Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON], третя особа: Харківській міський центр зайнятості про припинення трудового договору та зняття його з реєстрації у державній службі зайнятості. В обгрунтування позову позивач зазначив, що 01.10.2012 року між ним та фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений трудовий договір за № 05011205038/1, який зареєстрований у Донецькому міському центрі зайнятості. З 01.10.2012 року по 30.06.2014 року він працював автослюсарем у ФОП [PERSON] 28.08.2014 року він був змушений переселитися з м. Донецька та не звільнився з роботи. У зв'язку з тим, що роботодавець знаходиться на території проведення антитерористичної операції, у нього не має можливості звільнитися у встановленому законодавством порядку, ні працевлаштуватися на законних підставах, ні отримувати допомогу на випадок безробіття. Таким чином, порушені його конституційні права на працю, на оплату праці, на соціальне страхування на випадок безробіття. Тому позивач вимушений звертатись з позовом до суду, оскільки рішення суду про припинення дії трудового договору є підставою для зняття такого договору з реєстрації в центрі зайнятості. Ухвалою від 13.08.2018 вищевказаний позов було прийнято до провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою від 12.10.2018 змінено статус третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, та залучено до участі у справі № 642/3257/18 у якості відповідача Харківський міський центр зайнятості. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у ньому. Відповідач фізична особа-підприємець [PERSON] до судового засідання не з'явився. Про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не відомі. Представник відповідача Харківського міського центру зайнятості Мазуренко А.Л. не заперечувала проти задоволеня позову. Суд, вислухавши позивача та представника відповідача Харківського міського центру зайнятості, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 01.10.2012 року між ним та фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений трудовий договір (а.с. 3). Зазначений договір у відповідності до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників 02.10.2012 року був зареєстрований Донецьким міським центром зайнятості № 1, реєстраційний номер 05011205038/1 Згідно пояснень позивача з 01.10.2012 року по 30.06.2014 року [PERSON] працював автослюсарем у ФОП [PERSON] та 28.08.2014 року він був змушений переселитися з м. Донецька та не звільнився з роботи. З 02 липня 2018 року [PERSON] взятий на облік внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою за № [NUMBER], виданою Управлінням праці та соціального захисту населенняХолодногірського району Харківської міської ради (а.с. 4) На теперішній час відмітки про припинення вищезазначеного трудового договору та зняття його з реєстрації у єдиній інформаційно-аналітичній системі немає, що перешкоджає позивачу стати на облік у центрі зайнятості за місцем проживання, оскільки позивач на даний час вважається зайнятою особою. Відповідно до ст. 24 КЗпП України - трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи передбачені законодавством про працю, колективним договором, або угодою сторін. В силу ст. 24-1 КЗпП України у разі укладання трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному Міністерством праці та соціальної політики України. Розірвання трудового договору, укладеного між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, має свої особливості. Відповідно до п. 8 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 8 червня 2001 року № 260, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони повідомляють центр зайнятості, який зареєстрував трудовий договір. Пунктом 9 вказаного Порядку визначено, що відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Фізична особа робить запис про підстави припинення трудового договору з посиланням на відповідні статті КЗпП України в третьому примірнику трудового договору, який після реєстрації зберігається в центрі зайнятості, і найманий працівник засвідчує своїм підписом припинення в третьому примірнику. На підставі цього відповідальна особа центру зайнятості знімає трудовий договір з реєстрації, про що робиться запис у книзі реєстрації трудових договорів та запис на трьох примірниках трудового договору про зняття з реєстрації трудового договору. Таким чином, запис на примірниках трудового договору про його зняття з реєстрації робиться на підставі здійсненого фізичною особою - підприємцем запису про підстави припинення такого договору. Із змісту ст. 21 КЗпП України випливає, що трудовий договір є двостороннім договором між працівником та роботодавцем, які по відношенню один до одного мають відповідні права та обов'язки. Інші суб'єкти мають право втручання у взаємовідносини цих сторін лише у випадках та в порядку передбаченому чинним законодавством. Відповідно до п. 4 ч.1ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. За ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Відповідно, до п. 2.21-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.93 р., трудові книжки працівників, які працюють на умовах трудового договору у фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом найму, та фізичних осіб, які використовують найману працю, пов'язану з наданням послуг (кухарі, няньки, водії тощо), зберігаються безпосередньо у працівників. Зазначені в абзаці першому цього пункту фізичні особи роблять записи до трудових книжок працівників про прийняття на роботу та звільнення з роботи відповідно до укладених з працівниками письмових трудових договорів, що зареєстровані в установленому порядку в державній службі зайнятості. Внесені фізичною особою до трудових книжок записи підтверджуються підписом посадової особи органу державної служби зайнятості, незалежно від місця реєстрації трудового договору і засвідчуються його печаткою. Відповідно до Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого Міністерством праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року № 260, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин фізичною особою-роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї із сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Згідно зі ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 вказаного Закону визначає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Правовий режим тимчасово окупованої території може бути визначено, змінено чи скасовано виключно законами України. Встановлені судом обставини свідчать про те, що на теперішній час трудові відносини між сторонами фактично припинені, однак процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана, оскільки місце перебування ФОП [PERSON] є тимчасово окупованою територією, тому, враховуючи особливості правового регулювання зняття з державної реєстрації трудового договору, позивач позбавлений можливості самостійно зняти його з реєстрації і захистити своє порушене право. А тому з вказаних підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved