Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» про визнання права користування квартирою [ADDRESS] та зобов»язання ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» укласти договір житлового найму. Позов мотивує тим, що основним квартиронаймачем комунальної квартири являвся його батько [PERSON], з яким він проживав разом, однак не був зареєстрований. Після смерті батька договір найму не був переоформлений у зв»язку з відмовою відповідача від його укладення через відсутність у позивача прописки в квартирі [ADDRESS]. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив задоволити позов, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до типового договору від 13 грудня 2005 року, укладеного між ЖРЕП-3 та [PERSON], останній, був квартиронаймачем комунальної квартири [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] [PERSON] являється його батьком. Відповідно до ч.2 ст. 64 ЖК України до членів сім»ї належить дружина наймача їхні діти , батьки та інші особи якщо вони проживають разом з наймачем і ведуть з ними спільне господарство. Із акту № 74 від 11.11.2014 року складеного уповноваженою особою ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» вбачається, що позивач проживав разом із своїм батьком [PERSON] з 03 серпня 2010 року. У відповідності ст. 106 ЖК повнолітній член сім»ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім»ї , які проживають разом з ним вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім»ї наймача. Відповідно до ст. 9 ЖК України житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. В частинах першої та другої ст. 61 ЖК України зазначено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Відповідно до ч. 1 ст. 63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Таким чином, судом приходить до висновку про підставність вимог [PERSON] і необхідності їх задоволення.

Outcome: approved