Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

у липні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом та просив суд з урахуванням уточнень зобов`язати ТОВ «Комфортна оселя» провести перерахунок вартості охоронних послуг для квартири [ADDRESS] за тарифом 3,55 грн. за 1 м2, починаючи з 01.03.2017 року, та надати йому необхідну доступну, достовірну та своєчасну інформацію про охоронні послуги, що надаються, яка забезпечить можливість їх свідомого і компетентного вибору, інформацію про зміст та вартість кожної охоронної послуги, взятої окремо. Свої вимоги мотивував тим, що є власником квартири [ADDRESS] . Житловий будинок, в якому знаходиться його квартира обслуговує ЖЕК ТОВ «Комфортна оселя». 09.11.2012 року між ним та ТОВ «Комфортна оселя» було укладено договір про умови користування приміщеннями та надання житлово-комунальних послуг та договір про умови надання послуг з забезпечення правопорядку, ремонтного обслуговування та компенсацію плати за землю. Пунктом 3 договору про умови надання послуг з забезпечення правопорядку, ремонтного обслуговування та компенсацію плати за землю ТОВ «Комфортна оселя» зобов`язалось безперебійно забезпечувати правопорядок в будинку та на прибудинковій території. Згідно п. 3.3. вказаного договору вартість послуг із забезпечення правопорядку в будинку і на прибудинковій території складає 2,35 грн., в т.ч. ПДВ, за 1 м2 житлової площі споживача на місяць. Згідно п. 11.4. договору про умови надання послуг з забезпечення правопорядку, ремонтного обслуговування та компенсацію плати за землю протягом строку дії цього договору виконавець має право збільшувати вартість визначених цим договором послуг у разі виникнення обставин, з якими пов`язується суттєве підвищення витрат виконавця на забезпечення відповідними послугами споживачів (як то підвищення вартості послуг відповідних підрядників, інфляції і т.п.), про що виконавець письмово повідомляє споживача за 30 днів до введення в дію нових тарифів з обґрунтуванням таких змін та додаванням відповідної додаткової угоди до цього договору. У травні 2015 року ТОВ «Комфортна оселя» в порушення п. 11.4. договору без будь-яких повідомлень та підписань додаткових угод збільшило вартість послуг із забезпечення правопорядку в будинку і на прибудинковій території до 2,97 грн., в т.ч. ПДВ, за 1 м2 житлової площі споживача на місяць. Вказане збільшення плати він не помітив, і сплачував. У червні 2015 року ТОВ «Комфортна оселя» без будь-яких повідомлень та підписань додаткових угод збільшило вартість послуг із забезпечення правопорядку в будинку і на прибудинковій території до 3,55 грн., в т.ч. ПДВ, за 1 м2 житлової площі споживача на місяць. Дізнавшись про збільшення вартості послуг, оскільки країна переживала складні часта високий ріст інфляції, вирішив платити. Проте, у березні 2017 року, знову-таки, ТОВ «Комфортна оселя» в порушення п. 11.4. договору без будь-яких повідомлень та підписань додаткових угод збільшило вартість послуг із забезпечення правопорядку в будинку і на прибудинковій території до 4,18 грн., в т.ч. ПДВ, за 1 м2 житлової площі споживача на місяць. Звернувшись до ТОВ «Комфортна оселя» 07.04.2017 року із заявою про перерахунок охоронних послуг для його квартири та надання йому інформативного та переконливого обґрунтування підвищення тарифу на охоронні послуги, яке містить інформацію про вартість кожної охоронної послуги та розподіл їх вартості між усіма платниками житлового комплексу, отримав лист № 49-17В від 14.04.2017 року, в якому ТОВ «Комфортна оселя» в обґрунтування підвищення вартості охоронних послуг посилалась на інфляцію, зростання мінімальної заробітної плати з 01.01.2017 року та дані перевірки мешканки будинку [PERSON] , котра підтвердила, що ціни ТОВ «Топгард Київ» є найнижчими. Цим же листом ТОВ «Комфортна оселя» направила йому проект додаткової угоди з тарифом 4,18 грн., в т.ч. ПДВ, за 1 м2 житлової площі, датований 14.04.2017 року. Вказана угода ним не була підписана, проте, ТОВ «Комфортна оселя» з березня 2017 року виставляє рахунки з вартістю охоронних послуг за тарифом 4,18 грн. за 1м2. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Новака А.В. від 05.07.2017 року відкрито провадження у справі (а.с. 22). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.06.2020 року позов прийнято до провадження суддею Хоменко В.С. та призначено проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 02.12.2020 року (а.с. 219-220). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідачем після зміни складу суду на виконання ухвали від 09.06.2020 року відзиви на позов не подано. Клопотань з процесуальних питань сторонами не заявлено. З наявних в матеріалах справи пояснень та додаткових пояснень відповідача, котрі надійшли до суду 01.10.2019 року та 24.02.2020 року, вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог з тих підстав, що позивача було повідомлено про зміни тарифу з 01.03.2017 року у встановленому порядку відповідно до умов договору із прикріпленням скан-копії наказу № 2/17Вн на офіційному сайті ТОВ «Комфортна оселя», де позивач може ознайомитись з вказаною інформацією й досі. До того ж позивач був не тільки повідомлений зі зміною тарифу, а й погодився з ним та здійснив дії щодо часткової оплати послуг зі зміненою вартістю. Проте, додаткова угода позивачем не підписана, тому відсутні підстави для перерахунку (а.с. 148-152, 203-205). Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Так, судом встановлено та не заперечно сторонами, що в силу ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню, що позивач власником квартири [ADDRESS] . Житловий будинок, в якому знаходиться його квартира, обслуговує ЖЕК ТОВ «Комфортна оселя». 09.11.2012 року між [PERSON] та ТОВ «Комфортна оселя» було укладено договір про умови користування приміщеннями та надання житлово-комунальних послуг та договір про умови надання послуг з забезпечення правопорядку, ремонтного обслуговування та компенсацію плати за землю (а.с. 6-11). Договір є чинним, недійсним в установленому законом порядку не визнаний. Доказів на підтвердження зворотного матеріали справи не містять. Пунктом 3 договору про умови надання послуг з забезпечення правопорядку, ремонтного обслуговування та компенсацію плати за землю ТОВ «Комфортна оселя» зобов`язалось безперебійно забезпечувати правопорядок в будинку та на прибудинковій території. Згідно п. 3.3. вказаного договору вартість послуг із забезпечення правопорядку в будинку і на прибудинковій території складає 2,35 грн., в т.ч. ПДВ, за 1 м2 житлової площі споживача на місяць. Згідно п. 11.4. договору про умови надання послуг з забезпечення правопорядку, ремонтного обслуговування та компенсацію плати за землю протягом строку дії цього договору виконавець має право збільшувати вартість визначених цим договором послуг у разі виникнення обставин, з якими пов`язується суттєве підвищення витрат виконавця на забезпечення відповідними послугами споживачів (як то підвищення вартості послуг відповідних підрядників, інфляції і т.п.), про що виконавець письмово повідомляє споживача за 30 днів до введення в дію нових тарифів з обґрунтуванням таких змін та додаванням відповідної додаткової угоди до цього договору. 07.04.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок охоронних послуг для його квартири та надання йому інформативного та переконливого обґрунтування підвищення тарифу на охоронні послуги, яке містить інформацію про вартість кожної охоронної послуги та розподіл їх вартості між усіма платниками житлового комплексу (а.с. 12). Листом № 49-17В від 14.04.2017 року ТОВ «Комфортна оселя» повідомила позивача про те, що підвищення вартості охоронних послуг сталося через інфляцію, зростання мінімальної заробітної плати з 01.01.2017 року та дані перевірки мешканки ЖК «Парк Авеню» [PERSON] , котра підтвердила, що ціни ТОВ «Топгард Київ» є найнижчими. Цим же листом ТОВ «Комфортна оселя» направила йому проект додаткової угоди № 1 з тарифом 4,18 грн., в т.ч. ПДВ, за 1 м2 житлової площі, датований 14.04.2017 року (а.с. 13, 14). Додаткова угода № 1 сторонами не підписана. Судом встановлено та не заперечно сторонами, що надання послуг відповідачем не припинено, нарахування за надані послуги здійснювалось до березня 2018 року за тарифом 4,18 грн., в т.ч. ПДВ, за 1 м2 житлової площі, з квітня 2018 року - за тарифом 5,39 грн., в т.ч. ПДВ, за 1 м2, з червня 2019 року - за тарифом 5,83 грн., в т.ч. ПДВ, за 1 м2, з травня 2020 року - за тарифом 7,68 грн., в т.ч. ПДВ, за 1 м2, з вересня 2020 року здійснюється за тарифом 8,16 грн., в т.ч. ПДВ, за 1 м2 , а позивач здійснює оплату охоронних послуг за тарифом 3,55 грн., в т.ч. ПДВ, за 1 м2 житлової площі. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. За змістом ст. ст. 3, 6, 27 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У тих випадках, коли актом цивільного законодавства передбачена обов`язковість положень цього акту для сторін договору, сторони не вправі відступити від їх положень (ч. 3 ст. 6 ЦК України). Згідно з ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України). Згідно п. 3.3. укладеного між сторонами договору вартість послуг із забезпечення правопорядку в будинку і на прибудинковій території складає 2,35 грн., в т.ч. ПДВ, за 1 м2 житлової площі споживача на місяць. Разом з тим, як встановлено судом, з моменту укладення зазначеного договору відповідачем двічі було збільшено вартість послуг до 3,55 грн. за 1 м2 житлової площі. Як встановлено в ході розгляду справи та не оспорювалося сторонами позивач сплачував і сплачує на користь відповідача плату за отримані охоронні послуги у вказаному розмірі, проте, твердження відповідача про те, що позивач був не тільки повідомлений зі зміною тарифу, а й погодився з ним та здійснив дії щодо часткової оплати послуг зі зміненою вартістю і вимог, до уваги не приймається, оскільки позивач з даного приводу вимог не заявляє і не оскаржує дії відповідача з даного приводу. В той же час, з матеріалів справи вбачається та, знову-таки, не спростовано та не заперечно сторонами, що Додаткова угода № 1 до договору про умови надання послуг з забезпечення правопорядку, ремонтного обслуговування та компенсацію плати за землю сторонами про зміну вартості послуг із забезпечення правопорядку в будинку та на прибудинковій території на 4,18 грн. за 1 м2, не підписана. Судом встановлено та не заперечно сторонами, що надання послуг відповідачем не припинено, нарахування за надані послуги здійснювалось до березня 2018 року за тарифом 4,18 грн., в т.ч. ПДВ, за 1 м2 житлової площі, з квітня 2018 року - за тарифом 5,39 грн., в т.ч. ПДВ, за 1 м2, з червня 2019 року - за тарифом 5,83 грн., в т.ч. ПДВ, за 1 м2, з травня 2020 року - за тарифом 7,68 грн., в т.ч. ПДВ, за 1 м2, з вересня 2020 року здійснюється за тарифом 8,16 грн., в т.ч. ПДВ, за 1 м2, а позивач здійснює оплату охоронних послуг за тарифом 3,55 грн., в т.ч. ПДВ, за 1 м2 житлової площі, через що за позивачем рахується заборгованість. Також, інші угоди про зміни тарифу сторонами також не укладались. За таких обставин суд надходить до висновку про те, що відповідачем не було дотримано умов договору та самостійно в односторонньому порядку, без попереджень позивача, змінено вартість послуг охорони, у зв`язку з чим, оскільки зміни у договір не вносились, відповідачу з 01.03.2017 року слід було застосовувати тариф, який застосовувався за попередні періоди, тобто, у розмірі 33,55 грн., в т.ч. ПДВ, за 1 м2 житлової площі. При цьому, суд вважає за необхідне наголосити на дотриманні сторонами однієї із засад цивільного законодавства - свободі договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Розкриваючи зміст засад свободи договору у ст. ст. 6, 27 ЦК України, їх положення визначають, що свобода договору полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів і погодженні умов договору. Закріпивши цей принцип у ЦК України, законодавець разом із тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Доводи відповідача про те, що зміни вартості послуг охорони були проведені у повній відповідності до умов укладеного з позивачем договору, не доведені доказами в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, умови договору про умови надання послуг з забезпечення правопорядку, ремонтного обслуговування та компенсацію плати за землю від 09.11.2012 року не передбачають повідомлення про його зміну шляхом повідомлення через сайт відповідача. Крім того, роздруківка із сайту відповідача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (зокрема, відповідача), яка може вносити і вносить відповідні зміни. До того ж, умовами п. 11.4. договору визначено, що протягом строку дії цього договору виконавець має право збільшувати вартість визначених цим договором послуг у разі виникнення обставин, з якими пов`язується суттєве підвищення витрат виконавця на забезпечення відповідними послугами споживачів (як то підвищення вартості послуг відповідних підрядників, інфляції і т.п.), про що виконавець письмово повідомляє споживача за 30 днів до введення в дію нових тарифів з обґрунтуванням таких змін та додаванням відповідної додаткової угоди до цього договору. Повідомлення, що вимагаються або надаються за цим договором, оформлюються у письмовій формі та надсилаються кур`єром або будь-яким іншим способом персональної доставки на адреси сторін згідно договору (п. 11.5. договору). Тому, суд надходить до висновку про те, що вимога позивача про зобов`язання ТОВ «Комфортна оселя» провести перерахунок вартості охоронних послуг для квартири [ADDRESS] за тарифом 3,55 грн. за 1 м2, починаючи з 01.03.2017 року, підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача надати йому необхідну доступну, достовірну та своєчасну інформацію про охоронні послуги, що надаються, яка забезпечить можливість їх свідомого і компетентного вибору, інформацію про зміст та вартість кожної охоронної послуги, взятої окремо, то суд зазначає наступне. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1996 року №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», у справах за позовами про захист прав споживачів, порушених внаслідок недостовірної або неповної інформації про товар (роботу, послугу) чи недобросовісної його реклами, суд має виходити з припущення, що споживач не має спеціальних знань про властивості та характеристики товарів (робіт, послуг). Згідно ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець, виготівник, виконавець зобов`язані своєчасно надавати споживачеві необхідну достовірну інформацію про товар (роботи, послуги) у доступній наочній формі, яка б забезпечувала можливість компетентного вибору. Надання інформації у технічній документації, на етикетці, тощо іноземною мовою без перекладу в зазначеному вище обсязі слід розцінювати як відсутність необхідної інформації. Згідно положень ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки наведено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року в справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11.09.2018 року в справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18). Відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у своєму рішенні спосіб захисту, який не встановлений законом, лише за умови, що законом не встановлено ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу. Отже, суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної у позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів. Разом з тим, враховуючи викладене вище, суд надходить до висновку про те, позовна вимога про зобов`язання відповідача надати йому необхідну доступну, достовірну та своєчасну інформацію про охоронні послуги, що надаються, яка забезпечить можливість їх свідомого і компетентного вибору, інформацію про зміст та вартість кожної охоронної послуги, взятої окремо не може бути задоволена, оскільки позивач просив застосувати неналежний спосіб захисту, так як останній не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже обраний спосіб захисту мав би бути ефективним на стадії укладення договору. А в даному випадку, позивач не позбавлений можливості задовольнити свої інтереси щодо отримання інформації чи відомостей в порядку положень Закону України «Про інформацію» чи Закону України «Про звернення громадян». На підставі викладеного, суд надходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Питання судових витрат слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial