Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

У липні 2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: орган опіки та піклування Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області, про визнання фізичної особи недієздатною. Заява вмотивована тим, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю заявниці. Оскільки [PERSON] є інвалідом першої групи безстроково, просить суд визнати її матір недієздатною. Ухвалою суду від 30 липня 2021 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження у складі одного судді та двох присяжних, призначено судове засідання для розгляду справи по суті Ухвалою суду від 27 серпня 2021 року призначено судовo-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, провадження по справі на час проведення експертизи зупинено. 03 листопада 2021 року на адресу суду на виконання ухвали суду від 27.08.2021 року надійшов висновок судово-психіатричного експерта №414 від 16.09.2021 у відношенні [PERSON] , [INFO] . Крім того, 06.09.2021 до суду надійшло клопотання [PERSON] , в якому вона просила суд зобов`язати опікунське раду Степненської сільської ради Запорізької області надати висновок щодо доцільності призначення її опікуном своєї недієздатної матері - [PERSON] , [INFO] .. Ухвалою суду від 12 листопада 2021 року провадження у справі поновлено, зобов`язано орган опіки та піклування Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області надати висновок щодо доцільності призначення [PERSON] опікуном [PERSON] , [INFO] , призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 06.12.2021 до суд надійшов висновок щодо доцільності призначення опікуна. У судове засідання заявниця не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані письмові докази, суд установив наступне. [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] , [INFO] , та проживає разом із нею за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00001789395 від 15.12.2009, копією повторного свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , довідкою виконавчого комітету Степненської сільської ради №1070 від 22.07.2021 (а.с.5,9-12) Згідно з копією Довідки до акта огляду серії МСЭ-2006 №0007224186, [PERSON] , [INFO] , встановлено першу групу інвалідності за загальним захворюванням, безстроково (а.с. 6). Згідно із довідкою лікаря Лежинської амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 21.07.2021 [PERSON] , [INFO] , знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом «Хвороба Паркінсона» з 2012 року (а.с.13). Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного ивільного судочинства, в порядку якому розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Згідно з ч. 1 ст. 294 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу. Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. У відповідності до ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 28.03.1972 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» в ухвалі про призначення експертизи на вирішення експертів мають бути поставлені такі питання: 1) чи хворіє даний громадянин на психічну хворобу; 2) чи розуміє він значення своїх дій та чи може керувати ними. На виконання ухвали суду комунальним некомерційним підприємством «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради у складі голови комісії лікаря, судово-психіатричного експерта Паталах Ф.В., членів комісії лікарів, судово-психіатричних експертів Бабіч В.В. та Новічкової Ю.В., проведено експертизу та надано до суду висновок судово-психіатричного експерта від 16.09.2021 №414, відповідно до якого [PERSON] , 1941 р.н., виявляє ознаки психічного розладу у вигляді деменції внаслідок органічного ураження головного мозку (хвороба Паркінсона). Внаслідок чого вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними (а.с. 38-42). Згідно із ст. 40 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун (стаття 1184 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. У відповідності до ч. 5 ст. 63 ЦК України визначено, що фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до висновку Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області, як органу опіки та піклування, від 02.12.2021 №02-01-16/1754 вважає за доцільне призначити опікуном над [PERSON] , [INFO] , її доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.49-50) Приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України). Згідно з приписами ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи характер цивільних правовідносин, суд, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку, що на теперішній час у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених заявником та досліджених під час проведення психіатричної експертизи. Таким чином, всі зібрані по справі докази та їх належність, вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатною особою та встановлення над нею опіки, тим самим задовольнивши вимоги заяви як спосіб захисту прав, інтересів заявника та заінтересованої особи. Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved