Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

У квітні 20220 року Департамент патрульної поліції Національної поліції звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Гашук К.В. В обґрунтування позову зазначено, що 03.10.2017 року, приблизно о 09 год. 45 хв., [PERSON] , керуючи службовим автомобілем «TOYOTA PRIUS», реєстраційний номер [NUMBER] , здійснював рух по пр. Металургів в напрямку вул. Тюленіна у м. Запоріжжі. Під час руху на перехресті вул. Верхня та пр. Металургів у м. Запоріжжі, водій [PERSON] допустив зіткнення із автомобілем «CITROEN», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , яка стояла перед перехрестям у попутному з водієм [PERSON] напрямку, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження та була доставлена до лікарні. Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2018 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 8560,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.09.2019 року, ухваленого по справі № 335/1640/19 за позовом [PERSON] до Департаменту патрульної поліції, третя особа: [PERSON] , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 238 731,27 грн., моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн., та судові витрати у сумі 7 000,00 грн. 25.02.2020 року відповідно до Повідомлення про безпірне списання коштів з рахунків боржника за меморіальними ордерами № 60 та № 61 від 25.02.2020 року, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Київській області на виконання виконавчого листа Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.10.2019 року по справі № 335/1640/19, виданому на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.09.2019 року по справі № 335/1640/19 було безспірно списано з рахунків Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь [PERSON] грошову суму 265 731,27 грн., 26.02.2020 року проведено повністю примусове списання коштів з рахунку UA 088201720343190001000092745, КПКВК 1007020 у сумі 238 731, 27 грн. по КЕКВ 2240, у сумі 27 000,00 грн. по КЕКВ 2800. Таким чином, з моменту виконання позивачем зобов`язання, у Департаменту патрульної поліції Національної поліції виникло право зворотної вимоги до [PERSON] , у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на користь Департаменту патрульної поліції Національної поліції України 238 731,27 грн. в якості відшкодування матеріальних збитків та судовий збір у розмірі 3 580,97 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2020 року, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. Також встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2020 року, закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні з викликом сторін. Судове засідання, призначене на 02.07.2020 року, було відкладено на 23.07.2020 року, через першу неявку відповідача у судове засідання. У судове засідання 23.07.2020 року представник позивача не з`явився, але подав суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. Крім того, представник у поданій заяві, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причини неявки не повідомив, заяви про відкладення судового засідання не подавав, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було, а тому за згодою представника позивача, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 105 о/с від 18.04.2016 року по Управлінню патрульної поліції в м. Запоріжжі відповідно до ч. 9 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» сержанта поліції - відповідача у справі [PERSON] , з 16.04.2016 року призначено на посаду поліцейського та закріплено спеціальний жетон з індивідуальним номером - 0016210. Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 22.09.2017 року № 4590, [PERSON] закріплений за службовим автомобілем «TOYOTA PRIUS», номерний знак [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського,проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. При цьому згідно з ч. 1 ст. 59 вищезазначеного Закону, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. 03.10.2017 року, приблизно о 09 год. 45 хв., [PERSON] , керуючи службовим автомобілем «TOYOTA PRIUS», реєстраційний номер [NUMBER] , здійснював рух по пр. Металургів в напрямку вул. Тюленіна у м. Запоріжжі. Під час руху на перехресті вул. Верхня та пр. Металургів у м. Запоріжжі, водій [PERSON] допустив зіткнення із автомобілем «CITROEN», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , яка стояла перед перехрестям у попутному з водієм [PERSON] напрямку, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження та була доставлена до лікарні. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Згідно з вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2018 року у справі № 334/689/18 провадження № 1-кп/334/430/18, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 8560,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. (ч. 1 ст. 1172 ЦК України). Згідно ч. 3 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Як вбачається з рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.09.2019 року, ухваленого у справі № 335/1640/19 провадження № 2/335/1226/2019, за позовом [PERSON] до Департаменту патрульної поліції, третя особа: [PERSON] , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортною пригодою, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 238 731,27 грн., моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн., та судові витрати у сумі 7 000,00 грн. В іншій частині позову відмовлено. 25.02.2020 року відповідно до Повідомлення про безпірне списання коштів з рахунків боржника за меморіальними ордерами № 60 та № 61 від 25.02.2020 року, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Київській області на виконання виконавчого листа № 335/1640/19 виданого Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.10.2019 року по справі № 335/1640/19 провадження № 2/335/1226/2019 на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.09.2019 року було безспірно списано з рахунків Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь [PERSON] грошову суму у розмірі 265 731,27 грн. 26.02.2020 року Головним управлінням Державної казначейської служби України у Київській області проведено примусове списання коштів на користь [PERSON] з рахунку UA 088201720343190001000092745, КПКВК 1007020 в сумі 238 731, 27 грн. по КЕКВ 2240, та в сумі 27 000,00 грн. по КЕКВ 2800. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного Кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Регресна вимога носить похідний характер і виникає тільки на основі виконання якогось іншого зобов`язання, що стосовно регресного може бути названо основним. Регресне зобов`язання завжди є похідним від основного, оскільки коли припиняє дію основне, то виникає регресне зобов`язання. Підставою даного позову є заподіяння відповідачем шкоди не Департаменту патрульної поліції а третій особі власнику транспортного засобу «CITROEN», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок вчинення відповідачем протиправних дій. У зв`язку з виконанням позивачем обов`язку перед третьою особою, [PERSON] , щодо відшкодування заподіяної шкоди, позивач отримав право зворотної вимоги щодо такого відшкодування. Згідно з ч. 6 ст. 261 ЦК України, за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Таким чином, строк позовної давності необхідно обчислювати з 26.02.2020 року, з моменту виконання зобов`язання. Позивач звернувся до суду з позовом 22.04.2020 року, тобто в межах строку позовної давності. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов`язання по відшкодуванню шкоди. Враховуючи що законом не встановлені обмеження щодо відшкодування відповідачем сплачених в рахунок виконання зобов`язання з відшкодування шкоди грошових коштів, останній має обов`язок сплатити на користь позивача грошову суму в розмірі 238 731,27 грн., тобто у розмірі виплаченого матеріального відшкодування. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому, сплачений позивачем судовий збір в сумі 3 580,97 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3584 від 07.04.2020 року, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved