Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

У липні 2020 Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» (далі - з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», позивач) звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням трьох процентів річних, індексу інфляції в загальному розмірі 3476,55 грн. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] , як власник квартири отримує від позивача житлово-комунальні послуги, а саме: послуги з утримання будинку та прибудинкової території, на підставі договору від 05.03.2008. Як споживач житлово-комунальних послуг, відповідач зобов`язаний брати участь у витратах по утриманню будинку і прибудинкової території та в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань та зобов`язань по утриманню нерухомого майна шляхом несплати за житлово-комунальні послуги станом на 01.05.2020 у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість в розмірі 2238,99 грн. Відповідач, як боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на підставі положень статті 625 ЦК України, зобов`язаний сплатити зазначену суму боргу з урахуванням інфляційної складової в сумі 916,45 грн. та трьох процентів річних в сумі 321,11 грн. за період з 01.07.2015 по 01.03.2020. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним витрати на оплату професійної правничої допомоги та судового збору. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 18.08.2020 у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 25.09.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позову заперечував, оскільки ним 17.09.2020 на рахунок позивача було сплачено суму боргу з урахуванням інфляційної складової та трьох процентів річних у розмірі 3476,55 грн., про що свідчать квитанції № 36, № 35 від 17.09.2020. Крім того, на підтвердження надав довідку №110/022-214 від 17.09.2020, видану в.о менеджером (управителем) групи будинків КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» І. Новіковим, згідно якої [PERSON] у вересні 2020 сплатив заборгованість, збитки інфляції та 3% річних в повному обсязі. Зазначив, що позивачем пропущено строки позовної давності. У зв`язку з чим просив, закрити провадження по справі, судові витрати залишити за позивачем. 05.10.2020 від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву в якій посилаючись на те, що заборгованість сплачена відповідачем лише після пред`явлення позову до суду, просив стягнути з останнього судовий збір та витрати на правову допомогу. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.10.2020 постановлено перейти до розгляду цивільної справи за позовом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву. Вислухавши відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Як встановлено судом, наказом Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 27 від 29.02.2008 житловий будинок по [ADDRESS] передано на обслуговування Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс». Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . 05.03.2008 між позивачем та відповідачем було укладено договір «Про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території», за умовами якого він, як споживач, зобов`язався своєчасно сплачувати за послуги надані позивачем за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених цим договором. Судом встановлено, що відповідач належним чином не здійснював оплату вартості житлово-комунальних послуг, та на підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок, відповідно до якого за відповідачем рахувався борг по оплаті житлово-комунальних послуг станом на 01.05.2020 в розмірі 2238,99 грн. За приписами статей 319, 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг на час виникнення спірних правовідносин визначав Закон України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції від 24.06.2004 р. № 1875-IV (надалі - Закон № 1875-IV). Вищевказаний Закон містить визначення житлово-комунальних послуг, як результату господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо-та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством, та покладає на балансоутримувача будинку обов`язок здійснювати розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечення управління майном (підпункти 1, 3, 10 пункту 1 частини 1 статті 1). Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (стаття 19 Закону № 1875-IV). Пунктом першим частини третьої статті 20 Закону № 1875-IV встановлено обов`язок споживача, а пунктом 3 частини другої статті 21 цього Закону - обов`язок виконавця, укласти договір на надання житлово-комунальних послуг згідно з Типовим договором. Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що відповідач сплатив заборгованість, збитки інфляції та 3% річних в повному обсязі після пред`явлення позову до суду, а саме 17.09.2020, що підтвердив у відповіді на відзив представник позивача. Враховуючи, що до суду представником позиваач не було подано заяву про відмову від позову, враховуючи, що на день ухвалення рішення заборгованість відповідачем сплачена, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу. Однак, оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, то відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed