overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

У листопаді 2016 року заявник звернулася до суду із заявою, у якій просила встановити факт родинних стосунків, а саме, що вона є дочкою [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вимоги обґрунтовані тим, що при видачі паспорта на її ім'я, її прізвище «[PERSON]», яке є російським, було перекладено на українську мову та зазначено «[PERSON]». В подальшому, у зв'язку із укладенням шлюбу із [PERSON] її дівоче прізвище «[PERSON]» замінено на «[PERSON]». Однак, на даний час, при оформленні заповіту розбіжності у написанні її дівочого прізвища створюють перешкоди в оформленні заповіту, оскільки офіційно вона не являється дочкою своїх батьків, з якими разом проживала та проживає по сьогоднішній день. У судове засідання заявник не з'явилась, подала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в м.Червоноград, її батьками записані: [PERSON], який за національністю є росіянин, та [PERSON] - українка, що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER]. Копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 28 травня 1977 року, при цьому після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. В той же час, із копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER], видно, що 31.08.2004 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], [INFO], уродженкою м.Червоноград, прізвище дружини після одруження - [PERSON]. Як убачається із письмових пояснень [PERSON], [PERSON], [INFO], дівоче прізвище якої - [PERSON], є його рідною дочкою. Аналогічне підтверджується письмовими поясненнями [PERSON]. Водночас, із копій паспортів заявка, [PERSON] та [PERSON] встановлено, що усі вони зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS]. Таким чином, оцінка наявних у справі доказів свідчить, що заявник є дочкою [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Отже, є підстави для встановлення факту родинних відносин між заявником та [PERSON], [PERSON], як між дочкою та її батьками.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

У листопаді 2016 року на адресу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 2 червня 2007 року уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 291. Від шлюбу мають синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з березня 2016 року у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, втратою почуттів любові та поваги один до одного. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення. Позивач про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачка про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилася, не надала заяву про розгляд справи за її відсутності. На підставі ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 2 червня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 291. Від шлюбу мають синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені з березня 2016 року у зв'язку з різними поглядами сторін на сімейне життя, втратою почуттів любові та поваги один до одного. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом та взаємними права та обов'язками, а тому суд вважає недоречним вжиття заходів щодо примирення подружжя. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути проявлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 551,21 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

У листопаді 2016 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 01.11.2002 року перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1660. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться з 2010 року. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, та дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

У листопаді 2016 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 20 червня 2009 року перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, актовий запис № 834. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться з жовтня 2016 року. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

У листопаді 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, просило стягнути з останньої заборгованість у розмірі 30341,07 грн. за кредитним договором №б/н від 11.02.2011 року, яка складається з 1506,33 грн. заборгованості за кредитом, 23113,74 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 3800,00 грн. заборгованості по пені та комісії, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1421,00 грн. штрафу (процентна складова) та судових витрат у розмірі 1378,00 грн. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 червня 2017 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 26351,07 грн. заборгованості та 1378 грн. судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити в повному обсязі, посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення суду, порушення норм матеріального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість задоволення позовних вимог банку без врахування строків позовної давності, останній платіж за кредитним договором відповідачем здійснено 24.04.2013 року, а ПАТ КБ «ПриватБанк» подав позов 17.11.2016 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності. На думку заявника, позивач нараховував проценти за користування кредитом починаючи з 01.09.2014 року у розмірі 34,80% річних, а починаючи з 01.04.2015 року 43,20%, що не відповідає базовій процентній ставці зазначеній у довідці про умови кредитування. Також позивачем з 01 вересня 2014 року була змінена формула нарахування відсотків, що є порушенням п.п.2.1.1.12.6.3 Умов та правил надання банківських послуг. Заявник категорично заперечує проти ознайомлення з умовами та правилами банківських послуг. В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - [PERSON] просить відхилити апеляційну скаргу [PERSON], а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін : [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким вимогам рішення суду першої інстанції частково не відповідає. Частково задовольняючи позов ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

У листопаді 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] і прохало стягнути з нього 12406,52 грн. заборгованості за кредитним договором і сплачений судовий збір в сумі 1378,00 грн. Свої вимоги банк мотивував тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання відповідно укладеного кредитного договору. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином та направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує заочному розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] укладено кредитний договір № б/н від 05.11.2013 р. Відповідно умов договору банк надав відповідачеві кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві (а. с. 6). Пунктом 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена відповідальність за порушення будь-якого із зобовязання, а саме: при порушенні позичальником строків платежів передбачених Договором, по будь-якому з грошових зобовязань більш ніж на 30 днів позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми позову (а. с. 28). Відповідач, отримавши грошові кошти, не виконує своїх зобов'язань та станом на 19.10.2016 року має заборгованість на загальну суму 12406,52 грн., що складається: 299,83 грн. заборгованість за кредитом; 8139,71 грн. заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 2900,00 грн. заборгованість за пенею та комісією. А також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг»: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 566,98 грн. штраф (процентна складова). Згідно статтей 526, 530, 551, 625,1054 ЦК України з відповідача на користь банка необхідно стягнути 12406,52 грн. заборгованості за кредитним договором і сплачений судовий збір в сумі 1378,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] Вітторіо через свого представника звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивач вказав, що вони з відповідачкою з 10 січня 2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрували у Центральному відділі ДРАЦС РС Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №14. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Через несумісність характерів, виникли сварки, проживши так, через деякий час вони з відповідачкою зовсім втратили повагу один до одного. За останній час спільного проживання сім»я повністю розпалась, вони з відповідачкою припинили шлюбні стосунки, ведення спільного господарства , почали проживати окремо один від одного. Внаслідок цього їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам, претензії морального чи матеріального характеру до відповідача відсутні, а тому позивач наполягає на розірванні шлюбу. Позивач в судове засідання не з»явився, але від нього в матеріалах справи мається клопотання, в якому він просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про причину своєї неявки суду не повідомила, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України справу розглянув без участі відповідача на основі наявних у справі даних та доказів. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрували 10 січня 2015 року у Центральному відділі ДРАЦС РС Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №14. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Сторони шлюбно-сімейних відносин не підтримують, проживають окремо, сім»я розпалася через відсутність взаєморозуміння, втрати один до одного поваги, часті сварки , несумісність характерів. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Спору щодо поділу спільного майна подружжя не заявлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачкою [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 09.09.2006. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу зазначив те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя та несумісні характери. Шлюбні стосунки припинені, з 2013 року сторони проживають окремо. Спільне господарство не ведеться, шлюб існує формально. Вважає примирення та збереження сім'ї неможливими. Просить суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, заявою позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати без його участі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09.09.2006, що вбачається з актового запису про шлюб Новомиколаївської сільської ради Скадовського району Херсонської області № 7. Після реєстрації шлюбу «[PERSON]» змінила прізвище на «[PERSON]». З актового запису про народження Новомиколаївської сільської ради Скадовського району Херсонської області № 20 від 01.11.2006 вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. За таких обставин, враховуючи доводи позивача та позицію відповідачки, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат, в якому просить ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат та стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) на користь [PERSON] (РНОКПП-2202312693) судові витрати у сумі 3551,20 гривень, з них 3000,00 грн. за проведені судові експертизи, 551,20 грн. судовий збір. В судове засідання сторони не з»явились, хоча про час розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення за наступних підстав. Рішенням Ленінського районного суду від 15.09.2016, яке набрало законної сили 27.09.2016 року, позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою та зобов»язання не чинити перешкоди у користуванні жилим приміщенням - задоволено повністю. В рамках вказаної цивільної справи, [PERSON] виступив замовником двох судових будівельно-технічних експертиз, на вирішення яких було поставлено питання, які безпосередньо стосуються вказаної цивільної справи. Загальна вартість двох еспертиз 3000 (три тисячі) гривень, що підтверджується оригіналами квитанцій, які знаходяться в матеріалах справи. Також, [PERSON] було сплачено судовий збір у сумі 551,20 гривень, що підтверджується квитанцією, оригінал якої знаходиться у матеріалах справи. Відповідно до ст. 79 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних із розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 79 Цивільного процесуального кодексу України. До витрат, повязаних із розглядом судової справи, належать витрати повязані із проведенням судових експертиз. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення чи не вирішено питання про судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved