Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом до відповідача про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором № СL 43328 від 20 травня 2008 року в сумі 75 207 грн. 95 коп. Представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 20 травня 2008 року між позивачем та відповідачем (далі-Позичальник) було укладено кредитний договір № СL 43328 (кредит готівкою), відповідно до якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 10 000 грн., а остання зобовязалася прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах,зазначених у цьому договорі. Строк надання кредиту 36 місяців, не пізніше 25 квітня 2011 року. За користування кредитними коштами без порушення термінів/строків користування кредитом встановлюється процентна ставка в розмірі 36 % річних, за умови дотримання строків/термінів та порядку погашення кредиту, встановлених цим Договором. Відповідно до п. 2.4 цього Договору, за користування кредитом понад встановлений строк (прострочення терміну сплати щомісячного платежу ) встановлюється підвищена процентна ставка 108 % річних. Якщо оплата простроченої суми основного боргу позичальника не була здійснена протягом перших трьох календарних днів з дати прострочення сплати суми основного боргу, то на прострочену суму основного боргу позичальника нараховується підвищена процентна ставка, починаючи з першого дня виникнення такого прострочення. Цей пункт входить до Розділу 2 Договору - Проценти. Дотепер відповідач свої зобовязання за вищевказаним договором не виконав, заборгованість по сумі кредиту 75 207,95 грн., в тому числі прострочена заборгованість по кредиту 9 622,79 грн., відсотки 6147,39 грн.,підвищені відсотки 59 437,77 грн. - станом на 20.10.2015 року. Як вбачається з виписки по рахунку відповідачки, останній платіж по кредиту був нею здійснений 13 червня 2008 року. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позикодавець має право отримати проценти від суми позики, згідно статті 1048 ЦК України, які нараховуються за період з дати отримання коштів позичальником по день повернення позики, якщо інше не було встановлено укладеним між сторонами договором. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України 23 вересня 2015 року при розгляді справи № 6-37цс15, яка є обов'язковою для застосування судами України при розгляді справ у подібних правовідносинах. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. За такого, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення, передбаченого Умовами та правилам, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15. Аналізуючи умови кредитного договору та порядок нарахування процентів позивачем , суд приходить до висновку, що встановлення кредитором позичальнику підвищеної процентної ставки за користування кредитом понад встановлений строк, за своєю правовою природою є різновидом цивільно-правової відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. Згідно зі\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Невиконання відповідачем умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів у встановлений кредитним договором термін, надає право позивачу вимагати від них вчинення цих дій у судовому порядку. Відповідно до\~ст.253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч.1,5\~ст.261 ЦК України). При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Стаття 266 ЦК України\~передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Враховуючи спеціальний річний строк щодо стягнення та нарахування неустойки за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків за останній рік в межах визначеної судом суми заборгованості, такий розмір складає 2145,78 грн підвищених відсотків (рядок 37 розрахунку позивача) за несвоєчасне повернення кредиту. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 611, 612, 615, 625, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором, у зв'язку з чим з неї необхідно стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 17 915 грн. 96 коп. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved