Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

У квітні 2021 року фізична особа-підприємець [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначила, що 01 жовтня 2020 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі- продажу металопластикових виробів (надалі - Договір). Загальна сума договору 46226,00 гривень. 01 жовтня 2020 року була внесена передплата в розмірі 10400,00 гривень. Відповідно до п.1.1. Договору, позивач зобов`язався зняти розміри віконних отворів відповідача, виготовити, доставити та встановити вироби згідно із специфікацією. Відповідачем була погоджена специфікація на сім пластикових вікон. Згідно п.2.1. Договору, строк виготовлення та доставки продукції складає 21 робочий день з моменту внесення передплати. Відповідач отримав продукцію 16 жовтня 2020 року за адресою [ADDRESS] . Відповідно до п.1.2 Договору, відповідач зобов`язався сплатити вартість виробів цінно з «Графіком погашення платежів»: - 01 листопада 2020 року - 5971,00 гривень, які сплатив 25.11.2020 року, про що є меморіальний ордер на суму 6000,00 гривень; - 01 грудня 2020 року - 5971,00 гривень, які сплатив 31.12.2020 року, про що є меморіальний ордер на суму 6000,00 гривень; - 01 січня 2021 року - 5971,00 гривень, які сплатив 14.12.2021 року, про що є меморіальний ордер на суму 6000,00 гривень; - 01 лютого 2021 року , 01 березня 2021 року - 5971,00 гривень, 01 квітня 2021 року - по 5971,00 гривень, які не сплатив. Отже, заборгованість за вищевказаним договором складає 17826,00 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача. Окрім того, позивач просив стягнути з відповідача пеню у розмірі 23162,26 грн. та 24% річних у розмірі 761, 47 грн., а загалом 41749,73 грн. Ухвалою суду від 16.04.2021 року відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом. Вирішено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи призначено на 10.06.2021 року. Через неявку відповідача по справі, розгляд справи було відкладено на 02.07.2021 року, а потім на 22.07.2021 року. У судове засідання 22.07.2021р. представник позивача не з`явився, до суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання 22.07.2021р. в черговий раз не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим, на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи з постановленням заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що між сторонами 01.10.2020 року у справі було укладено договір купівлі-продажу метало пластикових виробів з відстрочкою платежу. Згідно п.2.1. Договору, строк виготовлення та доставки продукції складає 21 робочий день з моменту внесення передплати. Пунктом 2.2. Договору встановлена вартість замовлення 46226.00 грн. Відповідач отримав продукцію 16 жовтня 2020 року за адресою [ADDRESS] , про що є акт на виконання робіт-послуг з особистим підписом відповідача, тобто в строки, передбачені договором (а.с.13). Відповідно до п.1.2 Договору, відповідач зобов`язався сплатити вартість виробів згідно з «Графіком погашення платежів»: - 01 листопада 2020 року - 5971,00 гривень, які сплатив 25.11.2020 року, про що є меморіальний ордер на суму 6000,00 гривень; - 01 грудня 2020 року - 5971,00 гривень, які сплатив 31.12.2020 року, про що є меморіальний ордер на суму 6000,00 гривень; - 01 січня 2021 року - 5971,00 гривень, які сплатив 14.12.2021 року, про що є меморіальний ордер на суму 6000,00 гривень; - 01 лютого 2021 року, 01 березня 2021 року, 01 квітня 2021 року - по 5971,00 гривень, які не сплатив. Відповідно до п.7.5 Договору відповідач зобов`язаний сплатити 2% пені за кожен календарний день прострочення від загальної суми заборгованості. Відповідно до п.7.8 Договору сторони домовилися встановити відповідальність за прострочку виконання грошового зобов`язання в підвищеному розмірі 24 відсотки річних від простроченої суми. Оскільки, відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, останній зобов`язаний сплатити позивачеві окрім суми основного боргу, яка становить 17826,00, 24% річних та пеню., які згідно наданого позивачем та перевіреного судом розрахунку складають: пеня 23162,26 грн., 24% річних - 761,47 грн. У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Outcome: approved