Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] (Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кийградсервіс» про визначення порядку користування квартирою. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є наймачем [ADDRESS] після смерті сина - [PERSON]. В даній квартирі зареєстрована та проживає [PERSON], що підтверджується довідкою форми № 3 від 14.05.2014р., виданої ТОВ «Кийградсервіс». Квартира розташована на другому поверсі п'ятиповерхового будинку з загальною площею - 43,6 кв.м., загальною житловою площею 28,7 кв.м. та складається з наступних приміщень: - коридору - 5,1 кв.м., - вбиральні - 0,9 кв.м., - ванної кімнати - 1,9 кв.м., - кухні - 7,0 кв.м., - жилої кімнати 1 - 14,0 кв.м., - жилої кімнати 2 - 14,7 кв.м. Кожна з житлових кімнат є ізольованою та має окремий вхід з коридору. Останнім часом у Позивача із Відповідачем виникають конфлікти щодо користування кімнатами та оплати за комунальні послуги, в позасудовому порядку вирішити питання не вдається. Позивач вважає за доцільне встановити наступний порядок користування: Позивачу виділити в користування житлову кімнату № 2 площею 14,7 кв.м., а Відповідачу - житлову кімнату № 1 площе. 14,0 кв.м., інші приміщення залишити в загальному користуванні сторін. На думку Позивача, вказаний порядок користування буде відповідати інтересам сторін та запропонований з урахуванням вже встановленого порядку користування квартирою, оскільки позивач на даний час проживає у житловій кімнаті № 2, а Відповідач в житловій кімнаті № 1. Враховуючи викладене, Позивачка просила визначити наступний порядок користування [ADDRESS]: - виділити в користування [PERSON] житлову кімнату № 2 площею 14, кв.м., - виділити в користування [PERSON] житлову кімнату № 1 площею 14,0 кв.м., коридор - 5,1 кв.м., вбиральню - 0,9 кв.м., ванну кімнату - 1,9 кв.м., кухню - 7,0 кв.м. залишити в спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Маліновської В.М. від 06.08.2014р. відкрито провадження у вказаній справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 02.10.2014р. (а.с.11). В судовому засіданні 02.10.2014р. Позивач та її представник - [PERSON] позовну заяву підтримали. Відповідач - [PERSON] не заперечувала проти позову (а.с.21-22). Разом з тим у зв'язку з неявкою третьої особи судом оголошено перерву до 04.11.2014р. В судовому засіданні 04.11.2014р. Позивач та її представник - [PERSON] позовну заяву підтримали та просили її задовольнити. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заслухавши пояснення Позивача та його представника, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] за договором найму після померлого сина - [PERSON], що підтверджується витягом з розпорядження Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 29.03.2011р. № 214 (а.с.5). Відповідно до довідки за Формою № 3 ТОВ «Кийградсервіс» № 765 від 14.05.2014р. в [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON] (наймач, позивач) та [PERSON] (онука, відповідач) (а.с.7). Згідно викопіювання з поверхового плану [ADDRESS] встановлено, що кв. № 31 складається з двох кімнат, розташована на 2 поверсі 5 поверхового будинку та складається з коридору - 5,1 кв.м., вбиральні - 0,9 кв.м., ванної кімнати - 1,9 кв.м., кухні - 7,0 кв.м., жилої кімнати № 1 - 14,0 кв.м., жилої кімнати № 2 - 14,7 кв.м., загальною житловою площею 28,7 кв.м., загальною площею 43,6 кв.м. (а.с.6). Разом з тим з плану квартири № 31 вбачається, що обидві жилі кімнати є ізольованими з окремими входами з коридору. Статтями 61-63 Житлового кодексу УРСР визначено, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Відповідно до ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ст. 104 ЖК УРСР член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.48 ЖК УРСР, жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. Статтею 47 ЖК УРСР передбачено, що норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 кв.м. жилої площі, але не більш однієї кімнати на особу і не менш, як 9 кв.м. жилої площі. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» в силу ст.104 ЖК суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов. З огляду на викладені норми чинного законодавства та виходячи із загальної житлової площі вказаної квартири, розміру кожної жилої кімнати, кількості осіб, що проживають у квартирі, розміру жилої площі, що припадає на одну особу, конфліктної ситуації, яка склалась між сторонами, суд приходить до висновку про те, що порядок поділу, запропонований позивачем є розумним та справедливим і максимально наближеним до поділу між сторонами жилої площі в рівних частинах, та не призведе до порушення прав, свобод чи інтересів сторін у справі. Враховуючи, що Відповідач [PERSON] проти позову не заперечувала, розглянувши справу в межах визначених позивачами предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню шляхом визначення порядку користування [ADDRESS] за запропонованим Позивачем порядком користування. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до стягнення з Відповідача на користь Позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. З огляду на викладене, на підставі ст.ст. 47, 48, 61, 63,64, 104 Житлового кодексу УРСР, з урахуванням п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», та,

Outcome: approved