Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, до повноліття дитини, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування позову вказує, що з 2008 по 2013 роки перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем без реєстрації шлюбу, від яких має дитину [PERSON], [INFO]. Син проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач працездатний, у добровільному порядку матеріальної допомоги дитині не надає. Інших дітей, зобовязань за виконавчими документами у відповідача не має. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі з наведених підстав. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 224 ЦПК України за відсутністю відповідача. \~ Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.\~\~ \~ Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, 18.06.2009р. у них народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ЖС №124690. Таким чином, відповідач є батьком [PERSON], а отже, зобовязаний утримувати його.\~ Згідно пояснень позивача, вони з відповідачем разом не проживають з 2013 року, відповідач має нерегулярний дохід і офіційно не працевлаштований. Дитина зареєстрована за місцем проживання відповідача, однак постійно проживає разом з матірю, що підтверджується актом про фактичне місце проживання від 28.08.2017 року. Суд приймає до уваги доводи позивача, які не спростовані відповідачем, що відповідач здоровий, працездатний, інших утриманців не має, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відомостей про те, що відповідач має постійне місце роботи, матеріали справи не містять, а тому суд вважає, що розмір аліментів має бути визначений у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд виходить з положень ст. 182 СК України, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд враховує, що обовязок по утриманню дитини покладається на кожного з батьків. Згідно довідки про доходи, позивач отримує мінімальну заробітну плату. позивачем не доведено, що розмір доходів відповідача і наявність у нього можливості сплачувати аліменти у розмірі 1500,00 грн. Враховуючи встановлені обставини справи, недоведеність позивачем того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1500,00 грн., приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і обовязок кожного з батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку, що аліменти на утримання неповнолітньої дитини необхідно визначити у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнення судових витрат, повязаних з розглядом справи, з відповідача.

Outcome: partial