overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

У листопаді 2017 року заявник звернувся до Оболонського районного суду м. Києва в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та померлим [INFO] в с. Миролюбне, Старокостянтинівського району Хмельницької області [PERSON], а саме того, що останній був двоюрідним братом [PERSON] За наявності розбіжностей у написанні по батькові матері померлого із цими ж відомостями у посвідці про народження рідної сестри та матері заявника, останній позбавлений можливості оформити спадщину за законом, що й стало підставою для звернення до суду з даною заявою. В судовому засіданні заявник підтримав вимоги заяви та просив їх задовольнити. Представник Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області подав до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності у якому не заперечували проти вимог заявника. Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Суд вислухавши заявника, перевіривши матеріали справи встановив, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], померлий [INFO] - є родичами, а саме двоюрідними братами. Встановлення факту родинних відносин заявнику необхідно для реалізації своїх спадкових прав. З свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], вбачається що його матір'ю є [PERSON] (а.с. 13). Матір заявника до шлюбу «[PERSON]» змінила своє прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 14). З свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] вбачається, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). З свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] вбачається, що його матір'ю є [PERSON] (а.с. 12). Матір померлого до шлюбу «[PERSON]» змінила своє прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 11). В свідоцтві про народження матір померлого вказана як [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). У відповідності до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України від 12.04.2018 року №056/447-а особові імена «[PERSON]» та «[PERSON]», по батькові «[PERSON]» та «[PERSON]», по батькові «[PERSON]» та «[PERSON]», по батькові «[PERSON]» та «[PERSON]» у документах наданих на експертизу є ідентичними, а розбіжності в записах виникли внаслідок документальної фіксації розмовно-гіпокорисичного варіанта особових імен. З матеріалів спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину За таких обставин та наявних документів, у суду не має підстав ставити під сумнів пояснення заявника і таких доказів суду не надано. З огляду на зазначене суд вважає, що факт родинних відносин [PERSON], [INFO], уродженця м. Києва та [PERSON], уродженця с. Миролюбне, Старокостянтинівського району Хмельницької області, померлого [INFO] - підтверджений. На підставі ст.ст. 12, 19, 80, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 315-319 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

У листопаді 2017 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому трудової книжки. В обґрунтовування заявлених вимог зазначив, що при зверненні до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області для оформлення пенсії, йому було відмовлено та зазначено щодо необхідності підтвердження належності трудової книжки, оскільки у його трудовій книжці некоректно вказано його прізвище «Новіков». На підставі викладеного, просив встановити факт належності йому трудової книжки, оскільки встановлення цього факту необхідне буде йому для оформлення пенсії. Заявник у судове засідання не зявився, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує заявлені вимоги у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області у судове засідання не зявилась, в матеріалах справи містяться клопотання про розгляд справи за її відсутності, та просить прийняти рішення по справі на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 серпня 2017 року Жовтневим РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області було видано паспорт громадянина України на імя заявника [PERSON], [INFO]. 15 квітня 1998 року Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м.Маіруполя було присвоєно індетифікаціний код № [NUMBER] на імя [PERSON], [INFO]. Згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, 24.10.2015 року було зареєстровано фізичну особу-підприємця [PERSON] та присвоєно реєстраційний номер фізичної особи-підприємця : 20106341831. Судом встановлено, що 03 серпня 1992 року інспектором відділу кадрів Управління житлово-комунального господарства м.Маріуполя було видано трудову книжку серії БТ-ІІ № 3895043 на імя [PERSON], на першій сторінці якої при заповнені також вказаними значаться прізвище [PERSON]. Встановлення факту належності трудової книжці необхідне заявнику для подальшого оформлення пенсії. Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що трудова книжка серії БТ-ІІ № 3895043, видана 03 серпня 1992 року на імя заявника [PERSON], [INFO], належить [PERSON], [INFO]. Зазначений факт ніким не оспорюється і має для заявника юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

У листопаді 2017 року заявник звернулася в суд із заявою, в якій просить встановити факт приналежності їй диплому Ю № 869849, виданого 30.06.1976 року про закінчення Дрогобицького нафтового технікуму на імя [PERSON]. Вимоги обґрунтовані тим, що вона в 1972 році поступила на навчання в Дрогобицький нафтовий технікум та в 1976 році успішно закінчила навчання у ньому. 25.09.1976 року одружилась із [PERSON] та змінила свою дошлюбне прізвище на «Романків». Звернулась в Пенсійний фонд задля перерахунку пенсії та зарахування їй до стажу роботи час навчання у навчальному закладі. Однак в задоволенні її прохання було відмовлено, оскільки в указаному вище дипломі була зроблена помилка та записано не вірно її імя, по батькові, вказано «Олена Юліанівна», замість «Олена-Марія Юліянівна». Заявник в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити за відсутності представника управління. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як видно з копії свідоцтва про народження серії ГД № 031448 [PERSON] народилася 03.09.1957 року. Як видно з копії диплому Ю № 869849, виданого 30.06.1976 року Дрогобицьким нафтовим технікумом, такий видавався на імя [PERSON]. У звязку з реєстрацією шлюбу заявника та [PERSON], заявник змінила дошлюбне прізвище «Банах» на «Романків». Шлюб між [PERSON] та [PERSON]-М.Ю. розірвано 12.02.1992 року, про що зроблено запис № 45; прізвище заявника після розірвання шлюбу «Романків». Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про помилковість зазначення у дипломі Ю № 869849 імя, по батькові заявника як «Олена Юліанівна», оскільки матеріалами справи достатньо стверджується той факт, що справжнє імя, по батькові останньої - «Олена-Марія Юліянівна». Беручи до уваги те, щодля заявника встановлення факту приналежності їй диплому Ю № 869849 має правове значення, суд вважає дану заяву обґрунтованою, а тому така підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

У листопаді 2017 року заявник звернулася до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник посилалася на те, що 06 грудня 2016 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 5,370 га, згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 № 211110 від 18.03.2002 року, яка розташована на території Оленівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. Заявник зазначає, що при зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, оскільки в державному акті невірно вказано по-батькові її чоловіка «Галліулайович», хоча правильно відповідно з усіма іншими документами «Галіуллайович». Вказані протиріччя позбавляють заявника можливості прийняти спадщину після смерті чоловіка. Тому заявник змушена звертатися до суду та прохає встановити факт належності її чоловікові державного акту на право приватної власності на землю. Заявник в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не зявилися, надавши до суду заяви, в яких прохають розглянути справу без їхньої участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В свідоцтві про народження серії І-РЖ № 279376, по-батькові чоловіка заявника записано російською мовою як «Галиуллаевич» (а. с. 9). У паспорті серії АО № 324771 від 02 лютого 2016 року, по-батькові чоловіка заявника вказано як «Галіуллайович», російською мовою як «Галиуллаевич» (а. с. 8). Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 211110 від 18 березня 2002 року виданий на імя [PERSON], на підставі рішення Оленівської сільської ради № 65 від 09.10.2000 року (а. с. 11). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що заявникові встановлення факту належності правовстановлюючого документу державного акту на право приватної власності на землю має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину померлого чоловіка.Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

У листопаді 2017 року заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просила встановити факт належності [PERSON], [INFO], правовстановлюючого документу - свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], виданого 05 липня 1963 року міським бюро ЗАГС м. Полтави виконкому міської ради депутатів трудящих, актовий запис № 1154. в судове засіданння завяниця [PERSON] не з'явилась, але надала на адресу суджу заяву в якій прохала проводити судовий розглдя справи у її відстуність, заяву підтримує в повному обсязі. В судове засіданні представник заявниці [PERSON] за нотаріально посвідченою довіреністю [PERSON] не з'явився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у його відсутність, заяву підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Подільського районного у м. Полтаві відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального Управління юстиції у Полтавській області в судове засідання не з'явився, але на адресу суду надійшла заява, в якій останні прохали проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представника при вирішенні даної заяви покладались на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилась у м. Полтава, [INFO] року, про що здійснено в книзі записів актів громадянського стану міського бюро ЗАГС м. Полтави виконкому міської ради депутатів трудящих 05 липня 1963 року зроблено відповідний запис №1154 ( а.с.7). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу [PERSON], [INFO] року одружилась 07 грудня 1984 року з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] ( а.с.8). З матеріалів заяви вбачається, що шлюб між заявницею та [PERSON], 19 березня 2004 року - розірвано, про що здійснено актовий запис № 45, Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції ( а.с.10). В заяві заявницею вказувалось про те, що оскільки прізвище після розірвання шлюбу остання не змінювала, паспорт громадянина України нею було обмінено у зв'язку з його непридатністю 08 жовтня 2008 року. При даному обміні паспорту громадянина України прізвище заявниці на державній мові було вказано [PERSON] . на російській мові - [PERSON]. При цьому. В послідуючих документах, які заявницею складались та оформлялись прізвище заявниці вказано [PERSON]. При цьому, заявницею в обгрунтування даної заяви вказувалось про те, що у відділі Державної реєстрації актів цивільного стану, останній було відмовлено у приведенні у відповідність свідоцват про народження заявниці на документ нового зразка немає можливості, тому змушена була звернутися до суду з вказаною заявою. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановчого документу є законною та обґрунтованою. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

У листопаді 2017 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із даною заявою, в обґрунтування якої вказала, що вона звернулася до пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії. При перевірці документів було виявлено, що у трудовій книжці допущено помилку, а саме неправильно вказане дівоче прізвище «Велюга», замість вірного «Велюго» та розяснено право на звернення до суду про встановлення факту належності трудової книжки. На підставі викладеного, заявниця була вимушена звернутися до суду з даною заявою, в якій просила встановити факт того, що трудова книжка серії БТ-І №3415158 від 28.06.1978 року належить їй. Заявниця та її представник у судове засідання не зявилися, надали заяву про можливість розгляду справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Лівобережного обєднаного управління пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області у судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО №180502, виданого Відділом реєстрації актів громадського стану м.Кіровське Донецької області 18.09.2000 року дівоче прізвище заявниці «Велюго». Як убачається з повторно виданого свідоцтва про одруження серії І-НО №134023, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського міського управління юстиції Донецької області 20.04.2001 року, заявниця одружилась 25.11.1978 року та змінила прізвище з дівочого «Велюго» на «Слесь». В матеріалах справи мається трудова книжка серії БТ-І №3415158 від 28.06.1978 року на імя заявниці [PERSON], але дівоче прізвище вказано «Велюга». Судом встановлено, що заявник звернулася до Лівобережного обєднаного управління пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області з заявою про призначення їй пенсії, однак повідомленням було розяснено про необхідність надання рішення суду про підтвердження приналежності їй трудової книжки. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, за умови, що організація, яка видала трудову книжку не має можливості внести до неї виправлення, суд вбачає достатньо умов для встановлення юридичного факту належності трудової книжки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

У листопаді 2017 року заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій посилається на те, що 22 вересня 2004 року помер [PERSON], з яким вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Відповідно до заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2017 року за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку, розташовану на території Індустріального району м. Дніпропетровська у садовому товаристві «Опитник-2», ділянка № 014, площею 0,0607 га, з цільовим призначенням для садівництва, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Д*N012474 від 03.06.1998 року. Однак у зазначеному акті прізвище померлого зазначено невірно як «Пантєлєєнко» замість правильного «Пантелєєнко». Просила суд встановити факт належності [PERSON], [INFO], який помер 22 вересня 2004 року, державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Д*N012474, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської Ради народних депутатів від 21.05.1998 року № 799, з цільовим призначенням для ведення садівництва. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки дає можливість оформити спадкове майно та провести державну реєстрацію земельної ділянки. Заявниця у судове засідання не зявилася, до суду надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч.1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи по встановленню факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначені в свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ДП Д*N012474, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської Ради народних депутатів від 21.05.1998 року № 799, [PERSON], [INFO], який помер 22 вересня 2004 року, на праві приватної власності належала земельна ділянка № 014, площею 0,0607 гектарів, розташована на території Індустріального району м. Дніпропетровська, с/т «Опитник-2», надана для садівництва, реєстровий № 012474. При оформленні даного акту прізвище померлого було зазначено як «Пантєлєєнко». Згідно паспорту [PERSON] його прізвище вказано як «Пантелєєнко». Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки дає можливість оформити спадкове майно та провести державну реєстрацію земельної ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

У листопаді 2017 року звернулась [PERSON] до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивачка вказала, що з 16 червня 2014 року вона з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Саївської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області, актовий запис №3. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись нею. Просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з травня 2017 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії І-КИ №524237), який мешкає разом з позивачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved