Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

У квітні 2020 року перший заступник керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Старокостянтинівської районної ради, КНП «Старокостянтинівська центральна районна лікарня» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 березня 2019 року, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винним за ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки. Однак, в зв`язку із заподіянням внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілому [PERSON] тілесних ушкоджень, він з 19.12.2017 по 08.02.2018 перебував на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні, а з 08.02.2018 по 21.02.2018 - у неврологічному відділенні КНП «Старокостянтинівська ЦРЛ». Фактичні витрати на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] становлять 33720 грн. 01 коп. Вказані кошти [PERSON] в добровільному порядку не відшкодував. Прокурор Баклан Г.В. підтримав позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, відзив на позов не подавав. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 травня 2020 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету (ч. 3 ст. 1206 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, даних у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року (далі Порядок). Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Відповідно до п. 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно п. 4 вищезазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Виходячи із зазначених нормативних положень, кошти на відшкодування закладу охорони здоров`я витрат на лікування потерпілого від злочину виплачуються самому закладу охорони здоров`я, якщо він перебуває у приватній власності, або до відповідного бюджету, якщо заклад охорони здоров`я перебуває у державній власності, власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади. Судом встановлено, що вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 березня 2019 року, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі та встановлено іспитовий строк 3 (три) роки. На підставі ст. 76 КК України на [PERSON] покладено наступні обов`язки, пов`язані із звільненням від відбування покарання з випробуванням: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Згідно даного вироку [PERSON] 18 грудня 2017 року біля 17 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні кухні житлового будинку [ADDRESS] , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив словесну суперечку з [PERSON] , яка переросла у бійку, в ході якої [PERSON] умисно спричинив два удари кулаком правої руки в обличчя [PERSON] . В подальшому, [PERSON] , без значного проміжку в часі, з метою продовження реалізації свого злочинного умислу, направленого на нанесення тілесних ушкоджень [PERSON] , пішов за останнім у приміщенні спальні житлового будинку [ADDRESS] , де продовжив наносити [PERSON] , який сидів на ліжку та не чинив активного опору, удари кулаками обох рук у життєво важливі органи, а саме: по голові, обличчю та верхній частині тулуба потерпілого в кількості не менше 10 ударів, внаслідок чого [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеню, субдуральної гематоми в лобно-скронево-тім`яній ділянці зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя у момент заподіяння; закритого перелому 1-го ребра справа по біля-грудній лінії, закритого перелому латерального краю правої лопатки зі зміщенням уламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я; садна спинки носа справа, яке згідно висновку судово-медичної експертизи відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Внаслідок отримання вищезазначених тілесних ушкоджень [PERSON] з 19.12.2017 по 08.02.2018 перебував на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні, а з 08.02.2018 по 21.02.2018 - у неврологічному відділенні КНП «Старокостянтинівська ЦРЛ». Загальна вартість витрат на лікування [PERSON] склала 33720 грн. 01 коп. Вказані кошти [PERSON] в добровільному порядку не відшкодував. Зазначені обставини підтверджуються: вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 березня 2019 року, повідомленням КНП «Старокостянтинівська центральна районна лікарня» Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області від 25.02.2020 за № 417, довідкою Старокостянтинівської ЦРЛ від 06.08.2019 про вартість лікування [PERSON] , заявою прокурора Старокостянтинівської місцевої прокуратури до [PERSON] про досудове врегулювання спору. У відповідності до статуту КНП «Старокостянтинівська центральна районна лікарня» лікарня є об`єктом спільної власності територіальної громади Старокостянтинівського району Хмельницької області. Оцінивши усі надані докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] вчинив злочин, внаслідок якого потерпілий [PERSON] перебував на лікуванні в КНП «Старокостянтинівська центральна районна лікарня», в зв`язку з чим лікарнею витрачено 33720 грн. 01 коп. А тому, зазначені кошти слід стягнути з [PERSON] на користь КНП «Старокостянтинівська центральна районна лікарня» для зарахування на розрахунковий рахунок лікарні [NUMBER] в Старокостянтинівське УДКСУ. Оскільки при подачі позову прокурор звільнявся від сплати судового збору, тому на підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 2102,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved