Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів, в якому, просив стягнути з останніх на його користь суму боргу за кредитним договором в розмірі 676550,24 доларів США, посилаючись на невиконання відповідачами договірних зобов'язань щодо повернення грошових коштів. Позивач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій також зазначив, що позов підтримує та просить задовольнити, також зазначив, що проти заочного порядку розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином. У відповідності до норм частини 1, 2 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Разом з тим, судова кореспонденція повернулася до суду без вручення адресатам за закінченням встановленого строку зберігання, що відповідно до частини 2 статті 131 ЦПК України, суд вважає доставленою. Згідно з частиною 1 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 23.07.2008 між АКБ «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 40.29-48/659, відповідно до умов якого банк надав, а [PERSON] отримав грошові кошти у сумі 280000 грн., зі сплатою 13,50 % річних. Згідно з п.п.1.1.1. кредитного договору погашення кредиту здійснюється згідно з порядком погашення суми основної заборгованості до 20-го числа кожного місяця починаючи з серпня 2008 року та з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом до 22.07.2018. Умови щодо сплати кредиту та відсотків в строк передбачений договором не виконуються [PERSON] Відповідно до п.3.2.3. кредитного договору кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, сплати комісії та можливих штрафних санкцій у разі затримання позичальником сплати кредиту (частини кредиту) та/або процентів. 16.04.2009 договором № 1 про внесення змін договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 40.29-48/659 від 23.07.2008 було змінено режим кредитної лінії з відновлювальної на не відновлювальну та встановлений новий графік погашення заборгованості. 17.04.2009 на адресу [PERSON] була надіслана вимога про погашення заборгованості за кредитним договором № 08.35-186/8822. 23.07.2016 між [PERSON] та АКБ «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є позивач, був укладений договір поруки №013/561-П, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язується перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмір, в строки та в порядку, передбачених договором кредиту (п.1.1.). Пунктом 3.1.2. договору поруки встановлено, що протягом тридцяти робочих днів від дати отримання повідомлення кредитора про невиконання позичальником забезпеченого порукою зобов'язання, виконати відповідне зобов'язання шляхом перерахування непогашеної суми кредиту на рахунок кредитора, несплаченої суми процентів та/або комісій на рахунок кредитора, а також суми штрафних санкцій (пені, штрафу) на рахунок вказаний в повідомленні кредитора. 14.06.2016 на адресу [PERSON] була надіслана вимога про погашення заборгованості за кредитним договором № 08.305-186/349. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Банк виконав умови договору та надав позичальнику кредит, проте останній умов договору щодо його повернення не виконує, не виконує також свої зобов'язання за договором поруки і поручитель, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача, станом на 15.04.2016 складає 676550,24 доларів США, що еквівалентно 17351917 грн., з них: сума заборгованості за кредитом - 263019 доларів США; сума заборгованості за відсотками - 241502,81 доларів США; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 90087,50 доларів США; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 81940,93 доларів США, а тому з урахуванням вищезазначених приписів закону суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність його задоволення. За правилами ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь позивача сплачену ним суму судового збору в розмірі 260278,76 грн. в рівних частинах по 130139,38 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved