Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому зазначає, що її батько [PERSON] побудував житловий будинок та надвірні будівлі у с. Черче по вул. Нова, 1 Камінь-Каширського району. 15 вересня 2008 року останній помер. Після його смерті її мати [PERSON] прийняла спадщину шляхом спільного проживання з спадкодавцем та стала власницею спадкового майна вцілому, однак не оформила своїх спадкових прав. 14 березня 2015 року [PERSON] померла. Інших спадкоємців першої черги за законом у померлої, окрім неї, немає. В шестимісячний строк вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та надвірні будівлі у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, а тому просить суд визнати за нею на це нерухоме майно право власності. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з викладених у позовній заяві підстав, і просила їх задовольнити. Представник відповідача сільський голова Черченської сільської ради [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позову (а.с. 41). Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Відповідно до ст. 328 ЦК України (далі - ЦК) однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно зі ст. 1216 цього Кодексу являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями 1220, 1268, 1269, 1270 ЦК передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. ст. 1258, 1261, 1267 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 1273, ч. 2 ст. 1274 ЦК спадкоємець за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON], які перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 березня 1977 року (а.с. 3, 6, 7). Останньому на праві власності належав деревяний житловий будинок, загальною площею 43,7 кв.м., та надвірні будівлі по вул. Нова, 1 у с. Черче, Камінь-Каширського району, Волинської області, побудовані у 1952 році, що стверджується довідками № № 1900, 1901 від 27 жовтня 2015 року витягом з погосподарської книги № 2 за 2011-2015 рік Черченської сільської ради Камінь-Каширського району та технічним паспортом на житловий будинок індивідуального жилого фонду від 12 вересня 1988 року (а.с. 9, 10, 11, 11а-13). Оскільки спірний житловий будинок з надвірними будівлями був збудований у сільській місцевості і зареєстрований у погосподарській книзі, то він вважається прийнятим в експлуатацію і не є самовільним будівництвом. 15 вересня 2008 року [PERSON] помер (а.с. 71-72). З дня його смерті відкрилася спадщина на належне йому будинковолодіння. Заповіту останній не залишив, що підтверджується довідкою Черченської сільської ради № 2108 від 08 серпня 2011 року (а.с. 50). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла дружина [PERSON], яка на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Черченської сільської ради № 2108 від 08 серпня 2011 року, а 11 серпня 2011 року подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с. 49, 50). 14 березня 2015 року [PERSON] померла (а.с. 4) З дня її смерті відкрилася спадщина на спірне будинковолодіння. Заповіту [PERSON] не залишила. Спадщину після смерті останньої за законом прийняла її дочка позивачка [PERSON], подавши нотаріусу 30 липня 2015 року, тобто у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, заяву про прийняття спадщини (а.с. 38). Інших спадкоємців першої черги за законом у спадкодавця [PERSON] не має, що підтверджується довідкою № 1309 від 29 липня 2015 року Черченської сільської ради (а.с. 39). Разом з тим, як вбачається з повідомлення Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Волинської області № 673/02-14 від 29 жовтня 2015 року позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок з надвірними будівлями, оскільки остання не подала правовстановлюючих документів на нього та витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 8). Таких правовстановлюючих документів спадкодавець [PERSON] за життя не мала, що стверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 13.11.2015 р. № 47604115 (а.с. 33), а тому позивачка позбавлена можливості оформити своє право власності на спірне нерухоме майно у нотаріальній конторі. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що за позивачкою [PERSON] належить визнати право власності на спірне нерухоме майно. За згодою позивачки суд не стягує з відповідача судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved