Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «ІВП «ВНІПІТРАНСГАЗ» про середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач 23 червня 2016 року звільнилася з посади техніка з підготовки виробництва відділу комплектації та випуску проектів ПАТ «ІВП «ВНІПІТРАНСГАЗ» у зв'язку зі скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Проте, з позивачем при звільненні не проведено остаточний розрахунок, не виплачена заборгованість по заробітній платі у розмірі 16 320 грн. 77 коп. Тому, позивач звернулася з цим позовом до суду та просила стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, зазначив, що позивачем неправильно обраховано середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, який відповідно до довідки складає 11 932 грн. 92 коп., з урахуванням 4-денного робочого тижня відповідно до службової записки та наказу по підприємству. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Як встановлено під час судового розгляду [PERSON] до 23 червня 2016 року працювала на посаді техніка з підготовки виробництва відділу комплектації та випуску проектів ПАТ «ІВП «ВНІПІТРАНСГАЗ» зі встановленням їй урахуванням 4-денного робочого тижня відповідно до службової записки та наказу по підприємству та звільнилася у зв'язку зі скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. (а.с. 7-14). Відповідно до положень ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Разом з тим, з позивачем у день звільнення не проведено остаточного розрахунку. Заборгованість по заробітній платі в розмірі 16 320 грн. 77 коп. (а.с. 15) була виплачена позивачу лише 29 вересня 2016 року, що визнається сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу (в день звільнення), при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Згідно з довідкою ПАТ «ІВП «ВНІПІТРАНСГАЗ» середньоденна заробітна плата позивача становила 220 грн. 98 коп. Кількість робочих днів за червень-липень 2016 року становить 54 робочі дні за період з 23 червня 2016 року по 29 вересня 2016 року за виключенням вихідних та святкових дій. Тому, середній заробіток за весь час затримки не виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку становить 11 932 грн. 92 коп. за розрахунком відповідача, з яким суд погоджується. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача вказаної суми. При цьому, суд бере до уваги рішення Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012, згідно з яким для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial