Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

У квітні 2021 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 18.09.2004 року, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з відсутністю спільних інтересів та взаєморозуміння, різними поглядами на життя, втратою почуття любові та поваги шлюбні подальше збереження шлюбу є неможливим. Чоловік погрожував їй застосуванням мисливською зброєю, він часто вночі вдома не перебуває, пояснюючи таку відсутність роботою або полюванням. Останнім часом стан її здоров`я погіршився внаслідок захворювання, яке передається статевим шляхом, через що вона змушена лікуватися. Спільного господарства вони не ведуть. Тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 18.09.2004 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції за актовим записом № 1357, а також стягнути з відповідача на свою користь витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн. Позивач у судовому засіданні позов підтримала з викладених у ньому підстав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.09.2004 року між позивачем та відповідачем Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб за актовим записом № 1357, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Згідно копії свідоцтва про народження сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У зв`язку з відсутністю між сторонами взаєморозуміння наміру зберігати сім`ю вони не мають. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, а також враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, тому приймається судом, і за даних обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу. При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд керується ч. ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України та у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а також не покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору позивачем, оскільки згідно копії посвідчення серії [NUMBER] , виданого 07.09.2006 року Житомирською облдержадміністрацією, відповідач є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, через що він звільнений від сплати судового збору, а тому інші 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору підлягають компенсації їй за рахунок держави. За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження вимог позивача щодо стягнення з відповідача на її кристь судових витрат на оплату професійної правничої допомоги в сумі 3000,00 грн. позивачем надано до суду копію ордеру та договір про надання правової допомоги від 05.04.2021 року, копію свідоцтва про право на занняття адвокатською діяльністю [PERSON] . При цьому до суду не надано доказів вказаного позивачем розміру витрат на правничу допомогу, визначених ч. 3 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved