Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

У липні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступне. 13 червня 2009 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований\~ Центральним відділом Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 554. Від спільного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини у них не склалися через непорозуміння та різні погляди на життя. Фактичні шлюбні відносини між нею та чоловіком припинилися, спільно не проживають. Спори щодо місця проживання дитини та щодо майна відсутні. Примирення, спільне проживання і збереження шлюбу між ними неможливе у звязку з чим вона вимушена звернутися до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, у своїй позовній заяві просила розгляд справи проводити без її участі (а.с. 1) Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. (а.с. 15) Справу розглянуто відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України за відсутності сторін, які надали суду клопотання про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 червня 2009 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Тітарєва) [PERSON], [INFO], укладено шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом РАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області, актовий запис № 554, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ № 056426, виданим 13 червня 2009 року. (а.с. 3) Від спільного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Київським відділом РАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області 01 вересня 2009 року, актовий запис № 840. (а.с. 4) Судом встановлено, що кожна зі сторін живе своїм особистим життям,\~фактичні шлюбні відносини між ними припинились, поновлювати їх вони не збираються. Спорів щодо місця проживання дитини та щодо майна немає. Примирення, подальше спільне проживання і збереження шлюбу між ними неможливе. Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 статті 104 СК України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. У ч.3 ст.105 СК України зазначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110\~цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із подружжя, що встановлено судом. Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, згідно з ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч.2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved