Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

У липні 2018 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ( далі ПАТ КБ) «ПриватБанк», треті особи- приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], Міжрайонний відділ\~державної виконавчої\~служби по\~Холодногірському та\~Новобаварському районах\~міста Харків\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Харківській\~області про\~визнання виконавчого\~напису нотаріуса\~ про\~стягнення на\~користь відповідача\~грошових коштів\~за кредитним\~договором №DNН4КР49000676\~від 04.11.2006\~ в\~сумі 259\~680\~грн.75\~коп.\~таким,\~що не\~підлягає виконаннюта просить стягнути з відповідача понесені витрати. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що вчинення нотаріусом виконавчого напису суперечить вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки з дня виникнення права вимоги пройшло майже десять років. За умовами кредитного договору [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 8889 грн. 40 коп., а тому стягнення 259\~680 грн. 75 коп. є неспівмірним розміром та необгрунтованим, оскільки кредитні кошти надавались під 25,08% річних. Позивач зазначає, що Банк взагалі не мав права звертатись до нотаріуса про вчинення виконавчого напису, оскільки заочним рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 10.04.2013 року з [PERSON] вже була стягнута заборгованість.На данний час заочне рішення скасовано, справа призначена до розгляду судом, що підтверджує наявність спору між сторонами. Представник відповідача- ПАТ КБ «ПриватБанк» проти позову заперечував, посилаючись на те, що рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 10.04.2013 року, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 100\~563,43 грн. за кредитним договором, залишається дотепер невиконане, тому Банк звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу про вчинення виконавчого напису. Також представник відповідача зазначає, що строк позовної давності не було пропущено, оскільки право вимоги до [PERSON] виникло лише у 2016 році. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач стверджує, що для вчинення виконавчого напису нотаріусу були надані всі необхідні документи, визначені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, безcпірність заборгованості документально підтверджена, тоді як [PERSON] не надав свого розрахунку існуючої заборгованості. 3 особа- приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] направила суду письмові пояснення та просила розглядати справу за її відсутністю. У своїх запереченнях проти задоволення позовних вимог 3 особа посилається на те, що позивач лише вказує на спірність заборгованості, але не обгрунтовує її відсутність або наявність боргу в меншому розмірі. Безспірність заборгованості підтверджуються документами, передбачені Переліком. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Шляхом вчинення виконавчого напису нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Приватний нотаріус [PERSON] зазначає, що строки, передбачені ст 88 Закону України «Про нотаріат» не є позовною давністю, оскільки відповідна дія виступає, як окремий спосіб захисту цивільних прав. В даному випадку терміном, з якого має обчислюватися строк є дата направлення боржнику вимоги про усунення порушень.У кредитному договорі не передбачений строк його дії, тобто він укладений на невизначений час, отже сторони мають здійснити свої права та обовязки за договором в будь-який час і договір є обовязковим для виконання сторонами. На підтвердження своїх заперечень нотаріусом додано висновок науково-правової експертизи з питання визначення нотаріусом під час вчинення виконавчого напису безспірності заборгованості, початку перебігу строку вчинення виконавчого напису та способу і субєктивного складу справи щодо його оскарження, виконаний Інститутом держави і права № 126/581 від 12.12.2016 року. (а.с. 66-71, 122). Представник 3 особи- Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засіданні не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно, письмових пояснень або відзиву не подав. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 23.07.2018 р. задоволена заява [PERSON] та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], який вчинено 03.08.2017 року ( а.с. 59). Ухвалою суду від 04.12.2018 р. відмовлено представнику ПАТ КБ «ПриватБанк» у зупиненні провадження у справі до розгляду позову до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Суд, вислухавши пояснення представників позивача і відповідача , перевіривши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного. 04 листопада 2006 року [PERSON] заповнив та підписав анкету-заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк». З тексту заяви вбачається, що відповідач виявив бажання та отримав строковий кредит в сумі 8\~889,40 грн. строком на 24 місяця по 04 листопада 2008 року, під 2,09% у місяць на суму залишку заборгованості на придбання у торгівельно-сервісному підприємстві системного блоку, монітора і мобільного телефону загальною вартістю 6\~838,00 грн. , а також погашення комісії [PERSON] та компанії. Своїм підписом [PERSON] погодився з тим, що дана заява разом з Умовами споживчого кредиту, Тарифами [PERSON] складає кредитно-заставний договір ( а.с. 8-9). Судом встановлено, що заочним рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 10 квітня 2013 року задоволені позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнуто з [PERSON] на користь Банка заборгованість за кредитним договором № НАЕ4RХ12650324 ( правильний №DNН4КР49000676) від 10 вересня 2006 року - 100\~563,43 грн. та судові витрати. Сума заборгованості за рішенням суду складається із заборгованості по кредиту - 8886, 86 грн., заборгованості за відсоткам станом на 15 січня 2013 року- 34\~887,60 грн., пені- 51 715,52 грн., штрафу - 500 грн.(фіксована частина), 4774,45 грн.( процентна складова) .Виконавчий лист № 641/1777/13-ц, виданий 31.05.2013 року Комінтернівським районним судом м.Харкова предявлено до виконання та постановою державного виконавця Міжрайонного відділу\~державної виконавчої\~служби по\~Холодногірському та\~Новобаварському районах\~міста Харків\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Харківській\~області відкрито виконавче провадження № 50658662( а.с. 11). 28 липня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направив [PERSON] письмову вимогу від 26 липня 2017 року про усунення порушень за кредитним договором і повернення 257\~180,75 грн. протягом пяти календарних днів з дати відправлення вимоги та попереджено, шо у разі невиконання вимог [PERSON] щодо повернення кредиту, це вважатиметься істотним порушенням умов кредитного договору і Банк буде змушений почати примусове стягнення Оскільки позивач у визначені кредитором строки заборгованості не сплатив, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про вчинення виконавчого напису ( а.с. 88-93). 03 серпня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з [PERSON] грошові кошти в сумі 259\~680, 75 грн., з з урахуванням залишку заборгованості за тілом кредиту- 8\~885,86 грн., залишку заборгованості за відсотками -63\~748,87 грн., пені -171\~823,13 грн., штрафу- 12222,89 грн. Строк, за який провадиться стягнення десять років сім місяців двадцять три дні, а саме з 04.11.2006 року по 27.06.2017 року ( а.с. 36). 26\~лютого 2018\~р. Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області відкрито виконавче провадження № 55878562. Постановою ст. державного виконавця Міжрайонного ВДВС від 15.05.2018 року виконавчі провадження обєднані у зведене виконавче провадження , накладено арешт на майно боржника- автомобіль Daewoo Lanos, 1998 р. державний номер АХ 4841ЕМ ( а.с. 37-45). Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 06 липня 2018 р., за заявою представника [PERSON] , скасовано заочне рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 10.04.2013 року, ухвалене по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором і справа призначена до розгляду та на даний час не розглянута. Постановою державного виконавця Міжрайнного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харків закінчено виконавче провадження за виконавчим листом № 641/1777/13-ц, виданим Комінтернівським районним судом м.Харкова ( а.с. 12-13, 46). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат»та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат»\~(\~в редакції\~на час\~вчинення виконавчого\~напису)визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних\~дій нотаріусами\~Українивизначається, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені певні відомості та необхідна інформація для вчинення виконавчого напису, встановлена. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису . Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Боржник, який має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. [PERSON] Верховного Суду наголошує на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17). Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову. Звертаючись до приватного нотаріуса за вчиненням нотаріального напису ПАТ КБ «ПриватБанк» повторно просив стягнути заборгованість за кредитом, процентам, штраф та пеню, яка була вже стягнута за рішенням суду і виконавчий лист перебував у провадження виконавчої служби і додатково нарахував проценти за користування кредитом до 27.06.2017 року, а також знову просив стягнути штраф та пеню. Таким чином, при обєднанні виконавчих проваджень примусовому виконанню підлягала стягнута за рішенням суду сума 100\~563,43 грн. та за виконавчим написом- 259\~680, 75 грн. по одному кредитному договору. У доданій до заяви про вчинення виконавчого напису « виписці з рахунку боржника, що містить інформацію про суму заборгованості боржника, строки її погашення, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за договором станом на 27.06. 2017 р.» маються відомості про нарахування процентів за користування кредитом за період з 29.12.2006 р. по 27.06.2017 р. (при визначеному договором строку кредитування до 04.11. 2008). Оскільки виписка банку замінює собою реєстр обліку, вона обовязково повинна мати короткий зміст операцій і суми записів за дебетом і кредитом, період нарахувань за кожен місяць. У виписці сума заборгованості зазначена помісячно до 05.11. 2008 року , потім загалом до 31.08. 2009 року, 12.11.2009 року, 31.03.2010 року, 27.06.2017 р. Крім того, виписка з розрахунку надрукована дрібним шрифтом і нечитабельна. При процентній ставці за договором 25,08 %, до 05.11.2008 р. діяла одночасно ставка 25,08% та 72% на прострочену заборгованість, а потім процентна ставка включала прострочену заборгованість при нарахуванні процентів- 72%. При цьому належні та допустимі докази (а саме виписки з первинних банківських документів по рахунку позичальника на підтвердження існування саме такої заборгованості на час вчинення виконавчого напису матеріали справи не містять. Окрім того, нотаріус вирішив стягнути з відповідача одночасно пеню та штрафи за порушення боржником грошового зобов'язання, а саме 171\~823,13 грн. та 12\~722,89 грн. відповідно, що суперечить вимогам статті 61 Конституції України. Однією з умов вчинення виконавчого напису є те, що з дня виникнення права вимогиминуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Умовами договору передбачено, що погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, за яким приймається 28 число кожного місяця, розміром платежу 476, 35 грн. Оскільки умовами договору встановлено окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Отже, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобов'язання, тобто настання строку погашення чергового платежу. З огляду на викладене, суд відхиляє доводи відповідача про те, що строк позовної давності не було пропущено, оскільки право вимоги до [PERSON] виникла лише у 2016 році, оскільки заочне рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 10.04.2013 року не було виконано протягом трьох років. У виконавчому написі нотаріуса зазначено період стягнення, а саме з, період з 04.11.2006 року по 27.06.2017 року 09 березня 2010 року по 31 травня 2017 року, який перевищує загальний строк позовної давності, тобто включає вимоги, з дня виникнення яких минуло більше трьох років. Не заслуговують на увагу посилання 3 особи-приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] щодо укладення кредитного договору на невизначений час. Нотаріусу надавався кредитно-заставний договір, яким передбачено строк кредитування, дата погашення кредиту до 04.11. 2008 року, щомісячний платіж. Суд відхиляє також доводи 3 особи-приватного нотаріуса [PERSON] про те, що встановлені ст. 38 Закону України «про нотаріат» обчисляються з моменту направлення кредитором боржнику конкретної вимоги, обчисленої на певний момент часу, тому як поняття виникнення права вимоги і направлення вимоги боржнику є різними. Суд також\~зазначає,\~що письмова\~вимога про\~усунення порушень\~за кредитним\~договором № DNН4КР49000676 від 10 вересня 2006 року позивачу направлена 28.07.2017 року, а заява про вчинення виконавчого напису подана 03.08.2017 року, тобто нотаріусом не додержано тридцятиденного терміну для вчинення виконавчого напису. Водночас, в матеріалах справи відсутня інформація про отримання або неотримання [PERSON] вказаної письмової вимоги. Таким чином, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. 06\~липня 2018\~року було\~скасовано рішення\~Комінтернівського районного\~суду м.Харкова\~від 10.04.2013\~року \~про стягнення\~з [PERSON]\~заборгованості за\~кредитним договором\~і справа\~перебуває на\~розгляді.Заявляючи\~клопотання про\~зупинення провадження\~у справі\~до розгляду\~позову ПАТ\~КБ «ПриватБанк»\~до [PERSON],\~Банк фактично\~визнав існування між сторонами спору щодо суми заборгованості. З огляду на викладені обставини суд дійшов до висновку, що ПАТ КБ «Банк» звернувся до нотаріуса із заявою про видачу виконавчого напису з пропуском строку давності, усвідомлюючи не безспірність заборгованості, не враховуючи перебування на виконанні виконавчого документа про стягнення заборгованості за кредитним договором , а також невідповідність наведених у розрахунку сум через подвійне стягнення, тому виконавчий напис вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат». Згідно з вимогами ст.ст. 133, 141 ЦПК України судові витрати , понесені позивачем, підлягають стягненню з ПАТ КБ «ПриватБанк». На підставі викладеного і

Outcome: approved