overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

У липні 2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначається, що вони з відповідачем з 20 листопада 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу є діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] За час сумісного проживання спільне життя не склалося, в сімї постійні сварки. На даний час подружжя проживає окремо, спільне господарство не ведуть, шлюб фактично розпався, подальше сумісне життя та збереження сімї є неможливим. Спір щодо місця проживання дітей, про розділ майна між ними відсутній. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 листопада 2008 року Любимівською селищною радою Каховського району Херсонської області, про що зроблено актовий запис № 27, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Від шлюбу є діти: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про народження дітей (а.с.4, 5), питань щодо місця їх проживання немає. Враховуючи той факт, що позивачка категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу та повідомила про те, що подружжя на цей час окремо проживають, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

У липні 2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.11.2002 року Ларжанської сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 17, мотивуючи позов тим, що у неї з відповідачем різні погляди на життя, втрачено один до одного почуття любові та поваги. Можливості зберегти сімю не має. Подружні відносини припинились з липня 2014 р., спільне господарство з цього часу не ведеться, спору про спільне майно немає. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та залишити за нею дошлюбне прізвище «Сагайдак». Відповідач в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, обставини справи та позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 03.11.2002 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЖД № 334767 від 03.11.2002 р. (а.с.6). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства припинено з липня 2014 року. Питання щодо розподілу спільного майна вирішення у судовому порядку не потребує. Частиною 1 статті 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1,2 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

У липні 2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18.05.2011 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 118, мотивуючи позов тим, що у неї з відповідачем різні погляди на сімейне життя та обовязки, на підставі чого в сімї відбувались сварки, в наслідок чого вони стали зовсім чужими людьми один іншому. Можливості зберегти сімю не має. Подружні відносини припинились з лютого 2014 р., спільне господарство з цього часу не ведеться, спору про спільне майно немає. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не звявився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, обставини справи та позовні вимоги визнає. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 18.05.2011 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЖД № 214027 від 16.07.2014 р. (а.с.6). Від шлюбу сторони мають доньку Софію, [INFO] (а.с. 7). Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства припинено з лютого 2014 року. Питання щодо розподілу спільного майна вирішення у судовому порядку не потребує. Частиною 1 статті 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1,2 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

У липні 2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26.06.2012 року відділом ДРАЦС Сокальського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 99, мотивуючи вимоги тим, що у неї з відповідачем різні погляди на життя, різне відношення до сімї та подружніх обовязків, що призвело до втрати взаєморозуміння один до одного. Можливості зберегти сімю не має. Подружні відносини припинені з часу перебування відповідача у вязниці з 30.12.2014 р., спільне господарство не вели, спору про спільне майно немає. У судове засідання позивач не прибула, просила задовольнити позовні вимоги, справу розглядати у її відсутність, оскільки вона проживає в м. Києв та не має змоги бути присутньою в судовому засіданні, залишити за нею дошлюбне прізвище «Мартиненко». Відповідач в судовому засіданні обставини справи та позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 26.06.2012 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-СГ № 186156 від 26.06.2012 р. (а.с.4). Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства припинено. Питання щодо розподілу спільного майна вирішення у судовому порядку не потребує. Частиною 1 статті 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1,2 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

У липні 2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачки, яким просив визнати дійсним договір, укладений на товарній біржі, за яким позивачка придбала у [PERSON] квартиру [ADDRESS] (на даний час [PERSON]) у м. Миколаєві, посилаючись на те, що усі умови цього договору виконані. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримала. Відповідачка та представник третьої особи у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялися. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання про необхідність позов задовольнити. Відповідно до копії договору купівлі-продажу № 1214 Миколаївської Універсальної Товарно-сировинної Біржі від 21 квітня 2000 р., [PERSON] придбала у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Договір нотаріально не посвідчувався, але сторонами фактично виконаний і право власності [PERSON] на дану квартиру зареєстровано БТІ 12 травня 2000 р. згідно реєстраційного посвідчення до договору купівлі-продажу. /а.с. 7/. Відповідно до ст. 47, 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу нерухомості, що не посвідчений нотаріально, може бути визнаний судом дійсним, якщо однією стороною він виконаний повністю або частково, а друга сторона ухиляється від його нотаріального оформлення. З наведених обставин вбачається, що договір виконано повністю, претензій одна до одної з приводу його виконання сторони не мають, а тому,позов можливо задовольнити

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

У липні 2015\~р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому, з урахуванням заяви від 28.07.2015\~р., просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №\~7(5) у будинку №\~28 по вул.\~Чуднівський у м.\~Бердичеві Житомирської області. Від [PERSON] заяви про визнання позову або заперечень проти позову не надходило. Судом з'ясовано, що [PERSON] на підставі свідоцтва від 02.06.2015\~р. про право на спадщину за законом (а.\~с.\~13) набула у власність квартиру №\~7(5) у будинку №\~28 по вул.\~Чуднівський у м.\~Бердичеві Житомирської області, що підтверджується витягом від 02.06.2015\~р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.\~с.\~14). У вказаній квартирі зареєстрований [PERSON], що підтверджується довідкою від 09.06.2015\~р. №\~1468 Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №\~7 та відомостями від 08.08.2015\~р. адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України (а.\~с.\~12, 23). Частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Матеріали справи не містять доказів, які б вказували, на якій підставі та на якій строк у [PERSON] виникло право користування (сервітут) квартирою №\~7(5) у будинку №\~28 по вул.\~Чуднівський у м.\~Бердичеві Житомирської області, а саме на підставі договору, закону, заповіту або рішення суду. Разом з тим, пунктом 2 частини першої, частиною другою статті 406 Цивільного кодексу України визначено, що сервітут припиняється у разі: відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Як вбачається з акту від 16.07.2015\~р., складеному комісією у складі працівників Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №\~7 та затвердженому керівником цього підприємства [PERSON] не проживає у квартирі №\~7(5) у будинку №\~28 по вул.\~Чуднівський у м.\~Бердичеві Житомирської області з 2008\~р. (а.\~с.\~21). Суд оцінює цю обставину як відмову [PERSON] від користування (сервітуту) квартирою №\~7(5) у будинку №\~28 по вул.\~Чуднівський у м.\~Бердичеві Житомирської області, що, зважаючи на наведені вище норми статті 406 Цивільного кодексу України, є підставою для його припинення. Таким чином, [PERSON] втратив право користування квартирою №\~7(5) у будинку №\~28 по вул.\~Чуднівський у м.\~Бердичеві Житомирської області. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

У липні 2015\~р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 09.07.2013\~р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.\~Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №\~270. [PERSON] позов визнав, про що зазначено у його заяві від 18.09.2015\~р. Судом з'ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] 09.07.2013\~р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.\~Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб, актовий запис №\~270. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовною вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] та визнання останнім цього позову свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на їхній вільній згоді. Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON]. Частиною четвертою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання [PERSON] позову [PERSON] про розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд задовольняє позов. Частиною першою статті 79 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином документально підтверджені судові витрати, понесені [PERSON], у розмірі 243,60\~грн. (судовий збір), підлягають стягненню на її користь з [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

У липні 2015\~р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 31.12.2010\~р. Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №\~693. Від [PERSON] заперечень проти позову або заяви про визнання позову не надходило. Судом з'ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] 31.12.2010\~р. Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №\~693, вони є батьками дитини [PERSON], яка народилась 27.07.2011\~р. (а.\~с.\~5, 6). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовом з вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON], свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б інтересам [PERSON] та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON]. Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON], а відтак задовольняє цей позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

У липні 2015 р. [PERSON]. звернулася до суду з позовною заявою, якою просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] В судовому засіданні позивачка позов підтримала, бажання відновити дошлюбне прізвище не виявила. Відповідач в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 05 грудня 2009 р. Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №772. Подружні відносини між сторонами припинені.. Мають сина [PERSON], [INFO]. Із обставин, встановлених судом вбачається, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Відтак, згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

У липні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, якою просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] В судовому засіданні позивачка позов підтримала, бажання відновити дошлюбне прізвище не виявила. Відповідач в судовому засідання проти задоволення позову заперечував, просив надати строк на примирення Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 03 липня 2013 р. Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №350. Подружні відносини між сторонами припинені у липні 2015 р. Мають сина [PERSON], [INFO], яка проживає із матір'ю. Із обставин, встановлених судом вбачається, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що нею категорично висловлено в судовому засіданні. Відсутність підстав для нормалізації подружніх відносин вбачається також з наданих нею висновків органів охорони правопорядку. Відтак, згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

У липні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, якою просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] В судовому засіданні позивачка позов підтримала, дошлюбне прізвище просила не відновлювати Відповідач в судовому засідання проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 10 листопада 2011 р. Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №797. Подружні відносини між сторонами припинені у 2014 р. Мають спільну доньку Діану, [INFO], яка проживає із матірю. Із обставин, встановлених судом вбачається, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відтак, згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

У липні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, якою просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] В судовому засіданні позивачка позов підтримала, дошлюбне прізвище просила не відновлювати Відповідач в судовому засідання проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 21 квітня 2001 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району м. Миколаєва Миколаївської області, актовий запис №197. Подружні відносини між сторонами припинені Мають сина [PERSON], [INFO], який проживає із матірю. Із обставин, встановлених судом вбачається, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відтак, згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved