданого Білогородською сільською радою 18 вересня 2003 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 01 листопада 2002 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] за реєстровим № 5530. Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2025. 27 липня 2005 року [PERSON] отримав Державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010532901388. Даній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 3222480400:05:001:0202. Рішенням виконавчого комітету Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області було прийнято рішення № 45/16 від 30 серпня 2013 року присвоєно поштову адресу новозбудованому обєкту нерухомості, що розташований на земельній ділянці площею 0,153 га (кадастровий номер 3222480400:05:001:0202) [PERSON]: село Шевченкове, вул. Вишнева, 10, Києво-Святошинського району Київської області (адреса змінена з с. «Білогородка» на с. «Шевченкове» згідно генерального плану села). У травні 2015 року [PERSON] було отримано технічний паспорт від 19 травня 2016 року на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 10, що знаходиться в Києво-Святошинському районі Київської області по вул. Вишнева, с. Шевченкове. 26 травня 2015 року [PERSON] зареєстрував Декларацію про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, який знаходиться в Києво-Святошинському районі Київської області по вул. Вишнева 10, с. Шевченкове від 26.05.2016. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що [PERSON] на придбаній земельній ділянці побудованих житловий будинок. У червні 2016 року Позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» із заявою від 08.06.2016 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, реєстраційний номер 17172538, для проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований в Києво-Святошинському районі Київської області по вул. Вишнева, 10, с. Шевченкове, кадастровий номер земельної ділянки 3222480400:05:001:0202. Рішенням державного реєстратора від 07 липня 2016 року №30367707 було відмовлено у проведенні такої реєстрації у звязку з тим, що документи та заява про державну реєстрацію прав, подані ним нібито після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна. Реєстратором було виявлено, що на даний момент зареєстровано обтяження, щодо майна, яке розташоване за вищезазначеною адресою. До заяви були подані документи, де вказано, що адреса «с. Білогородка» змінена на «с. Шевченкове». З інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 13 червня 2016 року, індексний номер 61271901, вбачається, що наявне обтяження нерухомого майна, а саме житлового будинку, що розташований в Києво-Святошинському районі Київської області по вул. Вишнева 10, с. Білогородка. Даний арешт був накладений Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою 22.06.2004 за № 37671 на підставі архівного запису № 3448746КІEV743, архівна дата 14.09.1999, дата виникнення 20.06.1987, № реєстра: 5, внутр. № 6601102F2AF03C2D4F56. У червні 2016 року Позивач звернувся до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори із заявою про зняття арешту. З листа нотаріуса Першої Київської обласної державної нотаріальної контори №439/01-16 від 08 липня 2016 року вбачається, що у 2004 році було здійснено лише перенесення вже наявного архівного запису про арешт майна, вказана дія не може рахуватись як первинне накладення арешту, а отже, не вимагає документального обґрунтування, в архівних матеріалах нотаріальної контори за 2004 рік відсутні документи, які були б підставою для накладення арешту на будинок № 10 по вул. Вишнева в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області. Згідно з відповіддю Київського обласного державного нотаріального архіву № 01-17-1170 від 18 липня 2016 року, в архіві також відсутні відомості чи документи, що стали підставою виникнення вищезгаданого обтяження майна. Рішенням Білогородської сільської ради № 527 від 16 липня 2014 року був затверджений перелік вулиць с. Білогородка, який увійшов до складу с. Шевченкове, в тому числі і вул. Вишнева. Також було встановлено, що арешт було накладено на будинок, що знаходиться на вул. Вишнева, 10 вс. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області ще в 20 червня 1987 року. Належній же Позивачу земельній ділянці по вул. Вишневау серпні 2013 року було присвоєно № 10, яка знаходиться в с. Шевченкове Києво-Святошинського району Київської області. Згідно ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що накладення арешту та присвоєння номеру новому будинку здійснювалось на різні адреси, а тому на житловий будинок, що розташований в Києво-Святошинському районі Київської області по вул. Вишнева 10, с. Шевченкове, кадастровий номер 3222480400:05:001:0202, арешт не накладався, а накладено було арешт на будинок, що знаходиться за адресою вул. Вишнева, 10 в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області. Тому наявність накладеної заборони на майно позивача за зобов'язаннями сторонньої відносно позивача особи, безперечно порушує права позивача як власника майна. Виходячи зі ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 90, 91 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України» від 25.07.2002 року (заява № 48553/99), п. 38, 45 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Полтораченко проти України» від 18.01.2005 року (заява № 48553/99), п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Войтенко проти України» від 29.06.2004 року (заява № 18966/02) суд зазначає, що майно позивача має безсумнівно економічну цінність та становить «майно» в розумінні статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а заборона відчуження, накладена на майно позивача становить втручання в право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. З огляду на вищевикладені обставини вбачається, що відсутні документи, які були підставою внесення відомостей в Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на майно позивача, та їх внесено щодо іншої особи. Таким чином, арешт накладений 22 червня 2004 за № 37671 на підставі архівного запису № 3448746КІEV743, архівна дата 14.09.1999, дата виникнення 20.06.1987, № реєстра: 5, внутр. № 6601102F2AF03C2D4F56, зареєстрований безпідставно, тому має бути скасований.

Outcome: approved