Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом, зазначивши, що після смерті його матері [PERSON], яка померла 28.01.2011 року, відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по вул.Ровенська, №1 в с.Порт Комінтернівського району Одеської області, що вона фактично прийняла після смерті свого чоловіка, його батька, [PERSON], померлого у серпні 2010 року. За життя отримати свідоцтво про право на спадщину за законом мати не встигла. Він є єдиним спадкоємцем матері за законом першої черги, оскільки її донька, а його сестра, померла у 2010 році, тобто в один рік з батьком. Заповіту мати не залишила. Він фактично прийняв спадщину, оскільки утримує батьківський будинок, обробляє присадибну земельну ділянку, сплачує відповідні податки та комунальні платежі. Однак, коли звернувся до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав на будинок, то спочатку в судовому порядку підтверджував факт родинних відносин між батьками, у звязку з орфографічними помилками при написанні імені батька в свідоцтві про одруження батьків і в його свідоцтві про смерть, а потім також в судовому порядку йому визначався додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки він на день смерті зі спадкодавцем не проживав. Після отримання рішень суду спадкова справа була заведена, але у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у звязку з тим, що [PERSON] не зареєстрував своє право власності на будинок, що стало перешкодою для оформлення своїх спадкових прав на нього [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити по підставам, викладеним у позові. Представник відповідача Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області в судове засідання не зявився, але на адресу суду направлена письмова заява про визнання позову та розгляд справи за їх відсутність. Вислухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодав-цеві на момент відкриття спадщини й не припинялися внаслідок його смерті. Як передбачено ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом установлено, що 28 січня 2011 року у віці 75 років померла [PERSON], яка на день смерті проживала та була зареєстрована в [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований в с.Порт по вул.Ровенській, 1, Комінтернівського району Одеської області, який фактично перейшов їй у спадщину після чоловіка [PERSON], померлого 16.08.2010 року, якому будинок належав на праві власності згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок №278 від 15.05.1990 року, виданого виконкомом Комінтернівської районної Ради народних депутатів, на підставі рішення виконкому райради № 99 від 24.04.1990 року. Свідоцтво про право власності зареєстровано в погосподарської книги Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області №25, особовий рахунок №87/а.с.8,10,11-15,16,18,49/. Технічним паспортом, виготовленим ПП «Вариант» 08.02.2015 року на житловий будинок №1 по вул.Ровенська с.Порт Комінтернівського району Одеської області, що за вказаною адресою розташований житловий будинок, що складається з літ. «А»-житловий будинок загальною площею 62.4 кв.м., жилою 40.7 кв.м., допоміжною 21.7 кв.м., з надвірними господарськими будівлями і спорудами: літ. «Б»-погріб, літ. «В»-літня кухня, літ. «Г»-сарай, літ. «Д»-туалет, літ. «Е,Ж»-сараї, №1-3 огорожа, І-цистерна, ІІ-замощення /а.с.66-72/. Відповідно до Цивільного кодексу УРСР 1963 року та інших нормативно-правових актів, що регулювали правовідносини по державній реєстрації права власності на нерухоме майно до набуття чинності новим Цивільним кодексом України, а саме до 01.01.2004 року, та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №195-ІУ, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Діючим на тої час законодавством передба- - 2 - чалася тільки державна реєстрація будівель споруд, реєстрація права власності на нерухоме майно, доказом чому, відносно будинків і будівель, були відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради, записи у погосподарських книгах сільських рад. Статтею 3 Закону №195-ІУ визначено, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження. Таким чином, власник будинку [PERSON] за життя набув на нього право власності та зареєстрував його в установленому на тої час порядку. Отже, дружина померлого [PERSON], проживаючи разом зі спадкодавцем на день його смерті, фактично прийняла спадщину, будучі спадкоємицею за законом першої черги, та після її смерті відкрилася спадщина на все майно, що їй належало на день смерті і на що вона мала право. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Копією спадкової справи №149/2014 до майна померлої 28 січня 2013 року [PERSON], початої 30.04.2014 року Комінтернівською державною нотаріальною конторою Одеської області, підтверджується звернення [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті його матері та отримання ним відмови нотаріуса у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом, в звязку з тим, що власник майна [PERSON], за життя не зареєстрував своє право власності на будинок, а його спадкоємиця дружина [PERSON], прийнявши спадщину, не оформила своїх спадкових прав на неї /а.с.36-51/. Згідно розясненню, викладеному у п.23 постанови ПВС України від 30.05.2008 року №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду в порядку позовного провадження. За викладених обставин позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.1216,1217,1218,1268,1269,1270 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і

Outcome: approved