Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

У липні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.2004 року є власником квартири [ADDRESS] . Позивач вказує, що комісією у складі головного інженера ЖЕД - 508 [PERSON], старшого майстра ЖЕД - 508 [PERSON] , майстра тех. дільниці ЖЕД - 508 [PERSON] було встановлено, що 27.03.2018 року в квартирі позивача відбулося залиття з вище розташованої квартири № 194 . Зазначеною комісією складено Акт про залиття № 176 від 18.04.2018 року, який було затверджено начальником ЖЕД - 508. Комісія дійшла висновку, що залиття сталося внаслідок халатного ставлення мешканців квартири № 194 до сантехнічного обладнання. Відповідно до звіту визначення розміру майнової шкоди № 37/18 від 05.06.2018 року, складеного оцінювачем [PERSON] , в результаті залиття квартири позивачу була завдана майнова шкода в розмірі 12 100,00 грн. Окрім того, за проведення оцінки розміру завданої шкоди внаслідок залиття позивач сплатив експерту 1 800,00 грн. Таким чином, загальний розмір завданої позивачу шкоди становить 13 900,00 грн. В ході розгляду справи замінено неналежного відповідача [PERSON] на відповідачів [PERSON] та [PERSON] , оскільки квартира [ADDRESS] , з якої відбулось затоплення належить останнім. Представник позивача надав суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та дату судового розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. Із договору купівлі-продажу від 25.12.2004 року вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.5). Із відповіді Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є власниками в рівних частинах квартири [ADDRESS] (а.с.56). Комісією у складі головного інженера ЖЕД - 508 [PERSON], старшого майстра ЖЕД - 508 [PERSON] , майстра тех. дільниці ЖЕД - 508 [PERSON] встановлено, що 27.03.2018 року в квартирі позивача відбулося залиття з вище розташованої квартири № 194 . Зазначеною комісією складено Акт про залиття № 176 від 18.04.2018 року, який затверджено начальником ЖЕД - 508. Комісія дійшла висновку, що залиття сталося внаслідок халатного ставлення мешканців квартири № 194 до сантехнічного обладнання (а.с.6). Положеннями ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до звіту визначення розміру майнової шкоди № 37/18 від 05.06.2018 року, складеного оцінювачем [PERSON] , в результаті залиття квартири позивачу була завдана майнова шкода в розмірі 12 100,00 грн. (а.с.7-13). За проведення оцінки розміру завданої шкоди внаслідок залиття позивач сплатив експерту 1800,00 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачі жодними належними та допустимими доказами доводи позивача не спростували. З огляду на вищезазначене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття квартири у розмірі 12 100,00 грн., та понесені витрати на проведення оцінки розміру завданої шкоди у розмірі 1800,00 грн. є обґрунтованими, законними та такими, які підлягають задоволенню, а тому з кожного відповідача підлягає стягненню по 6 950,00 грн. Згідно ч. 3, ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За таких обставин, враховуючи обґрунтування позову, суд вважає можливим стягнути на користь позивача грошове відшкодування моральної шкоди у розмірі по 1 500,00 грн. з кожного відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача необхідно стягнути судові витрати з відповідачів.

Outcome: approved