Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ДП «Київгазенерджи» про захист прав споживачів, яким просить визнати протиправними дії ДП «Київгазенерджи» щодо нарахування в період з 01.03.2015 року по 01.06.2021 року обсягів спожитого природнього газу у квартирі за адресою: [ADDRESS] на трьох побутових споживачів; зобов`язати ДП «Київгазенерджи» здійснити перерахунок фактично спожитого об`єму природного газу та послуг газопостачання за період з 01.03.2015 року по 01.06.2021 року у квартирі за адресою: [ADDRESS] з розрахунку на одного побутового споживача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з березня 2015 року у квартирі за адресою: [ADDRESS] не проживають її донька [PERSON] та [PERSON] , проте за вказаною адресою зареєстровані. Відповідачем з 2015 року здійснюється нарахування послуг за газ як за 3-х осіб, оскільки в квартирі відсутній лічильник газу. Зазначила, що неодноразово, а саме в 2016 р., 2018 р., 2019 р. та 2021 р. зверталась до відповідача з приводу перерахунку обсягів за спожитий природній газ із розрахунку на 1 особу. Проте звернення позивача залишились без задоволення. Вважає такі дії відповідача неправомірними. З цих підстав просила суд задовольнити позов. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.07.2021 року провадження у справі відкрито та розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні з викликом сторін. Відповідач у встановлений судом строк подав до суду відзив, яким просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що ДП «Київгазенерджи» здійснює постачання природнього газу з 01.07.2015 року на підставі ліцензії ВЕ № 299069 від 26.06.2015 року. З матеріалів справи вбачається, що між ДП «Київгазенерджи» та [PERSON] було укладено договір постачання природного газу шляхом фактичного споживання природного газу і в подальшому підписанням заяви-приєднання від 29.09.2016 року з погодженням співвласниці, дочки позивача [PERSON] 21.08.2018 року між ДП «Київгазенерджи» та [PERSON] було підписано заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем за адресою: [ADDRESS] . При підписанні заяви-приєднання позивачем було надано ДП «Київгазенерджи» необхідні документи для підписання вищевказаної заяви в тому числі Витяг з реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих/знятих з реєстрації осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] . З вказаної довідки вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як зазначає позивач, вона неодноразово зверталась до ДП «Київгазенерджи» з заявою з приводу перерахунку обсягів спожитого природного газу за період з 2015 року по даний час, однак позивачу було відмовлено у проведенні перерахунку, у зв`язку з ненаданням позивачем належним чином посвідчених документів тимчасової відсутності одного або декількох членів сім`ї за адресою їх реєстрації. Відповідно до розділу 4 Кодексу газорозподільних систем, споживач зобов`язаний своєчасно, але не пізніше ніж у місячний строк письмово повідомляти Оператора ГРМ про всі зміни, що стосуються видів споживання газу, та/або опалювальної площі, та/або кількості осіб, зареєстрованих на його об`єкті. У разі тимчасового не проживання зареєстрованих на об`єкті споживача осіб споживач (або уповноважена ним особа) має своєчасно, але не пізніше ніж у місячний строк повідомити про це Оператора ГРМ та надати документи, які підтверджують відсутність зареєстрованої особи. Якщо період відсутності зареєстрованої особи буде перевищувати шість місяців, споживач (або уповноважена ним особа) у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду має надавати Оператору ГРМ оновлену письмову заяву з відповідними підтвердними документами. Відповідно до п. 5 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затверджених Постановою КМУ від 16 травня 2002 р. № 620, обсяги спожитого мешканцями будинку (будинків) природного газу, обладнаного будинковим вузлом обліку, визначаються: у будинках, де не встановлено квартирних лічильників газу, - за показаннями будинкового вузла обліку з подальшим розподілом обсягів спожитого газу між споживачами пропорційно кількості осіб, зареєстрованих у квартирі або іншому ізольованому житловому приміщенні. Інформація про зміну їх кількості подається побутовими споживачами оператору газорозподільної системи до 25 числа місяця, що передує розрахунковому. З вищевказаного, вбачається, що для вирішення питання перерахунку спожитого природного газу позивачу необхідно було звернутись до ДП «Київгазенерджи» з відповідними документами необхідними для його проведення. Однак як вбачається з матеріалів справи, позивачем було надано до ДП «Київгазенерджи» акти від 26.09.2016 р., 30.08.2018 р., 30.10.2019 р., що не є належними доказами не проживання [PERSON] , [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] , оскільки складені не належним чином. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України), обов`язок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 3, ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). З урахуванням викладеного, [PERSON] не доведено факт порушення відповідачем її прав. Отже, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed