Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ФОП [PERSON] про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21 грудня 2015 року відкрито провадження у справі. Також у позовній заяві позивач просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача та на картковий рахунок [NUMBER], відкритий на його ім'я в ПАТ «КБ «Приватбанк». В обґрунтування вимог про забезпечення позову позивач посилається на те, що розмір заборгованості відповідача є значним, від добросовісного виконання своїх зобов'язань щодо повернення грошових коштів відповідач ухиляється, а тому є необхідність у вжитті заходів забезпечення позову. Згідно зі ст.151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Положеннями ст. 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, а саме позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, тощо. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. (п. 4 Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову») При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Як убачається з позовної заяви, позивач порушує питання про стягнення з відповідача на свою користь грошових коштів за невиконання ремонтних робіт у загальній сумі 132506,89 грн. В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач не посилається на обставини, що б свідчили про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, окрім того, що розмір боргу є значним. До того ж, позивачем не зазначено, на яке саме рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачу, він просить накласти арешт, не долучає доказів перебування у власності відповідача такого рухомого та нерухомого майна. Також суд позбавлений можливості накласти арешт на банківський рахунок відповідача, оскільки вжиття такого заходу забезпечення позову може перешкодити господарській діяльності останнього. За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed