Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

У липні 2014 р. позивач звернулась до суду з позовом про зміну розміру аліментів та стягнення аліментів на неповнолітню дитину у частці від заробітку (доходу) батька. У позовній заяві посилається на те, що рішенням Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 31.07.2008 року з відповідача [PERSON] стягнуто на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в сумі 250 (двісті п'ятдесят) гривень 00 копійок, починаючи з 07.07.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач просить змінити розмір аліментів та стягнути з [PERSON] щомісячно, на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки заробітку (доходу) [PERSON], але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити, вказавши, що є всі правові підстави для зміни розміру аліментів у сторону збільшення. Відповідач та представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечували, просили суд відмовити в задоволенні позову, пославшись на недоведеність позивачем необхідності зміни розміру аліментів. Крім того, зазначили, що у відповідача перебуває на утриманні літній батько - [PERSON], [INFO], який є інвалідом 1 групи та потребую постійного стороннього догляду та малолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 квітня 2001 року. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 06.04.2001 року /а.с. 3/. На підставі рішення Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 31.07.2008 року видано виконавчий лист про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь позивача [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в сумі 250 грн. щомісячно, починаючи з 07.07.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. /а.с. 4-5/. Відповідно до ч. 1 ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) судові рішення, що набрали законної сили обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових і службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. За змістом чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Виходячи зі змісту вказаних положень Закону умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. Ухвалюючи рішення від 31.07.2008 року про стягнення з позивача аліментів в розмірі 250 грн. 00 коп., суд виходив з положень ст.ст. 182, 183 СК України. Так, відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, після ухвалення Юр'ївським районним судом Дніпропетровської області рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], у відповідача сталися істотні зміни у його сімейному стані, у зв'язку з чим він має змогу надавати матеріальну допомогу сину [PERSON] в іншому розмірі. Зокрема, відповідач являється офіційно працевлаштованою особою зі стабільним щомісячним заробітком, який перевищує 3000 грн. щомісячно. Суд бере також до уваги і ту обставину, що вартість життя на момент розгляду справи у порівнянні з липнем 2008 роком значно збільшилася, про що свідчить факт збільшення розміру мінімальної заробітної плати з 525 грн. (станом на липень 2008 року) до 1218 грн. (станом на липень 2014 року). Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зокрема, матеріали справи не містять доказів на підтвердження доводів відповідача про те, що у нього на утриманні перебуває батько - [PERSON], [INFO], який є інвалідом 1 групи та потребує постійного стороннього догляду та малолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Так відповідно до копії паспорта [PERSON] має ще одного сина [PERSON]. До того ж відповідачем не додано доказів того, що з ним дійсно проживає та перебуває на утриманні [PERSON] Окрім цього відповідач не надав доказів понесення матеріальних витрат на утримання батька. Слід зазначити, що [PERSON] отримує пенсію, а тому самостійно несе матеріальні витрати на своє утримання. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.09.2008 року батьком [PERSON] являється [PERSON], а не [PERSON]. Його доводи про те, що [PERSON] являється його сином - не підтверджені належними та допустимими доказами. З огляду на викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами факту утримання відповідачем [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку, що в судовому засіданні встановлені передбачені ст. 192 СК України підстави для зміни розміру аліментів. Суд вважає за можливе змінити розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], з 250 грн. 00 коп. до 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved