Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (далі - відповідач) про повернення грошових коштів. Позовні вимоги, розмір яких було збільшено під час розгляду справи, обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем 09.07.2014 року був укладений договір - заява №300937/42382/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в національній валюті у сумі 70000,00 грн. на строк до 14.07.2015 року за ставкою 23,00% річних. Відповідач порушив права позивача і не повертає належні позивачу грошові кошти, у зв'язку з чим, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 340640,00 грн, з яких повернення вкладу з нарахованими процентами за ставкою 23 проценти річних - 119320,00грн., майнова шкода - 119320,00 грн., перерахувати суму коштів поштовим переказом на адресу позивача, судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, надіслав до суду заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення позивача, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем 09.07.2014 року був укладений договір - заява №300937/42382/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в національній валюті у сумі 70000,00 грн. на строк до 14.07.2015 року за ставкою 23,00% річних. Після вимоги про повернення та переведення коштів, відповідачем не повернуто позивачу в повному обсязі внесені кошти та відсотки за вкладом. Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону, з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Пунктом 1 ч. 5 ст. 36 Закону визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Судом було встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 17.09.2015 року № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.09.2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»», згідно з яким з 17.09.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» з 18.09.2015 року по 17.12.2015 року. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклади фізичних осіб у Державному ощадному банку України гарантуються державою, а на вклади фізичних осіб у комерційних банках поширюється дія Закону України «Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб», який, зокрема, визначає порядок відшкодування вкладів вкладникам банків-учасників (тимчасових учасників) Фонду. За захистом своїх порушених прав позивач звернувся до суду 17.04.2015 року, проте, на час вирішення справи в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» діє тимчасова адміністрація, що унеможливлює задоволення його позовних вимог, враховуючи вимоги ст. 36 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Outcome: dismissed