Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

У липні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі ПАТ\~КБ\~ПриватБанк, Банк) звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №\~б/н від 12 жовтня 2013 року в розмірі 13671 грн. 43 коп. В обґрунтування позову зазначало, що 12 жовтня 2013 року Банк і [PERSON] (далі Позичальник, Клієнт) уклали кредитний договір №\~б/н, за умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 2100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30\~% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконав, надав Позичальникові кредит у вказаній вище сумі. Проте відповідач своїх зобовязань за цим договором не виконує, внаслідок чого станом на 31 травня 2017 року [PERSON] має заборгованість перед Банком за цим договором на загальну суму 13671 грн. 43 коп., з яких: 1714 грн. 65 коп. заборгованість за кредитом, 10829 грн. 57 коп. заборгованість по процентам, а також штрафи в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 627 грн. 21 коп. (процентна складова). Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд вона не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила. Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 12 жовтня 2013 року на підставі заяви-анкети Позичальника, Умов і правил надання банківських послуг і тарифів позивач ПАТ\~КБ\~ПриватБанк і відповідач [PERSON] уклали кредитний договір №\~б/н. За умовами цього договору Банк надав відповідачу кредит у розмірі 2100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30\~% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] у заяві на видачу кредитної платіжної картки підтвердила, що її заява разом із Памяткою Клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею і Банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг Позичальник зобовязувалася погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно із п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг Позичальник надала свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, який має право у будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою та безумовною згодою Позичальника на прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. У п. 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг встановлено, що укладений сторонами договір про надання банківських послуг діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. За змістом п. 1.1.2.7 Умов і правил надання банківських послуг Клієнт зобовязана слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою недопущення овердрафту. Відповідно до п. 1.1.1.52 Умов і правил надання банківських послуг овердрафт це короткостроковий кредит, який надається Банком Позичальникові у випадку перевищення суми операції по платіжній картці над сумою залишку коштів на рахунку в розмірі ліміту кредитування. Згідно із п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг у разі порушення Клієнтом строків платежів за будь-яким грошовим зобовязанням, передбаченим цим договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобовязана сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5\~% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій, які підлягають сплаті в першу чергу. Суд встановив, що Банк свої зобовязання за кредитним договором №\~б/н від 12 жовтня 2013 року виконав повністю, надав відповідачу кредит у розмірі 2100 грн. Проте, [PERSON] у порушення вимог закону та умов договору заборгованість за кредитом, проценти за його користування та інші платежі Банку не сплачує. У ст. 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно із ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 31 травня 2017 року внаслідок невиконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором №\~б/н від 12 жовтня 2013 року відповідач має перед ПАТ\~КБ\~ПриватБанк заборгованість за цим договором на загальну суму 13671 грн. 43 коп., з яких: 1714 грн. 65 коп. заборгованість за кредитом, 10829 грн. 57 коп. заборгованість по процентам та 1127 грн. 21 коп. штрафи. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що [PERSON] не виконує зобовязань за кредитним договором №\~б/н від 12 жовтня 2013 року, суд дійшов висновку, що позов ПАТ\~КБ\~ПриватБанк є обґрунтованим, тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за цим договором у загальному розмірі 13671 грн. 43 коп. у межах заявлених вимог та наданих позивачем доказів. Також відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1600 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved