Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

У липні 2013 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю її з братом відповідачів - [PERSON] без реєстрації шлюбу з 12 січня 2007 р. по день його смерті [INFO], а також просила надати їй право на спадкування після смерті [PERSON] нарівні з відповідачами в другу чергу. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з січня 2007 р. і по день смерті [PERSON] проживала з ним однією сім'єю, мали спільне господарство, побут і бюджет, взаємні права та обов'язки притаманні подружжю, але шлюб не оформили. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді рухомого і нерухомого майна, банківського вкладу. Спадкоємцями після смерті [PERSON] за законом є його рідні сестри - відповідачі. Вважаючи себе спадкоємцем за законом у 4 чергу, позивачка вказує на те, що [PERSON] був інвалідом 2 групи, потребував стороннього догляду, який надавала тільки вона, а з січня 2013 р. перебував у безпорадному стані, а вона оплачувала поточні комунальні платежі та лікування [PERSON], опікувалася ним в лікарні до дня смерті. Тому, на думку позивачки, є передбачені законом підстави для зміни черги спадкування за законом, надавши їй право на спадкування разом з іншими спадкоємцями. Ухвалою суду від 28 листопада 2013 р. позовні вимоги до [PERSON] залишені без розгляду (а.с.155, 156). В судовому засіданні позивачка з представником позовні вимоги та їх обґрунтування підтримали. Пояснила, що познайомилася з [PERSON] через службу знайомств у 2006 р. і з 12 січня 2007 р. залишилася у нього проживати, тримала у нього свої особисті речі, купили за час спільного проживання деякі побутові речі - телевізор, посуд, палатку для відпочинку тощо, виїжджали двічі разом на відпочинок до Криму, спільно прибирали в будинку, обробляли город. Сестри до [PERSON], приходили дуже рідко, з листопада 2010 р. по травень 2011 р. вона доглядала за місцем проживання [PERSON] ще й його хвору мати. Після смерті матері [PERSON] почав пити, гроші на лікування були спільними Визнала, що оплату комунальних послуг будинку по [ADDRESS] до смерті [PERSON] здійснювала за їх спільні кошти, а заповнював їх сам [PERSON] Відповідачка [PERSON] з представниками проти задоволення позову заперечувала. Пояснила, що її брат завжди проживав сам, позивачку бачила разів 5-7, але її речей в будинку брата не бачила. Представник Другої миколаївської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, показання свідків, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини. Відповідно до матеріалів спадкової справи №118/2013 заведеної 12 березня 2013 р. Другою миколаївською державною нотаріальною конторою (а.с. 75-104), [PERSON] помер [INFO] (а.с.80). 12 березня заяву про прийняття усієї спадщини подала рідна сестра померлого [PERSON].(а.с.76). 04 липня 2013 р. заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] як свого цивільного чоловіка подала [PERSON] (а.с.96). Свідоцтво про право на спадщину не видано. [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (йому належало 62/100 будинку згідно договору купівлі-продажу від 10 грудня 2001 р.), інших зареєстрованих за даною адресою на час відкриття спадщини не було (а.с.11, 188). [PERSON] зареєстрована з 2003 р. за адресою: [ADDRESS] (а.с.103 зворот). Відповідно до довідки Ленінського відділу ДРАЦС від 18 грудня 2013 р., відсутні відомості про шлюб [PERSON] (а.с.216) Згідно витягу з ДРАЦС від 20 грудня 2013 р., [PERSON] після розірвання шлюбу у 1999 р. в іншому шлюбі не перебувала (а.с.219). Відповідно до довідки Миколаївської обласної інфекційної лікарні від 26 вересня 2013 р., [PERSON] хворів на хронічний вірусний гепатит С і з цього приводу проходив стаціонарне лікування у 2008 р. (а.с.44). У відповідності до копії виписного епікризу міської лікарні №3, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 05 по 18 вересня 2012 р. з приводу цирозу печінки виявленого у 2008 р., зроблено висновок про його непрацездатність, зазначено про скаргу [PERSON] на погіршення стану 2 місяці тому назад (а.с.180). 02 листопада 2012 р. [PERSON] за результатом первинного огляду з 09 жовтня по 02 листопада 2012 р. встановлена 2 група інвалідності безстроково за загальним захворюванням, рекомендоване стаціонарне лікування, зроблений висновок про умови та характер праці: протипоказанні значні фізичне та емоційне навантаження, може виконувати труд 1-2 ст. важкості, у т.ч. черговий, дрібний слюсарний труд, легкі види труда, у т.ч. на дому (а.с.177). У відповідності до Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 р. № 1317, підставою для встановлення II групи інвалідності є стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або вродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, при збереженій здатності до самообслуговування та не спричиняють потреби в постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі. У відповідності до довідки міської лікарні №3 від 17 березня 2014 р., [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 31 січня 2013 по [INFO] (тобто по день смерті) з діагнозом цироз печінки вірусний «С», печінкова енцефалопатія 1 ст., портальна гіпертензія ст. декомпенсації (а.с.30). Згідно копії довідки про причину смерті від 23 лютого 2013 р., причиною смерті [PERSON] був цироз печінки (а.с.9). Обставинами, що не заперечуються сторонами у справі є те, що [PERSON] мав дохід від надання послуг з перевезення належними йому вантажними автомобілями вантажів. Не заперечується сторонами й те, що саме [PERSON] займалася організацією поховання [PERSON], поминання, замовлення пам'ятника, а також оплачувала ці витрати. У статті 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1259 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Касаційною судовою інстанцією у листі від 16 травня 2013 р. надані роз'яснення, що для задоволення позову про зміну черговості спадкування необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин перелічених у ч. 2 ст. 1259 ЦК України, а саме 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Допитані свідки [PERSON], [PERSON] (сусіди [PERSON] по будинку по [ADDRESS]), [PERSON] (знаходився на лікуванні з [PERSON] з 14 лютого по 05 березня 2013 у міській лікарні №3 - а.с.181), [PERSON] (знайомий померлого), [PERSON] (працював з [PERSON].), [PERSON] (друг [PERSON].), [PERSON] (мати позивачки) стверджували, що сприймали [PERSON] та [PERSON] як сім'ю - чоловіка та дружину, [PERSON] називав позивачку дружиною, позивачка постійно проживала з [PERSON] приблизно 5-6 років до дня смерті, доглядала його під час хвороби та в лікарні, де він помер. Інші допитані свідки [PERSON] (сестра [PERSON] та відповідачки), [PERSON] (племінниця [PERSON].), показали, що [PERSON] потребував сторонньої допомоги лише перед смертю, [PERSON] лише відвідувала його, сім'ї з нею у [PERSON] не було, її речей в будинку не було також. Сусіди матері [PERSON] - [PERSON] і [PERSON] показали, що кілька разів [PERSON] приходив з [PERSON] до його матері. Сусідка матері [PERSON] - [PERSON] показала, що про стосунки [PERSON] вона не знає. Свідок [PERSON] показала, що вона перебувала у близьких стосунках з [PERSON] до 2011 р., а потім підтримували дружні стосунки і [PERSON] не бачила. Отже, суд приймає як доведений той факт, що [PERSON] дійсно проживала з [PERSON] не менш ніж 5 років до дня його смерті однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Суд відкидає показання свідків [PERSON]., [PERSON], [PERSON], оскільки вони суперечать показанням незацікавленим свідків - сусідів [PERSON], [PERSON], свідка [PERSON], який перебував на лікуванні разом з [PERSON] При цьому показання свідків [PERSON] і [PERSON] про відвідування позивачки разом з [PERSON] його матері суд сприймає як опосередкований доказ існування однієї сім'ї. Втім, позивачка не довела сукупність підстав передбачених ч. 2 ст. 1259 ЦК України в частині неспроможності [PERSON] самостійно забезпечувати свої потреби, що викликано тяжкою хворобою, оскільки це спростовується висновком МСЕК про встановлення йому 2 групи інвалідності. Також не доведений факт матеріального забезпечення позивачкою [PERSON], оскільки судом встановлено наявність у того самостійного доходу і витрачання його у т.ч. на своє утримання і оплату комунальних послуг. В силу вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. З огляду на викладене, виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов'язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами (ухвала ВССУ від 03 квітня 2013 р., справа 6-51102св12). Отже, слід відмовити у задоволенні позовної вимоги як про встановлення факту проживання однією сім'єю позивачки з [PERSON], оскільки встановлення цього факту не буде мати для неї юридичних наслідків - отримання права на спадщину за наявності спадкоємця за законом вищої черги, так і у задоволенні позовної вимоги про надання їй права на спадкування за законом у другу чергу як відповідачка через недоведеність. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачці не відшкодовуються.

Outcome: dismissed