Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство (далі ПАТ) «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позову ПАТ\~ «Дельта Банк» зазначає, що 07.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством (далі ВАТ) «Сведбанк» та [PERSON] укладено\~кредитний договір № 2706/0808/71-498, за яким банком надано позичальнику кредит на\~ суму 105\~000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,5 % річних, який позичальник зобовязувався погасити до 04.08.2032 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між АТ «Сведбанк» та [PERSON] 07.08.2008 року укладено\~договір іпотеки № 2706/0808/71-498-Z-1, за якими іпотекодавець передав в іпотеку квартиру [ADDRESS]. 25.05.2012 року між ВАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за договором № 2706/0808/71-498 та за договором № 2706/0808/71-498-Z-1 від 07.08.2008 року. Оскільки [PERSON] умови кредитного договору щодо повного та своєчасного повернення кредитних коштів не виконує, у звязку з чим утворилась заборгованість , яка станом на 07.07.2015 року складає 2 023 752 грн. 50 коп., ПАТ «Дельта Банк», уточнивши позовні вимоги, просить суд в рахунок погашення кредитних зобовязань за кредитним договором № № 2706/0808/71-498, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS], шляхом визнання права власності на зазначену квартиру за ПАТ «Дельта Банк». Представник ПАТ «Дельта Банк» - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти задоволення позову заперечували, посилаючись на його безпідставність. Представник третьої особи Національного банку України у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав пояснення в яких просив суд позов задовольнити. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 07.08.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2706/0808/71-498, за умовами якого [PERSON] надано кредит в розмірі 105\~000 доларів США для здійснення останнім розрахунків по договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS], на строк до 04.08.2032 року включно зі сплатою 9,5 % річних за користування кредитом (а.с. 14-18). Також, 07.08.2008 року укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору №2706/0808/71-498 від 07.08.2008 року, якою сторони погодили, що у випадку припинення трудових відносин позичальника з банком, сторони досягли згоди без укладення будь-якої додаткової угоди до цього договору встановити відсоткову ставку на рівні 12,5 % річних за користування кредитними коштами починаючи з дня наступного за днем звільнення (а.с. 19). Крім того, 07.08.2008 року укладено додаткові угоди № 2 та № 3 до кредитного договору № 2706/0808/71-498 від 07.08.2008 року, якими сторони погодили, що відсоткова ставка за користування кредитними коштами з 26.01.2009 року по 25 травня 2009 року складатиме 7,5 % річних (а.с. 19-20). Також, 07.08.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір № 2706/0808/71-498-Z-1 в забезпечення належного виконання іпотекодавцем умов договору № 2706/0808/71-498 від 07.08.2008 року за яким [PERSON] в забезпечення виконання основного зобовязання передав в іпотеку ВАТ «Сведбанк» належне йому на праві власності майно, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS], іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання іпотекодавцем основного зобовязання повністю або частково, у тому числі якщо іпотекодавець не поверне іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість, не сплатить платежі та штрафи, що передбачені та/або випливають з основного зобовязання, а також в інших випадках, передбачених основним зобовязанням та цим договором, у тому числі у випадку одноразового прострочення основного зобовязання (як основного боргу, так і процентів за ним). За змістом пп. 12.1, 12.3.1. п. 12 цього договору іпотеки за вибором іпотекодержателя застосовується один із видів способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя за рішенням суду задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (а.с. 21-23). Згідно заяви на видачу готівки № 648_3 від 07.08.2008 року вбачається, що [PERSON] за договором № 2706/0808/71-498 від 07.08.2008 року отримав 105\~000 доларів США, що еквівалентно у гривнях 508\~672 грн. 50 коп. (а.с. 13). Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року та витягу з додатку № 1, вбачається, що до ПАТ «Дельта Банк» від ПАТ «Сведбанк» перейшло право вимоги за кредитним договором № 2706/0808/71-498 від 07.08.2008 року та договору іпотеки № 2706/0808/71-498-Z-1 (а.с. 6-8, 117-122). З інформаційної довідки з Державного реєстру іпотек іпотекодержателем обєкту обтяження: квартири [ADDRESS], є ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору купівлі-продажу права вимоги між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Сведбанк» від 25.05.2012 року (а.с. 156-157). Досудовою вимогою № 31.4-08/2928/15 від 13.07.2015 року ПАТ «Дельта Банк» зверталось до [PERSON] з вимогою на виконання зобовязань за кредитним договором (а.с. 9-11). В укладеному кредитному договорі та іпотечному договорі визначені чіткі умови виконання сторонами взятих на себе зобовязань. Банківською установою зобовязання за договором виконані в повному обсязі. [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконує. Згідно довідки від 07.07.2015 року заборгованість за кредитним договором №2706/0808/71-498 від 07.08.2008 року станом на 07.07.2015 року складає 2\~023\~752 грн. 50 коп. (а.с. 12). За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується падати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплати ти проценти. Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 590 ЦК України та ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється окрім іншого на підставі рішення суду. Згідно зі\~ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині. Згідно\~ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Відповідно до\~ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає письмову вимогу про усунення порушення. Положення цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Згідно правового висновку Верховного Суду України у справі № № 6-124цс13 виходячи з положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, ч. 3 ст. 33, ст. 36, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-1851цс15 при вирішенні даної категорії справ судам слід встановити наявність чи відсутність згоди іпотекодавця на позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань, а також здійснення виконавчого напису нотаріусом, як правову підставу для реєстрації права власності іпотекодержателя, якщо такі умови передбачені умовами договору іпотеки. Враховуючи, що під час розгляду справи установлено на підставі зібраних доказів те, що [PERSON] взяті на себе зобовязання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманого кредиту не виконує, згоду на позасудовий порядок врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань не надає, що підтверджується його письмовою заявою (а.с. 158), суд дійшов висновку про наявність правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості у обраний позивачем спосіб, а саме шляхом визнання права власності на нерухоме майно передане іпотеку враховуючи його вартість згідно висновку експерта від 30.08.2016 року. Доводи відповідача та його представника про те, що до ПАТ «Дельта Банк» не перейшло право іпотекодержателя суперечать встановленим обставинам справи та спростовуються витягом із реєстру іпотек. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved