Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

У липні 2021 р. представник ЖБК «Домобудівельник» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, яким просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 99 421,10 грн., інфляційні втрати у розмірі 16 040,80 грн., 3 % річних у розмірі 6 040,33 грн., витрати пов`язані з правовою допомогою у розмірі 55000,00 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ЖБК «Домобудівельник» створено в 1971 році з метою будівництва та подальшої експлуатації і утримання будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] . Відповідно до Статуту позивач діє виключно для обслуговування, ремонту і реконструкції житлового будинку та утримання прибудинкової території за кошти членів Кооперативу і за рахунок пасивних доходів та фінансової допомоги від добровільних внесків або дотації Держави, отриманих і використаних Кооперативом відповідно до мети його діяльності. Кооператив може надавати житлово-будівельні та комунальні послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 % від загального обороту Кооперативу. Метою діяльності Позивача є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів Кооперативу на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, а також забезпечення, зокрема: належного утримання будинку та прибудинкової території; належного отримання мешканцями будинку житлово-комунальних послуг (п.2.1. ст. 2 Статуту Позивача). [PERSON] (надалі - Відповідач) зареєстрована з 1991 року та проживає в квартирі [ADDRESS] , яку вона фактична прийняла у спадщину після смерті своїх батьків, однак право власності не зареєструвала. Відповідач користується житлово-комунальними послугами, які надає Позивач. У зв`язку з систематичною несплатою Відповідачем вартості утримання будинків і споруд та прибудинкової території та комунальних послуг, станом на 20.06.2021 р. за нею обліковується заборгованість за житлово-комунальні послуги загальний розмір якого становить 121 502,23 грн. (сто двадцять одна тисяча п`ятсот дві гривні 23 коп.) Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 29.07.2021 року відкрито провадження у справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Домобудівельник» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 30 вересня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини справи викладені в матеріалах справи, просив задовольнити, проти заочного рішення по справі не заперечує. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що ЖБК «Домобудівельник» створено в 1971 році з метою будівництва та подальшої експлуатації і утримання будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] . Відповідно до статуту Позивача (копія додається, оригінал знаходиться у Позивача) Позивач діє виключно для обслуговування, ремонту і реконструкції житлового будинку та утримання прибудинкової території за кошти членів Кооперативу і за рахунок пасивних доходів та фінансової допомоги від добровільних внесків або дотації Держави, отриманих і використаних Кооперативом відповідно до мети його діяльності. Кооператив може надавати житлово-будівельні та комунальні послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 % від загального обороту Кооперативу. Метою діяльності Позивача є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів Кооперативу на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, а також забезпечення, зокрема:належного утримання будинку та прибудинкової території; належного отримання мешканцями будинку житлово-комунальних послуг (п.2.1. ст. 2 Статуту Позивача). Позивач є юридичною особою, основним видом діяльності якого є комплексне обслуговування об`єктів, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та Статутом (копії додаються, оригінали знаходяться у Позивача). Позивач є неприбутковою організацією та включений до Реєстру неприбуткових установ та організацій на підставі рішення ДПІ у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві № 553/26-57-12-04-41 від 20.12.2016 (копія додається, оригінал знаходиться у Позивача). Здійснюючи експлуатацію та управління будинком за адресою [ADDRESS] , Позивач надає мешканцям цього будинку послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а також комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, централізоване опалення). [PERSON] (надалі - Відповідач) зареєстрована з 1991 року та проживає в квартирі [ADDRESS] , яку вона фактична прийняла у спадщину після смерті своїх батьків, однак право власності не зареєструвала. Відповідач користується житлово-комунальними послугами, які надає Позивач. У зв`язку з систематичною несплатою Відповідачем вартості утримання будинків і споруд та прибудинкової території та комунальних послуг, станом на 20.06.2021 р. за нею обліковується заборгованість за житлово-комунальні послуги за період 2015 рік - травень 2021 року на загальну суму 99 421,10 грн. Детальний розрахунок суми основного боргу Відповідача за житлово-комунальні послуги за період 2015 - травень 2021 роки додається до позовної заяви. 08.07.2015 року між Позивачем та Відповідачем укладався договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги (копія додається, оригінал знаходиться у Позивача та Відповідача), відповідно до якого Позивач надав Відповідачу розстрочку у погашенні заборгованості за житлово-комунальні послуги, що утворилась станом на 01.07.2015 р. на суму 22416,54 грн. з розподілом по місяцям з липня 2015 р. по червень 2016 року по 1868,05 грн. щомісяця. Однак, Відповідач у порушення умов укладеного договору заборгованість не сплатила, як і не оплачувала в повному обсязі фактично отримані житлово-комунальні послуги. Таким чином, станом на 20.06.2021 року заборгованість Відповідача за житлово-комунальні послуги перед Позивачем становить 99 421,10 грн. (дев`яносто дев`ять тисяч чотириста двадцять одна гривня 10 коп.). За таких обставин, на суму заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг Відповідачу нараховано суму інфляційних втрат в розмірі 16 040,80 грн. (шістнадцять тисяч сорок гривень 80 коп.) (розрахунок додається), а також три відсотки річних у розмірі 6 040,33 грн. (шість тисяч сорок гривень 33 коп.) (розрахунок додається). Сума інфляційний втрат та три відсотки річних розраховуються з 21.07.2016 року, оскільки реструктуризація боргу Позивача була передбачена по червень 2016 року. Таким чином, загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем становить: 121 502,23 грн. (сто двадцять одна тисяча п`ятсот дві гривні 23 коп.) (99421,10 +16040,80+6 040,33). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово- комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №869 від 01.06.2011 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». (Чинного на час виникнення спірних правовідносин, втратив чинність 03.04.2019). Даний Порядок визначав механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги, суб`єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями, органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках). Частиною 1 ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. (Чинний на час виникнення спірних правовідносин) Згідно ст. 162 ЖК України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Договір про надання послуг з опалення, як і на утримання будинку та прибудинкової території з відповідачем не укладався, однак житлово-комунальні послуги йому надавалися, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення договору. Отже, відповідно до зазначених вимог закону, відповідач зобов`язаний оплатити житлово- комунальні послуги, якими він фактично користувався. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 525 ЦК України закріплено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Закріплена в ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 Цивільного кодексу України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. З огляду на наведене, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг боржник несе відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (Постанова Верховного Суду від 15.03.2018 у справі №401/710/15-ц). Таким чином встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем, у зв`язку з несвоєчасною оплатою витрат на утримання багатоквартирного будинку, прибудинкової території та комунальних послуг в розмірі на загальну у розмірі 121 502,23 грн., а тому суд приходить до висновку, що позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим підлягають повному задоволенню. Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу в сумі 55000,00 грн. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Слід зазначити, що адвокати, укладаючи із клієнтом договір про надання правової допомоги, мають вказувати перелік послуг, які будуть надаватися під час виконання такого договору. З приводу цього питання Верховний Суд у постанові по справі № 826/856/19 від 22.12.2018 зазначив, що «з розрахунку наданих адвокатом послуг вбачається, що певні його дії (зробити копії необхідних документів чи друк квитанцій) не потребують професійних навичок, а акт виконаних робіт містить вид послуг, що не були передбачені договором». Таким чином, для можливості наступного відшкодування судових витрат слід ретельно підготувати договір про надання правової допомоги та передбачити, якими доказами будуть підтверджуватися надані адвокатом послуги. На підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги позивачем надано договір про надання правової (правничої) допомоги від 20.07.2021 року, детальний опис правової (правничої) допомоги наданої адвокатським об`єднанням «Дефенто Капітал» від 09.11.2021 року, акт від 09.11.2021 року приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги за договором від 20.07.2021 року, платіжне доручення № 448 від 09.11.2021 року про сплату коштів в розмірі 20000,00 грн., а тому суд вважає за необхідне задовольнити вимоги в частині стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн., що документально підтверджено матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 2270,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial