Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

У листопаді 2014 року ПАТ»УкрСиббанк» звернувся з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором №11359401000 від 12 червня 2008 року у розмірі 71439, 40 дол. США, що станом на 12.11. 2014 року за курсом НБУ становить 1125143,72 грн., з яких :63125,72 дол.США( еквівалентно 994602,35 грн.) заборгованість за кредитом, 7616,17 дол.США(еквівалентно 7616,17 грн.) заборгованість за процентами, 217,68 дол США(еквівалентно 3428,39 грн.), пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, 479,83 дол США(еквівалентно 7557,16 грн.) пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами. Свої вимоги ПАТ «УкрСиббанк» обгрунтовівав тим, що 12 червня 2008 року між Банком та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11359401000, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 86000,00 дол США, а останній зобов»язувався повернути наданий кредит у повному обсязі в терміни, що встановлені графіком погашення кредиту, але в будь- якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 12.06.2029 року. За користування кредитом відповідач зобов»язувався сплачувати проценти у розмірі 14 % річних. В забезпечення виконання кредитних зобов»язань [PERSON] за договором поруки №210858 від 12 червня 2008 року, [PERSON] зобов»язалась перед кредитором відповідати за зобов»язаннями що виникли із Кредитного договору №11359401000 від 12 червня 2008 року. Посилаючись на те, що всупереч умов кредитного договору [PERSON] не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по процентам, яким тривалий час пеорушує взяті на себе договірні зобов»язання Банк просив задовільнити позов. В березні 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з заявою про збільшення позовних вимог, а саме про стягнення на його користь суми боргу за договором про надання споживчого кредиту №11359401000 від 12 червня 2008 року в розмірі 73856,67 дол. США, з яких: 63125, 72 дол. США кредитна заборгованість, 10730,95 дол. США заборгованість по процентам та пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту в розмірі 41007,89 гривень, з яких 12714,09 гривень пені за прострочення сплати кредиту, 28293,80 гривень пені за прострочення сплати процентів. Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 14 квітня 2015 року позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволено в повному обсязі. Стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №11359401000 від 12 червня 2008 року у розмірі 1645913 грн. 32 коп. Вирішено питання судових витрат В своїй апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк» просить оскаржуване рішення в частині визначення розміру загальної заборгованості в національній валюті України змінити з зазначенням еквівалента в національній валюті України гривні. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин (2009-2010 р.р.) )лист ВСУ від 07.10.2010 р.), в яких зокрема ст.ст. 28-29 зазначено, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Вказує, що позивач на момент видачі валютного кредити мав відповідну ліцензію та дозвіл НБУ на здійснення валютних операцій операцій, тому видача валютного кредиту і вираження зобовязання відповідача у валюті є правомірною, оскільки позивач мав право видати кредит у валюті, отже, позивач має право вимагати повернення грошових коштів саме в тій валюті, в якій надавався кредит в доларах США. Також в своєму рішенні суд першої інстанції не задовольнив вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів суму в розмірі 630 грн. за публікацію оголошення в газеті «Урядовий Кур»єр». Відповідачі [PERSON] та [PERSON] які у відповідності з правилами п.9ст.74 ЦПК України були викликані до суду не з»явилися, що відповідно до правил ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи. Вислухавши суддю доповідача, заслухавши пояснення представника позивача , перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ПАТ «УкрСиббанк» підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Суд апеляційної інстанції частково погоджується з висновком суду першої інстанції , зважаючи на таке. По справі встановлено, що 12 червня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11359401000, відповідно до умов якого банк зобовязувався надати позичальнику кредит в сумі 86000 доларів США що дорівнює еквіваленту 417375,20грн. за курсом НБУ на день укладення договору, зі сплатою 14 % річних, зі строком повернення до 12 червня 2029 року (а.с. 6-7). В забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором 12 червня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки, за яким поручитель зобов»язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов»язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту(а.с. 13-14). Банком умови кредитного договору виконано та надано позичальнику обумовлену кредитним договором суму коштів, проте позичальник своєчасно погашення кредиту та відсотків не здійснювала, у звязку з чим утворилась заборгованість на загальну суму 73856,67 доларів США, що підтверджується довідкою розрахунком заборгованості за кредитом [PERSON] станом на 10.03.2015 року за кредитним договором(ас.62), Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Суд першої інстанції, дослідивши обставини справи в сукупності, дійшов вірного висновку щодо наявності правових підстав для задоволення вимог про стягнення на користь ПАТ»УкрСиббанку» солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 11359401000 від 12 червня 2008 року у зв»язку з неналежним виконанням умов договору. Разом з тим, дійшовши такого висновку, районний суд безпідставно не врахував приписи ч. 2 ст. 192, ч. 2,3 ст. 533 ЦК України щодо валюти виконання зобов»язання. Так відповідно до положень ч.2 ст.533 ЦК України якщо у зобов»язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом або іншим нормативно - правовим актом. Відповідно до положень вищевказаних правових норм грошові зобовязання на території України повинні бути виконані в гривнях. Використання іноземної валюти при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями можливе лише у разі дотримання порядку й умов, передбачених законом. Якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Вказаний правовий висновок був зроблений Верховним Судом України в своїй постанові від 24 вересня 2014 року у справі № 6-145цс14, предметом якої був спір про стягнення заборгованості за кредитним договором, і яка відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України є обов»язковою для всіх суб»єктів владних повноважень які застосовують у своїй діяльності нормативно- правовий акт; Вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті. У відповідності з Додатком до Дозволу №75-2 від 19 листопада 2002 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» має право здійснювати неторгівельні операції з валютними цінностями, ведення рахунків клієнтів в іноземній валюті. Отже ПАТ»УкрСиббанк» як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України»Про банки і банківську діяльність») банківську ліцензію на здійснення валютних операцій має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті. Виходячи з наведеного, доводи апеляційної скарги ПАТ»УкрСиббанк» про незастосування судом першої інстанції вимог ст.533 ЦК України при вирішенні спору щодо стягнення коштів в іноземній валюті знайшли своє підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом. Всупереч зазначеному та положенням ч.4ст.215 ЦПК України задовольняючи позов суд в резолютивній частині не зазначив загальний розмір боргу відповідачів та всі його складові, які зазначалися Банком що підлягають сплаті. Як вбачається з матеріалів справи, здійснюючи право на захист і звертаючись до суду ПАТ «УкрСиббанк» з позовом та розпоряджаючись своїми правами у відповідності з правилами ст.11 ЦПК позивач просив суд стягнути в солідарному порядку заборгованість із визначенням грошової заборгованості в доларах США з визначенням еквіваленту іноземної валюти у грошовій одиниці України гривні. Як встановлено ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову(субсидіарну) відповідальність. Враховуючи зазначене, що солідарні зобов»язання [PERSON] та [PERSON] випливають із договорів, необхідно задовольнити вимоги ПАТ»УкрСиббанку» та стягнути з відповідачів на користь останнього в солідарному порядку суму боргу за Договором про надання споживчого кредиту від 12 червня 2008 року із зазначенням суми боргу в іноземній валюті та визначенням еквіваленту такої у грощовій одиниці України гривні на час подання Банком заяви про збільшення позовних вимог. У зв»язку із зазначеним необхідно викласти абзац другий резолютивної частини зазначеного рішення в наступній редакції: » «Стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №11359401000 від 12 червня 2008 року в розмірі 73856 (сімдесят три тисячі вісімсот пятдесят шість) доларів США 67 центів, що за курсом НБУ станом на 10.03..2015 року становить 1604905 (один мільйон шістсот чотири тисячі дев»ятсот п»ять) гривень 44 коп., з яких: 63125 (шістдесят три тисячі сто двадцять пять) доларів США 72 центи, що за курсом НБУ становить 1371721(один мільйон триста сімдесят одна тисяча сімсот двадцять одна ) гривень 90 коп. заборгованість за кредитом, 10730 (десять тисяч сімсот тридцять ) доларів США 95 центів, що за курсом НБУ становить 23318( двадцять три тисячі триста вісімнадцять) гривень 35 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом, та 12714 (дванадцять тисяч сімсот чотирнадцять) гривень 09 коп. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 28293 (двадцять вісім тисяч двісті девяносто три) гривні 80 коп. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами». Проводячи розподіл судових витрат між сторонами суд першої інстанції не звернув уваги що позивач в газеті «Урядовий Кур»єр від 27.03. 2015 року публікував оголошення про виклик до суду [PERSON]. та [PERSON] за що ним було сплачено 630 грн.(ас. 93-95), і у відповідності з п.6ст.79 ЦПК України понесені позивачем фактичні грошові витрати у зв»язку з розглядом справи є судовими витратами які підлягають стягненню з відповідачів. Враховуючи зазначене, положення ст.88 ЦПК України щодо розподілу судових витрат між сторонами, необхідно викласти абзац третій зазначеного рішення в наступній редакції »Стягнути зі [PERSON] та [PERSON]»яни Вікторівни на користь публічного акціонерного товариства»УкрСсиббанк» по 1827 грн. судового збору з кожного , а також з кожного по 315 грн. витрат, пов»язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик». Зважаючи на вищенаведене, що апеляційним судом були виявлені такі порушення норм матеріального і процесуального права, які не впливають на головний висновок суду першої інстанції про права та обов»язки сторін, резолютивна частина рішення суду підлягає зміні в частині задоволених позовних вимог та розподілу судових витрат. Також необхідно стягнути зі [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ»УкрСиббанку» по 913 грн.50 коп. судового збору з кожного за подачу апеляційної скарги.

Outcome: partial