Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

У липні 2019 року Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в м. Києві державної адміністрації звернулося до Печерського районного суду м. Києва із позовною заявою до [PERSON] , третя особа Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, в якій просить стягнути на свою користь суму нарахованої соціальної виплати в розмірі 1 768, 00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на підставі заяви від 18 грудня 2015 року № 3653 відповідачу призначено щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичних операцій, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 882, 00 грн на період з 30 грудня 2015 року по 15 червня 2016 року. В результаті надання позивачем недостовірної інформації щодо свого майнового стану відбулась переплата в сумі 1 768, 00 грн з період з 01 лютого 2016 року по 31 березня 2016 року. Ухвалою судді від 03 січня 2020 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно з частиною першою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною четвертою статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 18 грудня 2015 року до Управління звернувся відповідач із заявою про надання щомісячної допомоги. Згідно з Інформаційною довідкою № 60556222 від 03 червня 2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, здійснено державну реєстрацію права власності [PERSON] на об`єкт житлової нерухомості, а саме квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 13 січня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайлової Н. О. і зареєстрованого за номером 39, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 784662380000. Розпорядженням Управління від 12 липня 2016 року № б/н припинено виплату допомоги на виконання пункту 12 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщених особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 (виплата допомоги припиняється у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації) та визначено переплату в сумі 1 768, 00 грн за період з 01 лютого 2016 року по 31 березня 2016 року. 27 лютого 2020 року від Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат надійшло пояснення по суті справи, в якому просить задовольнити позовні вимоги Управління та стягнути з відповідача на його рахунок суму переплаченої допомоги у розмірі 1 768, 00 грн. Відповідно до пункту 2 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщених особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців. Відповідно до пункту 5 Порядку для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до уповноваженого органу із письмовою заявою, складеною у довільній формі, про надання грошової допомоги і подає документи, визначені цим пунктом. Відповідно до пункту 10 Порядку уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Відповідно до пункту 11 Порядку у разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються в судовому порядку. Згідно зі ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстав, на якій воно було набуте, згодом відпала. При цьому ст. 1215 Цивільного кодексу України встановлює, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що кошти щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг, були виплачені відповідачу безпідставно, в результаті того, що останнім не повідомлено про зміну свого майнового стану, а саме придбання житлової нерухомості, та зважаючи на те, що такі кошти відповідачем в добровільному порядку позивачу не повернуто, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача надмірно сплачених коштів, підлягають задоволенню. Такі грошові кошти підлягають стягненню з відповідача на рахунок третьої особи, якою за розпорядженням позивача проводилися виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг. У відповідності до статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1 921, 00 грн.

Outcome: approved