Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області і просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Вона є єдиною спадкоємицею [PERSON] за законом та у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Однак, оформити свої спадкові права на спірне будинковолодіння вона не в змозі, так як за життя [PERSON] не отримувала свідоцтва про право власності на нього. В судове засідання представник позивачки [PERSON] - адвокат Мініх І.М. подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивачки, позов підтримує, просить його задоволити. Відповідач - Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, подала заяву про розгляд справи у відсутності свого представника, проти позову не заперечує, відзив на позов не подавала. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] в с. Капустин Старокостянтинівського району Хмельницької області померла [PERSON] , яка для позивачки [PERSON] була рідною матір`ю. На день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала одна по [ADDRESS] . 14 січня 2010 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини, поданою на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 листопада 2009 року про визначення їй додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №13/2007 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Зазначені обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи №13/2007, заведеної 14 січня 2010 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлої [INFO] [PERSON] . Судом також встановлено, що на день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала одна в житловому будинку по [ADDRESS] , була головою та єдиним членом двору й згідно записів погосподарських книг виконкому Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області на неї було відкрито особовий рахунок за № [NUMBER] , що підтверджується довідками виконкому Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області №125 від 11 березня 2009 року та № 166 від 07 вересня 2020 року. Крім того, за даними погосподарських книг виконкому Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області за 1991 - 1995 роки житловий будинок по [ADDRESS] 1955 року забудови відносився до суспільної групи - колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року головою цього двору та єдиним його членом була [PERSON] , що підтверджується довідкою Капустинського старостинського округу №48 від 11 жовтня 2021 року. Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до роз`ясень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: - право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; - розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; - згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Оскільки житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] згідно записів у погосподарських книгах виконкому Капустинської сільської ради належить до суспільної групи - колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року єдиним членом та головою цього колгоспного двору була [PERSON] , тому зазначений будинок є її власністю. Під час проведення паспортизації житлових будинків [PERSON] свідоцтва про право власності не оформляла та вказаний будинок в органах БТІ не реєструвала, що підтверджується довідкою Старокостянтинівського бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації №712 від 25 серпня 2020 року. Відповідно до роз`ясень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 06 липня 2021 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. відмовлено [PERSON] в оформленні спадщини на спірне майно через відсутність правовстановлюючих документів на нього. Однак, враховуючи, що відомості про будинковолодіння, розташоване по [ADDRESS] , 1955 року забудови, внесено у погосподарські книги Капустинської сільської ради, згідно записів у якій воно відносилось до суспільної групи «колгоспний двір» та належало [PERSON] , яка станом на 15 квітня 1991 року була головою двору та єдиним його членом, наявність технічного паспорту на даний будинок, суд вважає за можливе визнати за позивачкою, яка є єдиною спадкоємицею майна померлої [INFO] [PERSON] , в порядку спадкування за законом, право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами.

Outcome: approved