Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

У липні 2019 року позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути з відповідача грошові кошти за договором підряду №101017-2 від 10.10.2017 року у сумі 175 000,00 грн., грошові кошти за договором підряду №12.0217-1 від 12.02.2017 року у сумі 52 450,00 грн., компенсувати моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.02.2017 року між сторонами укладено договір підряду №120217-1, відповідно до якого позивач доручив, а відповідач зобов`язався розробити візуалізаційну документацію та виконати роботи/послуги сходи, які є предметом вказаного договору. Вартість послуг, згідно з умовами договору становила 74 998,42 грн. Позивачем було сплачено аванс 07.02.2017 року у сумі 6 250,00 грн. та 12.03.2017 року у сумі 46 200,00 грн. Однак, відповідач свої зобов`язання не виконав належним чином, не розробив візуалізаційну документацію та не виконав роботи/послуги передбачені вказаним договором. Крім того, 10.10.2017 року між сторонами укладено договір підряду №101017-2, відповідно до якого позивач доручив, а відповідач зобов`язався розробити візуалізаційну документацію та виконати роботи/послуги сходи, які є предметом вказаного договору. Вартість послуг, згідно з умовами договору становила 215 000,00 грн. Позивачем було сплачено аванс 10.10.2017 року у сумі 175 000,00 грн. Однак, відповідач свої зобов`язання не виконав належним чином, не розробив візуалізаційну документацію та не виконав роботи/послуги передбачені вказаним договором. Представник позивача 02.02.2019 року направив відповідачу дві претензії про повернення грошових коштів у сумі 52 450,00 грн. та у сумі 175 000,00 грн., однак вказані претензії повернулись за закінченням терміну зберігання. Також, позивач зазначає, що внаслідок невиконання відповідачем умов вказаних договорів, позивач зазнав душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо якого переніс емоційне напруження, що тягне за собою в своїй сукупності психологічний дискомфорт і моральні переживання, які погіршили гармонійні адаптовані умови життєдіяльності позивача і появу негативних психоемоційних почуттів, які призвели до порушення душевної рівноваги, що вимагає від позивача додаткових витрат часу, залучення душевних та матеріальних зусиль. Враховуючи глибину та тяжкість завданих позивачу відповідачем моральних страждань, розмір заподіяної моральної шкоди оцінює в сумі 10 000 грн. Ухвалою суду від 12.09.2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 25.06.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позов, у встановленні строку не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на викладене, наявні всі передбачені ч. 1 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України підстави умови для заочного розгляду справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12.02.2017 року між сторонами укладено договір підряду №120217-1, відповідно до якого позивач доручив, а відповідач зобов`язався розробити візуалізаційну документацію та виконати роботи/послуги сходи, які є предметом вказаного договору. Вартість послуг, згідно з умовами договору становила 74 998,42 грн. Позивачем було сплачено аванс 07.02.2017 року у сумі 6 250,00 грн. та 12.03.2017 року у сумі 46 200,00 грн. Однак, відповідач свої зобов`язання не виконав належним чином, не розробив візуалізаційну документацію та не виконав роботи/послуги передбачені вказаним договором. Крім того, 10.10.2017 року між сторонами укладено договір підряду №101017-2, відповідно до якого позивач доручив, а відповідач зобов`язався розробити візуалізаційну документацію та виконати роботи/послуги сходи, які є предметом вказаного договору. Вартість послуг, згідно з умовами договору становила 215 000,00 грн. Позивачем було сплачено аванс 10.10.2017 року у сумі 175 000,00 грн. Однак, відповідач свої зобов`язання не виконав належним чином, не розробив візуалізаційну документацію та не виконав роботи/послуги передбачені вказаним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 656 ЦК України визначає, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Згідно зі ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Відповідно до ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Стаття 849 ЦК України передбачає, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів за договором підряду №120217-1 від 12.02.2017 року у сумі 52 450,00 грн. та за договором №101017-2 від 10.10.2017 року у сумі 175 000,00 грн. Щодо до компенсації моральної шкоди у сумі 10 000,00 грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне. Частина 1 ст. 23 ЦК України закріплює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Враховуючи, що між сторонами склалися договірні відносини та договором не передбачено відшкодування моральної шкоди, а судом встановлено, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання відповідно до умов договору та вимог закону, вимога позивача про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про часткову обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для часткового задоволення позову. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 2274,50 грн., від сплати якого позивач був звільнений, відповідно положень ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial