overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

У липні 2019\~р. [PERSON] звернулась з вказаною заявою, у якій просить надати їй право на шлюб з [PERSON] , посилаючись на те, що вони познайомились у серпні 2016\~р., між ними склались теплі та щирі стосунки, виникло почуття любові, вона вагітна від нього. [PERSON] та [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] (а.\~с.\~10), заяву підтримали. Судом з`ясовано, що [PERSON] народилась [INFO] у с.\~Хажині Бердичівського району Житомирської області, на даний час їй виповнилось шістнадцять років (а.\~с.\~5, 10). [PERSON] народився [INFO] у м.\~Вінниці, на даний час йому виповнилось двадцять два роки (а.\~с.\~8). [PERSON] вагітна, станом на 29.07.2019\~р. строк вагітності складав дванадцять дванадцять тижнів (а.\~с.\~12). Відповідно до частини першої статті 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Згідно зі статтею 23 Сімейного кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. З вказаних норм Сімейного кодексу України випливає, що умовою надання права на шлюб особі, яка не досягла шлюбного віку (вісімнадцяти років), проте досягла шістнадцяти років, є встановлення того, що це відповідає інтересам цієї особи. Суд, зважаючи на наведені вище обставини, вважає, що надання [PERSON] , вік якої становить шістнадцять років, права на шлюб з [PERSON] , вік якого становить двадцять два роки, відповідає їхнім інтересам. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] в інтересах неповнолітньої дочки - [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Служба у справах дітей Ізмаїльської міської ради, про надання дозволу на укладення договору купівлі-продажу та договору дарування без згоди батька неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який за рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.04.2012 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . З моменту припинення шлюбних відносин та по сьогоднішній день дитина проживає з матір`ю. Зазначає, що їй та донці на праві спільної сумісної власності належить житловий блок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Фактично, позивач та її донька проживають за адресою: [ADDRESS] , де є всі умови для гармонійного розвитку дитини. В квартирі, що належить позивачу та її донці багато років ніхто не проживає. нерухоме майно псується, потребує постійних витрат на сплату комунальних послуг та додаткових витрат на утримання. Тому позивач та її донька вирішили продати вищевказану квартиру. Також зазначає, що 23.01.2018 року нею було укладено Договір доручення із ТОВ «АЛЬКОР S» приводу купівлі-продажу майнових прав на квартиру, розташовану в двосекційному багатоквартирному житловому будинку «Тридцатая Жемчужина», що у Одеській області, Лиманському р-н, с/рада Крижанівська. Тому, як зазначає позивач, вони з донькою вирішили, що продадуть блок у гуртожитку та придбають власне майно у новобудові ближче до м. Одеси. Приватним нотаріусом було відмовлено у вчинені правочину щодо продажу вказаного майна, так як навіть незважаючи на згоду Служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради відсутня згода батька дитини. Позивач зазначає, що неодноразово намагалась знайти контакт із відповідачем з приводу надання дозволів, однак до позитивних результатів це не призвело, тому вона була вимушена звернутися до суду. Крім цього, на сьогоднішній день за нею вже зареєстровано право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Квартира має кращі технічні характеристики в порівнянні із житловим блоком у гуртожитку. І Ѕ вказаної квартири вона хоче шляхом оформлення договору дарування оформити на дочку. Тому просить позовні вимоги задовольнити. Представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на надав. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05.06.2004 року вони уклали шлюб, зареєстрований Березненською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис №3. У сторін є діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення та збереження сім`ї неможливе. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнала. Заслухавши сторони, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що 05.06.2004 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Березненською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис №3 (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 05.06.2004 року). У сторін є діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.01.2005 року та серії [NUMBER] від 22.04.2009 року). Сімейне життя сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї неможливе. За таких обставин відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що йому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю належить земельна ділянка № [NUMBER] , площею 0,0807, яка розташована на території СТ « Івушка » Макалевицького району Радомишльського району Житомирської області. При видачі Державного акта на право приватної власності на землю, було допущено помилку, а саме по батькові написано « [PERSON] », хоча по батькові він « [PERSON] ». Просив встановити факт, що належності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , виданий Бородянським РВ МВС України в Київській області 28 листопада 1998 року, Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 11 липня 2000 року на земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,0807 га, яка розташована на території садівницького товариства «Івушка» Макалевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, виданого на ім`я [PERSON] . В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, надіслав до суду заяву, з проханням розглядати справу без його участі та задовольнити заяву. Заінтересована особа - Макалевицька сільська рада Радомишльського району Житомирської області свого представника в судове засідання не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с.Білокоровичі Олевського району Житомирської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України. (а.с.5-7) Як убачається із Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , [PERSON] , на підставі рішення Макалевицької сільської ради народних депутатів, передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0807 га, яка розташована на території СТ «Івушка» Макалевицької сільська ради, ділянка № [NUMBER] . (а.с.4) Відповідно до копії довідки №73 від 27 травня 2019 року виданої виконавчим комітетом Макалевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, [PERSON] , дійсно належить Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 11 липня 2000 року, виданий на ім`я [PERSON] . Під час видачі Державного акту була допущена орфографічна помилка. (а.с.9) Оцінюючи досліджені докази, суд вважає підтвердженим факт, що [PERSON] , належить Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 11 липня 2000 року, виданого на ім`я [PERSON] . Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне йому для надання права вільно розпоряджатися його власністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред`явленого позову позивач вказав, що з 15 травня 2009 року він з відповідачкою перебувають у шлюбі, зареєстрованому Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №92. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачкою не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім`ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сім`я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись відповідачкою. Просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та позовні вимоги визнала у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з травня 2019 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] ), який мешкає разом з відповідачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім`ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись відповідачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

У липні\~2019\~року [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про розірвання\~шлюбув якому вказував, що 10 жовтня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, актовий запис №287. Від шлюбу мають двох спільних малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Проте сімейні відносини не склалися та припинені. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім`ї. Спори про місце мешкання дітей та поділ спільного майна подружжя відсутні. В зв`язку з цим позивач вважав неможливим збереження шлюбу та просив про його розірвання. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі в якій позовні вимоги визнала повністю. Додатково пояснила, що на примирення не згодна, спори про місце мешкання дітей та поділ спільного майна подружжя відсутні. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст.ст. 200, 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачкою, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому, судом встановлено, що 10 жовтня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №287. Від шлюбу мають двох спільних малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Проте сімейні відносини між позивачем та відповідачкою не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім`ю та наполягали на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких\~обставин,\~враховуючи відносини\~між позивачем\~та відповідачкою,\~відсутність у\~них бажання\~досягти примирення,\~суд вважає,\~що подальше\~сумісне життя\~подружжя і\~збереження шлюбу\~суперечило б\~їх інтересам,\~що мають\~істотне значення,\~і шлюб\~між сторонами,\~відповідно до\~вимог ч.\~3\~ст.\~105,\~ст.\~112Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбув якому вказував, що 14 травня 2016 року у виконавчому комітеті Білогородської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, актовий запис №2. Проте сімейні відносини не склалися та з 2017 року припинені. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім`ї та бажання позивача створити іншу сім`ю. В зв`язку з відмовою відповідачки розірвати шлюб в органах РАЦСу позивач просив про його розірвання в судовому порядку. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, проте позивач направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, проте від останнього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі сторони відповідача, яка позовні вимоги визнає. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін, їх представників, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст.ст. 200, 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому, судом встановлено, що 14 травня 2016 року у виконавчому комітеті Білогородської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №2. Проте сімейні відносини між позивачем та відповідачкою не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім`ю та наполягали на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачкою, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказував, що 27 червня 2017 року у Вознесенській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, актовий запис №3. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Проте сімейні відносини не склалися та з березня 2018 року припинені. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім`ї. Сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Спори про місце мешкання дитини та поділ спільного майна подружжя відсутні. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, проте в матеріалах справи є його заява про розгляд справи без його участі, в якій останній позовні вимоги підтримав у повному обсязі, на примирення не погоджується. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги визнала повністю. Додатково пояснила, що на примирення не згодна, спори щодо проживання дитини та поділу спільного майна подружжя відсутні. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст.ст. 200, 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачкою, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому, судом встановлено, що 27 червня 2017 року у Вознесенській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №3. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Проте сімейні відносини між позивачем та відповідачкою не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім`ю та наполягали на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачкою, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказував, що 28 серпня 2009 року у Щербанівській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, актовий запис №4. Проте сімейні відносини не склалися та з 2014 року припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім`ї. В зв`язку з цим позивач вважав неможливим збереження шлюбу та просив про його розірвання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи за місцем її реєстрації, причину неявки суду не повідомила. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивач в заяві проти цього не заперечував. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема, судом встановлено, що 28 серпня 2009 року у Щербанівській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №4. Проте сімейні відносини між позивачем та відповідачкою не склалися та припинені. Сторони не виявили бажання зберегти сім`ю. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачкою, відсутність у них спільного бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved