Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

\~У липні 2021 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON] , в якому просить про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 19533,64 грн. \~Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 22 лютого 2020 року між АТ «Державний\~ощадний банк\~України» та [PERSON] було підписано заяву про приєднання № 2473856/130617 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до якого відповідачу було відкрито картковий рахунок. Крім того, відповідачем було подано кредитну заяву № 820637439 від 24.02.2020, відповідно до якої прохала надати кредит у розмірі 5125 грн. На підставі вищевикладеного позивачем встановлено кредитну лінію відповідачу у розмірі 5125 грн. Строк дії кредиту встановлений на відповідний період дії платіжної картки - до жовтня 2024 року. Процентна ставка за користування кредитом була встановлена у розмірі 38% річних. Повивачем всі зобов`язання були виконанні належним чином та надано кредит у розмірі 5125 грн., а 12.11.2020 року в автоматичному режимі відповідачу було збільшено розмір кредиту до суми 16800,00 грн. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим вона має заборгованість у сумі 19533,64 грн., яка складається з основного боргу в сумі 16799,71 грн., процентів за користування кредитом в розмірі 2716,37 грн., комісії в розмірі 0,15 грн.; трьох процентів річних за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 8,28 грн., трьох процентів річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 9,13 грн. \~Представник позивача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. У прохальній частині позовної заяви просить розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти\~ заочного розгляду справи\~ не заперечує. \~ \~\~\~ \~Відповідач\~в судове\~засідання не\~прибула, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надавала, була повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи. \~ \~ \~Приймаючи до уваги думку представника позивача, який не заперечував проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. \~Відповідно до\~\~ ч. 2 \~ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. \~ \~Дослідив подані документи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. \~ \~Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ч. 1 ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Так, 24 лютого 2020 року між АТ «Державний\~ощадний банк\~України» та [PERSON] було підписано заяву про приєднання № 2473856/130617 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до якого відповідачу було відкрито картковий рахунок. Крім того, відповідачем було подано кредитну заяву № 820637439 від 24.02.2020, відповідно до якої вона просила надати кредит у розмірі 5125 грн. На підставі вищевикладеного позивачем встановлено кредитну лінію відповідачу у розмірі 5125 грн. Строк дії кредиту встановлений на відповідний період дії платіжної картки - до жовтня 2024 року. Процентна ставка за користування кредитом була встановлена у розмірі 38% річних. Повивачем всі зобов`язання були виконанні належним чином та надано кредит у розмірі 5125 грн., а 12.11.2020 року в автоматичному режимі відповідачу було збільшено розмір кредиту до суми 16800,00 грн. \~Однак, в порушення умов договору відповідач несвоєчасно сплачувала суми кредиту, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість за кредитом. \~У зв`язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. \~Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за договором укладеним з відповідачем становить 19533,64 грн., яка складається з основного боргу в сумі 16799,71 грн., процентів за користування кредитом в розмірі 2716,37 грн., комісії в розмірі 0,15 грн.; трьох процентів річних за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 8,28 грн., трьох процентів річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 9,13 грн. Відповідно до вимог\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з положеннями пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 року № 14, інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Відтак, відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції а також трьох процентів річних від простроченої суми. Таким чином, аналізуючи надані по справі докази в їх сукупності, суд вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 19533,64 грн. При цьому суд виходить з вимог ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Крім того, відповідно до\~ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Отже, з відповідача на користь позивача, також, підлягає стягненню сума витрат по сплаті судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved