Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

У липні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, уточнивши позовні вимоги, просив суд: - визнати за [PERSON] право на приватизацію квартири [ADDRESS] ; \~ \~ \~ \~- зобов`язати Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради прийняти рішення про приватизацію квартири [ADDRESS] на користь [PERSON] ; \~ \~ \~ \~- стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору. Позовні вимоги\~обґрунтовано тим, що на підставі ордеру від 19 грудня 2006 року № 000009 позивач є наймачем квартири [ADDRESS] . Ордер від 19.12.2006 року був виданий позивачеві на підставі Договору користування жилим приміщенням в гуртожитку ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» від 19.12.2006 року. Рішенням виконкому Красногвардійської районної у м. Дніпрі ради від 17.11.2006 року №360 будинок [ADDRESS] був зареєстрований як гуртожиток у складі квартир [ADDRESS] , 43-49, [ADDRESS] . Згідно з рішенням Дніпровської міської ради від 21.12.2016 року № 33/17 «Про затвердження Положення про департамент житлового господарства Дніпровської міської ради» департамент житлового господарства Дніпровської міської ради здійснює розподіл житлового фонду, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста, відомчого житлового фонду та гуртожитків, що перебувають у комунальній власності територіальної громади міста. 23.10.2017 року та 07.05.2019 року позивач звернувся до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради з заявою на приватизацію квартири [ADDRESS] , на що йому було повідомлено, що заяви на приватизацію квартири в органі приватизації міськради не може бути розглянута з наступних причин: в наданих до заяви документах наявна копія тимчасового ордеру на відокремлене жиле приміщення, виданого ДП «ПО ПМЗ ім. А. М. Макарова» на строк дії договору; ордер на вселення, який було видано ДП «ВО ПМЗ ім. О. М. Макарова» не відповідає формі, затвердженої Кодексом, та виданий на підставі договору від 19.12.2006 року №9, а не на підставі рішення виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів; Міською радою не приймалося рішення щодо видачі ордерів мешканцям будинку [ADDRESS] ; заселення жилого приміщення квартири [ADDRESS] проводилось з порушенням житлового законодавства. Однак, позивач заселився та проживає у квартирі правомірно з грудня 2006 року. 30.08.2010 року позивачу був виданий ордер №000008 на право зайняття відокремленого жилого приміщення на строк дії Договору користування жилим приміщенням у гуртожитку ДП «ВО ПМЗ ім. О. М. Макарова» від 19.12.2006 року №9. Відповідно до довідки Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Управління у сфері державної реєстрації відділу обліку проживання фізичних осіб №10/5- 269, відповідно до даних картотеки з питань реєстрації фізичних осіб за адресою: [ADDRESS] , станом на 05.02.2019 року позивач був зареєстрований тимчасово з 30.01.2007 року до 30.01.2008 року, а з 09.09.2010 року - зареєстрований постійно по теперішній час. Згідно з рішенням сесії міської ради VI скликання від 26.11.2014 року № 24/58 «Про надання дозволу на передачу з балансу ДП «ВО ПМЗ ім. О. М. Макарова» на баланс КП «Жилсервіс-1» житлового будинку по [ADDRESS] » та рішення виконавчого комітету міської ради від 26.01.2017 року № 12 «Про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста житлового будинку по [ADDRESS] », прийнято у комунальну власність територіальної громади міста від Державного підприємства «Виробниче об`єднання південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова» житловий будинок [ADDRESS] , (за винятком квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] та нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 232, 7 кв.м, що перебувають у власності або на балансі інших власників згідно з актами приймання-передачі. Зазначений житловий будинок було передано у комунальну власність територіальної громади міста на баланс Комунального підприємства «Жилсервіс-1» Дніпровської міської ради від 29.10.2015 року. Між позивачем та КП «Жилсервіс-1» Дніпровської міської ради укладено Договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду від 25 січня 2016 року. Відповідно до положень п. 1.1. Договору найму, позивачу надається у безстрокове користування ізольована однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] . Загальна площа: 44,2 кв.м, жила площа - 18,5 кв.м. Відповідно до п.2.2.6. Договору найму, позивач має право приватизувати займане житло відповідно до законодавства. Відтак, позивач вирішив приватизувати квартиру, яку постійно займає з 2006 року та звернувся із відповідною заявою до Відповідача, проте отримав безпідставну відмову. З 2006 року до теперішнього часу жодним власником квартири або іншими утримувачами не пред`являлося до Позивача претензій щодо незаконності його мешкання у гуртожитку. Більш того. Позивач належним чином сплачує всі комунальні послуги та доглядає квартиру належним чином, користується квартирою на підставі ордеру та відповідного Договору найму житла. Позивач проживає у спірній квартирі разом із дружиною та сином, відповідно до Довідки про склад сім`ї наймача ізольованої квартири. Ні позивач, ні його син не використали своє право на безоплатну приватизацію житла, що підтверджується Довідкою КП «Нерухомість-П» Приазовської районної ради Запорізької області №48 від 13.02.2019 року. Довідкою КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради №1599 від 15.02.2016 року встановлено, що в інвентаризаційних справах за адресою [ADDRESS] - відсутні відомості щодо реєстрації права власності за позивачем та членами його сім`ї. Таким чином, позивач з 2006 року проживає у квартирі на правових підставах, оскільки ордер на житлове приміщення у гуртожитку виданий на підставі Договору користування жилим приміщенням у гуртожитку ДП «Виробниче об`єднання південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова», а з 2016 року - на підставі Договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду від 25 січня 2016 року, укладеним на підставі спеціального ордера, виданого згідно зі статтею 129 ЖК України, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду. В судовому засіданні 29.04.2021 року представник позивача адвокат Стрижак Є.Ю. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зазначив, що відмова у приватизації є незаконною, просив суд визнати за позивачем право на приватизацію квартири. В дане судове засідання представник позивача не з`явився, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В дане судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до поданого відзиву на позовну заяву представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з їх безпідставністю. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради від 17.11.2006 року № 360 про реєстрацію будинку [ADDRESS] заводській як гуртожитку, вирішено: зареєструвати будинок [ADDRESS] заводській як гуртожиток у складі квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] ; Державному підприємству «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» розробити та узгодити в установленому порядку положення про гуртожиток; заселення провести в установленому порядку (арк.с.21). 19.12.2006 року ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» видано ордер на житлову площу № 000009 [PERSON] на право зайняття житлової площі 1 рік в гуртожитку [ADDRESS] . Ордер видано на підставі листа з місця роботи за узгодженням з профкомом ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова». Склад сім`ї дружина [PERSON] (арк.с.20). 19.12.2006 року ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» та [PERSON] укладено договір користування відокремленим житловим приміщенням в гуртожитку ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова». Відповідно до п.1.1. договору власник надає, а користувач приймає у тимчасове користування відокремлене житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 2 договору відокремлене житлове приміщення в гуртожитку передається у користування для тимчасового проживання користувачу, який знаходиться у трудових відносинах з власником. Відокремлене житлове приміщення передається користувачу на період його трудових відносин з власником. Договір користування автоматично вважається розірваним з моменту припинення трудових відносин користувача з власником при будь-яких обставинах (арк.с.17-19). 30.08.2010 року ДП «ВО ПМЗ ім. А.М. Макарова» [PERSON] видано ордер № 000008 на відокремлене жиле приміщення за адресою: [ADDRESS] . Склад сім`ї [PERSON] , [PERSON] . Ордер видано на підставі листа з місця роботи, узгоджено з профкомом ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» та договору № 9 від 19.12.2006 року на строк дії договору (арк.с.20). Відповідно до довідки КП «Жилсервіс 2» ДМР про склад сім`ї наймача ізольованої квартири та займані приміщення, у квартирі за адресою: [ADDRESS] , мешкають і мають право на житло на момент введення в дію ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду»: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (арк.с.22). Відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 26.11.2014 року № 24/58, надано дозвіл на передачу з балансу Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» на баланс Комунального підприємства «Жилсервіс 1» Дніпропетровської міської ради житлового будинку по [ADDRESS] , за винятком квартир №№ 42,50,73,74. ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» передати, а КП «Жилсервіс -1» прийняти на баланс житловий будинок (п.1 цього рішення) та внести відповідні зміни в бухгалтерський облік підприємств (арк.с.36). 01.11.2015 року між КП «Жилсервіс 1» та [PERSON] укладено договір № 200579 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (арк.с.23-24). Відповідно до рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 12 від 26.01.2017 року прийнято у комунальну власність територіальної громади міста від Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» житловий будинок по [ADDRESS] , за винятком квартир №№42,50,73,74 та нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 232, 7 кв.м, що перебувають у власності або на балансі інших власників згідно з актами приймання передачі (арк.с.35). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, частина житлового будинку літ.А-9, 10 секція 2 (окрім квартир [ADDRESS] та нежитлового приміщення першого поверху) загальною площею 232,7 кв.м. що перебувають у власності або на балансі інших власників згідно з актами приймання передачі. Загальна площа секції 2982,1 кв.м., належить Територіальній громаді м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради, форма власності комунальна, розмір частки 1 (арк.с.32). 25 січня 2016 року КП «Жилсервіс 1» ДМР та [PERSON] укладено договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду, відповідно до якого наймодавець надає наймачу і членам його сім`ї у складі 3 осіб у безстрокове користування житло однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] (арк.с.38-39). Відповідно до відомостей Виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради від 04.04.2017 року, рішенням виконкому Красногвардійської районної у місті ради від 17.11.2006 року № 360 будинок [ADDRESS] був зареєстрований як гуртожиток у складі квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . З того часу, виконком районної у місті ради будь яких рішень щодо зміни статусу за вищевказаною адресою не приймав (арк.с.40). Відповідно до інформації Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області від 10 травня 2017 року, згідно листа ФДМУ від 26.04.2017 року № 10-15-8395, станом на 26.04.2017 року, в реєстрі закрито запис по державному майну, зокрема житловому будинку, за адресою: [ADDRESS] , яке перебувало на балансі Державного підприємства «ВО «Південний машинобудівний завод ім. О.М . Макарова» (арк.с.37). Відповідно до відповіді Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради від 23.10.2017 року №3/4-2292, [PERSON] повідомлено, що заява на приватизацію квартири [ADDRESS] , в органі приватизації міськради не може бути розглянута з наступних причин: згідно довідки КП ДМБТІ ДОР від 15.02.2016 № 1599 квартира [ADDRESS] , зареєстрована за державною в особі Верховної Ради України на підставі рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 20.05.2010. Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради є органом приватизації житлового фонду, що належить до власності територіальної громади міста Дніпра; в наданих до заяви документах наявна копія тимчасового ордеру на обособлене жиле приміщення виданого ГП «ПО ЮМЗ им .А.М. Макарова» від 30.08.2010 № 000008 на строк дії договору; відсутні відомості про реєстрацію та невикористання права на приватизацію [PERSON] до 09.09.2010 року; відсутні відомості про реєстрацію та невикористання права на приватизацію [PERSON] до 11.06.1996 року. Підставою у відмові надання адміністративної послуг є те, що надані документи не оформлені належним чином (арк.с.15). Відповідно до відповіді Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради від 07.05.2019 року № 3/16 2000, [PERSON] повідомлено, що згідно з рішенням сесії міської ради VI скликання від 26.11.2014 року № 24/58 «про надання дозволу на передачу з балансу ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» на баланс КП «Жилсервіс 1» житлового будинку по [ADDRESS] та рішення виконавчого комітету міської ради від 26.01.2017 року № 12 «Про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста житлового будинку по [ADDRESS] » прийнято у комунальну власність територіальної громади міста від Державного підприємства «Виробниче об`єднання південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» житловий будинок [ADDRESS] , за виключенням квартир №№42,50,73, [ADDRESS] та нежитлового приміщення першого поверху загальною площею 232, 7 кв.м., що перебувають у власності на балансі інших власників згідно з актами приймання передачі. Зазначений житловий будинок було передано на баланс КП «Жилсервіс 1» міської ради (після проведення реорганізації житлово комунального господарства міста на баланс комунального підприємства «Жилсервіс 2» Дніпровської міської ради). Під час передачі житлового будинку за адресою: [ADDRESS] у комунальну власність територіальної громади міста статус його не змінювався, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської обласної ради від 15.02.2016 № 1599. Міською радою не приймалося рішення щодо видачі ордерів мешканцям будинку [ADDRESS] . Таким чином, стає питання щодо правомірності видачі Державним підприємством «Виробниче об`єднання південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» [PERSON] ордеру від 30.08.2010 №000008 на відокремлене жиле приміщення у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Ордер на вселення, який було видано, також не відповідає затвердженій кодексом, та виданий на підставі договору від 19.12.2006 № 9, а не рішення виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів. Заселення жилого приміщення квартири [ADDRESS] проводилося з порушенням кодексу. На цей час квартира [ADDRESS] заводській не є вільною, [PERSON] є її головним квартиронаймачем, тому немає законних підстав для надання ордера (арк.с.16). Відповідно до довідки КП «Нерухомість П» Приазовської районної ради Запорізької області від 08 лютого 2016 року № 24 [PERSON] з 1992 року в приватизації житла по приазовському району Запорізької області участі не приймав (арк.с.26). Відповідно до довідки КП «Нерухомість П» Приазовської районної ради Запорізької області від 13 лютого 2019 року, [PERSON] за період з 19.06.1992 року по 11.06.1996 року, з 11.06.2996 року по 05.09. 1996 року, з 13.04.2004 року по 23.02.2005 року в приватизації житла по Приазовському району Запорізької області участі не приймав. Згідно інвентарного обліку КП «Нерухомість П» станом на 13.02.2019 року нерухомого майна по Приазовському району запорізької області за [PERSON] не зареєстровано (арк.с.25). Відповідно до довідки про склад сім`ї наймача ізольованої квартири за адресою: [ADDRESS] , у квартирі мешкають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (арк.с.22). Відповідно до заяви [PERSON] , [PERSON] від 03.08.2017 року, завіреної приватним нотаріусом Гойняк Г.В., зареєстрованої в реєстрі за № 1711, 1712, батько - [PERSON] та мати [PERSON] , як законні представники малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , підтвердили, що [PERSON] мешкає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За вказаний період малолітній [PERSON] в приватизації державного житлового фонду участі не приймав та не використовував своє право на безоплатну приватизацію житла та дали згоду на його участь у приватизації квартири за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] повідомили та стверджували, що на момент підписання заяви [PERSON] , [INFO] , не є власником на праві особистої приватної власності та/або співвласником на праві спільної часткової або спільної сумісної власності будь якого житла (арк.с.27). Відповідно до заяви [PERSON] від 03.08.2017 року, завіреної приватним нотаріусом Гойняк Г.В., зареєстрованої в реєстрі за №1713, [PERSON] вже використала своє право на безоплатну приватизацію житла. В приватизації квартири за адресою: [ADDRESS] , участі не приймає, претензій щодо цього приводу ні до кого не має (арк.с.28). Відповідно до інформації Відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради №10/5 269, відповідно до картотеки з питань реєстрації фізичних осіб, за адресою: [ADDRESS] станом на 05.02.2019 року, зареєстровані 3 особи: [PERSON] , [INFO] , зареєстрований постійно з 09.09.2010 року по теперішній час; [PERSON] , [INFO] , зареєстрована тимчасово з 30.01.2007 року до [INFO] , зареєстрована постійно з 09.09.2010 року по теперішній час; [PERSON] , [INFO] , зареєстрований по Ф-А матері тимчасово з 22.07.2007 року до [INFO] , зареєстрований постійно по Ф-А матері з 09.09.2010 року по теперішній час (арк.с.34). Відповідно до довідки Філії Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 20 серпня 2021 року за № 103.22-10/676/2021 03/вих, дані про використання житлового чеку по [PERSON] , [INFO] , відсутні за адресою: [ADDRESS] . \~ Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на житло. Конституцією України\~ серед основних прав і свобод людини й громадянина проголошено право на житло. Зокрема, відповідно до ст. 47 Конституції України\~ кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності на майно у разі приватизації\~державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЖК УРСР громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Відповідно до статті 5 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду»\~умовою безоплатної передачі наймачеві та членам його сім`ї квартири (будинку), що підлягає приватизації, є відповідність загальної площі квартири (будинку) нормі, передбаченій абзацом другим частини першої статті 3 Закону; якщо загальна площа квартири менше площі, яку має право отримати сім`я наймача безоплатно, наймачу та членам його сім`ї видаються житлові чеки, сума яких визначається виходячи з розміру недостатньої площі та відновної вартості одного\~\~ квадратного\~\~ метра; якщо загальна площа квартири (будинку) перевищує площу, яку має право отримати сім`я наймача безоплатно, наймач здійснює доплату цінними паперами, одержаними для приватизації державних підприємств чи землі, а у разі їх відсутності - грошима. Отже, безоплатна приватизація державного житлового фонду обумовлюється загальною площею квартири (будинку), в якій постійно проживає наймач та члени його сім`ї, і санітарною нормою загальної площі, що\~\~ підлягає\~\~ приватизації,\~\~ та\~\~ не обмежується кількістю квартир (будинків) державного житлового фонду, площа яких відповідає зазначеній санітарній нормі. Тому громадяни\~ України мають право використати житлові чеки для приватизації державного житлового фонду у повному обсязі незалежно від того, вкладається в санітарну норму загальна площа однієї чи кількох квартир (будинків). Право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають у квартирах (будинках) або\~перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення у дію цього закону. \~ Тобто, якщо площа займаної квартири (будинку) менша санітарної норми, то громадянин України має право використати залишок житлового чека для приватизації іншої квартири (будинку) державного житлового фонду, наймачем якої він є, або частки майна державних підприємств, земельного фонду. Наведене кореспондується з Житловим кодексом Української РСР. Згідно зі ст.48 ЖК УРСР жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України, при цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки (частина перша); при передачі громадянами житла, яке перебуває у їх приватній власності, органу, який здійснює поліпшення житлових умов, вони мають право на одержання житла у межах встановленої норми жилої площі (частина друга); громадяни, які одержали житло у державному фонді на цих умовах, мають право на його приватизацію відповідно до вимог чинного законодавства (частина третя). Системний аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що право громадянина України на приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз у повному обсязі, якщо він повністю використав житловий чек та у його власність передано загальну площу житла, що не перевищує встановлену санітарну норму і, відповідно, номінальну вартість житлового чека, незалежно від того, відповідає ця площа одній квартирі (будинку) чи кільком. Таким чином положення п. 5 ст.5 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду»,\~згідно з\~яким кожний\~громадянин України\~має право\~приватизувати займане\~ним житло\~безоплатно в\~межах номінальної\~вартості житлового\~чека або\~з частковою\~доплатою один\~раз,\~необхідно розуміти\~так,\~що право\~громадян України\~на безоплатну\~приватизацію державного\~житлового фонду\~вважається реалізованим\~один раз,\~якщо: громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у\~\~ його власність\~\~ безоплатно передано в одній чи кількох квартирах(будинках) загальну\~\~ площу\~\~ з\~\~ розрахунку\~\~ санітарної\~\~ норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю;\~у власність наймача і кожного члена його сім`ї передано загальну площу однієї квартири (будинку), що перевищує встановлену санітарну норму, з оплатою вартості надлишкової загальної площі приватизованого житла;\~у власність наймача і кожного члена його сім`ї передано загальну площу житла, меншу ніж встановлена санітарна норма, а залишок житлового чека використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду;\~весь житловий чек використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду. Приватизація загальної площі в кількох квартирах (будинках) державного житлового фонду в межах встановленої санітарної норми та номінальної вартості житлового чека не є повторною. Відповідно до ст.ст.1,\~3,\~8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність. Згідно з пунктом 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Відповідно до\~пункту 18\~Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Відповідно до п. 20 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка з попередніх місць проживання (після 1992 року) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду. Таким чином, законодавство про приватизацію житла визначає право громадян України приватизувати займане ними житло один раз. Передбачається також, що кожен громадянин України у разі, коли частка житла, яка приватизується, менша за встановлену норму, одержить компенсацію у вигляді житлових чеків. Ці чеки громадянин України може використати для приватизації як житла, так і частки майна державних підприємств або земельного фонду. При здійсненні приватизації державного житлового фонду можуть використовуватися житлові чеки для оплати надлишкової чи жилої площі, що не вистачає. Житлові чеки - це приватизаційні папери, що їх одержують усі громадяни України і використовують при приватизації державного житлового фонду. Вони можуть також використовуватись для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду. Номінальна вартість житлового чека визначається відновною вартістю наявного державного житлового фонду з урахуванням загального індексу зростання вартості майна. Громадяни, які мають житло на праві власності, можуть використовувати одержані житлові чеки для придбання частки майна державних підприємств, земельного фонду. Так само можуть використовувати житлові чеки громадяни, які отримали їх у порядку компенсації за приватизовану квартиру (будинок). Таким чином,\~суд приходить\~до висновку,\~що [PERSON] має право на приватизацію квартири [ADDRESS] . Щодо вимоги позивача про зобов`язання Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради приватизувати на користь [PERSON] квартиру [ADDRESS] , суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду (далі приватизація) це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до ч. 1, 3, 10-11\~статті ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Згідно з п. 30 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських ради належать в тому числі: прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об`єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади. Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Спосіб правового захисту, про застосування якого просять позивачі зобов`язати провести приватизацію квартири, не лише не передбачений статтею 16 ЦК України чи іншим законом, а й передбачає втручання суду у передбачені законом виключні повноваження органу місцевого самоврядування, що є неприпустимим. До суду може бути оскаржене рішення уповноваженого органу, прийняте за результатами розгляду заяви про приватизацію квартири, проте суд не вправі вирішувати за орган місцевого самоврядування, яке саме рішення йому прийняти. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~ст.16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши відповідний спосіб захисту, позивач, звертаючись до суду з позовною заявою, в судовому засіданні, в силу\~ст. 12 ЦПК України, зобов`язаний був довести правову та фактичну підставу своїх вимог. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.ст.79,\~80 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. З урахуванням викладених обставин та приймаючи до уваги той факт, що позивач на законних підставах проживає та є зареєстрованим в спірній квартирі, позбавлений можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги [PERSON] , і визнати за ними право на приватизацію квартири [ADDRESS] . Відповідно до\~ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial