overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами у 1994 році. Свої вимоги позивач мотивує тим, що сумісне життя не склалося по причині відмінності характерів, відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, що потягло за собою втрату почуття любові та поваги один до одного. Збереження сім'ї за таких обставин є недоцільним, оскільки шлюб має формальний характер. Позивач про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, у судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву, згідно з якої вбачається, що у судове засідання з'явитися не може, просить розглянути справу за її відсутності та наполягає на задоволенні позову. Відповідач про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву, із змісту якої вбачається, що не заперечує проти задоволення позову та просить розглянути справу за його відсутності. На підставі положень частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки всі особи, які беруть участь у справі, у судове засіданні не з'явилися фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюються. Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 22 січня 1994 року, який був зареєстрований Вересаєвською сільською радою Сакського району, Республіки Крим, про що у той же день зроблено актовий запис за № 1. Враховуючи фактичні взаємини подружжя та інші обставини їх життя суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, відповідно до статей 105,110,112,113,160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами у 2011 році. Свої вимоги позивач мотивує тим, що сумісне життя не склалося по причині відмінності характерів, відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, що потягло за собою втрату почуття любові та поваги один до одного. Збереження сім'ї за таких обставин є недоцільним, оскільки шлюб має формальний характер. Позивач про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, у судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву, згідно з якої вбачається, що у судове засідання з'явитися не може, просить розглянути справу за її відсутності та наполягає на задоволенні позову. Відповідач про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву, із змісту якої вбачається, що не заперечує проти задоволення позову та просить розглянути справу за його відсутності. На підставі положень частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки всі особи, які беруть участь у справі, у судове засіданні не з'явилися фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюються. Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 01 жовтня 2011 року, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Русаківської сільської ради Білогірського району, Автономної Республіки Крим, про що у той же день зроблено актовий запис за № 7. Враховуючи фактичні взаємини подружжя та інші обставини їх життя суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, відповідно до статей 105,110,112,113,160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами у 2011 році. Свої вимоги позивач мотивує тим, що сумісне життя не склалося по причині відмінності характерів, відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, що потягло за собою втрату почуття любові та поваги один до одного. Збереження сім'ї за таких обставин є недоцільним, оскільки шлюб має формальний характер. Позивач про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, у судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву, згідно з якої вбачається, що у судове засідання з'явитися не може, просить розглянути справу за її відсутності та наполягає на задоволенні позову. Відповідач про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву, із змісту якої вбачається, що не заперечує проти задоволення позову та просить розглянути справу за його відсутності. На підставі положень частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки всі особи, які беруть участь у справі, у судове засіданні не з'явилися фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюються. Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 09 грудня 2011 року, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сакського міськрайонного управління юстиції Автономної Республіки Крим, про що у той же день зроблено актовий запис за № 366. Враховуючи фактичні взаємини подружжя та інші обставини їх життя суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, відповідно до статей 105,110,112,113,160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами у 2012 році. Свої вимоги позивач мотивує тим, що сумісне життя не склалося по причині відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, що потягло за собою втрату почуття любові та поваги один до одного. Збереження сім'ї за таких обставин є недоцільним, оскільки шлюб має формальний характер. Позивач про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, із змісту якої вбачається, що у судове засідання з'явитися не може, просить розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позову наполягає та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи суду не надав. На підставі положень частини 2 статті 197 та статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки всі особи, які беруть участь у справ, у судове засіданні не з'явилися фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюються та рішення суду ухвалюється при заочному розгляді справи зі згоди позивача. Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 23 серпня 2012 року, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Уютненської сільської ради Сакського району Автономної Республіки Крим, про що у той же день зроблено актовий запис за № 08. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, не бажаючи зберегти шлюбні відносини. Враховуючи фактичні взаємини подружжя та інші обставини суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі викладеного, відповідно до статей 105, 110, 112, 113, 160-161 Сімейного кодексу України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований між ними 055 листопада 2011 року у виконавчому комітеті Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 05 листопада 2011 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. З 16 листопада 2013 року з відповідачем шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя та збереження сім'ї є неможливим, тому вона змушена звернутися до суду з позовом. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала (а.с.8). Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав (а.с.9). Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 05 листопада 2011 року уклали шлюб у виконавчому комітеті Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, актовий запис № 262, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05 листопада 2011 року (а.с.4). Від шлюбу позивач та відповідачка мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 155 травня 2012 року Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції (а.с.3). Сторони шлюбних стосунків не підтримують з листопада 2013 року, спільного господарства не ведуть, сім'ю зберегти не бажають. Судові витрати по справі, понесені позивачем, становлять 229 грн. 40 коп. судового збору. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б інтересам кожного з них, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06 серпня 2005 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області між ними було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 189. Від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільно з відповідачем вони проживали до 12 серпня 2012 року. Їхня сім'я розпалася, оскільки відповідач [PERSON] не мав постійної роботи, вживав алкогольні напої та наркотичні засоби, викрадав гроші та речі для придбання наркотичних засобів, вчиняв сварки в присутності малолітньої дитини. 24 вересня 2013 року вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області відповідача [PERSON] було засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік та 1 місяць, тому вони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Майна, придбаного за період перебування у шлюбі, вони не мають. Позивачка вважає, що шлюб між ними існує формально і подальше його збереження є неможливим. Враховуючи викладене, позивачка [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 06 серпня 2005 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ОК № 005299. Від цього шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, оскільки між позивачем та відповідачем часто виникали сварки та непорозуміння. Їхня сім'я розпалася, близько двох років вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше збереження сім'ї позивачка [PERSON] вважає неможливим. У разі розірвання шлюбу позивачка [PERSON] просила залишити їй прізвище [PERSON]. За таких обставин суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка [PERSON] просила залишити їй прізвище [PERSON], а тому суд залишає прізвище позивачці після розірвання шлюбу - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 09.08.2002 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №989. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, між ними часто виникають сварки, конфлікти, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони не мешкають разом з лютого 2013 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 09.08.2002 року між нею та [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 09.08.2002 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №989 (а.с.5). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не мешкають разом з лютого 2013 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 229,40 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя та виховання дитини. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 169ЦПК України, суд може провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів за відсутності відповідача, який повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло відомостей про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 28.08.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1183. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя та виховання дитини. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. До судового засідання відповідач надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 07 вересня 2001 року у Відділ реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1116. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

у листопаді 2013 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідач зареєстрований та проживає [ADDRESS], який перебуває на утриманні та обслуговуванні КП «ЖЕО-110». Відповідач в порушення Правил користування приміщеннями житлових будинків та гуртожитків, а також вимог ЖК України ухиляється від виконання покладених на нього зобов'язань щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг. Борг останнього станом на 25 листопада 2013 року складає 7 775,52 грн. Просив суд стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості, а також судові витрати у справі. Представник позивача в ході розгляду справи підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив суд позов задовольнити з обставин, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач зареєстрований та проживає в [ADDRESS] (а.с. 8). Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] знаходиться на утриманні та обслуговуванні КП «ЖЕО-110». Як встановлено в ході розгляду справи, протягом всього терміну проживання за вказаною адресою [PERSON] отримує комунальні послуги, такі як водопостачання, теплова енергія, водовідведення, газ, вивезення побутових відходів, а також інші послуги з утримання будинків та прибудинкових територій. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується розрахунком заборгованості загальний борг відповідача по сплаті за комунальні послуги станом на 25 листопада 2013 року становить 7 775,52 грн. (а.с. 11-12). Відповідно до ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в ході розгляду справи відповідач [PERSON] позовні вимоги КП «ЖЕО-110» в розмірі 7 775,52 грн. визнав, вважаючи їх обґрунтованими. Тому, суд з урахуванням вищевикладеного та положень ст. ст. 31, 174 ЦПК України приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог КП «ЖЕО-110» у вказаному розмірі. Крім того, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача судового збору відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved