Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на квартиру у житлово-будівельному кооперативі у порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову вказує, що 08.03.2017р. померла його мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на двокімнатну квартиру у ЖБК «Трансформаторщик-12», розташовану за адресою [ADDRESS]. Пайовий внесок мати сплатила повністю у травні 1987 року. Сторони у справі є спадкоємцями першої черги після смерті матері [PERSON] Позивач у встановлений законом строк прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 15.09.2017р. йому у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, оскільки мати не оформила право власності на вищезазначену квартиру. Приймаючи до уваги положення ст. 15 Закону України «Про власність», ст. 384 ЦК України, згідно яких член кооперативу, який повністю викупив квартиру, стає її власником, позивач просить визнати за ним право власності на ? частину квартири у ЖБК «Трансформаторщик-12», розташованої за адресою [ADDRESS]. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на ? частину квартири, розташованої за адресою [ADDRESS], у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 08.03.2017р. В обґрунтування позову вказує, він та відповідач є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері, він прийняв спадщину у встановленому законом порядку, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки мати право власності на вказану квартиру не оформила. Ухвалою від 01.03.2018р. позовні вимоги обєднані в одне провадження. Представник [PERSON] адвокат [PERSON] звернулась із заявою про розгляд справи за її відсутності на підставі документів, що знаходяться в матеріалах справи. Просить позов [PERSON] задовольнити, вимоги позову [PERSON] визнає у повному обсязі, у звязку з чим відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору. Представник [PERSON] адвокат [PERSON] звернулась із заявою про розгляд справи за її відсутності на підставі документів, що знаходяться в матеріалах справи. Просить позов [PERSON] задовольнити, вимоги позову [PERSON] визнає у повному обсязі, у звязку з чим відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України просить вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору та про стягнення іншої частини судового збору з відповідача. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 08.03.2017р. померла [PERSON], про що Запорізьким міським відділом державної реєстрації РАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 13.03.2017р. зроблено актовий запис про смерть №1813, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ЖС №375828. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру в ЖБК «Трансформаторщик-12», розташовану за адресою [ADDRESS]. Так, 10.08.1972 року [PERSON] як члену ЖБК «Трансформатощик-12» було надано двокімнатну квартиру [ADDRESS], на підставі рішення виконкому Запорізької міської ради депутатів трудящих №511 від 19.11.1970р., що підтверджується ордером №34 від 10.08.1972р. У листопаді 1972 року в будинку №2 по вул. Руставі м.Запоріжжі була проведена перенумерація квартир, у звязку із чим квартирі №34 був присвоєний №90, що підтверджується довідкою ЖБК «Трансформатощик-12» від 15.11.2017р. З грудня 1972 року [PERSON] з сімєю вселилися в квартиру [ADDRESS]. З даного часу по день смерті [PERSON] була членом ЖБК «Трансформатощик-12». Пай по спірній квартирі в сумі 3946 руб. 98 коп. було сплачено у повному обсязі в травні 1987 року, що підтверджується довідкою ЖБК «Трансформатощик-12» №13 від 31.10.2017р. Сторони у справі [PERSON] і [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження [PERSON] і [PERSON] Матеріалами спадкової справи підтверджується, що [PERSON] і [PERSON] у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті матері. [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент її смерті, що підтверджується довідкою ЖБК «Трансформаторщик-12» від 15.11.2017р. Крім того, [PERSON] і [PERSON] у встановлений ст.1270 ЦК України строк звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті матері до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] від 15.09.2017р. у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] та [PERSON] відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи щодо належності спірного нерухомого майна спадкодавцю [PERSON] За ст. 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з положеннями ст. 384 ЦК член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про власність», який був чинний на час перебування спадкодавця у членстві ЖБК, член житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому у користування, набуває права власності на це майно. Пунктами 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» від 18 вересня 1987 року № 9 роз'яснено, що член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому у користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. У разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Згідно довідки ЖБК «Трансформаторщик-12» від 17.10.2017р. №12, членом ЖБК «Трансформаторщик-12» і відповідальним наймачем квартири [ADDRESS] була [PERSON] з грудня 1972 року по березень 2017 року. Пай по квартирі виплачений у повному обсязі у травні 1987 року. Право власності на квартиру оформлене не було. Виходячи з положень статей 328, 384, 392, 1216, 1218, 1222, 1223 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про власність», з урахуванням роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» від 18 вересня 1987 року № 9 та постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд дійшов висновку, що [PERSON]\~набула право\~власності на\~спірну квартиру,\~яка згідно\~ст.\~1218\~ЦК Україниє спадщиною, яка відкрилася після смерті [PERSON] Статтею 1218\~ЦК України\~встановлено,\~що до\~складу спадщини\~входять усі\~права та\~обов'язки,\~що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинилися\~внаслідок його\~смерті. Згідно ст.ч.1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом є рівними. Визнання судом права власності у порядку спадкування за позивачами не суперечить закону, позаяк за наявності відмови у вчиненні нотаріальних дій на підставі відсутності відомостей про реєстрацію права спадкодавця, є перешкоди одержанню свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі. З огляду на викладене, суд вважає, що позов [PERSON] і позов [PERSON] про визнання за кожним права власності на ? частину квартири, розташованої за адресою [ADDRESS], у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 08.03.2017р., ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Порядок розподілу витрат у разі визнання позову визначається ст.142 ЦПК України. Відповідно до змісту ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] визнав позов [PERSON] до початку розгляду справи по суті, позивачу [PERSON] підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 320,00 грн. Відповідач [PERSON] визнав позов [PERSON] до початку розгляду справи по суті, а відтак позивачу [PERSON] підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 507,50 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved