Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

У липні 2020 року Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування коштів по виплаченій тимчасовій державній допомозі дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. У обгрунтування позовних вимог вказав, що [PERSON] на утримання сина [PERSON] , 1994 року народження, було призначено тимчасову державну соціальну допомогу за період з 01.05.2011 року по 31.07.2012 року на загальну суму 4479 грн.30 коп.. Відповідач свою заборгованість визнав в повному обсязі, та з 2013 року по 2018 рік на рахунок позивача було повернуто 2279 грн.30 коп.. Остання оплата відбулась 22.02.2018 року. 03.07.2019 р., 31.03.2020 р. Управлінням були направлені претензії про повернення коштів, відповідач листи отримував, але до цього часу кошти не повернуті. 12. Тому просив суд стягнути з [PERSON] фактично сплачену тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів в розмірі 2200 грн.. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 04.09.2020 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, але подав клопотання в якому просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 17 серпня 1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану Київського райвиконкому м. Полтави, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Постановою Київського районного суду м. Полтави від 21.09.1994 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , 1994 року народження,у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 25% мінімальної заробітної плати, починаючи з 20.09.1994 року і до досягнення сином повноліття./а.с.13/ У зв`язку з тим, що відповідач від сплати аліментів, а відповідно і від утримання сина ухилявся, в період з 01.05.2011 року по 31.07.2012 року [PERSON] Управлінням соціального захисту населення виконкому Київської районної у м. Полтаві ради виплачувалась тимчасова державна соціальна допомога на утримання дітей, призначена їй відповідно до «Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце їх проживання невідоме», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189 . Виплата допомоги припинена 01.08.2012 року у зв`язку з закінченням терміну виплати (а.с.25). За період з 01.05.2011 року по 31.07.2018 року [PERSON] було виплачено таку допомогу в загальному розмірі 4479 грн. 30 коп../а.с.25/ Позивач Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради звернулось до відповідача [PERSON] із листом, у якому просив з`явитись до Управління для добровільного повернення сплаченої тимчасової допомоги./а.с.26/. Відповідачем в добровільному порядку було сплачено 2279 грн.30 коп., а залишок в розмірі 2200 грн. ним не було повернуто позивачу. Відповідно до ч.10 ст.181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Розмір невідшкодованої відповідачем тимчасової державної допомоги становить 2200 грн.. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму наданої дитині тимчасової державної допомоги у розмірі 2200 грн.. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача також підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2102 грн..

Outcome: approved