Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

У липні 2019 року до суду надійшла позовна заява адвоката Репала Д.О. в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, в якій вказує, що 01.09.2017 року позивач надав відповідачу в борг грошові кошти в сумі 3000,00 доларів США строком на три місяці зі сплатою за користування грошима 5 % щомісяця до 1 числа кожного місяця, та штрафу 10 доларів США в день за порушення строку сплати боргу. Відповідач гроші не повернув, нараховані відсотки та штрафні санкції також не сплатив. Крім того, 01.11.2017 року позивач надав відповідачу в борг грошові кошти в сумі 2000,00 доларів США, які останній зобов`язувався повернути в строк до 01 лютого 2018 року, за користування грошовими коштами сплачувати 5 % щомісячно, а за порушення строку оплати - штраф 10 доларів США в день. Кошти не повернув, нараховані відсотки та штрафні санкції також не сплатив. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 262356 грн. 91 коп. та судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, доручив представляти свої інтереси адвокату Репалу Д.О. Представник позивача адвокат Репало Д.О. не з`явився до суду, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до змісту розписки від 01.09.2017 року, написаної власноруч [PERSON] , він підтвердив, що взяв у борг від [PERSON] грошові кошти в сумі 3000 доларів США на строк три місяці. Зобов`язався платити відсотки щомісячно 5 % до 1 числа кожного місяця. За порушення строків сплати відсотків - штраф 10 доларів США в день. Крім того, зміст розписки від 01.11.2017 року, написаної власноруч [PERSON] , підтверджує той факт, що він взяв у борг від [PERSON] грошові кошти в сумі 2000 доларів США у користування зі сплатою відсотків 5 % щомісячно до 01.02.2018 року. За порушення строків сплати відсотків штраф 10 доларів США в день. Згідно ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Факт передачі позивачем [PERSON] коштів в сумі 3000 доларів США та 2000 доларів США відповідачу [PERSON] підтверджується власноруч виконаними останнім розписками від 01.09.2017 року та 01.11.2017 року, оригінали яких надані позивачем суду. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що [PERSON] свої зобов`язання за договором позики у встановлений строк не виконав, борг не повернув, відсотки не сплатив. Відповідач до суду не з`явився, відзив на позовну заяву та доказів на спростування тверджень позивача не надав. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним свого зобов`язання. В ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Враховуючи вищенаведене, оцінюючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку про доведеність того факту, що відповідач ухиляється від виконання обов`язку з повернення позики, у зв`язку з чим вважає обґрунтованими позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача на його користь суми боргу за розпискою від 01.09.2017 року у розмірі 3000 доларів США, що за розрахунком позивача станом на 24.07.2019 року еквівалентно 76920 грн., та процентів за користування позикою за період з 01.10.2017 року по 23.07.2019 року включно у розмірі 83579 грн. 38 коп., а також за розпискою від 01.11.2017 року - боргу у розмірі 2000 доларів США, що за розрахунком позивача станом на 24.07.2019 року еквівалентно 51280 грн., та процентів за користування позикою за період з 01.12.2017 року по 23.07.2019 року включно у розмірі 50577 грн. 53 коп., а всього 262356 грн. 91 коп. А тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь [PERSON] судові витрати, понесені останнім при зверненні до суду, в розмірі судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved