Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

У липні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 24 квітня 2014\~року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 7498,55 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.\~\~ Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими АТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами, що викладені на банківському сайті, складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит в розмірі, встановленому кредитним договором. В свою чергу відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в зв`язку з чим станом на 21 червня 2021 року має заборгованість в розмірі 16260,59 грн., яка складається з наступного: 7498,55 грн. заборгованість за кредитом; 8162,16 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 599,88 грн. заборгованість за пенею. Вказану заборгованість позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь, а також понесені судові витрати. Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 27 липня 2021 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, у разі відсутності відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає частково, а саме щодо стягнення з нього на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 7498,55 грн. Відповідно до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності учасників справи, за наявними в справі матеріалами. Відповідно до положень ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 24 квітня 2014 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Так, згідно п. 2.1 Угоди банк надав позичальнику терміновий кредит в сумі 7498,55 грн. на строк 24 місяців з 24.04.2014 по 30.04.2016 шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в обмін на зобов`язання з повернення кредиту, сплати процентів в розмірі 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у вказані в заяві, Умовах та правилах строки. Підписавши Генеральну угоду, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами, що викладені на банківському сайті, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, однак відповідач порушив умови договору та своєчасно не надав кошти для погашення заборгованості. Разом із позовною заявою позивачем додані: копія Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 24 квітня 2014 року, розрахунок заборгованості за договором б/н від 24 квітня 2014 року станом на 21 червня 2021 року, анкета-заява [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 14 грудня 2010 року, виписка по рахунку [PERSON] , довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , витяг з Умов і правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», копія паспорта [PERSON] , копія відомостей з ЄДРПОУ, копія банківської ліцензії, копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витяг із статуту акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк». Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача станом на 21 червня 2021 становить 28741,34 грн. При цьому позивач в позовній заяві вказує, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, тому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 16260,59 грн., з яких: 7498,55 грн. заборгованість за кредитом; 8162,16 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 599,88 грн. заборгованість за пенею. Відповідно до ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1054 ЦК України\~передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Окрім того,\~в ст. 612 ЦК України\~визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У даній справі, Умови та правила надання банківських послуг, якими передбачені відсотки за користування кредитом та встановлена відповідальність позичальника у разі невиконання/неналежного виконання своїх зобов`язань, не містять підпису відповідача. При цьому, позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи Генеральну угоду, а також те, що Умови містили такі положення щодо відсотків і штрафних санкцій в момент підписання Угоди позичальником, або в подальшому такі Умови не змінювались. У зв`язку із цим, такі Умови та правила надання банківських послуг не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 24 квітня 2014 року. Зокрема до таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019 (справа № 342/180/17), яка у даній постанові зробила висновок про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «Приватбанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою\~статті 11 Закону № 1023-XII\~про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~\~зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Ураховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, суд вважає, що АТ КБ «Приватбанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Тому, у суду наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з [PERSON] лише 7498,55 грн. заборгованості за кредитом, щодо стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом та пенею слід відмовити у зв`язку з безпідставністю позовних вимог у цій частині. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 16260,59 грн., а задоволено на суму 7498,55 грн., тобто на 46,11 % (7498,55 х 100 : 16260,59). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 1046 грн. 70 коп. судового збору (2270 х 46,11 %).

Outcome: partial