overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

у липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади Біленченківської сільської ради про продовження строку звернення до нотаріуса із заявою для отримання спадщини, вказуючи, що [INFO] помер її рідний дядько [PERSON], а [INFO] померла дядькова дружина [PERSON] Позивач за власні кошти їх похоронила та відбула поминальний обід. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, осіб, які б претендували на отримання спадщини крім заявника немає, тому вона як спадкоємиць четвертої черги може прийняти спадщину, проте у встановлений законом шестимісячний строк позивач з заявою про прийняття спадщини не зверталася, оскільки захворіла та тривалий час лікувалася, тому звернулася до суду. В судове засідання сторони не з'явилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі. Також сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Третя особа - приватний нотаріус [PERSON] направила до суду заяви про розгляд справи без її участі. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 26 квітня 1955 року. [INFO] в с. Писарівщина Гадяцького району [PERSON] помер. [INFO] в с. Писарівщина Гадяцького району померла [PERSON]. Згідно довідки Біленченківської сільської ради Гадяцького району [PERSON] постійно здійснювала догляд з 2006 року за тяжко хворою [PERSON], яка проживала в [ADDRESS] по момент смерті останньої [INFO]. [PERSON] з 2006 року по [INFO] проживала без реєстрації в [ADDRESS]. Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру після смерті [PERSON] та [PERSON] спадкові справи не відкривалися. Рішенням Гадяцького районного суду від 7 серпня 2014 року встановлено факт проживання однією сім'єю в [ADDRESS] [PERSON], [INFO] з [PERSON], 1929 р.н., яка померла [INFO] в с.Писарівщина Гадяцького району більше п'яти років до часу відкриття спадщини з 2006 року по [INFO] включно. Відповідно епікризу Гадяцької ЦРЛ [PERSON] перебувала на лікуванні з 03.05.12р. по 16.05.12р. з діагнозом: деформуючий остеопороз ІІ-ІІІ ст.. Відповідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд визнає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини захворювання [PERSON] та відсутність даних про те, що вона являється спадкоємцем після смерті [PERSON] Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, так як строк пропущений з поважних причин і вказана обставина не дає змоги скористатися правом на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що з 05 вересня 2003 року вони перебувають у шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO]. Також зазначила, що з липня 2013 року фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. Саме з липня 2013 року по теперішній час подружжя проживає окремо та спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе та суперечить її інтересам. Спору про спільне майно немає. Сторони домовилися, що після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з позивачем. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 05.09.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції м.Харкова, актовий запис №614, між [PERSON] та [PERSON] 05 вересня 2003 року було укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харків 13 січня 2010 року, [PERSON] народився [INFO] року. Батьками є [PERSON] та [PERSON]. Житловий та майновий спір у сторін відсутній, сумісного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені. Таким чином, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, та інтересам їхньої дитини, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На вимогу позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що з 25 листопада 2011 року вони перебувають у шлюбі, від якого спільних дітей не мають. Також зазначила, що спільне життя не склалося. Проживають окремо з 2013 року, фактично спільне господарство не ведуть. Розірвати шлюб відповідач відмовляється, тому вона вимушена звернутися із даним позовом до судуПримирення між ними неможливе та суперечить інтересам позивача. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 25.11.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №2043, між [PERSON] та [PERSON] 25 листопада 2011 року було укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Також встановлено, що спільних дітей у подружжя немає. Житловий та майновий спір у сторін відсутній, сумісного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені. Таким чином, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На вимогу позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON]. Позов мотивує тим, що відповідач є батьком двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та не надає матеріальної допомоги. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1 / 3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини, щомісячно з 16.07.2014 року та до досягнення дітьми повноліття, тобто до [INFO] року. У судове засідання позивач не з'явилася, але надала письмову заяву в якій просить розглянути справу у ї відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO] року, батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народився [INFO] року, батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що у відповідача інших дітей немає та діти залишаються проживати з позивачем. Згідно статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд дійшов висновку, що аліменти необхідно стягувати у частці від заробітку (доходу). Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] та [PERSON]. Позов мотивує тим, що відповідачі є батьками дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] і згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.05.2014 року позбавлені батьківських прав. Позивач просить суд стягнути з відповідачів на користь [PERSON], [INFO] для утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі по 1 / 3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини (з кожного), щомісячно, починаючи з 07.07.2014 року та до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до [INFO] року, а потім стягувати аліменти для утримання [PERSON], [INFO] у розмірі по 1 / 4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини (з кожного), щомісячно починаючи з 07.05.2015 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року. У судове засідання позивач не з'явилася, але надала письмову заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд встановлені такі факти та відповідні правовідносини. [PERSON] народилася [INFO] року, батько - [PERSON], мати - [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER]. [PERSON] народилася [INFO] року, батько - [PERSON], мати - [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.05.2014 року [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до розпорядження Голови Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області №322-р від 24.06.2014 року, [PERSON] призначити опікуном над неповнолітніми дітьми: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що аліменти необхідно стягувати у частці від заробітку (доходу) у розмірі 1 / 3 частки всіх видів заробітку (доходів), а потім по 1 / 4. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 25 жовтня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Світловодського міського управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №287. Зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, що призводить до сварок, в зв'язку з чим більше восьми місяців вони проживають окремо, що негативно впливає на виховання доньки. Фактично сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, переконана, що подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримує. Відповідач будучи повідомленим про час і місце судового засідання повторно до суду не з'явився, причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та заперечень на позов не подавав, в зв'язку з чим, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд ухвали про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В силу ст.112 СК України, - суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі свідоцтва про одруження видно, між сторонами зареєстровано шлюб 25 жовтня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Світловодського міського управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №287. Подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини фактично припинені, подружжя мешкає окремо більше восьми місяців, з переконань позивачки вбачається, що подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливе і суперечитиме її інтересам, та негативно впливає на виховання їх доньки [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні і вихованні позивачки. На підставі викладеного вбачається, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що мають істотне значення, сім`ю подружжя [PERSON] зберегти неможливо, а тому їх шлюб належить розірвати. З підстав ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати у виді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 14 серпня 2010 року вона і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 467. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у неї з [PERSON] з моменту народження дитини почало поступово погіршуватися через зради чоловіка, що призвело до фактичного припинення між ними подружніх відносин. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. За її глибоким переконанням підтримувати сімейні відносини в подальшому немає сенсу. Майнові спори між ними відсутні. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з матір'ю. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], укладений 14 серпня 2010 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, просить суд задовольнити його. Відповідач [PERSON] у суд теж не з'явився, подав до суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності, позов визнає, проти його задоволення та розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 14 серпня 2010 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 467. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 18 березня 2011 року вона та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 16. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у неї з [PERSON] не склалося через безпідставні ревнощі відповідача. На цьому ґрунті між ними досить часто виникали конфлікти та сварки. Напружені відносини в сім'ї призвели до припинення подружніх відносин. Тривалий час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Кожен із них живе своїм особистим життям. На даний час вона проживає з іншим чоловіком. Після розірвання шлюбу дочка залишиться проживати з матір'ю. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], укладений 18 березня 2011 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, просить суд задовольнити його. Відповідач [PERSON] у суд теж не з'явився, направив до суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності, позов визнає, проти його задоволення та розірвання шлюбу не заперечує. Надання строку для примирення вважає недоцільним, оскільки збереження сім'ї є неможливим. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 18 березня 2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 16. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що протягом року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved