Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

У липні 2019 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем у них народився син [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Корольовського районного суду від 11.03.2019 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 13.02.2019 року. Дитина проживає з відповідачем. Він приймає участь у вихованні дитини та сплачує аліменти. Оскільки проживає у квартирі, сплачує кошти за комунальні послуги, після чого залишається недостатньо коштів на придбання ліків, які йому необхідні як інваліду третьої групи. Тому в нього відсутня можливість повноцінно працювати та сплачувати аліменти на утримання сина в повному обсязі. Просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] на 1/6 частину заробітку, починаючи з моменту подання даної позовної заяви до суду до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, разом із позовною заявою позивач подав до суду клопотання про звільнення його від сплати судового збору, мотивуючи його тяжким матеріальним становищем, та як єдиним джерелом його доходу є пенсія по інвалідності в сумі 1497,00 грн, з якої він сплачує аліменти в сумі 1013,00 грн., комунальні послуги та допомагає матері. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, та пояснив, що на теперішній час розмір отримуваних ним аліментів трохи збільшився та становить 2000,00 грн., з чого вираховуються аліменти на дитину, але коштів на забезпечення всім необхідним йому не вистачає. З часу стягнення аліментів судом його стан здоров`я не змінився. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, пояснивши, що дитина має захворювання, у зв`язку з якими не відвідує школу і потребує лікування, на що постійно необхідні кошти. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.\- Статтею 180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Судом встановлено, що з 16.04.2010 року сторони перебували у шлюбі, який рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 18.01.2019 року розірвано. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Корольовського районного суду міста Житомира від 11.03.2019 року у справі № 296/1330/19 із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.02.2019 року. Із пояснень сторін встановлено, що дитина проживає з відповідачем. Добровільної угоди щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто. Згідно п. 23 Пленум Верховного Суду України у постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначив, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Як вбачається з матеріалів справи, з 01.03.2019 року позивач має третю группу інвалідності у зв`язку із загальним захворюванням та отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ № 544283 та пенсійним повідченням № [NUMBER] . Розмір пенсії позивача за період січень - червень 2019 року становив 1497,00 грн. згідно довідки ГУ ПФУ в Житомирській області від 12.06.2019 року. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум, для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року складає 2027 грн., з 1 липня - 2118 грн., з 1 грудня - 2218 грн. Отже, кожен із батьків має забезпечувати малолітнього [PERSON] рівною мірою матеріальною допомогою в розмірі, не меншому, ніж 1059,00 грн., оскільки на теперішній час Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» розмір прожикового мінімуму для дитини його віку становить 2118 грн. Оцінивши досліджені судом докази, суд не встановив наявності визначених ч. 1 ст. 192 СК України обставин, які можуть бути підставою для зміни стягнутого судом розміру аліментів, оскільки позивачем не доведено належними, допустими та достатніми доказами, що після ухвалення судом рішення про стягнення з нього аліментів у нього погіршилося матеріальне становище. Також з його пояснень та наданих суду письмових доказів слідує, що до червня 2019 року він отримував пенсію по інвалідності в сумі 1497,00 грн., яку останнім часом збільшено до 2000,00 грн. Посилання позивача на зобов`язання зі сплати комунальних послуг не можна розцінювати як погіршення його матеріального становища. Тому суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову. Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Підставою для звільнення сторони у справі від сплати судового збору є відсутність у неї доходу або його наявність у розмірі, що не перевищує мінімальні соціальні стандарти, встановлені законодавством для відповідної категорії громадян, а також за інших обставин, які не дають можливості здійснити оплату судових витрат. Враховуючи, що позивач отримує пенсію по інвалідності, розмір якої не перевищує мінімальні соціальні стандарти, суд вважає за необхідне звільнити його від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви.

Outcome: dismissed