Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

У квітні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - Європейська агенція) звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 21 502,09 грн., а також понесені судові витрати. Позовна заява мотивована тим, що 20.04.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - Фінансова компанія) та [PERSON] було укладено кредитний договір. 26.06.2019 між Фінансовою компанією та Європейською агенцією було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за згаданим вище кредитним договором. Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредитних коштів утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача в письмовій заяві підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, відповідно до вимог розділу І глави 7 ЦПК України. Про причини повторної неявки до суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі без фіксації судового процесу звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Судом встановлено, що 20 квітня 2017 року між Фінансовою компанією та [PERSON] укладено кредитний договір № 2711791250, відповідно до умов якого позичальник отримав кредитні кошти в розмірі 10 000 грн. зі сплатою 11,99 % річних строком на 12 місяців. Зазначене підтверджується заявою про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», заявою № 2711791250 на отримання кредиту та графіком платежів. Своєю письмовою згодою відповідач погодився, що вказані документи становлять кредитний договір між ним, як позичальником, та Фінансовою компанією. Перед укладенням договору відповідач був вільним в погодженні всіх умов кредитування в Фінансовій компанії, з умовами та правилами надання послуг, тарифами, порядком погашення по кредиту (графіком) він був ознайомлений та погодився з ними, про що свідчать його підписи. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то й права і обов`язки виникають у кожного контрагента. Відповідно до платіжного доручення № 116056947 від 20.04.2017, Фінансова компанія свої зобов`язання за кредитним договором виконала та надала відповідачу обумовлену суму кредиту шляхом переказу на картрахунок. 26.06.2019 між Фінансовою компанією та Європейською агенцією укладено договір відступлення права вимоги № 20190626, відповідно до умов якого до останньої перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2711791250 від 20.04.2017. Згідно витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги позивач набув право вимоги до відповідача в сумі 21 502,09. Європейська агенція письмово повідомляла відповідача про відступлення права вимоги за вищевказаним кредитним договором на її користь. Пунктом 8.2 Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» передбачено, що кредитодавець може відступити будь-які свої права вимоги та/або перевести будь-які свої обов`язки за кредитним договором на користь іншої (третьої) особи. Згідно п.1.1 договору відступлення права вимоги на умовах, встановлених цим договором, кредитор передає (відступає) Новому кредиторові за плату, а новий приймає належні кредитору права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах боржників. Ціна придбання новим кредитором у первісного кредитора права грошової вимоги за кредитним договором по конкретному боржнику вказана в Реєстрі Боржників. Відтак, факт доведеності переходу всіх прав кредитора до Європейської агенції підтверджується самим договором відступлення права вимоги та витягом із реєстру боржників. Крім того, про фактичне переуступлення права вимоги від Фінансової компанії до Європейської агенції свідчить наявність у позивача документів кредитної справи [PERSON] , копії якої додавалися представником позивача до позовної заяви. Стаття 204 ЦК України визначає презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Як вбачається з матеріалів справи, розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 21 502,09 грн., з яких: 6 930,52 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 923,3 грн. - заборгованість за відсотками, 7 823,58 грн. - заборгованість за щомісячними процентами (платою за управління кредитом) та 5 824,69 грн. - пеня. Даний розрахунок відповідачем у відповідності до ст.81 ЦПК України не спростовано, контррозрахунку не надано. Невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Оскільки позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у розмірі 2 102 грн., з урахуванням задоволення позову, судові витрати підлягають відшкодуванню з відповідача саме в зазначеному розмірі.

Outcome: approved