Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

У квітні 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що сторони перебувають у шлюбі з 25 вересня 2010 року. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Сім`я сторін розпалася через різні погляди на подружнє життя. Стосунки з відповідачем не склалися. Сторони, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім`ю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовною заявою. В судове засідання позивач не з`явився, зазначивши у позовній заяві про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що згодна на розірвання шлюбу. Зазначивши, що між сторонами відсутній спір про місце проживання дитини, просила визначити місце проживання дитини з матір`ю. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 вересня 2010 року. Шлюб зареєстровано Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис 716 (арк.с.3). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] (арк.с.4). Сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. Позивач зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно, і збереження сім`ї неможливе. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.3, ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Таким чином, суд прийшов до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При цьому, суд зазначає, що у даному провадженні не вирішуються позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини, а сама відповідач зазначила, що спір з даного приводу відсутній. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати покласти на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved