Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги обґрунтовував тим, що йому на праві власності належить Ѕ частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 108,0 кв.м, та Ѕ частка земельної ділянки площею 0,1547 га. На даний час [PERSON] користується наступними житловими та нежитловими приміщеннями у будинку: житловою кімнатою 1-4, площею 19,6 кв.м., житловою кімнатою 1-5, площею 10,0 кв.м.; житловою кімнатою 1-6, площею 14,2 кв.м., кухнею 1-7, площею 5,95 кв.м., коридором 1-1, площею 5,4 кв.м., коридором 1-2, площею 5,0 кв.м. та котельнею, площею 5,0 кв.м. Загальна площа приміщень, які перебувають у користуванні позивача становить 65,1 кв.м. Також, в користуванні позивача знаходяться наступні господарські будівлі та споруди - сарай літ «Ж», вбиральня-душ літ «М», навіс літ «Н», погріб з шийкою літ «К», колодязь літ «І». Співвласником іншої Ѕ частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 108,0 кв.м. є [PERSON] , в користуванні якого на даний час знаходяться наступні приміщення: житлова кімната 2-2, площею 5,8 кв.м; житлова кімната 2-3, площею 12,2 кв.м.; житлова кімната 2-4, площею 6,6 кв.м., кухня 2-1, площею 10,1 кв.м., котельня 2-5, площею 5,8 кв.м., тамбур 2-1, площею 2,4 кв.м. Загальна площа приміщень, що перебувають в користуванні відповідача становить 42,9 кв.м. Крім цього, відповідач користується наступними господарськими будівлями та спорудами: сараєм літ «В», сараєм-прибудовою літ. «Г», навісом літ «П», літнім душем літ «О», погребом з шийкою літ. «Є», вбиральнею літ «Д». Позивач вказує, що між ним та відповідачем не досягнуто згоди щодо порядку користування житловим будинком з господарськими спорудами, відповідач відмовляється від укладення договору про поділ нерухомого майна, а тому позивач вимушений звернутись до з даним позовом з метою розподілу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в натурі, виділивши свою частку в натурі, враховуючи фактичний порядок користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, який склався ще при житті матері позивача [PERSON] та її рідного брата [PERSON] просив суд розділити житловий будинок, загальною площею 108,0 кв.м. та господарські будівлі та споруди, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] по фактичному користуванню, виділивши в користування [PERSON] - житловою кімнатою 1-4, площею 19,6 кв.м., житловою кімнатою 1-5, площею 10,0 кв.м.; житловою кімнатою 1-6, площею 14,2 кв.м., кухнею 1-7, площею 5,95 кв.м., коридором 1-1, площею 5,4 кв.м., коридором 1-2, площею 5,0 кв.м. та котельнею, площею 5,0 кв.м., загальною площею 65,1 кв.м. та господарські будівлі та споруди - сарай літ «Ж», вбиральня-душ літ «М», навіс літ «Н», погріб з шийкою літ «К», колодязь літ «І» та виділивши [PERSON] - житлова кімната 2-2, площею 5,8 кв.м; житлова кімната 2-3, площею 12,2 кв.м.; житлова кімната 2-4, площею 6,6 кв.м., кухня 2-1, площею 10,1 кв.м., котельня 2-5, площею 5,8 кв.м., тамбур 2-1, площею 2,4 кв.м., загальною площею 42,9 кв.м. та господарські будівлі та споруди - сарай літ «В», сарай-прибудова літ. «Г», навіс літ «П», літній душ літ «О», погріб з шийкою літ. «Є», вбиральню літ «Д». [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про виділ майна в натурі. Зазначає, що йому належить Ѕ частка житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Вказані обставини підтверджуються договором купівлі-продажу часток житлового будинку від 08 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 18 листопада 2003 року. Відповідач [PERSON] є іншим співвласником вищевказаного майна, якому належить інша Ѕ частка вказаного житлового будинку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 03 серпня 2016 року. Тобто, зазначений вище житловий будинок належать [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності, по Ѕ частці за кожним.Однак, на сьогоднішній день [PERSON] самовільно зайняв більшу частину даного житлового будинку та відмовляється визначити порядок користування житловим будинком відповідно до часток, належних на праві власності обом із співвласників. У зв`язку з чим [PERSON] позбавлений можливості користуватисьусією належною йому Ѕ часткою у житловому будинку. З врахуванням експертного висновку №15444/17-43/2192/19-43 від 11.02.2019 року [PERSON] , зробленого експертами Київським науково-дослідного інституту судових експертиз, просив суд поділити будинок [ADDRESS] [PERSON] в натурі на праві особистої приватної власності частину житлового будинку, приміщення визначені у варіанті 2 висновку у складі приміщеньщо складається з: - кухні 2-1, площею 10,1 кв.м, -житлової кімнати 2-2, площею 5,8 кв.м., - житлової кімнати 2-3, площею 12,2 кв.м., - житлової кімнати 2-4, площею 6,6 кв.м., - житлової кімнати (частина приміщення) 1-6, площею 7,1 кв.м., - котельні 2-5, площею 5,8 кв.м, тамбуру І площею 2,4 кв.м., сараю літ В., сараю-прибудови літ. Г, вбиральні літ. Д, погребу з шийкою літ. Є, літнього душу літ. О., навісу П, загальною вартістю 282 964,50 гривень та виділивши [PERSON] в натурі на праві особистої приватної власності частину житлового будинку, приміщення визначені у варіанті 2 висновку у складі приміщень що складається з: коридору 1-1, площею 5,4 кв.м., коридору 1-2, площею 5,0 кв.м., котельні (санвузла) 1-3, площею 5,0 кв.м., житлової кімнати 1-4, площею 19,6 кв.м., житлової кімнати 1-5, площею 10,0 кв.м., житлової кімнати (частини приміщення 1-6), площею 7,1 кв.м., кухні 1-7, площею 5,9 кв.м., сараю літ. Ж, погріб з шийкою літ. К, вбиральні-літнього душу літ. М, навісу літ Н, колодязя літ. І, загальною вартістю 339 156,50 гривень, а також стягнути грошову компенсацію за відхилення від ідеальних часток з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 28 095,50 гривень, а також судові витрати, в тому числі витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи. У судовому засіданні представник позивача (відповідача за зустрічними позовом) позовні вимоги по основному позову підтримала в повному обсязі та просила задоволити; проти вимог за зустрічним позовом заперечувала в повному обсязі. Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) проти вимог по основному позову заперечувала. Вимоги по зустрічному позову підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обґрунтування позовних вимог, суд приходить до висновку, що вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] належить Ѕ частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд під номером [ADDRESS] ), що належала померлій [PERSON] , вказана обставина підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 03 серпня 2016 року, посвідченого державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області Михальчук Л.В., реєстровий номер 1-972. Крім цього, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03 серпня 2016 року, посвідченого державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області Михальчук Л.В., реєстровий номер 1-975 належить земельна ділянка, загальною площею 0,1547 га, з кадастровим номером 3222484001:01:006:5044. [PERSON] належить Ѕ частка житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Вказана обставина підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної конторі Фещук Н.І. 18 листопада 2003 року, реєстровий номер 6с-1030 та договором купівлі-продажу часток житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, посвідченого 08 липня 2018 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Гончар Т.М., реєстровий номер 2086 та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 18 листопада 2003 року, реєстровий №6с-1030. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , з частками по Ѕ за кожним. Відповідно до даних технічного паспорту від 26 липня 2013 року спірний житловий будинок літ. «А» має загальну площу 108 кв.м., житлову площу 68,4 кв.м., а також включає в себе прибудови літ «А-1», літ. «а», літ. «а-1», літ. «а-2», сараї літ. «В», літ. «Ж», літ «Л», сарай-прибудова літ. «Г», вбиральня літ. «Д», погреби з шийками літ «Є» та літ. «К», вбиральня-літній душ літ «М», навіси літ. «Н», літ «П», літній душ літ. «О», колодязь літ. «І», огорожа і замощення. Так, відповідно до ч. 1 ст.355 та ч.1 ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Статтею 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Як вбачається з постанови ВС України у справі № 6-12цс13 виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 6, 7 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної №15444/17-43/2192/19-43 від 11 лютого 2019 року встановлено, що є технічно можливим виділ одному з співвласників частки будинку за двома варіантами.. При цьому, експертом у висновку зазначено, що домоволодіння можливо поділити за фактичним користуванням, яке склалось на момент звернення до суду позивача за основним позовом, при цьому частина житлового будинку та господарських будівель та споруд, що знаходяться в користування [PERSON] становить 3/5 від всіх будівель та споруд вказаного домоволодіння. Також, експертом у висновку запропоновано варіант поділу домоволодіння відповідно до належних співвласникам часток - по Ѕ кожному за умови відступу від рівності часток співвласників на 4 кв.м., тобто по 55/100 та 45/100 часток співвласнику з компенсацією за відступ від ідеальної частки яка становить 28 095,5 грн. та без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Як вбачається з аналізу норм 358, 364 ЦК України якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. К вбачається з висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної №15444/17-43/2192/19-43 від 11 лютого 2019 року поділ домоволодіння відповідно до часток співвласників у праві спільної часткової власності є можливим з незначними відступами від рівності ідеальних часток та сплати компенсації одним із співвласників за зменшення частки іншого не порушить прав співвідповідачів. Поділ по фактичному користуванню домоволодіння значно зменшить частку співвласника - [PERSON] тобто до розміру частки 2/5, замість належної йому Ѕ. При цьому, згоди на виплатугрошової компенсації за зменшення частки [PERSON] позивача [PERSON] в позовних вимогах за основним позовом не заявляв, письмовими заявами під час розгляду справи не підтвердив, кошти на депозит суду не вносив. Крім цього, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] в спірному домоволодінні не проживає з початку 2000-х років, добудов, які збільшили його частку після набуття права власності на належну йому Ѕ частку житлового будинку не здійснював. Також, висновком експерта встановлено, що з 1987 року планування житлового будинку залишалось незмінним. В свою чергу, з висновку експерта вбачається, що перепланування, які необхідно здійснити з метою поділу домоволодіння відповідно до часток співвласників у праві спільної часткової власності є незначними, а [PERSON] погодився взяти на себе обов`язок з перепланування приміщень у житловому будинку, відповідно до варіанту 2. Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги, що кожен з співвласників спільного майна має право на виділ своєї частки в натурі суд вважає, що оскільки в первісному позові ставиться питання лише про встановлення порядку користування спільним майном, тому до задоволення підлягає зустрічний позов про виділ частки в натурі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать також витрати, пов`язані проведенням судових експертиз. Витрати по оплаті судового збору у розмірі 4 218,20 та витратах за проведення судової експертизи у розмірі 4 952,00 грн. підтверджується відповідними квитанціями, які містяться в матеріалах справи. Беручи до уваги вищевикладене, на підставі ст.ст. 355, 356, 358, 364 Цивільного кодексу України, ст.ст. 81, 133, 141, 206, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved