Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

У квітні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 12 лютого 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за № 24207, про стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі 33 454,07 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26 лютого 2018 року він офіційно працевлаштований електромеханіком з ліфтів четвертого розряду в ТОВ «Ліфтермонтаж Дніпро-Чечелівський». Так, у квітні 2021 року до підприємства, де він працює, надійшла постанова приватного виконавця Малкової Марії Вікторівни по виконавчому провадженню № 64661028 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22 березня 2021 року. Зі змісту даного документу йому стало відомо, що вказане виконавче провадження здійснюється з метою примусового виконання виконавчого напису № 24207 від 12 лютого 2021 року, який виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем стосовно стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 33 454,07 грн. Зазначає, що він ніколи не звертався до відповідача і ніяких договорів з ним ніколи не укладав. Ніколи не отримував від відповідача повідомлень про заборгованість, а тому звідки з`явилась заборгованість у розмірі 33 454,07 грн. йому взагалі невідомо. Ознайомившись з виконавчим написом, вважає що його вчинено (видано) нотаріусом з грубим порушенням вимог діючого законодавства України. На сьогоднішній день, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Однак, не зважаючи на те, що вказаними судовим рішенням були скасовані зміни до вказаного Переліку в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, нотаріус вчинив виконавчий напис стосовно стягнення з нього грошових коштів при тому, що він не укладав будь-яких нотаріально посвідчених кредитних та/або іпотечних договорів ні з відповідачем, ні з будь-якою іншою особою. Доказом безспірності заборгованості може бути лист, акт чи інший письмовий документ, з якого вбачається, що особа, відносно якої вчиняється виконавчий напис, визнає конкретну суму за конкретним зобов`язанням. При цьому, він не видавав ні відповідачу, ні будь-якій іншій особі документу, яким би визнавав заборгованість, як наслідок, у нотаріуса не було законних передумов для вчинення виконавчого напису. Вищенаведені обставини, на його думку, свідчать про те, що при вчиненні спірного напису нотаріус не переконався належним чином у безспірності вимог, що підлягають стягненню за цим написом, та безспірності характеру правовідносин сторін, чим порушив вказані норми матеріального права. Таким чином, заборгованість перед відповідачем за кредитним договором є спірною, тому відповідач повинен був звертати стягнення виключно у судовому порядку, а нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. Також звертає увагу, що у постанові вказано невірне його місце проживання ( [ADDRESS] , і квартира належить на праві власності взагалі невідомій для нього людині). У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача - [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Треті особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 24207, про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором 490950871 від 15 лютого 2016 року, укладеним з Акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1АБ\\ВЕСТА від 28 січня 2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 29-01\\19\\2 від 29 січня 2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заборгованості за кредитним договором за період з 29 січня 2019 року по 26 січня 2021 року у розмірі 32 804,07 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 6 193,82 грн., прострочена заборгованість за комісією - 0,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 6 663,54 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 0,00 грн., строкова заборгованість за комісією - 0,00 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 13 546,71 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями - 6 400,00 грн. (а.с. 9). Також, за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати зі стягувача у розмірі 650,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 33 454,07 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною було відкрито виконавче провадження № 64661028 з виконання вищезазначеного виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 12 лютого 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 24207, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у загальному розмірі 33 454,07 грн. 22 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. було винесено постанову, якою звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Ліфтреммонтаж Дніпро-Чечелівський», із здійсненням відрахування з доходів боржника у розмірі 20 відсотків до виплати загальної суми боргу 37 468,48 грн., яка підлягає стягненню із боржника за виконавчим провадженням № 64661028 (а.с. 13). Звертаючись до суду з даним позовом [PERSON] посилався на те, що виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 12 лютого 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 24207, вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, оскільки з відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» він ніколи не мав жодних правовідносин, жодних договорів з відповідачем він не укладав та ніколи не отримував від відповідача повідомлень про заборгованість, документів про визнання заборгованості він відповідачу не надавав, заборгованість є спірною, а місцем його проживання є квартира [ADDRESS] , а не [ADDRESS] , як зазначено в оскаржуваному виконавчому написі. Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення виконавчих написів регламентовано главою 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Згідно п. 1.1 глави 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2 глави 16 Розділу ІІ вказаного Порядку визначено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3.1 глави 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» від 31 січня 1992 року № 2, а саме пункту 13, вбачається, що при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Ухвалою суду від 16 квітня 2021 року судом було відкрито провадження у вказаній цивільній справі за позовною заявою [PERSON] та, серед іншого, було витребувано у Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича належним чином засвідчені копії нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису від 12 лютого 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 24207, про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором 490950871 від 15 лютого 2016 року, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заборгованості за кредитним договором за період з 29 січня 2019 року по 26 січня 2021 року на суму 32 804,07 грн., а також плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 650,00 грн. (а.с. 47). Строк для надання витребуваних судом доказів було встановлено до 14 травня 2021 року. Однак, витребувані судом у Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. документи до суду так і не були надані. Крім того, копію вказаної вище ухвали було направлено, серед іншого, і на адресу відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». У вказаній ухвалі було роз`яснено та запропоновано відповідачу подати протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали відзив на позов та докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтується заперечення, однак не пізніше, ніж у місячний строк з дня поставлення даної ухвали. Копію вищевказаної ухвали суду відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» отримав 07 червня 2021 року за допомогою засобів поштового зв`язку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, наявним в матеріалах справи (а.с. 52). Однак, у встановлений ухвалою суду від 16 квітня 2021 року строк, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відзив на позов не надав та не подавав відповідних доказів, які б підтверджували можливі заперечення відповідача. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Крім того, згідно з ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у вказаній справі, однак відзив на позов не надав, не подавав відповідних доказів, які б підтверджували можливі заперечення відповідача, а також не повідомив про причини неподання відзиву та доказів, а тому суд вважає, що відповідач не подав відзив у встановлений судом строк та докази без поважних причин. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що саме відповідач, звертаючись до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. з заявою про вчинення виконавчого напису зобов`язаний був подати увесь необхідний пакет документів для вчинення виконавчого напису. За таких обставин, приймаючи до уваги неподання відповідачем без поважних причин відзиву на позов, а також доказів, які б підтверджували можливі заперечення відповідача, суд розцінює такі дії відповідача, як визнання ним обставин, на які позивач [PERSON] посилається в обґрунтування позовних вимог. Слід враховувати, що боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З аналізу вищевказаних норм законодавства вбачається, що при здійсненні виконавчого напису нотаріус повинен пересвідчитись та перевірити безспірність заборгованості боржника. Також обов`язковою умовою для вчинення виконавчого напису є безспірність майнових вимог до боржника, при цьому, ця безспірна вимога не потребує додаткового доказування, однак вона так само як і безспірність боргу боржника повинні підтверджуватись належними документами. Також обов`язковій перевірці підлягає встановлення строку, з якого у кредитора виникло право вимоги до боржника і чи не сплинув вказаний строк на момент звернення з відповідною заявою до нотаріуса. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними та беззаперечними, та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Позивач у позовній заяві наполягав на тому, що з відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» він ніколи не мав жодних правовідносин, жодних договорів з відповідачем він не укладав та ніколи не отримував від відповідача повідомлень про заборгованість. Однак, при цьому відповідач не надав суду документів, які б спростовували такі твердження позивача та не надав доказів на підтвердження існування безспірної заборгованості [PERSON] перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Крім того, з оскаржуваного виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 12 лютого 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 24207, вбачається, що в якості адреси реєстрації боржника [PERSON] зазначено: [ADDRESS] , а в якості адреси проживання останнього зазначено: [ADDRESS] . Однак, позивач [PERSON] наполягає на тому, що він ніколи не проживав у квартирі [ADDRESS] , а також не проживає за вказаною адресою і на теперішній час, місцем його фактичного проживання та реєстрації є: [ADDRESS] . Такі твердження позивача підтверджуються відповіддю з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, яка надійшла до суду 27 квітня 2021 року, в якій зазначено, що [PERSON] , [INFO] , з 01 грудня 2000 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 50). На підтвердження того, що [PERSON] дійсно фактично проживає у місті Дніпрі, а не у місті Києві, як зазначено в оскаржуваному виконавчому написі приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., свідчить те, що з 26 лютого 2018 року по теперішній час [PERSON] працює електромеханіком з ліфтів четвертого розряду у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Ліфтреммонтаж Дніпро-Чечелівський», яке розташоване саме у місті Дніпрі, а саме за адресою: м. Дніпро, вул. Гомельська, буд. 55. За таких обставин, очевидним є висновок про те, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в оскаржуваному виконавчому написі в порушення вимог ст. 89 Закону України «Про нотаріат» було помилково зазначено адресу проживання [PERSON] , який зазначений у виконавчому написі в якості боржника. Крім того, слід зазначити, що до суми, яка підлягає стягненню з позивача за оспорюваним виконавчим написом, нотаріусом безпідставно були включені витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису у розмірі 650,00 грн., оскільки можливість стягнення таких витрат шляхом їх включення до розміру безспірної заборгованості за виконавчим написом законом не передбачена. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Під час розгляду справи належних доказів, у розумінні ст.ст. 12, 77, 81 ЦПК України, що відповідачем було надано нотаріусу всі необхідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором, стороною відповідача надано не було. За таких обставин, враховуючи встановлені обставини справи та обставини, на яких наполягає позивач, з урахуванням того, що відповідачем не було подано у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та докази, які б підтверджували можливі заперечення відповідача, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач дійсно має безспірну заборгованість перед відповідачем та період її виникнення, що в свою чергу унеможливлює здійснення виконавчого напису відповідно до вимог ст.ст. 87-89 Закону України «Про нотаріат» та порушує принцип безспірності заборгованості, за яким можливе здійснення виконавчого напису, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича від 12 лютого 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 24207, слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням норм законодавства для здійснення даного виду нотаріальних дій. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачем у зв`язку з розглядом справи в суді було сплачено судовий збір у наступних розмірах: - за подання позовної заяви до суду - 908,00 грн. (квитанція № 0.0.2090694369.1 від 16 квітня 2021 року; - за подання до суду заяви про забезпечення позову - 454,00 грн. (квитанція № 0.0.2086927395.1 від 14.04.2021 року, яку ухвалою суду від 15 квітня 2021 року було задоволено. Враховуючи, що позовні вимоги задоволенні, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1 362,00 грн. (908,00 грн. + 454,00 грн. = 1 362,00 грн.). Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 1, 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, та

Outcome: approved