Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач 1), [PERSON] (далі - відповідач 2), [PERSON] (далі - відповідач 3) про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів та пені. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13 липня 2007 року між позивачем та відповідачем 1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11182336000, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу 1 кредит в іноземній валюті в сумі 55000,00 доларів США, а відповідач 1 зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 13.07.2028 року та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 12,2% річних. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань відповідача 1 за Кредитним договором, між позивачем та відповідачем 2 було укладено Договір поруки № 242141 від 18 лютого 2010 року. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань відповідача 1 за Кредитним договором, між позивачем та відповідачем 3 було укладено Договір поруки № 126778 від 13 липня 2007 року. Проте, відповідач 1 порушує взяті на себе договірні зобов`язання, в результаті чого виникла прострочена заборгованість та право позивача на дострокове стягнення. Тому, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів суму боргу, процентів за користуванням кредитом за Договором про надання споживчого кредиту № 11182336000 від 13 липня 2007 року в розмірі 43509,25 доларів США - заборгованість по кредиту та процентам та 30847,63 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості; стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач 1 та представник відповідача 1 у судовому засіданні заперечували проти позовних вимог та просили суд відмовити у їх задоволенні. Відповідач 2 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заперечень на позовну заяву не надали. Представник відповідача 3 у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні. До матеріалів справи додано заперечення про позову. Повно та всебічно дослідивши надані докази, заслухавши надані пояснення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У судовому засіданні було встановлено, що 13 липня 2007 року між позивачем та відповідачем 1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11182336000, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу 1 кредит в іноземній валюті в сумі 55000,00 доларів США, а відповідач 1 зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 13 липня 2028 року та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 12,2% річних (а.с.5-9). 13 лютого 2009 року між позивачем та відповідачем 1 було укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору № 11182336000 від 13 липня 2007 року, відповідно до якого, сторони домовилися викласти п. 1.3.4 в новій редакції: «Строк сплати процентів - з 01 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти (а.с.16). 18 лютого 2010 року між позивачем та відповідачем 1 було укладено Додаткову угоду № 2 до Кредитного договору № 11182336000 від 13 липня 2007 року, відповідно до якого, сторони домовилися про зміну графіка погашення за Договором та доповнити пункт 2.1 Договору про надання споживчого кредиту № 11182336000 від 13 липня 2007 року у наступній редакції: «У забезпечення виконання усіх грошових зобов`язань в повному обсязі позичальника за договором надається порука [PERSON], згідно Договору поруки № 242141 від 18 лютого 2010 року» (а.с.22). Як вбачається з матеріалів справи, 13 липня 2007 року між позивачем та відповідачем 3 було укладено Договір поруки № 126778, відповідно до умов якого, поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов`язань перед кредитором, що виникли з Договорів про надання споживчого кредиту № 11182336000 від 13 липня 2007 року. Відповідно до п. 1.3 договору, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Згідно п. 1.4 договору, відповідальність поручителя і боржника є солідарною (а.с.31-32). 18 лютого 2010 року між позивачем та відповідачем 2 було укладено Договір поруки № 242141, відповідно до умов якого, поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов`язань перед кредитором, що виникли з Договорів про надання споживчого кредиту № 11182336000 від 13 липня 2007 року, укладеного між кредитором та боржником, існуючих в теперішній час, і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до п. 1.3 договору, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Згідно п. 1.4 договору, відповідальність поручителя і боржника є солідарною (а.с.28-30). Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Пунктом 4.1 Договору про надання споживчого кредиту № 11182336000 від 13 липня 2007 року передбачено, що за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, передбачених цим договором, зокрема термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Згідно із розрахунком заборгованості станом на 21.07.2015 року, який міститься в матеріалах справи, заборгованість відповідача 1 по кредиту та процентам становить 43509,25 доларів, з яких: 38747,14 доларів США - заборгованість за кредитом; 4762,11 доларів США - заборгованість за відсотками (а.с.33-43). Заборгованість відповідача 1 по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту станом на 21.07.2015 року складає 30847,63 грн., з яких: 11647,95 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 19199,68 грн. - пеня за прострочення сплати відсотків (а.с.33-43). Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідачів з вимогами від 16.04.2015 року про погашення заборгованості за кредитом (а.с.70-71, 72-73, 74-75). У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати (п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»). За офіційним курсом НБУ гривні до долару США, станом на 18.08.2016 року (2508.8661), 43509,25 доларів США у гривневому еквіваленті складає 1091588,82 грн.. Даючи юридичну оцінку доказам наявним у матеріалах справи, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач 1 свої зобов'язання за Договором про надання споживчого кредиту № 11182336000 від 13 липня 2007 року належним чином не виконує, а отже зобов'язаний повернути позивачу заборгованість по кредиту та процентам в розмірі 43509,25 доларів США та 30847,63 грн. - пені за несвоєчасне погашення заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 3654,00 грн. (а.с.44).

Outcome: approved