Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

у квітні 2019 року [PERSON] звернувся до Машівського районного суду зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він є сином відповідача, на даний час досяг повноліття, однак продовжує навчання, проживає з матір`ю, не працює, так як навчається у ДНЗ «Полтавський центр професійно-технічної освіти» на денній формі, також потрібно сплачувати за гуртожиток, а єдиним його джерелом доходу є стипендія у розмірі 490 грн., а тому потребує матеріальної допомоги. В той час, відповідач не приймає участі у його забезпеченні, але є працездатним та здоровим, отримує дохід, має нерухоме майно, а тому може надавати допомогу позивачу, як сину. Враховуючи вищенаведене, позивач просить стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі ј частки всіх видів його доходу (заробітку) щомісяця, починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення ним навчання або до досягнення 23 років. Сторони в судове засідання не з`явилися, направили заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримує та наполягає на його задоволенні (а.с. 27), відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення, пояснивши, що працює оператором сушильних установок ТОВ «Востокстройгаз» (а.с.28). У зв`язку з наведеним суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін та дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що відповідач є батьком позивача [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Відповідно до копії рішення Машівського районного суду Полтавської області від 20.01.2003 р. з відповідача стягувалися аліменти на утримання позивача та його сестри у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше Ѕ неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину починаючи з 16.01.2003 р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с.6). За інформацією, наданою виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області №02-45/164 від 09.04.2019 р. [PERSON] - позивач по справі, зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.9). Як убачається з довідки в.о. директора ДНЗ «ПЦ ПТО» [PERSON] №56 від 05.03.2019 р., [PERSON] навчається у ДНЗ «Полтавський центр професійно-технічної освіти» у групі №202 за професією слюсар з ремонту с/г машин та устаткування. Тракторист-машиніст с/г виробництва. Водій автотранспортних засобів. З 01.09.2017 р. по 29.06.2020 р., на денній формі навчання, терміном на 3 р. (а.с.7). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. При визначені розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги, зокрема, можливість надання утримання другим з батьків (ч. 2 ст. 200 СК). Згідно зі ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до п. 20 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно довідки про доходи виданої в.о. директором ДНЗ «ПЦ ПТО» [PERSON] та головного бухгалтера [PERSON] вбачається, що [PERSON] навчається безкоштовно та за період з 01.09.2018 р. по 28.02.2019 р. отримав дохід, за винятком одноразової допомоги, що не підлягає оподаткуванню - 3535,02 грн (а.с.8). В заяві від 05.08.2019 року відповідач зазначив що працює. За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. За таких обставин, оскільки [PERSON] продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, відповідач працює, має можливість надавати матеріальну допомогу, а тому суд приходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, у визначеному позивачем розмірі, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн. Згідно ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved