Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернулася в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Деснянського району м. Києва, про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що з лютого 2002 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01 грудня 2005 року розірвано. Від шлюбу з відповідачем у позивача народилася дочка [PERSON], 2002 року народження. Позивач зазначає, що відповідач життям дитини не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з дочкою, участі у її вихованні не приймає, присуджені аліменти за рішенням суду на утримання дитини не сплачує. За таких обставин, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON], 2002 року народження. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Третя особа служба у справах дітей Деснянського району м. Києва явку свого представника у судове засідання не забезпечила, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження від 10 вересня 2002 року, серія [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO] в м. Києві, батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.7) Шлюб, зареєстрований між сторонами, розірвано 01 грудня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серія [NUMBER]. (а.с. 6) Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до положень п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Матеріалами справи підтверджено, що малолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Вихованням, контролем та матеріальним забезпеченням дитини займається виключно матір дитини. Відповідач повністю самоусунувся від виховання своєї малолітньої дочки, присуджені аліменти за рішенням суду на її утримання не сплачує. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 15 жовтня 2015 року становить 83791,91 грн. Такі обставини підтверджуються розрахунком заборгованості по аліментам від 16 жовтня 2015 року, виданого відділом ДВС Оболонського РУЮ в м. Києві. Відтак, судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, що, у свою чергу, є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки. За таких обставин, суд вирішує задовольнити позов та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 487,20 грн.

Outcome: approved