Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

У липні 2020 року позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 5 000,00 грн. та судового збору в розмірі 2 102,00 грн. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № 01/03 від 01 березня 2014 року відповідачу надавались платні послуги по використанню машино-місця в багатоповерховому гаражі, який розташований за адресою: [ADDRESS] . 02 березня 2019 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання послуг № 01/03 від 01.03.2014 р. у відповідності до якої були внесені зміни до основного договору. Позивач свої зобов`язання виконував в повному обсязі, проте відповідач порушив умови договору з питання оплати вартості наданих послуг. Так, станом на 30 червня 2020 року заборгованість складає 5 000,00 грн. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 29.07.2020 року справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутність та просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явились, про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином; заяв, відзиву суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу без його участі по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вивчивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № 01/03 від 01 березня 2014 року [PERSON] надавались платні послуги по використанню машино-місця в багатоповерховому гаражі, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-6). Позивачем надавались послуги щодо забезпечення охорони, належного контрольно-пропускного режиму, функціонуванню інженерних комунікацій, обладнання, систем вентиляції та пожежогасіння. 02 березня 2019 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання послуг № 01/03 від 01.03.2014 р. у відповідності до якої були внесені зміни до основного договору (а.с. 7). Позивач свої зобов`язання виконував в повному обсязі, проте відповідач порушив умови договору з питання оплати вартості наданих послуг. Так, станом на 30 червня 2020 року заборгованість складає 5 000,00 грн. Позивач 30 червня 2020 року вих. № 22 направив відповідачу претензію з питання досудового вирішення сплати заборгованості, проте дана вимога залишена без виконання (а.с. 10). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором № 01/03 від 01.03.2014 в розмірі 5 000,00 грн., є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат, які позивач поніс за подання відповідної позовної заяви складається з судового збору (2 102,00.), що підтверджується квитанцією про сплату судового збору (а.с. 1).

Outcome: approved