Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

У листопаді 2014 року до суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення. Свої вимоги мотивував тим, що рішенням суду було задоволено позов. Разом з тим, суд не розглянув позовну вимогу про стягнення аліментів, про що вказано в позовній заяві. Просила суд ухвалити додаткове рішення та стягнути аліменти. У судове засідання позивача не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Подав суду заяву про розгляд заяви у його відсутність. У судове засідання відповідач не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги про сплату аліментів в розмірі 2000 грн. щомісячно на утримання доньки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 жовтня 2014 року позов [PERSON] задоволено. Шлюб, зареєстрований 29 вересня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №385, - розірвано. Змінено [PERSON] прізвище на «[PERSON]». При цьому судом не було вирішено питання про стягнення аліментів. З огляду на це заява підлягає задоволенню. При розгляді справи судом встановлено, що батьками [PERSON],[INFO], є [PERSON] та [PERSON]. З матеріалів справи встановлено, що син сторін проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні, тому право позивача підлягає захисту судовим рішенням. Згідно з ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову а відтак, вимога позивачки підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 08 серпня 2014 року. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. З огляду на те, що дитина проживає з матір'ю, відповідач не заперечував проти стягнення аліментів у заявленому розмірі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі 2 000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved