Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] третя особа - [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, в обґрунтування якого зазначила, що 22 червня 2002 року вона уклала шлюб із [PERSON], від шлюбу мають доньку [PERSON] З лютого 2012 року шлюбні відносини припинили та почали мешкати окремо. З 2013 року фактично стала проживати однією родиною з [PERSON] та [INFO] у них народилася донька - [PERSON], однак через перебування позивачки у шлюбі з відповідачем на момент зачаття дитини, батьком вказаний - [PERSON]. Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 18 жовтня 2016 року шлюб між нею та [PERSON] розірвано. Посилаючись на положення статті 138 Сімейного кодексу України, просила виключити відомості про батька з актового запису № 803 від 25.10.2016 року Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області [PERSON] в свідоцтві про народження [PERSON], визнати [PERSON], [INFO], батьком [PERSON] та внести відповідні зміни в актовий запис про її народження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву про підтримання позовних вимог, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в зв'язку з чим за згодою позивача та у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, за перечував проти задоволення позовних вимог позивачки та проти винесення заочного рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 22 червня 2002 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Маріупольським міським управлінням юстиції у Донецькій області 22 червня 2002 року. Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 18 жовтня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Також вказаним рішенням було встановлено, що позивач припинили шлюбні стосунки та не проживала із офіційним чоловіком з 2012 року. [INFO] народилася [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON], про що 25.10.2016 року складено відповідний актовий запис № 803 та Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 25.10.2016 року видано свідоцтво про народження серії [NUMBER]. У судовому засіданні встановлено, що під час перебування в зареєстрованому шлюбі зі [PERSON] позивач не проживала з ним однією сім'єю з лютого 2012 року, не вела спільне господарство та фактично шлюбні стосунки між сторонами були припинені з 2012 року. Натомість в останній час позивач мала шлюбні стосунки з [PERSON], який є біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], що було підтверджено всіма сторонами спору. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім того, нормами ст. 10, 11 ЦПК України закріплено такі принципи цивільного судочинства, як змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, які полягають в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на вказані принципи та обставини того, що третя особа повністю визнала доводи позивача та факт біологічної спорідненості [PERSON] як єдиного можливого батька [PERSON], [INFO], тому вказана обставина не підлягаю доведенню іншими доказами, та вважається судом встановленою у повному обсязі. Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму ВС України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» спір про походження дитини від осіб, які не перебувають в шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним з батьків. Згідно п. 10, 11 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини (статті 126, 127 СК). Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство, що наразі в даному випадку було підтверджено з боку третьої особи у справі [PERSON], який повністю погодився про те, що він є біологічним батьком. З урахуванням наведених положень законодавства та обставин справи, а також роз'яснень вищого суду позовна заява [PERSON] про визнання батьківства є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved