overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту місця відкриття спадщини та факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначала, що [INFO] помер її син - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. [PERSON], як спадкоємець за законом, що постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] з метою оформлення своїх спадкових прав. Проте, нотаріус відмовив заявниці у вчиненні відповідної нотаріальної дії в зв'язку з відсутністю доказів, що підтверджують факт прийняття нею спадщини. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи Миколаївської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Зацікавлена особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направивши до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер син заявниці - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. Відповідно до статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За сімейними обставинами [PERSON] був знятий із реєстрації у вказаній квартирі, хоча продовжував у ній проживати до смерті, а саме до [INFO]. Встановлення факту постійного проживання заявниці [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто 24.12.2014 року, за адресою: [ADDRESS], підтверджується наявними в матеріалах справи актом про проживання від 18.06.2014 року та довідкою ОСББ «Океан-2» від 28.05.2014 року за № 17. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено факт місця відкриття спадщини та факт постійного проживання заявниці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, чинне законодавство не передбачає іншого порядку встановлення цього факту та від нього залежить реалізація заявницею свого майнового права, її заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин з [PERSON]. Як підставу заяви зазначила, що [PERSON], який помер [INFO] року є її батьком. Однак в документах, які посвідчують їхні родинні стосунки, зроблено помилку, а саме у свідоцтві про народження, виданому на її ім'я [PERSON] значиться як [PERSON]. На теперішній час виникла необхідність у встановленні факту, що [PERSON] був її батьком в зв'язку з необхідністю отримання виплат в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі Харківської області. Усунути недоліки в адміністративному порядку не має можливості. В зв'язку з наведеним, просить встановити той факт, що вона [PERSON] є донькою [PERSON]. У судовому засіданні заявник підтримала заявлену вимогу та наполягала на задоволенні заяви. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, свідків, з'ясувавши позиції представника заінтересованої особи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно вимогам ч. 1 ст. 259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. [INFO] року у с. Лелюківка Шевченківського району Харківської області помер [PERSON] (а.с. 4). На даний час у заявника виникла необхідність у встановленні факту родинних відносин з [PERSON] в зв'язку з необхідністю отримання виплат в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі Харківської області. Проте, у свідоцтві про народження заявника батько значиться як [PERSON] (а.с. 6), а у свідоцтві про смерть [PERSON] (а.с. 4). За повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шевченківського районного управління юстиції Харківської області внесення змін до актового запису про народження заявника № 37 від 29.07.1950 року є неможливим в зв'язку з відсутністю достатніх підстав (а.с. 8). Згідно свідоцтву про народження серії [NUMBER], виданого 29.07.1950 року Юрченківською сільською радою, заявник значиться як [PERSON], [INFO], а батько - [PERSON] (а.с. 6). У свідоцтві про народження серії [NUMBER], виданого 01.03.1954 року Юрченківською сільською радою, батько значиться як [PERSON] (а.с. 5). У свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 18.11.1972 року Великохутірською сільською радою, заявник значиться як [PERSON] (а.с. 7). У судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] показали, що починаючи з 1966 року знають заявника [PERSON] та її батька [PERSON], оскільки мешкали по-сусідству з ними, донька здійснювала догляд за батьком, та стверджували, що останній є батьком заявника. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для отримання пенсії після смерті батька. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою у якій просить визнати [PERSON], [INFO] недієздатним, посилаючись на те, що він є інвалідом дитинства (ДЦП) 1 групи А по психічному захворюванню, не може розуміти значення своїх дій та не може керувати ними. Визнання його недієздатним необхідне для подальшого встановлення опіки над ним. У судовому засіданні заявник заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилася, надала через канцелярію суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечує (а.с. 33). Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], про що Фарбованським сільським ВРАГС Яготинського району Київської області в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 3 та видано свідоцтво Серії [NUMBER] (а.с.3). Згідно довідки форми-3 виданої Філією ЄРРЦ № 808, [PERSON] зареєстрований та проживає разом зі своєю матір»ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Як пояснила у судовому засіданні [PERSON], вона є сестрою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження та її свідоцтвом про одруження (а.с. 7), а також свідоцтвом про народження [PERSON] Згідно довідки МСЕК Серія 10 ААА 4689 [PERSON] з 09.08.2011 року встановлена перша група інвалідності безстроково, причина інвалідності - інвалід дитинства (а.с.2). [PERSON], згідно з висновку судово-психіатричного експерта № 865 Київського міського центру судово-психіатричної експертизи від 14.10.2014 р. страждає на легку розумову відсталість зі значними емоційно-вольовими порушеннями (F70.1 - згідно з МКХ - 10), за своїм психічним станом у теперішній час не здатний усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними (а.с. 21-22). Таким чином відповідно до ст.39 ЦК України є підстави визнати [PERSON] недієздатним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 12 серпня 2012 року, від даного шлюбу сторони дітей не мають. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюб існує лише формально, спільне господарство не ведеться, сім'я припинила своє існування. Позивач вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим. У судове засідання позивач не з'явилася, у своїй позовній заяві просить справу слухати за її відсутності. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Радошівської сільської ради Ізяславського району Хмельницькій області 12 серпня 2012 року за актовим записом № 9, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сім'я розпалася, підстави для збереження сім'ї відсутні. Приймаючи до уваги, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з квітня 2010 року сторони перебували у шлюбі ,від якого у них [INFO] народилася донька [PERSON] . На даний час сторони проживають окремо, дитина знаходиться на утриманні позивачки, однак відповідач в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини не бажає, хоча зобов'язаний це робити згідно закону. Тому просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до її повноліття. В судовому засіданні [PERSON]позов підтримала із наведених в позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON].в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи спір про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, суд виходить з заявленого позивачкою розміру аліментів і визначає їх в сумі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на дитину, до її повноліття, починаючи з 30 липня 2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

У липні 2014 року виконавчий комітет Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] треті особи: Баглійський районний відділ в місті Дніпродзержинську головного управління ДМС України в Дніпропетровській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Абонент-ХХІ», служба у справах дітей виконавчого комітету Баглійської районної ради про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зі зняттям з реєстраційного обліку. В обгрунтування пред'явлених позовних вимог представник позивача вказала, що відповідачі зареєстровані у кімнаті [ADDRESS]. Це кімната у гуртожитку сімейного типу. У вказаному жилому приміщенні відповідачі не мешкають без поважних причин з 2003 року, що підтверджується актом, складеним житловим органом, за комунальні послуги відповідачі не сплачують, а також в кімнаті відсутні їх речі. Просить позовну заяву задовольнити та визнати відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користуванням жилим приміщенням, знявши їх з реєстраційного обліку у вказаній кімнаті. Представник позивача в судове засідання не з'явився, письмово просив розгляну справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Треті особи в судове засідання не з'явились, письмово просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачі були повідомлені належним чином, у відповідності з нормами ст. 74 ЦПК України. Проте не з'явились в судове засідання, заперечень на позов, будь-яких клопотань та документів не надали. У зв'язку із чим, суд вважає за можливе розглянути дану справу в судовому засіданні за відсутності відповідачів, за наявними в справі доказами із прийняттям заочного рішення в порядку глави VIII ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно до ст. 72 ЖК України особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад шість місяців. Згідно рішення виконавчого комітету міської ради від 06.07.2010 року № 271 «Про затвердження актів міської комісії по обстеженню житлових будинків та приміщень на предмет придатності для проживання» та рішенням міської ради від 28.12.2012 року № 646-30/IV «Про затвердження рішення виконавчого комітету міської ради від 06.07.2010 року № 271», гуртожиток комунальної власності міста за адресою: [ADDRESS], визнаний непридатним для проживання. Із акту від 15 січня 2014 року та від 25 квітня 2014 року вбачається, що відповідачі за адресою: [ADDRESS] не мешкають тривалий час. Однак представник позивача не надав докази до матеріалів справи, щодо надання неповнолітнім [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] іншого житла у разі їх виселення. При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

У липні 2014 року виконавчий комітет Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] треті особи: Баглійський районний відділ в місті Дніпродзержинську головного управління ДМС України в Дніпропетровській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Абонент-ХХІ», служба у справах дітей виконавчого комітету Баглійської районної ради про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зі зняттям з реєстраційного обліку. В обгрунтування пред'явлених позовних вимог представник позивача вказала, що відповідачі зареєстровані у кімнаті [ADDRESS]. Це кімната у гуртожитку сімейного типу. У вказаному жилому приміщенні відповідачі не мешкають без поважних причин з 2010 року, що підтверджується актом, складеним житловим органом, за комунальні послуги відповідачі не сплачують, а також в кімнаті відсутні їх речі. Просить позовну заяву задовольнити та визнати відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користуванням жилим приміщенням, знявши їх з реєстраційного обліку у вказаній кімнаті. Представник позивача в судове засідання не з'явився, письмово просив розгляну справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Треті особи в судове засідання не з'явились, письмово просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачі були повідомлені належним чином, у відповідності з нормами ст. 74 ЦПК України. Проте не з'явились в судове засідання, заперечень на позов, будь-яких клопотань та документів не надали. У зв'язку із чим, суд вважає за можливе розглянути дану справу в судовому засіданні за відсутності відповідачів, за наявними в справі доказами із прийняттям заочного рішення в порядку глави VIII ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно до ст. 72 ЖК України особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад шість місяців. Згідно рішення виконавчого комітету міської ради від 06.07.2010 року № 271 «Про затвердження актів міської комісії по обстеженню житлових будинків та приміщень на предмет придатності для проживання» та рішенням міської ради від 28.12.2012 року № 646-30/IV «Про затвердження рішення виконавчого комітету міської ради від 06.07.2010 року № 271», гуртожиток комунальної власності міста за адресою: [ADDRESS], визнаний непридатним для проживання. Із акту від 23 вересня 2009 року, вбачається, що відповідачі за адресою: [ADDRESS] не мешкають з 2010 року. Однак представник позивача не надав докази до матеріалів справи, щодо надання неповнолітньому [PERSON] 2009 року народження іншого житла у разі його виселення. При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

У липні 2014 року до Березанського міського суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу звернувся [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що між ним та [PERSON] 05 жовтня 1996 року був укладений шлюб. Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти - дочки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Також зазначав, що з відповідачем перестали розуміти одне одного, почали вести різний бюджет, разом не проживають, фактично припинили шлюбні відносини. У зв'язку з цим просив позов задовольнити і розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] 05 жовтня 1996 року. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, обґрунтовуючи їх доводами, викладеними в позовній заяві. Відповідач, будучи належним чином повідомленою, до суду не з'явилася двічі поспіль, причини неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною першою статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Судом встановлено, що між сторонами 05 жовтня 1996 року був укладений шлюб (а.с. 8). Від шлюбу в них є неповнолітні діти - дочки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). Ухвалою суду від 06 жовтня 2014 року провадження у справі було зупинено у зв'язку з наданням сторонам до 08 грудня 2014 року строку для примирення. Ухвалою судді від 15 січня 2015 року провадження у справі було відновлено, однак на час винесення рішення по справі сторони не примирилися. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому подальше спільне життя подружжя буде суперечити їх інтересам. У позовній заяві [PERSON] просив суд покласти на нього судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі ст. ст. 24, 105, 112, 113 СК України, ст. ст. 8, 10, 14, 15, 60, 79, 212-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

У липні 2014 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Зазначив, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені та примирення між сторонами не можливе. В судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб з [PERSON] Відповідач також не з'явилась в судове засідання, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовну заяву визнає в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб з [PERSON] Зазначила, що вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з 01.07.2014 року. Дитина, [PERSON], буде проживати з нею. Судом встановлено, що сторони одружені з 31 серпня 2007 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міськог оуправління юстиції Дніпропетровськох області, актовий запис № 679. Позивач та відповідач мають дитину - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 23 жовтня 2007 року. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, між ними відсутня взаємна допомога, відбулась втрата почуттів та поваги, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на матеріалах справи.

Outcome: approved