Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 07.07.2020 року Голосіївським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 347. Судові витрати просив покласти на нього. В обґрунтування позовних вимог вказав, що перебуває з відповідачкем у зареєстрованому шлюбі. Сімейне життя з відповідачем не склалось, одразу після реєстрації почали виникати непорозуміння та конфлікти, пов`язані з вирішенням побутових та інших проблем, сторони мають різні вподобання та погляди на сім`ю, вважає неможливе спільне проживання та збереження шлюбу. 21.04.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 24.05.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, копії ухвали надіслані сторонам. 20.09.2021 року від представника позивача - адвоката Вигулярного І.В., на адресу суду надійшла заява про проведення розгляду справи без участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась повторно, про розгляд справи повідомлена належним чином, жодних заяв та клопотань до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 07.07.2020 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано Голосіївським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 347, згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Матеріали справи не містять відомостей про наявність у сторін спільних неповнолітніх дітей. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved