Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

У липні 2020 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі - позивач) звернулося до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] (далі - відповідач) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 100 000 грн та сплачений судовий збір в розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22 квітня 2018 року на а/д Київ-Суми-Юнаків, 81 км 300 м, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «RENAULТ», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] (далі-потерпілий) та застрахованого автомобіля «ВАЗ-21104», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , тобто відповідача. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів була застрахована полісом № АК/9807182 від 06 березня 2018 року, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність [PERSON] , який є власником автомобіля «ВАЗ-21104», державний реєстраційний номер [NUMBER] , перед третіми особами, при використанні вказаного автомобіля. Потерпілий [PERSON] своєчасно звернувся до позивача із заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком та виплати страхового відшкодування. На підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування позивачем виплачено потерпілому страхове відшкодування в розмірі 100 000 грн. Постановою Шаргородського районного суду Вінницької області від 23 травня 2018 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Цією ж постановою встановлено, що відповідач перебував в стані алкогольного сп`яніння при керуванні 22 квітня 2018 року автомобілем «ВАЗ-21104», державний реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок чого на автодорозі Київ-Суми-Юнаківка 81 км + 300 м, не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем «RENAULТ», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Відповідачеві було направлено регресну вимогу щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування, однак жодних дій з боку відповідача здійснено не було. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Приватого акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 100 000,00 грн та судовий збір в розмірі 2102,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду клопотання з проханням проводити судове засідання за його відсутності, підтримав свої позовні вимоги, просив задовольнити позовну заяву. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 5, 115, 116). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення, наявне в матеріалах справи (а.с. 123). Про причини неявки до суду не повідомив. Відзив на позов не подав. У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно відповіді на запит Виконавчого комітету Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 20 липня 2020 року [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 109). Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, повно та всебічно з`ясувавши усі обставини справи, об`єктивно дослідивши усі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 22 квітня 2018 року о 12 годині 05 хвилин на автодорозі Київ-Суми-Юнаків, 81 км + 300 м, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем ВАЗ 21104, реєстраційний номер [NUMBER] , не врахував дорожньої обставновки, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «Renault Duster», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками, що підтверджується копією постанови Шаргородського районного суду Вінницької області від 23 травня 2018 року (а.с. 57-58). 23 квітня 2018 року потерпілий [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку по договору страхування (а.с. 49-54). На підставі заяви, страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування позивачем сплачена сума страхового відшкодування 100 000,00 грн, що підтверджується копією страхового акту № UA2018042300007/L01/01 від 17.07.2018, копією розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № UA2018042300007/L01/01 та копією платіжного доручення № 18681 від 18 липня 2018 року (а.с. 95-97). Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Згідно ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно з п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року, керування транспортним засобом особою, у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції або передача управління транспортним засобом такій особі, що є підставою для регресної вимоги, може бути підтверджено вироком суду, постановою про накладення адміністративного стягнення або іншими доказами, які з достовірністю встановлюють таку обставину, а при передачі транспортного засобу особі у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про такий стан має бути відомо особі, яка передає транспортний засіб. Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача у розмірі 2102 грн (а.с.102). На підставі викладеного,

Outcome: approved