Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 03 березня 2018 року приблизно о 15 год. 45 хв. водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом ГАЗ 33023, д.н.з. [NUMBER] по вул. Промислова в м. Вишневе, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем «Subaru Outback», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] .. В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вина [PERSON] у вчиненні 01 березня 2018 року дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.03.2018 року. Позивач [PERSON] посилалася на те, що для визначення розміру матеріального збитку звернулася до суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] .. Відповідно до Звіту № 1197 від 03.04.2018 року вартість матеріального збитку становить 40\~342,65 грн.. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила стягнути з [PERSON] суму матеріального збитку у розмірі 40342,65 грн. та понесені судові витрат у розмірі 704,80 грн.. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. У судове засідання відповідач [PERSON] та його представник у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, до суду надана заява про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.03.2018 приблизно о 15 годині 45 хвилин водій [PERSON] ,\~ керуючи транспортним засобом ГАЗ 33023, д/н [NUMBER] , по вул. Промислова в м. Вишневе, Києво-Святошинський район, Київська область, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем «Subaru Outback», д/н [NUMBER] . В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій [PERSON] порушив п.12.1., п.13.1. ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.\~ Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 березня 2018 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.. Відповідно до Висновку № 1197 «Про визначення вартості матеріального збитку автомобіля марки «Subaru Outback», д/н [NUMBER] », складеного 03.04.2018 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Subaru Outback», д/н [NUMBER] , внаслідок пошкодження при ДТП, без урахування ВТБ складає 40\~342,65 грн.. Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідач [PERSON] подав до суду відзив, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що його цивільна відповідальність була застрахована в страховій компанії «Здорово» до якої він звертався. Позивач [PERSON] не зверталась до страхової компанії, в якій застрахована його цивільна відповідальність, тому позивач і не отримала страхове відшкодування. За вказаних обставин позивач вимагає стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, з нього, [PERSON] .. Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Здорово», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/1383443, виданого на автомобіль ГАЗ 33023, д.н.з. [NUMBER] . Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Відповідно до\~вимог ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша\~статті 10 Закону України «Про страхування»). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). За змістом\~ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до частини першої\~статті 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Відповідно до пункту 22.1\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. При вирішенні справи судом врахована правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року за №14-176цс18, за висновком якої власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у\~статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Також суд роз`яснив, що з урахуванням\~ст. 1194 ЦК України, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодуванняна страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інститутустрахування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями\~3\~і\~5\~вказаного\~Закону\~реалізує право вимоги, передбачене\~статтями 993 ЦК України\~та 27\~Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Отже, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Слід зазначити, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «Здорово», однак позивачем суду не надано доказів, що у страховика ПрАТ «СК «Здорово» не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, і тому підстав для стягнення коштів з винуватця ДТП - відповідача [PERSON] на даний час відсутні. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Outcome: dismissed