Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~У липні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до до Ічнянської міської ради Чернігівської області та [PERSON] про тлумачення заповіту. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка 16 листопада 2001 року склала заповіт, яким заповіла йому земельний та майновий пай в КСП «Гужівка». Він як спадкоємець за заповітом не може реалізувати свої спадкові права, так як у заповіті мати йому заповіла не земельні ділянки, а земельний пай, оскільки на той час при складанні та посвідченні заповіту у неї був сертифікат серії ЧН № 0330587 на право на земельну частку (пай) розміром 4,55 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Ічнянською РДА 02.10.1997 року за № 251 по колишньому КПСП «Гужівка», на підставі якого у 2003 році були виготовлені державні акти на право власності на земельні ділянки площею 3,87 та 0,50 га серії ЧН № 198740 та серії ЧН № 194722 відповідно. З урахуванням викладеного позивач просив витлумачити заповіт від 16 листопада 2001 року, посвідчений секретарем виконкому Гужівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, зареєстрований в реєстрі за № 106, вчинений заповідачем [PERSON] на користь [PERSON] , що він розповсюджується на земельну ділянку площею 3,87 га, розташовану на території Гужівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, надану для ведення особистого селянського господарства згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЧН № 198740, виданого 20 травня 2003 року Ічнянською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації від 06 лютого 2003 року № 48 та земельну ділянку площею 0,50 га, розташовану на території Гужівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, надану для ведення особистого селянського господарства згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЧН № 194722, виданого 20 травня 2003 року Ічнянською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації від 06 лютого 2003 року № 48. \~ \~ \~ \~Суд не бере до уваги відзив на позов., який надійшов до суду 15.09.2020 року від [PERSON] , оскільки до нього не прикладені документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. За клопотанням позивача ухвалою судді від 14 серпня 2020 року витребувано від приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Бараненко І.К. копію спадкової справи, заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 22-23). Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. \~ \~ \~ \~У судове засідання позивач не з`явився, який у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Ічнянської міської ради у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. \~ \~ \~ \~Ураховуючи, що всі учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 7), яка доводилася матір`ю позивачу (а.с. 14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 3,87 та 0,50 га згідно державних актів серії ЧН № 198740 та серії ЧН № 194722 відповідно (а.с. 8, 9). Зазначені вище земельні ділянки були видані взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0330587 розміром 4,55 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Ічнянською РДА 02.10.1997 року за № 251 по колишньому КПСП «Гужівка» (а.с. 12). \~ \~ \~ \~16 листопада 2001 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON] земельний та майновий пай в КСП «Гужівка» (а.с. 10, 11). \~ \~ \~ \~Із копій державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 198740 площею 3,87 га та серії ЧН № 194722 площею 0,50 га вбачається, що вони видані на ім`я [PERSON] (а.с. 8, 9). Довідкою комунального підприємства Соснівської служби утримання будинків Черкаської міської ради від 08.11.2011 року № 6373 підтверджується, що [PERSON] на день своєї смерті [INFO] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] разом із [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Як убачається з копії спадкової справи № 23/2011, заведеної приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Бараненко І.К. 12 вересня 2011 року, після померлої [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] , а також [PERSON] (а.с. 30-56), якому було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на автомобіль. Статтею 1216 ЦК України\~встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (стаття 1218 ЦК України). Статтею 1233 ЦК України\~встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За змістом\~статті 317 ЦК України\~право розпорядження майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном. У силу ст. 202, 1233, 1247 ЦК України заповіт є правочином. Частиною п`ятою\~статті 1254 ЦК України\~передбачено, що заповідач має право у будь-який час внести до заповіту зміни. Відповідно до частин першої, другої\~статті 213 ЦК України\~зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. Відповідно до\~статті 1256 ЦК України\~тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до\~статті 213 цього Кодексу. Проте тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. Отже, суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача. Неточне відтворення в заповіті власної волі заповідача щодо долі спадщини може бути зумовлене, перш за все, неоднаковим використанням у ньому слів, понять та термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов`язальних, спадкових відносин тощо. Цьому також можуть сприяти й певні неузгодженості між змістом окремих частин заповіту і змістом заповіту в цілому, що ускладнюють розуміння волі заповідача щодо долі спадщини. При цьому, частина друга\~статті 213 ЦК України\~не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину при тлумаченні заповіту, не допускається і внесення змін у зміст заповіту, ураховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства має право розпоряджатися на момент укладення заповіту. Аналізуючи зібрані по справі докази суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки з тексту заповіту вбачається, що [PERSON] заповіла [PERSON] земельний та майновий пай в КСП «Гужівка», а не земельні ділянки згідно державних актів, які були видані [PERSON] у 2003 році, при цьому остання за життя не скористалася правом, передбаченим\~статтею 1254 ЦК України, згідно з якою заповідач мав право у будь-який час скасувати заповіт, скласти новий заповіт чи внести до заповіту зміни, тому підстави для тлумачення заповіту відсутні. Так як у задоволенні позову [PERSON] відмовлено, тому судові витрати відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України покладаються на останнього. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed