Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

У квітні 2021 року до суду надійшов вказаний позов, який позивач мотивує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.04.2014р., який розірвано рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 07.12.2018р. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який після припинення шлюбних відносин сторін, залишився проживати разом з матір`ю відповідачкою [PERSON] . Позивач сплачує на утримання сина та відповідачки аліменти, приймає участь у додаткових витратах, купує продукти харчування, взуття, іграшки, необхідні медикаменти для лікування сина, намагається систематично дбати та піклуватися про сина, займається розвитком дитини коли відповідачка цьому не перешкоджає. Проте останнім часом відносини між ним та відповідачкою погіршились. Відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні сина з батьком та участі батька у вихованні сина, у зв`язку з чим він звертався до органів опіки та піклування з відповідною заявою. При цьому, відповідачка емоційна, при спілкуванні з позивачем та його батьками, які є дідусем та бабусею дитини, допускає підвищення голосу, неповажно ставиться до позивача та його батьків, і дитина сприймає це, хвилюється, що не сприяє поліпшенню стану її здоров`я. Оскільки він та [PERSON] не можуть дійти згоди щодо способу виконання ним батьківських обов`язків в частині зустрічей із дитиною, прийняття участі у його вихованні, він звернувся до суду та просить визначити спосіб участі батька у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , та вільного спілкування без обмежень батька з сином, шляхом встановлення систематичних зустрічей, проведення часу, виховання та відпочинку батька з сином, зобов`язавши [PERSON] не чинити перешкод батьку та встановити наступний графік зустрічей із сином: кожного понеділка, четверга з 15.00 години до 20.00 години, та щосуботи з 10.00 годин до 09.00 годин неділі, без присутності матері, з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька та з правом відвідування дитячих центрів, спортивних, розвиваючих, навчальних, виховних, розважальних, культурних закладів, гуртків, секцій, місць відпочинку, з урахуванням режиму дня, стану здоров`я та бажання дитини (батько забирає та повертає дитину матері за адресою місця проживання дитини); щорічно взимку з 01 січня по 14 січня та влітку з 15 липня по 01 серпня для спільного відпочинку батька з дитиною на час відпустки, не менше чотирнадцяти днів поспіль, без присутності матері, у тому числі за межами міста, за умови завчасного письмового повідомлення матері дитини про наміри такого відпочину та про подальше місце перебування дитини, з урахуванням бажання дитини, режиму навчання, стану здоров`я та режиму лікування дитини. Ухвалою суду від 27.04.2021р. за вказаним позовом відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання. 06.05.2021р. від відповідачки [PERSON] до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до завершення розгляду цивільної справи, яка перебуває в провадженні Хортицького районного суду м.Запоріжжя ЄУН 337/5354/20 за її позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, про позбавлення батьківських прав. Ухвалою суду від 27.05.2021р. у задоволенні клопотання відповідачки [PERSON] про зупинення провадження у справі відмовлено. Ухвалою суду від 27.05.2021р. за клопотанням позивача [PERSON] витребувано від Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району акт обстеження умов проживання позивача [PERSON] та висновок по суті справи, від Органу від органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району - акт обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] 14.06.2021р. до суду від Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району надійшов акт обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] . Ухвалою суду від 13.07.2021р. відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Серболової Н.М. про призначення у справи психолого-психіатричної експертизи відносно відповідачки [PERSON] 03.09.2021р. до суду від представника відповідачки адвоката Петрової М.О. надійшов відзив на позовну заяву з доданими до нього доказами, який прийнятий до розгляду. У відзиві зазначено, що відповідачка позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки вона будь-яких перешкод у спілкуванні батька з дитиною не чинить. Позивач сам не проявляє уваги до сина, дитина його не бачить. При цьому син сторін має захворювання на дитячий аутизм (стійка соціальна дезадаптація), є інвалідом дитинства, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра, з 14.03.2018р. дитина регулярно відвідує відділення комплексної реабілітації дітей з інвалідністю Хортицького району. З січня 2018 року мати дитини отримує соціальну допомогу на дитину з інвалідністю. З 02.09.2019р. дитина відвідувала ДНЗ (ясла-садок) комбінованого типу №272 «Гномик», в який приводила та з якого забирала сина відповідачка, вона ж відвідувала батьківські збори. Також мати дитини водить сина на зайняття з реабілітації дітей з інвалідністю, виконує усі рекомендації лікарів. Вказані обставини унеможливлюють спілкування дитини з батьком у визначені ним години та дні, які зазначені у позовній заяві. Також просить врахувати, що дитина має тісний психоемоційний зв`язок з мамою, оскільки з нею проживає, тільки мати займається його лікуванням та обстеженням, водить на реабілітаційні зайняття, що виключає зустрічі батька з сином без присутності матері. Щодо спільного відпочинку батька разом з сином не менше чотирнадцяти днів, в тому числі за межами міста, без присутності матері, заперечила з тих же, зазначених раніше, обставин, та вказала, що батько дитини постійно у відрядженнях, а виїзд дитини за межі міста без її присутності, може мати наслідки погіршення психоемоційного здоров`я дитини. Водночас вказує, що відповідачка подала органу опіки та піклування заяву, що вважає за можливе встановити зустрічі батька з сином у п`ятницю та неділю з 16.00 годин до 20.00 годин виключно в присутності матері. Ухвалою суду від 08.09.2021р. підготовче провадження було закрито, справа призначена до судового розгляду за участю сторін, а також задоволено клопотання про виклик в судове засідання в якості спеціаліста-психолога завідувача кафедри\~психології Запорізького\~національного університету [PERSON] та свідків [PERSON] , [PERSON] 04.10.2021р. від Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району надійшов витребуваний висновок по суті спору №17.02/01-27/1167 від 04.10.2021р., а 11.10.2021р. акт обстеження умов проживання позивача [PERSON] . Крім того, в судовому засіданні 24.11.2021р., за погодженням з учасниками справи, судом було задоволено клопотання представника відповідача - адвоката Петрової М.О. про долучення до матеріалів справи додаткових доказів щодо розкладу уроків та зайнять [PERSON] , а також з метою повного та всебічного розгляду справи по суті було задоволено клопотання представника відповідача - адвоката Петрової М.О. про допит свідка [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. В судовому розгляді участь приймала його представник адвокат Серболова Н.М., яка позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити повністю. Додатково пояснила, що позивач бажає приймати участь у вихованні малолітнього сина та у вирішенні питань щодо його лікування, враховуючи його діагноз. Проте відповідачка всіляко перешкоджає цьому, зокрема, вимагає додаткові грошові кошти за зустрічі з сином, перешкоджає батьку дитини вільно спілкуватись та зустрічатись з сином. При цьому позивач добросовісно сплачує на утримання сина та відповідачки аліменти, заборгованості не має. Також він приймає участь у додаткових витратах на дитину. Наполягає, що зустрічі батька з дитиною повинні відбуватись без присутності матері, оскільки між сторонами дуже напружені та конфліктні відносини, що може негативно вплинути на дитину, яка має діагноз аутизм. При цьому дитина прихильна до батька, вони перебувають в дуже добрих відносинах. Рішенням суду батьку позивача діду дитини встановлений графік зустрічей з дитиною без присутності матері, в зв`язку з чим дитина відвідує помешкання дідуся, де мешкає і позивач. Також дитина залишалась за місцем мешкання батька з ночівлею, жодних негативних наслідків від цього не було, навпаки дитина часто не бажає повертатись від батька до матері. Позивач працює, позитивно характеризується за місцем мешкання та роботи, наразі має іншу сім`ю, де у нього народилась ще одна дитина, проте він дуже любить свого старшого сина та бажає приймати участь у його вихованні. Позовні вимоги [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських праві відносно сина [PERSON] , залишені судом без задоволення, проте наразі рішення не набрало законної сили. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та пояснила, що вона погоджується з тим, що батько дитини має право на спілкування з сином та прийняття участі у його вихованні. Проте, враховуючи діагноз сина - дитячий аутизм (стійка соціальна дезадаптація), а також те, що він є інвалідом дитинства, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра, регулярно відвідує відділення комплексної реабілітації дітей з інвалідністю Хортицького району, наразі навчається в 1-му інклюзивному класі Запорізької ЗОШ №92, відвідує корекційно-розвиткові зайняття, а також враховуючи графік спілкування дитини з дідусем, який встановлений рішенням суду, спілкування дитини з батьком у визначені ним години та дні, є неможливим. Вона не заперечує, щоб батько спілкувався з сином, проте лише у її присутності та без можливості забирати сина на ніч. Також зазначила, що позивач участі у додаткових витратах на дитину не приймає, раніше мав заборгованість по аліментам, наразі не надає дозволу на огляд дитини лікарем-психіатром, у зв`язку з чим вона була вимушена звертатись до органу опіки та піклування. Відносини між нею та позивачем дійсно напружені, вона пропонувала позивачу дні, коли він може бачитись з сином, але він наполягає, щоб син залишався у нього з ночівлею, проти чого вона категорично заперечує. Наразі є встановлений судом графік спілкування діда [PERSON] з онуком, який нею виконується. Проте, між ними виникали скандали під час того, як вона забирала чи віддавала сина батькам позивача, які дитина спостерігала. Це негативно впливає на дитину. Після оголошення перерви в судовому засіданні, відповідачка [PERSON] в судове засідання не прибула, подальший розгляд справи було проведено у її відсутність. Представник відповідачки адвокат Петрова М.О. в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог в тому обсязі, як вони викладені у позовній заяві, з підстав, викладених у відзиві на позов. Зазначила, що відповідачка [PERSON] , з урахуванням стану здоров`я дитини, його режиму навчання та реабілітаційних занять, не заперечує, щоб позивач [PERSON] зустрічався з сином щочетверга з 16.00 годин до 20.00 годин без присутності матері, а також не заперечує проти спільного відпочинку батька з сином влітку протягом семи днів за попереднім погодженням з матерію. В інший частині позовних вимог просила відмовити. Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району в судовому засіданні просила суд вирішити справу виключно в інтересах дитини з урахування висновку органу опіки та піклування та встановлених у справі обставин. Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району в судове засідання не прибув, суду було надано заяву про розгляд справи у відсутність представника вказаної третьої особи з урахуванням наданого висновку у справі. Суд вислухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини: Сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.04.2014р., який розірвано рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 10.12.2018р. (т.1 арк.12,14) Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (т.1 арк.13), який після припинення шлюбних відносин сторін, залишився проживати разом з матір`ю відповідачкою [PERSON] (т.1 арк.16). Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 27.11.2018р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.05.2018р. і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , а також аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 02.05.2018р. і протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю, та опікування нею (т.1 арк. 18-21). [PERSON] на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 арк.30), з березня 2020 року працює менеджером ВЕД на Приватному підприємстві «Мартон» (т.1 арк.32-33), за місцем роботи характеризується позитивно (т.1 арк.34), за місцем мешкання за адресою: [ADDRESS] сусідами характеризується позитивно (т.1 арк.31). Згідно з розрахунками державного виконавця Хортицького ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 08.01.2021р. №482, №483 та копіями наданих позивачем квитанцій, станом на 30.11.2020р. [PERSON] заборгованості зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина та на її утримання, не має (т.1 арк.35-48). 14.09.2021р. спеціалістами відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей ЗМР було проведено обстеження умов проживання [PERSON] та встановлено, що він проживає за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] (бабуся дитини), [PERSON] (дідусь дитини). Умови проживання добрі, в помешканні зроблено ремонт, всі комунікації підключено, в наявності необхідні меблі та побутова техніка. Для дитини виділена кімната площею 16 кв.м. з виходом на балкон, де розташовано кутовий диван, два крісла, шафа для одягу, дві шафи для посуду, парта, тумба для речей, журнальний стіл, телевізор, в наявності книги, іграшки, велосипед, дитячий одяг (т.1 арк.201). Згідно з висновком спеціаліста-психолога, кандидата психологічних наук [PERSON] , наданого позивачем: 1) [PERSON] проявляє інтерес до стану здоров`я, процесу розвитку і виховання своєї дитини, готовий брати участь у процесі уточнення діагнозу (діагностика, консультації спеціалістів) і подальших заходах щодо корекції та реабілітації [PERSON] . За результатами дослідження був виявлений високий рівень батьківства, що є показником того, що [PERSON] має готовність до передачі соціального досвіду, котрий необхідний сину в процесі адаптації в соціумі. Таким чином розрив процесу спілкування (зменшення часу спілкування, спілкування лише в присутності матері [PERSON] ) [PERSON] з сином може негативно відбитися на психологічному благополуччі дитини. 2) Надання батькові більше часу для спілкування з дитиною позитивно позначиться на розвитку дитини. Крім того, така ситуація є більш сприятливою, оскільки є профілактичною щодо розвитку почуття тривоги у сина через відсутність постійного перебування батька на одній території з дитиною і буде попереджати розвиток травми, коли дитина почуває себе кинутою, і яка зазвичай формується через брак спілкування з близькою для дитини людиною. 3) Перебування малолітньої дитини за межами звичайного для неї оточення можливе лише тоді, коли разом знаходиться близька, рідна людина, якими є, у першу чергу, мати та батько. Разом з тим, варто врахувати факт сформованої безпечної та надійної прив`язаності дитини до батька та орієнтуватися на психоемоційний стан дитини. У випадку, коли дитина проявляє ознаки надмірної тривоги або страху, її варто повернути у звичайне для неї середовище. Також необхідно зберігати принцип поступовості, збільшуючи кількість часу, який дитина разом з батьком проводить поза межами звичайного для неї оточення. Присутність матері при цьому не є обов`язковою. 4) Зустрічі батька з дитиною мають бути регулярними, ритмічними (в один і той же час, більше ніж три рази на тиждень) та константними. Вони можуть відбуватися без присутності матері, оскільки дитина перебуває у тому віці, коли відбуваються процеси сепарації (психологічного відокремлення) від матері і її постійна присутність не є вирішальною для повноцінного розвитку особистості дитини. При цьому необхідно дотримуватись принципу поступовості. 5) Для формування у хлопчика чоловічої ідентичності необхідна постійна взаємодія з батьком, у процесі якої він приймає необхідні соціальні норми поведінки відповідно до його статі. Спілкування з батьком дозволяє формувати хлопчика як представника чоловічої субкультури, дає йому знання про розподіл ролей, якщо виховної дії батьку будуть відсутні, це може призвести до соціально небажаних деформацій поведінки дитини, а враховуючи складності психічного і фізичного розвитку ( [PERSON] має інвалідність, обумовлену діагнозом «дитячий аутизм») [PERSON] це в цілому може призвести до порушення його психологічного благополуччя (т. 1 арк.22-29). Також судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є інвалідом з дитинства з діагнозом «Дитячий аутизм. Стійка соціальна дезадаптація», з 04.01.2018р. по 28.02.2018р. перебував на стаціонарному лікуванні в КУ «Обласний дошкільний психоневрологічний центр санаторного типу» ЗОР, спостерігається фахівцями КНП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги №5» з народження, перебуває на диспансерному обліку у психіатра, відвідує відділення комплексної реабілітації дітей з інвалідністю Хортицького району Запорізького міського територіального центру соціальних послуг. Наразі дитина [PERSON] навчається у 1-Б класі Запорізької ЗОШ №92 (інклюзивне навчання). В матеріалах справи міститься розклад уроків та зайнять дитини (т.1 арк.49-50, 63-66, 166-170, 172-176, т.2 арк. 4-7). 08.06.2021р. спеціалістами відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей ЗМР було проведено обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , та встановлено, що він проживає за адресою: [ADDRESS] разом із матір`ю [PERSON] . Для виховання та розвитку дитини створені всі умови, зі слів дитини у нього з матір`ю добрі стосунки, він себе поводить слухняно, грає іграшками, займається футболом (т.1 арк.141). 09.02.2021р. за дорученням органу опіки та піклування для з`ясування думки дитини практичним психологом відділу соціальної роботи по Хортицькому району Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді ЗМР був здійснений вихід за адресою: [ADDRESS] та проведена бесіда з малолітнім [PERSON] щодо з`ясування його прихильності до батьків. Консультація проводилась без присутності матері, яка дала дозвіл у письмовому вигляді. В ході бесіди з [PERSON] стало відомо, що для нього важливо підтримувати відносини з батьком та усіма бабусями та дідусями. Зі слів дитини, тата він вважає частиною своєї родини та добре до нього відноситься. На запитання чи сумує він за батьком коли довго його не бачить хлопчик відповіді не надав, його емоційний стан не змінився. Також окремо було проведено бесіду з матір`ю [PERSON] , яка розповіла, що її колишній чоловік [PERSON] має нові відносини з жінкою, нещодавно у них народилася дитина. З її слів, [PERSON] під час зустрічей з [PERSON] не приділяє йому належної уваги, відвозить його до баби та діда, а сам їде у справах. Вона ніколи сина не налаштовувала проти батька і не заперечує проти їх спілкування, так як знає, що [PERSON] це потрібно (т.1 арк.178-179). Також судом встановлено, що рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 23.12.2019р., яке було залишено без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 12.01.2021р., були задоволені позовні вимоги [PERSON] та встановлено графік для його зустрічей та участі у спілкуванні та вихованні онука [PERSON] , [INFO] , а саме щовівторка з 16.00 годин до 20.00 години та щонеділі з 09.00 годин до 13.00 години за місцем проживання позивача, без присутності матері, з правом відвідування спортивних, розвиваючих, навчальних, виховних розважальних, культурних закладів, а також щорічно спільний відпочинок у смт Кирилівка Запорізької області діда з онуком в присутності матері в найближчі два роки, з 10 по 20 серпня, а після досягнення дитиною шестирічного віку відпочинок у цей же період з дідом без присутності матері з обов`язком повідомленням матері дитини про місце відпочинку (т.1 арк.76-86). 03.01.2021р., 16.03.2021р., 06.04.2021р. [PERSON] звертався з заявами до державного виконавця Дніпровського ВДВС у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про вжиття заходів для належного виконання [PERSON] вказаного рішення суду (т.1 арк.89-91) . У зв`язку з невиконанням рішення суду, постановою державного виконавця Дніпровського ВДВС у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 29.03.2021р., на [PERSON] накладено штраф в сумі 3400,00грн. (т.1 арк.87-88). Крім того, позивачем [PERSON] до позовної заяви додані фотознімки та три диски з відео- та аудіо записами, які були відтворені в ході судового розгляду, які містять, зокрема, зображення та записи спілкування позивача [PERSON] з дитиною, спільний відпочинок батька разом з сином (т.1 арк.92-101). Між сторонами виник спір з приводу зустрічей позивача із дитиною, його участі в його вихованні, про що свідчать звернення [PERSON] до правоохоронних та інших органів, а також пояснення учасників процесу в судовому засіданні (т.1 арк.57,73-75). 04.10.2021р. орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району затвердив висновок щодо розв`язання спору між сторонами у справі, визначивши наступний порядок участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином, враховуючи бажання дитини, її режим дня та стан здоров`я: кожного понеділка та четверга з 15.00 годин до 20.00 години, без присутності матері, з правом відвідування дитиною культурних, розважальних закладів, парків, дитячих майданчиків; щосуботи з 10.00 години до 20.00 години без присутності матері з правом відвідування дитиною культурних, розважальних закладів, парків, дитячих майданчиків; спільний відпочинок батька з сином на період зимових та літніх канікул порівну з матір`ю без її присутності за попередньою домовленістю. Зустрічі відбуваються за місцем проживання батька: [ADDRESS] , з можливістю вільного пересування по місту та за його межами без присутності матері, за умови, що батько повертає дитину за місцем проживання матері (т.1 арк.197-198). В судовому засіданні в якості спеціаліста-психолога була допитана [PERSON] , яка має науковий ступень кандидата психологічних наук, працює завідувачем кафедри\~психології Запорізького\~національного університету та яка пояснила, що підтримує висновок від 12.12.2018р., який вона склала як спеціаліст-психолог з питання доцільності та необхідності спілкування дитини [PERSON] з батьком [PERSON] та зазначила, що спілкування батька [PERSON] з сином, який має діагноз «дитячий аутизм», не може жодним чином зашкодити дитині. Навпаки, враховуючи ставлення батька до дитини, який любить сина, проявляє готовність допомогти сину в процесі розвитку та бажає брати участь у його вихованні, це позитивно відобразиться на емоційно-вольовій сфері життя дитини. Позитивні емоції, почуття та поведінка батька буде взірцем для наслідування такої поведінки хлопцем, в тому числі, особистих чоловічих рис, позитивно позначиться на розвитку дитини. Враховуючи стать, вік та діагноз дитини, взаємовідносини батька з сином, а також відносини батька за матір`ю дитини, доцільно проводити зустрічі батька з дитиною без присутності матері, в тому числі, з можливістю ночівлі у батька. Наслідком відсутності спілкування дитини з батьком, може бути порушення процесу становлення та розвитку дитини, погіршення її соціалізації. В судовому засіданні судом були допитані свідки, які дали наступні пояснення. Свідок [PERSON] пояснив, що він є дідом [PERSON] та батьком позивача [PERSON] . На даний час між сторонами, а також між ним та відповідачкою, виникли напружені, навіть, конфліктні відносини, оскільки [PERSON] перешкоджала йому, а також перешкоджає його сину приймати участь у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. За зустрічі з дитиною його син вимушений був платити відповідачці гроші. Сам він вимушений був звернутись до суду з позовом до відповідачки про встановлення графіку його зустрічей з онуком. Проте, відповідачка часто ігнорувала вимоги прийнятого судом рішення, у зв`язку з чим він скаржився до відділу ДВС та вимагав вжити заходів для належного виконання судового рішення. Наразі рішення суду відповідачкою виконується належним чином. [PERSON] завжди з задоволенням йде до свого батька та до нього. Також зазначив, що він з дружиною та сином люблять [PERSON] , дуже добре до нього відносяться, дитина відвідує їх помешкання, також він неодноразово залишався у них з ночівлею, був цим задоволений. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є бабусею [PERSON] та матір`ю позивача [PERSON] . З відповідачкою [PERSON] у неї, а також у її чоловіка та сина, складні відносини. Відповідачка перешкоджає їм приймати участь у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Її чоловік вимушений був звернутись до суду з позовом про встановлення днів зустрічей з онуком. Незважаючи на встановлений судом графік, відповідачка продовжувала чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною, у зв`язку з чим чоловік звертався до відділу ДВС з метою належного виконання рішення суду. Між нею з чоловіком, з однієї сторони, та відповідачкою, з другою, в присутності дитини іноді виникали скандали та сварки під час того, як вони забирали дитину чи віддавали. Відповідачка не дає позивачу можливості спілкуватись з сином, вимагала гроші за те, щоб [PERSON] зустрічався з сином, приблизно 300 грн. за добу. При цьому [PERSON] , як батько, дуже добре відноситься до дитини, любить його, бажає спілкуватись з ним, виховувати. Він не має шкідливих звичок, за характером добрий, ввічливий, безконфліктний, поважає старших, працює. Його робота пов`язана з відрядженнями, проте це не вплине на його наміри брати участь у вихованні дитини. Коли він зустрічається з сином, він водить його на секцію айкідо, приводить до них. Дитина радіє зустрічі з ними та своїм батьком, проситься до них, залишається з ними без матері. У них для [PERSON] є окрема кімната, де є все необхідне для розвитку та відпочинку онука. Сам по собі хлопчик спокійний, комунікабельний, у них вдома він грається, малює. Позивач до осені 2021 року проживав разом з ними, наразі у нього інша родина, народилась ще одна дитина, але він часто у них буває, його речі теж знаходяться у них. Син познайомив [PERSON] з молодшим братом. Відповідачка морально тероризує дитину, налаштовує проти батька. [PERSON] розповідав про те, що його мати пояснила йому, що батько пішов до іншої родини та не хоче з ним мешкати. Проте і вони, і син люблять [PERSON] , бажають з ним постійно та частіше спілкуватися, зустрічатись, виховувати його. Свідок [PERSON] , яка є матір`ю відповідачки [PERSON] та бабусею [PERSON] , пояснила, що вона постійно спілкується з донькою та онуком, їй відомі всі обставини їх життя. Батько онука, коли хоче бачити дитину, дзвонить відповідачці та вона дає йому хлопчика, якщо він в цей час не в реабілітаційному центрі чи на зайняттях. Вона, як бабуся, категорично заперечує, щоб [PERSON] залишався у батька на ніч, оскільки дитина, зважаючи на наявність у нього захворювання на аутизм, ще не завжди може попроситись до туалету, може бути голодним та не попросити дати йому поїсти. Після зустрічей з батьком, онук повертається додому голодний та знервований. Додатково позивач відповідачці не допомагає, хоча вона потребує такої допомоги, оскільки дитина відвідує гуртки, зайняття у приватного логопеда, на що витрачаються гроші. Вважає, що достатньо бачитись батьку з сином 4 години на тиждень. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами 1, 3 ст.9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі\~ЄСПЛ), практика якого відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~і ч.4\~ст.10 ЦПК України\~застосовується судами України як джерело права. Так, у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, ЄСПЛ зазначав, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Відповідно до ч. 1, 2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (ч.2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з ч.8 ст.7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.150,\~155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частиною 1\~ст.151 СК України\~визначено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, а\~ст.153 цього Кодексу\~встановлює право матері, батька та дитина на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Отже, обов`язки щодо забезпечення розвитку дитини покладаються на обох батьків, кожен із батьків зобов`язаний брати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, такі зустрічі не повинні носити формальний характер, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Відповідно до ст.157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та часткову обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . При цьому, суд виходить з того, що [PERSON] , як батько дитини, має законне гарантоване право на безперешкодне особисте спілкування зі своїм сином [PERSON] , [INFO] , та зобов`язаний брати участь у його вихованні. Однак, як встановлено судом, після розірвання шлюбу між сторонами у справі виникли певні конфліктні відносини з приводу участі батька у спілкуванні з дитиною та його участі у її вихованні. На час розгляду справи сторони проживають окремо, позивач перебуває у нових шлюбних відносинах. Про наявність спору з приводу зустрічей позивача із сином, його участі в його вихованні, свідчать звернення [PERSON] до правоохоронних органів, органу опіки та піклування, а також пояснення учасників процесу в судовому засіданні. Відповідачка [PERSON] своїми діями та/або бездіяльністю перешкоджає позивачу в повній мірі реалізувати свої батьківські права, що в судовому засіданні підтверджено також поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] . У зв`язку з цим позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у вихованні сина та спілкуванні з ним та визначення способу його участі у вихованні дитини. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог в тому обсязі, як викладено у позовній заяві, відповідачка [PERSON] та її представник посилаються на стан здоров`я дитини, який є інвалідом дитинства з діагнозом «дитячий аутизм» (стійка соціальна дезадаптація), а також на те, що він регулярно відвідує відділення комплексної реабілітації дітей з інвалідністю, навчається в 1-му інклюзивному класі Запорізької ЗОШ №92, відвідує корекційно-розвиткові зайняття, крім того судовим рішенням встановлений графік спілкування дитини з дідусем. Вважають достатнім, щоб батько зустрічався та спілкувався з сином лише один раз на тиждень протягом чотирьох годин у четвер з 16.00 год. до 20.00 год., а також 7 днів влітку. Також вона посилається на те, що позивач [PERSON] участі у додаткових витратах на дитину не приймає, навпаки перешкоджає повному медичному обстеженню дитини. Разом з тим, доводи відповідачки про неналежне матеріальне утримання дитини спростовуються інформацією державного виконавця, в провадженні якого знаходяться виконавчі листи про стягнення аліментів на утримання дитини та відповідачки, згідно з якою [PERSON] заборгованості зі сплати аліментів не має. Достовірних доказів, що позивач відмовляється\~брати участь\~у додаткових\~витратах на\~дитину,\~що викликані\~особливими обставинами\~(хворобою\~дитини тощо),\~відповідачка суду\~не надала\~та під\~час судового\~розгляду таких\~обставин не\~встановлено.\~Дані про\~те,\~що відповідачка зверталась до позивача та/або до суду з вимогою про визначення розміру його участі у додаткових витратах на сина, в матеріалах справи відсутні. Крім того, відповідачкою [PERSON] не надано суду переконливих, належних та допустимих доказів того, що спілкування позивача з дитиною негативно вплинуло чи може вплинути на психіку дитини, на стан його здоров`я, чи іншим чином негативно позначиться на дитині. Як встановлено судом, під час з`ясування думки малолітнього [PERSON] щодо зустрічей з батьком, за дорученням органу опіки та піклування практичним психологом відділу соціальної роботи по Хортицькому району Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з дитиною було проведено бесіду, в ході якої психолог із застосуванням певної методики проведення консультації фактично виявив бажання дитини спілкуватися з батьком, якого вважає частиною своєї родини та добре до нього відноситься. Жодних доказів тому, що така думка дитини була виявлена під тиском психолога та не відповідає дійсності, суду не надано. Як встановлено судом, бесіда проходила без присутності матері дитини\~відповідачки [PERSON] , яка надала на це дозвіл в письмовому вигляді. В судовому засіданні вона не виказувала будь-яких заперечень щодо неправомірності дій психолога. Крім того,\~згідно з\~наданим висновком\~спеціаліста-психолога\~від 12.12.2018р., з урахуванням ставлення батька [PERSON] до дитини та з урахуванням захворювання дитини, зроблено, зокрема, висновок, що розрив процесу спілкування (зменшення часу спілкування, спілкування лише в присутності матері) батька з сином може негативно відбитися на психологічному благополуччі дитини, а надання батькові більше часу для спілкування з дитиною позитивно позначиться на розвитку дитини, є більш сприятливим і буде попереджати розвиток травми, коли дитина почуває себе кинутою, і яка зазвичай формується через брак спілкування з близькою для дитини людиною. Зустрічі батька з дитиною мають бути регулярними, ритмічними (в один і той же час, більше ніж три рази на тиждень) та константними. Вони можуть відбуватися без присутності матері, оскільки дитина перебуває у тому віці, коли відбуваються процеси сепарації (психологічного відокремлення) від матері і її постійна присутність не є вирішальною для повноцінного розвитку особистості дитини. При цьому, відповідно до наданих характеристик позивача за місцем роботи та мешкання, він зарекомендував себе як відповідальна, старанна, врівноважена, спокійна, акуратна людина, який не зловживає алкогольними напоями. Отже, судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про погіршення психологічного чи фізичного стану дитини через наявність між батьками спору щодо участі в її вихованні та те, що спілкування батька з нею буде негативно впливати на її стан та розвиток. Навпаки, суд вважає, що таке спілкування буде лише сприяти повноцінному вихованню дитини, її повному і гармонійному розвитку як особистості, задоволенню життєво важливих потреб дитини. Дитина має рости в атмосфері любові і розуміння, під опікою і відповідальністю обох батьків, незважаючи на те, що хтось з них проживає окремо від дитини. Між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Суд вважає, що безпосередня участь позивача у вихованні сина, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить реалізацію батьківських прав та виконання батьківських обов`язків позивача, а, в першу чергу, буде повністю відповідати інтересам дитини. При цьому, відповідачка як мати, з якою дитина проживає постійно, повинна не перешкоджати спілкуванню позивача з сином, а прийняти усіх заходів для того, щоб сприяти налагодженню їх особистого спілкування, підтримувати у дитини нормальний психологічний стан і не допускати формування у дитини негативного ставлення до батька через неприязні особисті стосунки між ними як чоловіком та жінкою, через недосягнення ними згоди щодо виховання чи утримання дитини тощо. Суд вирішив, що найкращім інтересам малолітнього [PERSON] буде визначення такого порядку спілкування із батьком, за якого буде дотримана рівновага, яка дозволить дитині підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, а також з усіма дідусями та бабусями. Надавши аналіз висновку органу опіки та піклування щодо розв`язання спору від 04.10.2021р., суд знаходить його достатньо ґрунтовним. Разом з тим, в судовому засіданні суд встановив обставини, які дають підстави у певній мірі відійти від висновку з урахуванням інтересів дитини [PERSON] . Таким чином, враховуючи вік дитини, її стан здоров`я, рівень розвитку та графік навчання, її відвідування зайнять з комплексної реабілітації дітей з інвалідністю та корекційно-розвиткові зайняття, графік спілкування дитини з дідусем, більшу прихильність її до матері, але бажання спілкуватися з батьком, беручи до уваги думку сторін та органу опіки та піклування, з метою забезпечення нормального розвитку та навчання дитини, рівності прав обох батьків на участь у вихованні дитини та особисте спілкування з нею, суд вважає необхідним зобов`язати відповідачку не чинити перешкод позивачу у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] та визначити спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною шляхом встановлення зустрічей батька з сином за попередньою домовленістю між сторонами у справі: кожного понеділка, четверга з 16.00 години до 20.00 години, кожної першої та третьої суботи місяця з 13.00 години до 09.00 години неділі, без присутності матері, з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька за бажанням дитини та з правом відвідування дитячих центрів, навчальних, спортивних, розважальних та розвиваючих закладів, гуртків, секцій з урахуванням стану здоров`я та бажання дитини, режиму дня дитини (батько забирає та повертає дитину матері за адресою місця проживання дитини), а також щорічно два тижні у січні місяці та два тижні у липні місяці для спільного відпочинку з дитиною, без присутності матері, у тому числі за межами населеного пункту фактичного проживання дитини, за умови завчасного письмового повідомлення матері дитини про наміри такого відпочину та про подальше місце перебування дитини, з урахуванням стану здоров`я та бажання дитини, режиму навчання та лікування дитини. Суд зазначає, що порядок спілкування позивача з сином має в першу чергу враховувати інтереси самої дитини, а зустрічі дитини з батьком повинні відбуватись лише за бажанням дитини, з урахуванням режиму дня дитини та за попередньою домовленістю між сторонами. Суд вважає неприйнятним графік зустрічей, запропонований у позовній заяві [PERSON] , за якого він буде проводити із сином кожного понеділка та четверга з 15.00 години та кожну суботу з 10.00 години до 09.00 години неділі. В даному випадку суд враховує графік навчання дитини, відвідування ним інших зайнять та те, що в такому разі матері дитини для спілкування із сином залишаться лише декілька годин увечері по робочим дням та півдня у неділю. Крім того, такий графік зробить неможливим для відповідача провести з дитиною вихідні дні, наприклад виїхати з міста для відпочинку, відвідати родичів та інше. Щодо заперечень відповідачки та її представника проти залишення дитини з батьком на ніч, суд виходить з того, що вони не наводять переконливих доводів в обґрунтування таких заперечень та які б давали підстави вважати, що це негативно відобразиться на психоемоційному стані дитини. При цьому суд враховує, що дитина неодноразово залишалась без матері на ніч в помешканні, де наразі мешкають батьки позивача, та де мешкав сам позивач. В зв`язку з чим суд вважає не спроможними доводи сторони відповідача в цій частині. Водночас, суд враховує, що позивач та його батьки обізнані про стан здоров`я дитини, її потреби в постійному догляді та необхідності дотримання стабільного психоемоційного стану. Крім того, відповідачка не заперечує проти спільного відпочинку батька з сином влітку протягом певного періоду часу. Тобто не заперечує проти залишення сина з батьком на декілька днів, що свідчить і про можливість залишення дитини на ніч два рази на місяць. На підставі вищевикладеного, позов [PERSON] слід задовольнити частково.

Outcome: partial