Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

У листопаді 2016 року до суду надійшла вищевказана позовна заява. Позивач свої вимоги мотивував тим, що він надає послуги по забезпеченню активною електричню енергією відповідача по справі - власника квартири [ADDRESS], який отримуючи вказані послуги, не оплачував їх у встановлений строк, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 4085 гривень 36 коп. 14.12.2015 [PERSON] заборгованість була визнана та ним підписано боргове зобов'язання по договору реструктуризації боргу на суму 1140 грн. 63 коп., однак, сплачувати заборгованість він відмовився та продовжував користуватись електроенергією. Станом на 12.08.2016 заборгованість відповідача за використану активну електричну енергію перед ПАТ «Сумиобленерго» складає 4085 грн. 36 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій вимоги підтримав, прохав розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 04.12.2006 укладено договір про користування електричною енергією, відповідно до предмету якого позивач (енергопостачальник) взяв на себе зобов'язання надійно постачати відповідачу (споживачу) електричну енергію, а споживач зобов'язувався розраховуватись з енергопостачальником за використану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у строки, передбачені даним договором. Умовами оплати, передбаченими договором встановлений обов'язок споживача щомісячно сплачувати за фактично спожиту електричну енергію. Відповідач у справі є споживачем послуг позивача, оскільки він є власником квартири [ADDRESS]. Частина 4 ст. 319 ЦК України декларує, що власність зобов'язує, а відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що відповідач умови вищевказаного договору не виконує, заборгованість за спожиту електроенергію перед позивачем станом на 12.08.2016 становить 4085 грн. 36 коп. Відповідно до вимог статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до п. 42 ч. 5, 6 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357, споживач зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію, здійснюючи її перерахування виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Згідно з п.19 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку, при цьому, відповідно до п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, споживач несе відповідальність згідно діючого законодавства за порушення вищевказаних Правил. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. \~ \~ \~ Частина 1 ст. 10 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що позивачем доведено обгрунтованість його позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved