Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

у липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за картковим рахунком. Просить суд стягнути заборгованість за кредитом в сумі 1 762,76 грн., з них - нараховані та несплачені відсотки за використання кредиту - 116,32 грн.; нараховані та несплачені відсотки за перевищення кредитного ліміту - 555,05 грн.; сума перевищення кредитного ліміту за період з 09.10.2014 по 01.06.2015- 1091,39 грн. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 31 жовтня 2008 року між ПАТ «КБ «Хрещатик», що є правонаступником ВАТ КБ «Хрещатик» та [PERSON] був укладений договір № (ЗП)10065782201 про надання платіжної картки та розрахункове обслуговування, на виконання даного договору відповідачу був відкритий поточний картковий рахунок [NUMBER] в українських гривнях для проведення розрахунків з використанням платіжної картки. Відповідач прийняв публічну пропозицію банку на відкриття відновлювальної кредитної лінії. За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит у формі відновлювальної кредитної лінії за картковим рахунком з лімітом кредитування в сумі 1 100,00 грн. та кінцевою датою погашення не пізніше 09 жовтня 2014 року. Відповідно до п. 13 Стандарту роздрібного кредитного карткового продукту ПАТ «КБ «Хрещатик» за користування кредитом позичальник сплачує банку процент у розмірі 3% за місяць. Згідно п. 20 Стандарту роздрібного кредитного карткового продукту за факт виникнення заборгованості понад дозволений ліміт кредитування банком нараховується плата за супроводження над лімітної заборгованості у розмірі 5% на місяць від суми над лімітної заборгованості, яка утримується шляхом договірного списання з карткового руху позичальника. Відповідачем не виконані належним чином зобов'язання за кредитним договором. Станом на 01 червня 2015 року відповідачем не сплачено загальну заборгованість по кредиту в сумі 1 762,76 грн. Банк звертався з листом -вимогою до відповідача, в якій вимагав усунути допущені порушення зобов'язань по кредитному договору та погасити заборгованість, однак, відповідач не надав відповіді на претензії банку і не виконав в повному обсязі вимоги щодо усунення зазначених порушень. Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надіслав до суду клопотання в якому просить розглядати справу за відсутності представника. Також зазначив про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач, який повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31 жовтня 2008 року між ПАТ «КБ «Хрещатик» та [PERSON] був укладений договір № (ЗП)10065782201 про надання платіжної картки та розрахункове обслуговування, на виконання даного договору відповідачу був відкритий поточний картковий рахунок [NUMBER] в українських гривнях для проведення розрахунків з використанням платіжної картки. (а.с. 6-7) Відповідач прийняв публічну пропозицію банку на відкриття відновлювальної кредитної лінії (а.с. 10). За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит у формі відновлювальної кредитної лінії за картковим рахунком з лімітом кредитування в сумі 1 100,00 грн. та кінцевою датою погашення не пізніше 09 жовтня 2014 року. Відповідно до п. 13 Стандарту роздрібного кредитного карткового продукту ПАТ «КБ «Хрещатик» за користування кредитом позичальник сплачує банку процент у розмірі 3% за місяць. Згідно п. 20 Стандарту роздрібного кредитного карткового продукту за факт виникнення заборгованості понад дозволений ліміт кредитування банком нараховується плата за супроводження над лімітної заборгованості у розмірі 5% на місяць від суми над лімітної заборгованості, яка утримується шляхом договірного списання з карткового руху позичальника. Відповідно до п.21 Стандарту роздрібного кредитного продукту, проценти за користування кредитом та плата за супроводження над лімітної заборгованості нараховуються банком щомісячно за фактичний час користування кредитом з урахуванням суми заборгованості,діючої процентної ставки, фактичної кількості днів користування кредитом та умовної кількості днів у місяці, прийнятої за 30 днів. Проценти за користування кредитом та плата за супроводження над лімітної заборгованості стягується банком один раз на місяць у розрахунковий день шляхом списання відповідної суми з карткового рахунку за рахунок залишку на картковому рахунку власних коштів клієнта, а в разі їх недостатності - за рахунок наданого кредиту,збільшуючи таким чином заборгованість по кредиту. Відповідачем не виконані належним чином зобов'язання за кредитним договором. Станом на 01 червня 2015 року відповідачем не сплачено загальну заборгованість по кредиту в сумі 1 762,76 грн. (а.с. 22), з них : -Нараховані та несплачені відсотки за використання кредитного ліміту - 116,32 грн.; -Нараховані та несплачені відсотки за перевищення кредитного ліміту - 555,05 грн.; -Сума перевищення кредитного ліміту за період з 09.10.2014 по 01.06.2015 - 1091,39 грн. Банк звертався з листом -вимогою до відповідача, в якій вимагав усунути допущені порушення зобов'язань по кредитному договору та погасити заборгованість, що підтверджується листом від 25.12.2015 р (а.с. 26). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови Кредитного договору не виконуються, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов'язання боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На день розгляду справи з боку відповідачів відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів на підтвердження відсутності заборгованості за кредитним договором. Враховуючи зазначене та принцип диспозитивності цивільного судочинства, закріплений ст. 11 ЦК України, приймаючи до уваги те, що на день розгляду справи з боку відповідача відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів про виконання своїх обов'язків щодо сплати заборгованості за договором кредиту, суд приходить до висновку про те, що позов щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. При цьому суд приходить до висновку про можливість покладення в основу рішення розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі. З огляду на викладене, на підставі ст. ст. 11, 509,525, 526, 530,599, 610,611, 625,626,1054,1055 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 11, 57-60, 64, 179, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України суд, -

Outcome: approved