Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

У квітні 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості. Позов мотивовано тим, що\~заявою про приєднання до Умов та Правил надання фінансового лізингу від 01.11.2013 року № NK00A+28396073 [PERSON] виразила своє бажання щодо приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщені на веб-сайті privatbank.ua. Заява про приєднання до Умов та Правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають Договір фінансового лізингу, що укладений на підставі статей\~633,\~634 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України). Згідно укладеного 01.11.2013 року договору лізингу між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] остання отримала у платне користування автомобіль марки Богдан 21101-010-81-4-690, номер шасі [NUMBER] , тип ТЗ: седан, реєстраційний номер [NUMBER] , та зобов`язалась сплачувати щомісячні платежі, у строк та у розміри, встановлені графіком лізингових платежів, переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний вище автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності АТ КБ «ПриватБанк». У зв`язку з невиконанням умов вищезазначеного договору лізингу у відповідачки утворилась заборгованість розмірі 22985,37 грн. На підставі вищезазначеного АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору. 05.05.2021 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з тим в позовній заяві останній зазначив про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судові засідання призначені на 25.05.2021 року, 17.06.2021 року та 06.07.2021 року не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином ( в тому числі шляхом розміщення на офіційному сайті оголошення про виклик в судове засідання). Про причину своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов до суду не подала. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди представника позивача, 06.07.2021 року постановлено ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом установлено, що 01.11.2013 року між сторонами був укладений договір фінансового лізингу № NK00A+28396073, згідно якого відповідач отримала у платне користування автомобіль марки Богдан 21101-010-81-4-690, номер шасі [NUMBER] , тип ТЗ: седан, лифтбек, реєстраційний номер [NUMBER] , 2013 року випуску, вартістю 72900,00 гривень та зобов`язалася сплачувати банку щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі встановлені у додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Зазначений автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності\~АТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до умов додатків № 1, 2 до цього договору вартість предмета лізингу становить 72900 грн.; авансовий платіж 11600,00 грн.; щомісячний платіж 1993,75 грн. Відносини, що виникають із договору фінансового лізингу, регулюються положеннями\~ЦК України\~про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж та положеннями\~Закону України «Про фінансовий лізинг». Згідно з частинами першою та другою\~статті 806\~ЦК України (в редакції чинні на момент укладення договору) \~за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. За своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором та\~містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу або договору поставки. За договором найму (оренди) здійснюється передача майна наймачеві у користування. Частинами першою та третьою\~статті 760 ЦК України\~передбачено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом. Найм (оренда) транспортних засобів врегульовано параграфом 5\~глави 58 ЦК України. За загальним правилом, передбаченим частиною першою\~статті 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Якщо стороною у цьому договорі виступає фізична особа, то згідно з частиною другою\~статті 799 ЦК України\~договір підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню. Відповідно до частини другої\~статті 215 ЦК України\~недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно з частиною першою\~статті 220 ЦК України\~у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Правові наслідки недійсності договору передбачені\~статтею 216 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від\~\~\~28 лютого 2018 року № 61-2920св18, 28 березня 2018 року № 61-5119цс18. З доданого до позову тексту договору фінансового лізингу від 01.11.2013 року та додатків до нього, вбачається, що його стороною є фізична особа, а предметом транспортний засіб. Проте, вказаний договір, усупереч\~ст.799 ЦК\~не був нотаріально посвідчений, то ж за\~ст.215 ч.2 ЦК\~є нікчемним. При цьому він і не підлягає визнанню судом недійсним за законом. Отже,

Outcome: dismissed