Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

У липні 2018 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначила, що від шлюбу мають неповнолітню дитину, яка проживає з нею. Також зазначила, що їхнє сімейне життя не склалося, не зійшлися характерами, їх сім'я розпалася. Просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 05 жовтня 2018 року провадження по даній справі зупинено у зв'язку з наданням сторонам строку для примирення. Позивач до судового засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Проте, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на розірвання шлюбу згоден. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За вказаних обставин, з урахуванням вимогст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення Матеріалами справи встановлено, що подружжя перебувають у шлюбі, який зареєстрований 22 січня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецької області, актовий запис № 11 (а.с.4). Від спільного життя мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO] ( а.с.5) Спору майнового характеру та спору з приводу виховання дитини не існує. Проголошена ст. 51 Конституції України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя», в якому роз'яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, суд вважає що сім'я сторін фактично розпалася, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги і шлюб носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін. Ухвалою суду від 05 жовтня 2018 року сторонам було роз'яснено право на примирення, проте, у визначений строк сторони не примирилися, а зі змісту поданих сторонами заяв вбачається, що вони наполягають на розірванні шлюбу. Відзив з запереченнями проти позовних вимог відповідач не надавав. Суд, враховуючи, що позивач наполягає на розірвані шлюбу, за наданий судом термін сторони не примирились, тривалий час проживають окремо, вважає що збереження сім'ї неможливе. Також відповідно до вимогст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., сплачений [PERSON] при подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved