overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

У липні 2021 р. позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони з 14.02.2014 р. перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, 2014 року народження. Подружні відносини між ними не склалися, внаслідок несумісності характерів, відсутності між ними взаєморозуміння та поваги один до одного, втрати інтересу до спільного подружнього життя. Відповідач нехтує сімейними цінностями, постійні сварки та суперечки призвели до зникнення почуття довіри та любові. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим. Спору про місце проживання дитини не виникає. В судове засідання позивачка надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомив. За заявою позивача суд ухвалив - розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 лютого 2014 року відділом ДРАЦС по місту Каховка РС Каховського МРУЮ у Херсонській області, про що складено відповідний актовий запис за № 30. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину, 2014 року народження, що вбчачається з свідоцтва про її народження (а.с.4). Враховуючи той факт, що позивачка категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу та повідомила про те, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

У липні 2021 р. позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони з 22.11.2013 р. перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, 2011 року народження. Подружні відносини між ними не склалися, внаслідок несумісності характерів, відсутності між ними взаєморозуміння та поваги один до одного, втрати інтересу до спільного подружнього життя. Постійні сварки призвели до зникнення почуття любові. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим. Спір щодо проживання спільної дитини вирішено за спільною домовленістю. Майнові спори відсутні. В судове засідання позивачка надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. За заявою позивача суд ухвалив - розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 листопада 2013 року виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Цюрупинського району Херсонській області, про що складено відповідний актовий запис за № 7. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину, 2011 року народження, що вбчачається з свідоцтва про її народження (а.с.5). Враховуючи той факт, що позивачка категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу та повідомила про те, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

У липні 2021 р. позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони з 28.06.2003 р. перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, [INFO] та [INFO] Подружні відносини між ними не склалися, внаслідок несумісності характерів, відсутності між ними взаєморозуміння та поваги один до одного, втрати інтересу до спільного подружнього життя. Відповідач нехтує сімейними цінностями, постійні сварки та суперечки призвели до зникнення почуття довіри та любові. Шлюбні відносини між ними припинені, хоча і проживають за однією адресою, спільне господарство не ведеться. Подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим. Спору про місце проживання дитини не виникає. Майнові спори відсутні. В судове засідання позивачка надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. В телефонному режимі неодноразово обіцяв з`явитися до суду, проте своєї обіцянки так і не виконав, причину неявки суду не повідомив. За заявою позивача суд ухвалив - розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 червня 2003 року міськвідділом РАЦС Каховського райуправління юстиції Херсонської області, про що складено відповідний актовий запис за № 83. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с.6). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, [INFO] та [INFO], що вбачається з свідоцтва про їх народження (а.с.7, 8). Враховуючи той факт, що позивачка категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу та повідомила про те, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Стягненню з відповідача підлягає судовий збір сплачений позивачем у розмірі 908,00 грн. (а.с.3).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

У липні [PERSON] звернувся до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03 вересня 2016 року виконавчим комітетом Пузняковецької сільської ради Мукачівського район Закарпатської області,\~ актовий\~ запис за\~ №06. \~\~\~\~\~\~\~\~ Позовні вимоги мотивує тим, що 03 вересня 2016 року вони зареєстрували шлюб. Дітей не мають. З січня 2017 року сімейне життя погіршилося, мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім»ю. З березня 2017 року ведення спільного господарства та сумісне проживання повністю припинено, примирення неможливе, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, у звязку з чим шлюб просить розірвати. Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні\~ вимоги\~ підтримує повністю, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилася повторно, повідомлена про час і місце розгляду справи за місцем реєстрації згідно вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд констатує наступне. Судом встановлено, що між сторонами по справі зареєстровано шлюб 03\~ вересня 2016 року\~виконавчим комітетом Пузняковецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, про що\~ складено відповідний актовий\~ запис за № 06, що підтверджується, виданим повторно свідоцтвом\~ про шлюб\~ серії І-ФМ № 159958 від 22.06.2017 року. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Вимоги ч. 2 ст. 112 СК України передбачають, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, примирення та збереження їх сімї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами справи. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов слід задовольнити та шлюб між сторонами розірвати. Згідно з ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

У липні [PERSON] звернувся до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 лютого 2008 року Мукачівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Закарпатській області,\~ актовий\~ запис за\~ №52. \~\~\~\~\~\~\~\~ Позовні вимоги мотивує тим, що 23 лютого 2008 року вони уклали шлюб. Неповнолітніх дітей не мають. За останній період спільного життя у них почали виникати непорозуміння та відчуженість, постійні конфлікти, шлюбні відносини між ними припинені більше трьох років, шлюб існує формально, подальше примирення, спільне проживання і збереження сім»ї є неможливим., у звязку з чим шлюб просить розірвати. Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні\~ вимоги\~ підтримує повністю, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилася повторно, повідомлена про час і місце розгляду справи за місцем реєстрації згідно вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд констатує наступне. Судом встановлено, що між сторонами по справі зареєстровано шлюб 23\~ лютого 2008 року Мукачівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області,\~ про що\~ складено відповідний актовий\~ запис за № 52, що підтверджується, виданим повторно свідоцтвом\~ про шлюб\~ серії І-ФМ № 158286 від 27.07.2017 року. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Вимоги ч. 2 ст. 112 СК України передбачають, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, примирення та збереження їх сімї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами справи. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов слід задовольнити та шлюб між сторонами розірвати. Згідно з ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

У липні [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, обґрунтовуючи позов тим, що вона є спадкоємцем за законом нерухомого майна, що належало її матері [PERSON], яка померла [INFO], яке складається із земельних ділянок: розміром 1,30 га, кадастровий номер [NUMBER] та розміром 2,00 га., кадастровий номер [NUMBER] і земельна частка (пай) розміром 4,73 га. розташовані на території Милорадівської сільської ради Котелевського району, Полтавської області та з поважних причин пропустила встановлений ст.1270 ЦК України строк для подачі заяв про прийняття спадщини. Особи, які беруть участь у справі у попереднє судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивачка у попереднє судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином, подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без її участі. Відповідач - Милорадівська сільська рада Котелевського району Полтавської області у попереднє судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином подала до суду письмову заяву про розгляд справи без участі її представника, позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України їм відомі та зрозумілі. Третя особа приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Лапочка Раїса Олексіївна письмово просила розглянути справу без участі нотаріуса та вирішити справу на розсуд суду за наявними в матеріалах справи документами. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання відповідачем пред'явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

У липні місяці 2014 року [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту належності його померлому батьку, [PERSON] право установлювального документа, а саме: Державного акта на право власності на земельну ділянку, розташовану в с/т «Авіатор» в межах Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області. Свою заяву обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько, [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки для ведення садівництва, розташованої в с/т «Авіатор» в межах Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області. В Державному акті на право власності на земельну ділянку, яка належала померлому [PERSON] зроблено помилку в прізвищі померлого: замість прізвища за паспортом та свідоцтвом про народження «[PERSON]» в державному акті зазначено «[PERSON]», що унеможливлює видачу спадкоємцю померлого нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на вказану вище земельну ділянку. Зважаючи на викладене вище, заявник просить встановити факт належності його батьку, [PERSON], померлому [INFO] Державного акта серії III - КВ №070888 на право власності на земельну ділянку площею 0, 060 га для ведення садівництва в с/т «Авіатор» , виданого на підставі рішення 6 сесії 23 скликання Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області від 31 січня 2000 року. В судове засідання заявник не з»явився, направленим до суду листом просив розглядати справу у свою відсутність. Заінтересовані особи в судове засідання своїх представників не направили, про день та час розгляду заяви повідомлялися належним чином. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько заявника, [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки для ведення садівництва, розташованої в с/т «Авіатор» в межах Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області. В державному акті на право власності на земельну ділянку, яка належала померлому [PERSON] неправильно записано прізвище померлого: замість записаного за паспортом та свідоцтвом про народження «[PERSON]» в державному акті зазначено «[PERSON]», що унеможливлює видачу заявнику нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на вказану вище земельну ділянку. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх припинення. Зважаючи на те, що від встановлення факту залежить виникнення чи зміна особистих прав заявника, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

У липні місяці 2014 року [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], третя особа: Оболонський районний відділ головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить 46/100 квартири [ADDRESS], що складають 25, 72 м2 , у тому числі жила кімната площею 14, 6 м2 . У вказаній квартирі зареєстрований колишній її власник, [PERSON] , який добровільно з реєстраційного обліку не знімається, в квартирі не проживає, квартирою не користується. Зважаючи на те, що відповідач більше року не проживає на жилій площі спірної квартири, позивачка просить визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки судові не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши думку позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що з 2004 року позивачці на праві власності належить 6/100 квартири [ADDRESS], що складають 25, 72 м2 , у тому числі жила кімната площею 14, 6 м2 . У вказаній квартирі зареєстрований колишній її власник [PERSON], який в квартирі не проживає, квартирою не користується, добровільно з реєстраційного обліку не знімається. Вказана обставина підтверджується також показами свідків: [PERSON], [PERSON], які ствердили, що відповідач в квартирі не проживає з 2004 року. Відповідно до ст.72 ЖК України, особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням, якщо вона відсутня у вказаному приміщенні протягом шести місяців. Зважаючи на те, що відповідач більше шести місяців не проживає на жилій площі квартири [ADDRESS], суд вважає, що він втратив право користування жилим приміщенням цієї квартири, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

У липні місяці 2014 року [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м.Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свою заяву обґрунтовує тим. що з травня 2004 року по червень 2014 року вона проживала однією сім»єю з [PERSON] , проте [INFO] року [PERSON] помер, заповіт не залишив. Заявник вказує, що під час спільного проживання вони придбали автомобіль та інше майно, яке увійшло до складу спадщини, яке є її спільною сумісною власністю та померлого [PERSON] . Зважаючи на викладене вище, заявник просить встановити факт проживання її з [PERSON] більше п'яти років до часу відкриття спадщини. В судове засідання [PERSON] не з»явилася, направленим до суду листом просила розглядати заяву у свою відсутність та встановити факт проживання з [PERSON] Заінтересована особа, [PERSON] в судове засідання не з»явилася, направленим до суду листом просила розглядати справу у свою відсутність, проти задоволення заяви не заперечувала. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що з травня 2004 року до [INFO] року [PERSON] проживала однією сім»єю з [PERSON], який помер [INFO] року. Під час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] придбали автомобіль марки «Шевроле» за 113 220. 0 грн. та інше майно. 06.06.2014 року [PERSON] погасила поточну заборгованість за банківською карткою [PERSON] в ПАТ «Приватбанк» у розмірі 9 384, 63 грн. , що підтверджується квитанціями про сплату заборгованості. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх припинення. Так, як мати померлого [PERSON] - [PERSON] не заперечує проти встановлення факту проживання однією сім»єю [PERSON] та [PERSON], , зважаючи на те, що від встановлення факту залежить виникнення чи зміна особистих прав заявника, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved