Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

У липні 2021 року позивачка звернулася з зазначеним позовом до суду з вимогою визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилися\~\~ спадкоємці за заповітом, а саме: позивачка [PERSON] , яка є рідною сестрою померлого, а також ще одна рідна сестра [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді частки житлового будинку з усіма надвірними побудовами та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 24 березня 2021 року позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно. Разом з тим, постановою державного нотаріуса Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Ашла О.К. від 24.03.2021р. N2 /02-31 позивачці\~ відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на 3/50 частки житлового будинку з усіма надвірними побудовами та спорудами, розташованого у [ADDRESS] , оскільки із матеріалів інвентарної справи № 6646 встановлено, що були затверджені нові ідеальні частки і частка померлого [PERSON] стала складати 3/50 частки, які складаються з: 1/3 частки житлового будинку літ. А-1, 1/3 частки прибудови літ. а-1, 1/3 частки сіней літ. а-1, убиральні літ. Т-1, 1/3 частки погребу літ. а/п, 1/3 частки огорожі N2 1, воріт N2 2, вимощення П. Загальна площа складає 11,4 кв.м., житлова площа 11,4 кв.м. Таким чином, правовстановлюючий документ (свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою 19 жовтня 1989 року за реєстром № 9217, зареєстроване у Маріупольському бюро технічної інвентаризації 04 лютого 1992 року за № 6018) підлягав обміну за час життя спадкоємця. У зв`язку із чим, правовстановлюючий документ на 3/50 частки житлового будинку з усіма надвірним побудовами та спорудами за адресою [ADDRESS] відсутній. На підставі викладеного просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на з 3/50 частки житлового будинку з усіма надвірними побудовами та спорудами, розташованого у [ADDRESS] , які складаються з: 1/3 частки житлового будинку літ. А-1, 1/3 частки прибудови літ. а-1, 1/3 частки сіней літ. а-1, убиральні літ. Т-1, 1/3 частки погребу літ. а/п, 1/3 частки огорожі № 1, воріт № 2, вимощення П. Загальна площа складає 11,4 кв.м., житлова площа 11,4 кв.м. Позивачка у судове засідання не з`явилась, направила заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву про визнання позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] народилася в м.Маріуполі Донецької області [INFO] , що підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER] . Відповідно до паспорту громадянина України № [NUMBER] , [PERSON] народилася в м.Маріуполі Донецької області [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №694. Судом досліджено\~ свідоцтво про право на спадщину за законом від 19 жовтня 1989 року, відповідно до якого [PERSON] подарувала в рівних частках спадкове майно будинок [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до повідомлення ККП «Маріупольське БТІ-Маріупольська нерухомість» від 12 листопада 2020 року, 1/3 частина домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 19 жовтня 1989 року р-р. №9217, зареєстрованого у Маріупольському БТІ 04 лютого 1992 року за реєстровим № 6018. Із матеріалів інвентарної справи №6646, яка складена на вищевказане домоволодіння встановлено, що були затверджені нові ідеальні частки: частка [PERSON] стала складати 3/50. Таким чином, вищевказаний правовстановлюючий документ підлягає обміну. Надана інформація дійсна станом на 31 грудня 2012 року. Згідно матеріалів інвентаризаційної справи та проведеної технічної інвентаризації 05 листопада 2020 року встановлено, що на земельній ділянці знаходиться житловий будинок літ.А-1 житловою площею 34,1 кв.м, житлова прибудова літ.А1-1 житловою площею 54,3 кв.м., житлова прибудова літ.А2-1 житловою площею 20,5 кв.м, прибудови: літ.а-1 , літ.а3-1, сіни літ.а1-l, усього житловою площею 108,9 кв.м., загальною площею 157,4 кв.м, погріб літ. а/п, убиральні: літ.М-1, літ.Т-1, гараж літ.И-1, сараї: літ.К-1, літ.Л-1, С-1, огорожа №1 , №3, ворота №2, №4, вимощення I, II. 3/50 частини домоволодіння , які належать [PERSON] складаються з 1/3 частини житлового будинку літ.А-1 , 1/3 частини прибудови літ.а-1, 1/3 частини сіней літ.а1-1, усього житловою площею 11,4 м2, загальною площею 11,4 м2, убиральні літ.Т-1, 1/3 частини погребу літ. а/п , 1/3 частини огорожі №1, воріт №2, вимощення II. Рішенням Іллічівського суду від 23 червня 2005 року № 2-2579 житлова прибудова літ.А1-1, житлова прибудова літ.А2-1, прибудова літ.а3-1, гараж літ.И-1, сараї: літ.К-1, літ.Л-1 включені до складу домоволодіння. Прибудова літ.а-1, сіни літ.а1-1 , сарай літ.С-1 побудовані до 1992 року , а також ворота №2, вимощення II, убиральня літ.Т-1 згідно постанови Кабінету Міністрів України від 07червня 2017року №406 не потребують відповідних документів які дають право на будівництво. Зміна призначення сіней літ.а-1 у прибудову літ.а-1, веранди літ.а1-l у сіни літ.а1-l не потребують дозвільних документів. Убиральня літ.У-1, гараж літ.Н-1 знесені. Крім того, житлова прибудова літ.А3-1 побудована без дозвільних документів. За матеріалами технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] належна 3/50 частина домоволодіння, [PERSON] 3/50 та [PERSON] 22/25. З Третьої маріупольської державної нотаріальної контори надійшли матеріали спадкової справи №988/2007 відносно майна померлого [INFO] [PERSON] . З наданих матеріалів вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . За життя [PERSON] залишив заповіт від 22 травня 2007 року, відповідно до якого заповів все належне йому майно [PERSON] .24 березня 2021 року до нотаріальної контори звернулася [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . На день смерті особи залишилася спадщина у вигляді частки житлового будинку з усіма надвірними побудовами та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Спадщину прийнято [PERSON] шляхом подачі заяви про прийняття спадщини 01 жовтня 2007 року за вихідним номером 2317. У матеріалах нотаріальної справи також міститься досліджене судом повідомлення\~\~ ККП «Маріупольське БТІ-Маріупольська нерухомість» від 12 листопада 2020 року. Відповідно до постанови нотаріуса №704/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки за життя спадкодавця\~ було змінено ідеальні частки домоволодіння, однак правовстановлюючий документ на 3/50 частки житлового будинку з усіма надвірним побудовами та спорудами за адресою [ADDRESS] відсутній. З моменту відкриття спадщини після смерті [PERSON] , жодна особа, окрім позивачки, з заявою про прийняття спадщини не зверталась та претензій на майно не заявляла. Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути - визнання права. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, відповідно до ст.1217 ЦПК України. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Прийнття спадщини можливе шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у строки, встановлені ст.1270 ЦК України та видачі відповідного свідоцтва. Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця від спадщини. Спадкоємець за заповідтом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (ст.ст.1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 ЦК України). Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляд цивільних і кримінальних\~ справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13\~ «Про судову практику\~ розгляду\~ цивільних справ про спадкування», якщо документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосування підлягає ст.392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Згідно пункту 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.\~ Отже, з огляду на наведене, суд встановивши коло обставин, оцінивши представлені сторонами докази, приходить до висновку що на теперішній час у позивачки відсутня можливість отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з чим її права підлягають захисту в судовому порядку. На підставі викладеного позовна вимога про визнання права власності на зазначене домоволодіння в порядку спадкування за заповітом є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved