Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

У липні 2020 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що на підставі договору купівлі-продажу квартири їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстрований громадянин [PERSON] , який є її колишнім співмешканцем, сімейних зв`язків та інших стосунків з ним не має. В житловому приміщенні [PERSON] не проживає понад один рік без поважних причин, про що представниками обслуговуючої організації КП «Сумитеплоенергоцентраль» СМР було складено відповідний акт. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 04 серпня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 26 серпня 2020 року. Протокольною ухвалою головуючого від 26 серпня 2020 року відкладено підготовче судове засідання на 11 вересня 2020 року у зв`язку з неявкою відповідача, щодо якого відсутні відомості про належне сповіщення. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11 вересня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 05 жовтня 2020 року. 05 жовтня 2020 року розгляд справи відкладено до 02 листопада 2020 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. Протокольною ухвалою головуючого від 02 листопада 2020 року відкладено розгляд справи на 13 листопада 2020 року у зв`язку з неявкою відповідача та свідка. В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивачка подала письмову заяву про слухання справи у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 23 травня 2018 року квартира [ADDRESS] . Суми належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності (а.с. 41-42, 43-44). Згідно з довідкою управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради від 30 липня 2020 року за № 14.03-08/63007 в зазначеній квартирі, окрім позивача, зареєстрований [PERSON] (а.с. 45). Актом мешканців будинку [ADDRESS] , засвідченим 27 липня 2020 року КП «Сумитеплоенергоцентраль» СМР підтверджено факт того, що [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] з квітня 2019 року (а.с. 46). Вказані обставини щодо відсутності відповідача за адресою реєстрації з квітня 2019 року підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивачки. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як передбачено ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач у спірній квартирі фактично не проживає з квітня 2019 року, перешкод в користуванні житлом йому ніхто не чинить, його особисті речі в квартирі відсутні. Участі у проведенні оплати комунальних послуг та утриманні житла відповідач не приймає. Вирішити проблему в позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості, оскільки відповідач самостійно знятися з реєстрації не бажає. За таких обставин, суд, вважає, що право позивача на вільне користування та розпорядження належним їй житлом порушено з боку відповідача та підлягає захисту. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . Отже, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені нею і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 840 грн 80 коп. (а.с. 47). На підставі викладеного,

Outcome: approved