Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області про позбавлення батьківських прав. В позові позивачка зазначила, що [INFO] в неї та відповідача по справі народився син - [PERSON]. З відповідачем позивачка знаходилась в зареєстрованому шлюбі, який був укладений 16.08.2013 року. Фактично шлюбні стосунки між сторонами припинились на початку 2014 року, 22.04.2015 року шлюб був розірваний. Після припинення шлюбних стосунків з 2014 року, як зазначила позивачка, відповідач перестав брати участь у вихованні сина, не піклувався про нього не приймав участі в його вихованні. Батьки відповідача також не проявляють жодного інтересу до онука. На даний час дитина проживає з позивачкою, знаходиться на повному її утриманні. Оскільки відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні сина та його утриманні, а також не надає згоди на реєстрацію дитини з позивачкою за однією адресою та на виїзд за кордон на відпочинок, позивачка була вимушена звернутись до суду із вказаним позовом, в якому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно сина - [PERSON]. В судовому засідання позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, додатково пояснивши, що одружувалась вагітною від іншого чоловіка. Відповідач знав про це та погодився на шлюб. Відповідач [PERSON] також був присутній в судовому засіданні, позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі. Просив суд їх задовольнити, про що надав заяву. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позов не заперечувала, та надала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітнього сина. Заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.08.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів, цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.11.2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану РС ЗРУЮ у Запорізькій області, у сторін народився син - [PERSON], [INFO] (а.с10) Згідно рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 22.04.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Вказане рішення набуло законної сили 06.05.2015 року.(а.с.9) Також суду надана довідка Кушугумського КДНЗ «Ромашка» Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 29.08.2017 року за №01-10/044, яка видана, [PERSON], про те, що її син [PERSON], [INFO], дійсно відвідує Кушугумський КДНЗ «Ромашка» Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області з 20.03.2017 року по теперішній час. Також із вказаної довідки вбачається, що мати дитини своєчасно вносить оплату за харчування в дошкільному закладі. Дитина завжди відвідує заклад охайна та доглянута. Батько дитини вихованням сина не займається, матеріальної допомоги не надає, батьківські збори не відвідує та взагалі до дитячого садка не з'являється. На підтвердження того, що позивачка має власне житло, суду була надана копія заповіту від 30.03.2015 року та копія погосподарської книги (а.с14-16), згідно яких вбачається, [PERSON] заповів [PERSON] житловий будинок разом із земельною ділянкою, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. На підтвердження того, що позивачка [PERSON] працевлаштована, суду надані довідки про доходи з місця роботи - ПП «СВ-Імплекс КО» датовані 20.03.2017 року та 01.12.2017 року . Відповідно до висновку щодо розв'язання спору наданого Запорізькою районною державною адміністрацією № 01-22/1218 від 31.10.2017 року вбачається, що Запорізька районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, провело засідання комісії з питань захисту прав дитини та прийшла до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], оскільки останній свідомо та протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не піклується про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток . Також у висновку зазначено, що [PERSON] проживає разом з дитиною - [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. Умови для проживання дитини створені належним чином. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно із ч. 1 ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як вбачається із абз. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно ч. 3 ст. 167 Сімейного кодексу України дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому. Оскільки батько дитини - [PERSON] ухиляється від своїх обов'язків, суд вважає, що дитина повинна залишитись із матір'ю. З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги те, що відповідач визнав позов в повному обсязі, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак вказане питання суд не вирішує, оскільки позивачка таких позовних вимог не заявляла.

Outcome: approved