overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У липні\~2020\~року позивач звернулася до \~суду з\~ зазначеним позовом, \~вказавши,\~ що перебуває\~у шлюбі\~з відповідачем з 14.09.2004 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, позивач просила розірвати шлюб. \~ \~ \~ \~Сторони в судове засідання не з`явилися. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, належним чином та своєчасно був сповіщений судом про розгляд справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 14.09.2004 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Корабельного районного управління юстиції у місті Миколаєві, актовий запис № 303. Шлюбні відносини\~між сторонами\~припинені. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У відповідності до ст.ст.\~110-112,\~114 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як збереження шлюбу між сторонами суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3\~ст. 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У липні 2020\~року позивач звернулася до \~суду з\~ зазначеним позовом, \~вказавши,\~ що перебуває\~у шлюбі\~з відповідачем з 20.04.2019 року. Від даного шлюбу дітей сторони не мають. Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, позивач просила розірвати шлюб. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Сторони в судове засідання не з`явилися. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, належним чином та своєчасно був сповіщений судом про розгляд справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 20.04.2019 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований Корабельним районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 109. Шлюбні відносини\~між сторонами\~припинені. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У відповідності до ст.ст.\~110-112,\~114 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як збереження шлюбу між сторонами суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3\~ст. 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

У липні 2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 25.11.2017 між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №1633. Від шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . З грудня 2019 року шлюбні відносини фактично припинені Разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Наміру на збереження шлюбу не має, примирення між нею та відповідачем неможливе. У зв`язку з цим просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишити їй після розірвання шлюбу прізвище, набуте під час державної реєстрації шлюбу. Позивач у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає, а також просить стягнути судові витрати з відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 25.11.2017 Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №1633. Від шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №485). Враховуючи обставини справи, те, що сторони подружні стосунки не підтримують з грудня 2019 року, примиритися наміру позивач та відповідач не мають, суд приходить до висновку, про те, що сім`ю зберегти немає можливості, тому шлюб розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. \~ Позивачка у заяві зазначила про вибір прізвища, тому суд залишає їй прізвище, набуте під час державної реєстрації шлюбу. Згідно з вимогами ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позов\~задоволено у\~повному обсязі,\~відповідач у\~судовому засіданні\~до початку\~розгляду справи\~по суті\~позов визнав,\~то з\~відповідача на\~користь позивача\~необхідно стягнути\~50%\~судових витрат\~по сплаті\~судового збору\~у розмірі\~384,20\~грн.,\~а 50%\~-\~повернути позивачу\~з державного\~бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

У липні 2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, яку 12 жовтня 2020 року уточнила та остаточно просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 11 грудня 2015 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 258. В обґрунтування вимог позивач зазначає, що від шлюбу вони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння між ними, що призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного. На даний час кожен з них проживає окремо та має свої інтереси. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства припинено з червня 2020 року, подальше збереження шлюбу та примирення з відповідачем є неможливим та суперечить інтересам сім`ї. У судове засідання позивачка не з`явилася, але від її представника до суду надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу без їхньої участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, але від нього до суду надійшла заява, в якій позовні вимоги визнає, проти задоволення не заперечує та просить суд розглядати справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] 11 грудня 2015 року уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 258. Від шлюбу подружжя має спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть з червня 2020 року, сторони проживають окремо, шлюб носить формальний характер та збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, на користь позивача з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

У липні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 10 жовтня 2006 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , місце проживання яких просить визначити разом з нею. В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність спільних інтересів та порозуміння, різні погляди на права і обов`язки подружжя. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе. Сторони в судове засідання не прибули. В заявах до суду просили справу розглянути без їхньої участі, позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти чого відповідач не заперечив, погодився на розлучення. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст.112 СК України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2006 року, від якого мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обов`язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивач та відповідач не змогли створити міцної сім`ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. У сім`ї немає перспективи возз`єднання. До порозуміння сторони не прагнуть, у кожного сформувався свій погляд на життя та інтереси, а йти на поступки один одному подружжя не бажає. В письмовій заяві до суду позивач наполягала на розірванні шлюбу, вважаючи примирення і збереження їх сім`ї неможливим, проти чого відповідач, в свою чергу, не заперечив. Згідно ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дітей, тому є підстави для розірвання шлюбу. Місцем проживання неповнолітніх дітей суд визначає з матір`ю, оскільки спору про це у сторін не виникло. З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачкою при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

У липні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 21 листопада 2009 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність спільних інтересів та порозуміння, різні погляди на права і обов`язки подружжя. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе, місцем проживання дітей просить визначити з нею. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач в заяві до суду просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в\~судове засідання\~повторно не\~прибув,\~про дату\~слухання справи\~повідомлений вчасно\~та належним\~чином,\~відповідно до\~вимог розділу\~І глави\~7\~ЦПК України. Правом подати відзив на позов відповідач не скористався, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі без фіксації судового процесу звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст.112 СК України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 2009 року, від якого мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка,\~добровільність шлюбу\~ одна\~з основних\~його засад. Різниця в поглядах на права та обов`язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивач та відповідач не змогли створити міцної сім`ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. У сім`ї немає перспективи возз`єднання. До порозуміння сторони не прагнуть, у кожного сформувався свій погляд на життя та інтереси, а йти на поступки один одному подружжя не бажає.\~В письмовій\~заяві до\~суду позивач\~наполягав на\~розірванні шлюбу,\~вважаючи примирення\~і збереження\~їх сім`ї\~неможливим, проти чого відповідачка, в свою чергу, не заперечила. Згідно ч.3\~ст.109\~СК України,\~суд постановляє\~рішення про\~розірвання шлюбу,\~якщо буде\~встановлено,\~що заява\~про розірвання\~шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дітей, тому є підстави для розірвання шлюбу. Місцем проживаннянеповнолітніх дітей сторін суд визначає з матір`ю, оскільки спору про це у сторін не виникло. З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

У липні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 16663,96 грн. та судовий збір. Свої вимоги мотивує тим, що з 2004 року працювала на посаді продавця 2 категорії фірмового магазину ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод». Наказом №83 «б» від 12.03.2020 р. згідно ч.3 ст. 38 КЗпП України її було звільнено за власним бажанням, про що внесено запис до трудової книжки. Згідно з повідомленням ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод» від 17.06.2020 року № 65, заборгованість по заробітній платі, після остаточного розрахунку складає в сумі 32673,10 грн., який відбувся 15.06.2020 року. Відповідач не виконує свої зобов`язання з приводу виплати суми компенсації за затримку з виплати заробітної плати, посилаючись на відсутність коштів. На підставі ухвали Богунського районного суду міста Житомира від 06 липня 2020 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю (а.с. 15). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив, процесуальним правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

У липні 2020 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] , в якому з 15 грудня 2015 року зареєстрований, але майже чотири роки не проживає відповідач [PERSON] , та з 28 квітня 2016 року зареєстрований, але не проживає більше трьох років відповідач [PERSON] . Оскільки відповідачі у вказаній квартирі не проживають, у добровільному порядку з реєстрації не знімаються, чим перешкоджають реалізації її (позивачки) прав на квартиру, то просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування цією квартирою. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та викладене підтвердила. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Вислухавши пояснення позивачки, покази свідка [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 9 серпня 2013 року позивачка є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 14-15). Як вбачається з матеріалів справи (а.с.34-36,42-43), показів свідка [PERSON] , у вказаній квартирі з 15 грудня 2015 року зареєстрований відповідач [PERSON] та з 28 квітня 2016 року - відповідач [PERSON] , які в цій квартирі ніколи не проживали і їх місцезнаходження на даний час невідоме, з реєстрації в добровільному порядку не знімаються. Згідно положень ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ст. 9, 156, 157 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. У разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Враховуючи викладене, оскільки, як встановлено судом, відповідачі, які членами сім`ї позивачки не є, зареєстровані, але з часу реєстрації (з 2015 та 2016 року), не проживають у належній їй (позивачці) квартирі, тобто більше шести місяців, у добровільному порядку з реєстрації не знімаються, крім того ухилились від участі у розгляді справи і жодних заперечень щодо позову суду не надали, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати відповідачів такими, що втратили право користування вказаною квартирою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

У липні 2020 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 23.04.2019 року, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що на протязі останнього року сімейне життя погіршилося, мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони в судове засідання не прибули, надіслали до суду письмові заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутність. Позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти чого відповідач не заперечив, погодився на розлучення. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.04.2019 року, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обов`язки подружжя призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивач та відповідач не змогли створити міцної сім`ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. У сім`ї немає перспективи возз`єднання. До порозуміння сторони не прагнуть, у кожного сформувався свій погляд на життя та інтереси, а йти на поступки один одному подружжя не бажає. В письмовій заяві до суду позивачка наполягала на розірванні шлюбу, проти чого відповідач, в свою чергу, не заперечив. Згідно ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дитини, тому є підстави для розірвання шлюбу. Місцем проживання неповнолітньої дитини сторін суд визначає з матір`ю, оскільки спору про це у них не виникло. У відповідності до ст. 113 СК України вимоги позивача щодо відновлення її дошлюбного прізвища також підлягають задоволенню.

Outcome: approved