Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

У листопаді 2017 позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за договором оренди, у яком просила стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором оренди нежитлового приміщення від 02.02.2017 року у розмірі 8 000,00 грн. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2017 року позовну заяву [PERSON] залишено без розгляду. У свою чергу, [PERSON], звернулася до суду з зустрічною позовною заявою, у якій просила суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою м. Дніпро, вул. Спаська, буд.2-А., від 02.08.2017 року, укладений між нею та [PERSON], та визнати за нею право власності на вказане нежитлове приміщення, загальною площею 223,0 кв.м., яке складається з: А-1 молитовний будинок, що складається з під. А-1 підвал площею 109,4 кв.м., І поверх: 1 коридор площею 6,7 кв.м., 2 сходи площею 3,6 кв.м., 3 приміщення площею 103,6 кв.м., всього 113,6 кв.м. Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) в судові засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідачка [PERSON] (позивачка за зустрічним позовом) в судові засідання не зявилася. Подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: 02 лютого 2017 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] було укладено договір оренди нежитлового приміщення, розташованого за адресою м. Дніпро, вул. Спаська, 2-А, відповідно до якого [PERSON] надала останнім, у строкове платне користування вказане нежитлове приміщення на умовах сплати орендної плати. 02.08.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу спільного нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою м. Дніпро, вул. Спаська, буд.2-А, відповідно до якого [PERSON] продала, а [PERSON], придбала нежитлове приміщення громадський будинок Молитовний будинок за 50\~000 дол. США. Відповідно до вказаного договору купівлі-продажу, [PERSON] отримала грошові кошти в повному обсязі, в свою чергу [PERSON] отримала спірне приміщення та технічну документацію на неї, та почала користуватися своєю власністю. За усною домовленістю нотаріально посвідчений договір продавець та покупець мали укласти після відновлення втраченого правовстановлюючого документа на спірне майно. Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно п.3 ч.1 ст.208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу слід вчиняти у письмовій формі. Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Таким чином, враховуючи, що відповідачка [PERSON] не визнає права [PERSON] на спірне приміщення, у той час як умови договору купівлі-продажу нежитлового приміщення виконані в повному обсязі, суд вважає за можливе визнати цей договір дійсним та визнати право власності за [PERSON] на спірне приміщення. Вирішуючи питання про судовий збір, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з [PERSON], як відповідача за зустрічним позовом підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 8640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved