Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення зі [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] у зв'язку із продовженням ним навчання, у розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача до 30.06.2017 року - закінчення навчання. Свою вимогу обґрунтовує навчанням сина на комерційній основі в університеті «Україна». Позов просить задовольнити на підставі ст.ст. 198 -200 СК України. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Зазначила про необхідність врахування судом сплати позивачем витрат на комунальні послуги квартири де проживає син відповідача. [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково посилаючись на сплату за навчання сина та просить врахувати при ухваленні рішення утримання ним жінки, з якою він проживає в незареєстрованому шлюбі, утримання ним хворої матері, наявність своєї хвороби (зміна суглобу). Зазначив, що згоден сплачувати за навчання сина по контракту до грудня 2016 року, проти сплати за комунальні послуги заперечував. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься клопотання в якому зазначено про підтримання ним позову. Справу просить слухати у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] в зв'язку з укладенням шлюбу (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Аналізуючи зазначену статтю можна дійти висновку, що аліментне зобов'язання - це правовідношення, підставою виникнення якого є сукупність юридичних фактів: По-перше, продовження навчання дочкою, сином після досягнення ними повноліття. [PERSON] згідно довідки від 16.10.2015 року № 4564 навчається в відкритому міжнародному університеті розвитку людини «Україна» IV рівня акредитації на 3 курсі денної форми навчання та закінчує навчання 30.06.2017 року (а.с.9). По-друге, недосягнення дочкою, сином встановленого законом віку-23 років. [PERSON], [INFO], а отже не досяг 23-річного віку. По-третє, потреба дочки, сина у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням. Потреба у матеріальній допомозі означає брак коштів, необхідних для підтримки нормальної життєдіяльності особи. Із пояснень представника позивача вбачається, що син не працює, стипендію не отримує. За навчання платить позивач. По-четверте, наявність у батьків можливості надавати матеріальну допомогу. Згідно довідки про доходи від 01.02.2016 року відповідач працює з 12.08.1996 року по теперішній час на посаді заступника начальника відділу АТ «Райффайзен Банк Аваль» і його заробітна плата з січня 2015 року по грудень 2015 року склала 178432,64 грн. (а.с.25). Відповідачем не надано доказів про неможливість надавати матеріальну допомогу у розмірі заявленому позивачем. Щодо заперечень відповідача. Одні лише пояснення відповідача про наявність жінки, а також матері як і зазначення про необхідність їхнього утримання саме відповідачем не можуть бути досліджені судом оскільки не мають їх матеріального підтвердження, отже не можуть бути сприйняті як докази, які повинні бути оцінені судом як належні, так і допустимі. Ухвалюючи рішення суд виходив із матеріально неможливості на повну оплату позивачем навчання [PERSON], [INFO], рівності прав та обов'язків батьків по відношенню до своїх дітей, часткову згоду відповідача з позовом, а також відсутність доказів про неможливість надання матеріальної допомоги відповідачем на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Частковість задоволення позову полягає в наступному. На момент закінчення навчання [PERSON] вже виповниться 23 роки. Тобто по досягнення [PERSON] 23 років зникне один із юридичних фактів з яким пов'язаний обов'язок утримання повнолітнього сина. Зважаючи на дану обставину враховуючи положення ст. 199 СК України суд вважає за необхідне стягнути аліменти на отримання останнього до 23 років. Питання оплати комунальних послуг квартири в якій проживає [PERSON] і про яке зазначала представник позивача не є предметом даного спору. На підставі ст.ст.180-183,191, 198-201 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial