Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з таким позовом в якому вказував, що з 25 червня 1994 року по 10 січня 2019 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] , батьком якого відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 СК України в актовому записі про народження зазначено відповідача. Проте, позивач вказував, що за результатами тесту на батьківство саме він є біологічним батьком [PERSON] . Водночас, про цю обставину він дізнався від [PERSON] лише у жовтні 2018 року, а остаточно впевнився після проведення тесту, тобто 23 листопада 2018 року. Посилаючись на викладене, [PERSON] на підставі ст. 129 СК України просив про визнання його батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади України, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи без самостійних вимог Вознесенського міськрайонного\~відділу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі відповідача [PERSON] та представника Вознесенського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору. Заслухавши пояснення\~позивача [PERSON] ,\~його представника\~Лукіянчина П.П.,\~відповідача [PERSON] ,\~дослідивши матеріали\~справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема, судом встановлено, що з 25 червня 1994 року по 10 січня 2019 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] , батьком якого відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 СК України в актовому записі про народження зазначено відповідача. Проте, як вбачається з позовної заяви [PERSON] по справі №473/4495/18 про розірвання шлюбу з [PERSON] (а.с. 10-11) сімейні відносини між колишнім подружжям припинилися ще у 2000 році. Згідно копії експертного висновку про біологічне батьківство № MG18-57621 від 23 листопада 2018 року, за результатами тесту ДНК батьківство [PERSON] відносно [PERSON] не виключено. При цьому, ймовірність того, що позивач є біологічним батьком [PERSON] становить 99,9999 % (а.с. 16-17). Згідно ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. В разі задоволення такого позову на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження (ст. 134 СК України). Аналогічно, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6). Відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це (п. 9). З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що позивач дійсно є біологічним батьком неповнолітнього [PERSON] . Водночас, про вказану обставину [PERSON] дізнався від [PERSON] лише у жовтні 2018 року, а остаточно впевнився після проведення тесту, тобто 23 листопада 2018 року. За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved