Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, якою просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач [PERSON] є власником двохкімнатної квартири [ADDRESS]. До березня 2010 року в квартирі також проживали та були зареєстровані її донька, [PERSON] зі своїм чоловіком, відповідачем по справі, [PERSON] та дитиною. З березня 2010 року відповідач забрав свої речі і добровільно покинув квартиру, з того часу відповідач у спірній квартирі не проживає, жодної домовленості з ним про збереження за ним права користування квартирою не має, а власниця квартири несе витрати по її утриманню та по сплаті комунальних платежів за особу, яка у квартирі не проживає. У судове засідання позивач та її представник не з'явилися. Представник позивача [PERSON] звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява відповідача [PERSON] від 29.12.2016 засвідчена приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Харківської області Мельник Ю.О. про визнання позовних вимог. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне. Позивач [PERSON] є єдиною власницею квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 05 вересня 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1408 та технічним паспортом. Як убачається із довідки КП «Жилкомсервіс» з місця проживання про склад сім'ї та прописку, у вказаній квартирі разом із позивачем зареєстровані та проживають іі донька [PERSON] з неповнолітніми дітьми. Також у квартирі зареєстрований відповідач - [PERSON], [INFO]. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.01.2011 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Твердження позивача щодо відсутності відповідача з березня 2010 року, відсутності його особистих речей в спірній квартирі - не спростовані. У своїй заяві, поданої до канцелярії суду 29.12.2016 та засвідченої приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Харківської області Мельник Ю.О. про визнання позовних вимог, відповідач [PERSON] зазначив, що дійсно не мешкає в квартирі [ADDRESS] з березня 2010 року та розуміє, що втрачає право користування даною квартирою з моменту набрання рішення чинності. Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено судом, позивач самостійно несе всі витрати по підтриманню квартири [ADDRESS] в належному стані та сплачує комунальні послуги за відповідача, який у квартирі не мешкає з березня 2010 року. Реєстрація відповідача в квартири [ADDRESS] призводить до додаткових витрат по сплаті комунальних послуг за особу, яка в квартирі не мешкає, чим порушуються права позивача. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. п. 3,7 ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особливого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»: зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, факт не проживання відповідача [PERSON] у спірному жилому приміщенні без поважних причин понад трьох років знайшов своє підтвердження зібраними по справі доказами, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Таким чином, відповідач [PERSON] не входить до кола осіб, які вважаються членами сім'ї відповідно норми ст. 64 ЖК України, та через відсутність без поважних причин понад один рік, втратив права користування квартирою [ADDRESS]. У разі визнання відповідачем позову, як визначено в частині 4 статті 174 ЦПК України, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved