Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

У липні 2019 року Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 910.12844 від 12.01.2012 року у розмірі 27\~946,75 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 12.01.2012 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 910.12844, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 96\~795,46 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 15,99% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк свої зобов`язання виконав повністю. Однак, у порушення норм законодавства та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв`язку з чим, за договором станом на 03.07.2019 року виникла заборгованість у розмірі 27\~946,75 грн., яка складається з наступного: 14\~508,83 грн. прострочений борг, 1\~200,47 грн. прострочені проценти, 166,45 грн. строкові проценти, 12\~071,00 грн. - пеня, яку просить стягнути з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст.\~274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2019 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Не погодившись з позовом, у порядку ст. 178 ЦПК України, відповідачем було подано відзив на позовну заяву, до змісту якого відповідач зазначила, що вона повністю виконала зобов`язання перед позивачем за кредитним договором № 910.12844 від 12.01.2012 року, у зв`язку з чим, позовні вимоги задоволенню не підлягають. \~ \~ \~ \~У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, не повідомила суд про причини не явки, була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» встановлено: «Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважать важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами». Судом встановлено, що 12 січня 2012 року між ПАТ (нині АТ) «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] за № 910.12844 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит в сумі 96\~795,46 грн. строком на 84 місяці для фінансування купівлі позичальником транспортного засобу марки Chevrolet, модель Aveo, 2011 року випуску, фінансування страхового платежу за страхування життя позичальника, при цьому за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 15,99 % річних. Позичальник зобов`язаний отримати кредит і погашати заборгованість за даним договором у вигляді ануїтетних (щомісячних) платежів відповідно до графіку щомісячних платежів. В разі порушення позичальником термінів сплати щомісячних платежів від 1 до 60 днів банк має право нарахувати та стягнути з позичальника (пеню) в розмірі 0,15 % від простроченої суми боргу за кожен день прострочки. Вразі порушення позичальником термінів сплати щомісячних платежів більше, ніж на 60 днів, банк має право нарахувати пеню в розмірі 0,65 % від простроченої суми боргу за кожен день прострочки. Додатком № 1 до вищевказаного кредитного договору визначений графік щомісячних платежів, які мала сплачувати відповідач на погашення заборгованості за кредитним договором, при цьому розмір таких щомісячних платежів в період з 12.02.2012 року по 12.12.2018 року визначений в розмірі по 1\~922,01 грн. щомісячно, а останній платіж 12.01.2019 року визначений в сумі 1\~837,57 грн. З довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором, виконаної станом на 03.07.2019 року, вбачається, що за відповідачем обраховується заборгованість за кредитним договором у розмірі 27\~946,75 грн., яка складається з наступного: 14\~508,83 грн. прострочений борг, 1\~200,47 грн. прострочені проценти, 166,45 грн. строкові проценти, 12\~071,00 грн. - пеня. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Дослідивши письмові матеріали справи, суд не погоджується з наявністю у відповідача заборгованості за кредитним договором з огляду на наступне. Так, зокрема, з Додатку № 1 до кредитного договору, що наданий позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог, вбачається, що відповідач [PERSON] мала здійснювати щомісячні платежі до повного погашення заборгованості за кредитним договором, а саме в сумі 1\~922,01 грн. щомісячно в період з 12.02.2012 року по 12.12.2018 року, а останній платіж 12.01.2019 року - в сумі 1\~837,57 грн., дату закінчення строку дії договору. Виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором згідно вищевказаного графіку платежів підтверджено випискою по рахунку відповідача за період з 12.01.2012 року по 02.07.2019 року, з якої слідує, що остання здійснювала щомісячні платежі у розмірі, встановленому кредитним договором, таким чином належно виконуючи взяті на себе зобов`язання за договором. За викладених вище обставин вбачається, що відповідач належно виконувала зобов`язання за укладеним кредитним договором та, здійснивши останній платіж 16.01.2019 року, фактично виконала свої зобов`язання перед АТ «Ідея Банк». Таким чином, АТ «Ідея Банк» не надано жодних належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували наявність у відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором та її розмір, при цьому суд зауважує, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доводи позивача, викладені у відповіді на відзив, про те, що передбачена кредитним договором процентна ставка була змінена, починаючи з 13.05.2014 року до розміру 19,94 % річних, а відтак, починаючи з вказаної дати відповідач здійснював платежі за кредитним договором у меншому розмірі, ніж слідувало, що і спричинило виникнення заборгованості, суд до уваги не приймає з огляду на наступне. У відповідності до п. 1 параграфу 2 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти річні в розмірі 15,99 %. У відповідності до п. 1 параграфу 6 кредитного договору Банк має право ініціювати перед позичальником перегляд (зміну) процентної ставки, передбаченої п. 1 параграфу 2 договору, в залежності від зміни будь-якого з факторів: грошово-кредитної політики або облікової ставки Національного банку України та/або зміни вартості ресурсів, що залучаються банком, зміни кредитного ризику, зміни ринкової вартості ТЗ, попиту і пропозиції на кредитному ринку або інших факторів з відповідним повідомленням про це позичальника будь-яким із способів на вибір банку: або шляхом надіслання листа на вказане позичальником у договорі його місце проживання, або при його явці в банк, або через місцеві або регіональні друковані засоби масової інформації. У відповідності до п. 1 параграфу 6 кредитного договору в разі мовчання (відсутності письмових заперечень) позичальника протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту повідомлення його в будь-який з вищевказаних способів про ініціювання банком перегляду (зміни) процентної ставки вважається, що позичальник погодився з правочином про перегляд (зміну) розміру процентної ставки по кредиту, запропонованої банком, без укладання додаткових договорів до Договору, а змінений розмір процентної ставки по кредиту набуває чинності після закінчення вищевказаного строку п`яти банківських днів (якщо більш в`язня дата зміни ставки не вказана банком у повідомленні) та відображається у виписці з позичкового рахунку позичальника, яка надається при найближчій його явці в банк або надсилається позичальнику поштою. Позивач зазначав, що у відповідності до вищевказаних умов кредитного договору 28.04.2014 року на адресу відповідача було направлено лист АТ «Ідея Банк» № 16.1-06/44987 від 17.04.2014, яким повідомлено про збільшення процентної ставки, а саме, починаючи з 13.05.2014 року загальна ставка за користування кредитними коштами становитиме 19,94 % річних. Більше того, відповідачу, разом з вище вказаним листом, надано також оновлений графік щомісячних платежів за кредитним договором, а також розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, викладені з урахуванням зміни розміру передбаченої кредитним договором процентної ставки. Згідно ч.1 ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом положень ч. 1 ст. 651 та ч. 3 ст. 653 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. В разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його змін. Відповідно до ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, якщо сторонами кредитного договору досягнуто домовленостей з усіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом з дотриманням певної процедури, то такі умови повинні виконуватись сторонами з моменту досягнення домовленості, тобто з моменту підписання договору. Встановлено, що АТ «Ідея Банк» змінив процентну ставку за кредитним договором з 15,99 % до 19,94 % річних, починаючи з 13.05.2014 року. На підтвердження дотримання банком процедури зміни в односторонньому порядку розміру процентної ставки позивачем надано копію листа-повідомлення, адресованого відповідачу від 17.04.2014 року, новий графік сплати ануїтетних платежів від 13.05.2014 року, розрахунок сукупної вартості кредиту з урахуванням нової процентної ставки, а також список № 910 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів. Отже, зі списку № 910\~згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів слідує, що вищевказані документи про зміну розміру процентної ставки направлялися банком саме рекомендованим листом [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, зі вказаного списку не вбачається, які документи (їх перелік) були направлені на адресу відповідача [PERSON] , чи ті, про які зазначає банк, чи якісь інші. Крім того, [PERSON] з 16.07.2012 року зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Позивачем на зазначену адресу [PERSON] не направлялося повідомлення про зміну процентної ставки за кредитним договором. Оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення відповідача [PERSON] про зміну процентної ставки до 19,94 % річних, а позивач, в свою чергу, зазначених доказів не надав, суд приходить до висновку про порушення позивачем процедури зміни процентної ставки за кредитним договором. З огляду на дане, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог позивача та приходить до висновку, що зобов`язання за кредитним договором виконані відповідачем у повному обсязі. Оскільки позовні вимоги не підлягають до задоволення, то і не вбачається підстав для відшкодування позивачу судових витрат.

Outcome: dismissed