Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просив: 1) Визнати недостовірною інформацію відносно [PERSON], поширену Національним банком України 24.11.2015 року у додатку до супровідного листа № 18-02010/91460 за підписом в.о. Голови [PERSON], наданого у відповідь на запит Комітету з питань фінансової політики і банківської діяльності Верховної Ради України від 19.11.2015 року №04-37/9-625 щодо перевірки інформації по кандидатам до складу Ради Національного банку України на відповідність вимогам ст. 10 Закону України «Про національний банк України», а саме: «…[PERSON]. на дату визнання ПАТ «БАНК ФОРУМ» неплатоспроможним (відповідно до постанови Правління НБУ від 13.03.2014 р. № 135) продовжував працювати у складі спостережної ради цього банку. Відповідно до пп. г) пп.(ііі) п. 15 глави 2 Розділу І Положення про порядок реєстрації та ліцензування банків, відкриття відокремлених підрозділів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.09.2011 №306 наявність такої обставини є ознакою відсутності бездоганної ділової репутації (застосовується протягом трьох років з дня прийняття рішення про визнання банку неплатоспроможним)…»; 2) Зобов'язати Національний банк України не пізніше наступного дня від набрання рішенням у даній справі законної сили, відкликати інформацію (відомості), вказану в попередньому пункті, шляхом направлення до Комітету з питань фінансової політики і банківської діяльності Верховної ради України листа з повідомленням про те, що Національний банк України відкликає інформацію, викладену під №9 у додатку до супровідного листа № 18-02010/91460 за підписом в.о. Голови [PERSON], наданого у відповідь на запит Комітету з питань фінансової політики і банківської діяльності Верховної Ради України від 19.11.2015 року №04-37/9-625 щодо перевірки інформації по кандидатам до складу Ради Національного банку України на відповідність вимогам ст. 10 Закону України «Про Національний банк України», а саме: «…[PERSON]. на дату визнання ПАТ «БАНК ФОРУМ» неплатоспроможним (відповідно до постанови Правління НБУ від 13.03.2014 р. № 135) продовжував працювати у складі спостережної ради цього банку. Відповідно до пп. г) пп.(ііі) п. 15 глави 2 Розділу І Положення про порядок реєстрації та ліцензування банків, відкриття відокремлених підрозділів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.09.2011 №306 наявність такої обставини є ознакою відсутності бездоганної ділової репутації (застосовується протягом трьох років з дня прийняття рішення про визнання банку неплатоспроможним…)» через її недостовірність; 3) Стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1 грн.; В обґрунтування позову позивач зазначив, що поширені відповідачем відомості є недостовірними та мають на меті опорочення його честі, гідності та ділової репутації. Так, 26.11.2015 року позивачу стало відомо, що 19.11.2015 року Комітет з питань фінансової політики і банківської діяльності Верховної ради України звернувся із запитом (№ 04-37/9-625) до Національного банку України щодо перевірки інформації відносно відповідності кандидатів до складу Ради Національного банку України вимогам ст. 10 Закону України «Про національний банк України». 24.11.2015 року у відповідь на вищевказаний запит, Національним банком України було надіслано лист (№ 18-02010/91460) із додатком на 4-х аркушах з інформацією щодо кандидатів на посади членів Ради Національного банку України від Верховної Ради України за підписом в.о. Голови Національного банку України - [PERSON] У вищевказаному додатку з інформацією щодо кандидатів на посади членів Ради Національного банку України від Верховної Ради України, під № 9 на другому аркуші була зазначена інформація, що «…[PERSON]. на дату визнання ПАТ «БАНК ФОРУМ» неплатоспроможним (відповідно до постанови Правління НБУ від 13.03.2014 р. № 135) продовжував працювати у складі спостережної ради цього банку. Відповідно до пп. г) пп. (ііі) п. 15. Глави 2 Розділу І Положення про порядок реєстрації та ліцензування банків, відкриття відокремлених підрозділів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.09.2011 р. № 306 наявність такої обставини є ознакою відсутності бездоганної ділової репутації (застосовується протягом трьох років з дня прийняття рішення про визнання банку неплатоспроможним)…» Позивач зазначає, що вищевказана інформація є недостовірною та ганьбить його честь, гідність та ділову репутацію в очах невизначеного кола осіб, зокрема, членів Комітету з питань фінансової політики і банківської діяльності Верховної Ради України та формує думку, що така особа не має бездоганної ділової репутації, що, в свою чергу, свідчить про невідповідність кандидатури позивача вимогам, встановленим ч. 3 ст. 10 Закону України «Про національний банк України» та позбавляє права стати членом Ради Національного банку України. Вважає, що такими діями відповідач спричинив йому моральну шкоду, яку він оцінює в 1 грн. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала та просила позов задовольнити. Представники відповідача проти вимог позову заперечували та просили відмовити у його задоволенні. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.11.2015 року Комітетом з питань фінансової політики і банківської діяльності Верховної ради України звернувся із запитом (№ 04-37/9-625) до Національного банку України щодо перевірки інформації по кандидатам до складу Ради Національного банку України на відповідність вимогам ст. 10 Закону України «Про національний банк України». У відповідь на вищевказаний запит 24.11.2015 року Національним банком України було надіслано лист (№ 18-02010/91460) із додатком на 4-х аркушах з інформацією щодо кандидатів на посади членів Ради Національного банку України від Верховної Ради України за підписом в.о. Голови Національного банку України - [PERSON] У вищевказаному додатку з інформацією щодо кандидатів на посади членів Ради Національного банку України від Верховної Ради України, під № 9 на другому аркуші була зазначена інформація, що «…[PERSON]. на дату визнання ПАТ «БАНК ФОРУМ» неплатоспроможним (відповідно до постанови Правління НБУ від 13.03.2014 р. № 135) продовжував працювати у складі спостережної ради цього банку. Відповідно до пп. г) пп. (ііі) п. 15. Глави 2 Розділу І Положення про порядок реєстрації та ліцензування банків, відкриття відокремлених підрозділів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.09.2011 р. № 306 наявність такої обставини є ознакою відсутності бездоганної ділової репутації (застосовується протягом трьох років з дня прийняття рішення про визнання банку неплатоспроможним)…» 07.08.2013 року позивач був обраний головою та членом спостережної ради ПАТ «Банк Форум», що підтверджується Протоколом Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (№ 3/2013) В судовому засіданні встановлено, що менше ніж через 10 місяців після обрання позивача до членів спостережної ради ПАТ «Банк Форум» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення (№ 14) про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Форум». Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 05 вересня 2014 року у справі № 757/16901/14-ц встановлено, що станом на квітень 2013 року, тобто до дати обрання [PERSON] до членів спостережної ради, ПАТ «Банк Форум» вже був неплатоспроможним, однак відповідне рішення НБУ ще не було ухвалене. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про Національний банк України» кандидатури осіб для призначення Верховною радою України членами Ради Національного банку України проходять обговорення на спеціальному відкритому засіданні профільного комітету Верховної ради України, який вносить свої рекомендації Верховній раді України. Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону України «Про Національний банк України» членом Ради Національного банку України може бути громадянин України, який, має бездоганну ділову репутацію, зокрема, не має судимості, не погашеної і не знятої в установленому законом порядку. Досліджуючи кандидатуру позивача на відповідність вимогам законодавства на запит комітету Верховної ради України з питань фінансової політики і банківської діяльності, Національний банк України керувався Положенням про порядок реєстрації та ліцензування банків, відкриття відокремлених підрозділів, затвердженого Постановою Правління Національного банку України «Про затвердження деяких нормативно-правових актів Національного банку України» від 08.09.2011 року (№ 306) (далі - Положення), яким, зокрема, встановлюються ознаки відсутності бездоганної ділової репутації для фізичних осіб. Відповідно до пп. 5 п. 15 Глави 2 Положення, якщо особа, яка, незалежно від обіймання посад і володіння участю в банку станом на будь-яку дату мала право надавати обов'язкові вказівки або можливість іншим чином визначати чи істотно впливати на дії банку протягом одного року, що передує прийняттю рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних з підстав, передбачених п. 1-3 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (застосовується протягом трьох років із дня прийняття такого рішення НБУ), то така особа містить ознаки відсутності бездоганної ділової репутації. Як було зазначено вище, з матеріалів справи вбачається, що позивач був обраний членом спостережної ради ПАТ «Банк Форум» 07.08.2013 року, в той час, як Постановою правління Національного банку України (№ 135) ПАТ «Банк Форум» було визнано неплатоспроможним 13.03.2014, після чого 14.03.2014 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було запроваджено тимчасову адміністрацію у вказаному банку. З наведеного вбачається, що позивач мав право надавати обов'язкові вказівки або можливість іншим чином визначити чи істотно впливати на дії банків протягом лише 7 місяців та 7 днів, тобто менше строку (один рік), встановленого пп. 5 п. 15 Глави 2 Положення, а тому суд приходить до висновку про те, що така особа не підпадає під ознаки відсутності бездоганної ділової репутації для фізичних осіб, а поширена відповідачем інформація про неї є недостовірною. Конституція України визначає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності (ст. ст. 3, 28). Разом із цим, Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушення чи злочином, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету неупередженості правосуддя (ст. 34 Конституції України) Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Згідно ст.ст. 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, недоторканість своєї ділової репутації. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Згідно ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб у способи, встановлені главою 3 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про інформацію» основними принципами інформаційних відносин є: 1) гарантованість права на інформацію; 2) відкритість, доступність інформації та свободу її обміну; 3) об'єктивність, вірогідність інформації; 4) повнота і точність інформації; 4) законність одержання, використання, поширення та зберігання інформації. Згідно з ч. 2 ст. 47 Закону України «Про інформацію» за поширення відомостей, що не відповідають дійсності, ганьблять честь і гідність особи, винна особа, яка поширювала таку інформацію несе цивільно-правову відповідальність. При цьому, ч. 2 ст. 47 Закону України «Про інформацію» також визначає, що до відповідальності також притягається особа, яка надала інформацію, яка не відповідає дійсності (недостовірну інформацію). Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи», під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Таким чином, з огляду на викладене вище, суд прийшов до висновку, що розповсюджена інформація про позивача є негативною та не достовірною, оскільки не підтверджується жодними фактичними обставинами, які б на це вказували, а тому порушене особисте немайнове право позивача підлягає захисту. Позивач обрав у тому числі відкликання інформацію про себе, яка є негативною і недостовірною шляхом направлення відповідного листа до Комітету з питань фінансової політики та банківської діяльності Верховної ради України як один із способів захисту порушеного права. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи» за загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо) З урахуванням наведеного, суд дійшов до висновку про зобов'язання Національного банку України не пізніше наступного дня від набрання рішенням у даній справі законної сили, відкликати інформацію (відомості), вказану в попередньому пункті, шляхом направлення до Комітету з питань фінансової політики і банківської діяльності Верховної ради України листа з повідомленням про те, що Національний банк України відкликає інформацію, викладену під №9 у додатку до супровідного листа № 18-02010/91460 за підписом в.о. Голови [PERSON], наданого у відповідь на запит Комітету з питань фінансової політики і банківської діяльності Верховної Ради України від 19.11.2015 року №04-37/9-625 щодо перевірки інформації по кандидатам до складу Ради Національного банку України на відповідність вимогам ст. 10 Закону України «Про Національний банк України», а саме: «…[PERSON]. на дату визнання ПАТ «БАНК ФОРУМ» неплатоспроможним (відповідно до постанови Правління НБУ від 13.03.2014 р. № 135) продовжував працювати у складі спостережної ради цього банку. Відповідно до пп. г) пп.(ііі) п. 15 глави 2 Розділу І Положення про порядок реєстрації та ліцензування банків, відкриття відокремлених підрозділів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.09.2011 №306 наявність такої обставини є ознакою відсутності бездоганної ділової репутації (застосовується протягом трьох років з дня прийняття рішення про визнання банку неплатоспроможним…)» через її недостовірність. Можливість покладення відшкодування шкоди законодавець пов'язує із з'ясуванням: наявності такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Вимагаючи відшкодування моральної шкоди, позивач не послався на жодну обставину, яка могла б обґрунтувати наявність вищевказаних підстав для здійснення такого відшкодування, а, отже, позивачем не доведена правомірність вимоги про відшкодування моральної шкоди. На підставі викладеного та

Outcome: partial