Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

У липні 2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету позову, Комунальне підприємство «Житсервіс-2» з даним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що він та відповідачі є співвласниками по 1/3 частині [ADDRESS] у м. Ізмаїл Одеської області. Вказана квартира має житлову площу 26,1 кв.м., у тому числі 1-кімната - 18,2 кв.м., 2-га кімната - 7, 9кв.м. Кімнати ізольовані, фактично у квартирі мешкає лише його бабуся - [PERSON] Просив суд визнати за ним право користування квартирою, вселити його у квартиру, встановити порядок користування квартирою згідно якому виділити йому у користування кімнату площею 7,9 кв.м., відповідачам - 18,2 кв.м., у загальному користуванні залишити кухню, ванну кімнату, туалет, коридор, вбудовану шафу, зобов'язати відповідачів надати йому ключі від квартири, кімнати площею 7, 9 кв.м. та інших приміщень загального користування та зодов'язати третю особу розподілити особові рахунки. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, спросив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] обставини справи та позовні вимоги визнала, проте, зазначила, що, дійсно вона колись оформила 1/3 частину квартири на онука, але їй буде дуже важко жити із ним, крім того, саме у цій кімнаті площею 7,9 кв.м. вона зробила ремонт, а друга кімната не придатна для проживання без ремонту. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України. Згідно повідомленню відповідача[PERSON]. [PERSON] дійсно зареєстрована за вищевказаною адресою але мешкає за межами держави. Представник третьої особи зазначив, що не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог. Заслухавши представника позивача, відповідача та представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності № 509 від 20.04.1995 р. та у відповідності до листа КП «Ізмаїльського МБТІ» від 14.07.2015 р. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить по 1/3 частині квартири [ADDRESS], яка має загальну площу 41, 2 кв.м., житлову площу 26,1 кв.м. (дві кімнати по 18,2 кв.м. та 7,9 кв.м.) та складається ще з кухні (5,9 кв.м.), ванної кімнати (2,1 кв.м.), туалету (1,2 кв.м.), коридору (4,1 кв.м.), вбудованої шафи (0,8 кв.м.), (а.с.12,13, 18-21). У відповідності до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього; він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації. У пункті 14 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов. Отже , право власності позивача на 1/3 частину квартири є непорушним і позивача не може бути позбавлено чи обмежено у здійснені такого права. Разом з цим, право власності включає в себе і право користування, на підставі чого у задоволенні позовних вимог позивача щодо визнання права користування за ним вказаною квартирою слід відмовити. Не вбачає суд можливості і встановити інший порядок користування даною квартирою. Клопотання про призначення судової експертизи для встановлення порядку користування майном після роз'яснення судом у відповідності до ч.4 ст. 10 ЦПК України такого права та наслідків не заявлення відповідного клопотання, до суду не надходили. Крім того, зобов'язати третю особу - Комунальне підприємство «Житсервіс-2» здійснити певні дії суд позбавлен можливості, оскільки вказана особа не виступає відповідачем по справі. Клопотання після роз'яснення судом права просити суд залучити Комунальне підприємство «Житсервіс-2» до участі у справі в якості відповідача до суду не подавалось. На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial