Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

У липні 2021 року адвокат Черкашин І.І. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов К.К., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що 05.04.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчі написи за №№ 17418, 17419 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості у загальному розмірі 40 006, 28 грн. 20.04.2021 приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов К.К. на підставі вищевказаних виконавчих написів приватного нотаріуса відкрив виконавчі провадження (ВП № 65211491, ВП № 65211494). 20.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Хохловим К.К. при примусовому виконанні одного з оскаржуваних виконавчих написів № 17419 від 05.04.2021 винесено Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Копія зазначеної постанови була направлена до виконання за місцем отримання пенсії Позивачем, а саме, ГУПФУ у Запорізькій області, адреса місця реєстрації: Запорізька область, м. Запоріжжя, пр. Соборний. На думку позивача, вказані виконавчі написи вчинені з численними порушеннями законодавства. Як зазначає позивач, відповідач не направляв позивачу жодних вимог про усунення порушень кредитних договорів і доказів цього нотаріусу надати не міг. У самому виконавчому написі про існування вказаних вимог, або доказів їх вручення, не зазначено, і з огляду на це, нотаріус не мав права вчиняти виконавчі написи, оскільки надані документи не підтверджують безспірність заявлених вимог. Крім того, як зазначає позивач, у відповідності до Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою КМУ (в редакції чинній на момент укладення кредитного договору) не передбачено можливості вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, які нотаріально не посвідчені. Нотаріус вчинив оскаржувані виконавчі написи без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора, та поза межами встановленого законом трьохрічного строку. Крім того, виконавчі написи було вчинено не на оригіналі кредитних договорів, та до них не підшито, а викладено окремими документами, що також є неправомірним. Ухвалою судді від 07.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи. 29.06.2021 від ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, вважає позовну заяву безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Відповідач набув право вимоги за кредитними договорами № 007-07526-270612 від 27.06.2012 та № 011-07542-121113 від 12.11.2013 відповідно до Договору відступлення прав вимоги № 2241/К, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ». Зазначає, що відповідачем подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенку Є.М. вичерпний перелік документів для вчинення виконавчих написів: оригінали кредитних договорів та розрахунки заборгованості за кредитними договорами, а отже, останні не можуть бути визнані такими, що не підлягають виконанню, оскільки заборгованість, зазначену в оспорюваних написах, можна вважати безспірною. Крім того, відповідач не погоджується із твердженням позивача про вчинення виконавчих написів поза межами встановленого строку. Вважає, що оскільки право вимоги виникло у відповідача 07.05.2020 внаслідок укладення Договору відступлення права вимоги № 2241/К, строк для звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису перебуває в межах із 07.05.2020 по 07.05.2023, тому до моменту звернення відповідача до нотаріуса 05.04.2021 минуло менше трьох років. Інших заяв по суті справи не надходило. Позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, представник позивача [PERSON] подав суду заяву про розгляд без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, у пункті 2 прохальної частини відзиву на позовну заяву просив розгляд справи здійснювати за відсутності відповідача. Треті особи у справі - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов К.К. у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у тому числі і шляхом направлення смс-повідомлення про судовий виклик, про причини неявки до суду не повідомили, заяв по суті справи не надавали. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 17418 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором № 007-07526-270612 від 27.06.2012, за період з 07.05.2020 по 31.03.2021 включно, суму у розмірі: 14 285,87 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9 113, 98 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 50,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 23 449, 85 грн. (а.с. 11). 20.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Хохловим К.К. винесено Постанову про стягнення з [PERSON] на користь «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» невиплачені в строк грошові кошти за Кредитним договором № 007-07526-270612 від 27.06.2012 за період з 07.05.2020 по 31.03.2021 включно. 05.04.2020, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 17419 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором № 011-07542-121113 від 12.11.2013, за період з 07.05.2020 по 31.03.2021 включно, суму у розмірі: 11 815,27 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 4 691, 98 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 50,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 16 556, 43 грн. (а.с. 12). 20.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Хохловим К.К. винесено Постанову про стягнення з [PERSON] на користь «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» невиплачені в строк грошові кошти за Кредитним договором № 011-07542-121113 від 12.11.2013 за період з 07.05.2020 по 31.03.2021 включно. З тексту оспорюваних виконавчих написів №№ 17418 та 17419 від 05.04.2020 убачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 (надалі - Постанова № 662) були внесені зміни до Переліку документів, відповідно до яких, серед іншого, в абзаці першому пункту 1 після слів «заставлене майно» доповнено словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1 цього Переліку)». Також Перелік було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, пункти 1 і 2 Постанови № 662 були визнані незаконними і нечинними в наведеній частині з моменту прийняття. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 судом застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд, з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Відомості про визнання судом незаконними та нечинними п. 1 та п. 2 постанови № 662 оприлюднені в Офіційному віснику України 21.03.2017. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 826/20084/14 відмовлено у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Спірні виконавчі написи №№ 17418, 17419, вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 05.04.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до договорів, з яких виникли відносини між [PERSON] та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів». За змістом зазначених вимог чинного законодавства, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави дійти висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Таким чином, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий висновок щодо застосування вказаних норм матеріального права висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.03.2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19.09.2018 року (провадження № 14-12559св18). Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як зазначав у позові [PERSON] , відповідач не направляв йому жодних вимог про усунення порушень кредитних договорів і доказів цього, зокрема документу, який би підтвердив безпосереднє отримання боржником вимоги стягувача про повернення коштів з особистим підписом боржника, надати нотаріусу не міг. При цьому, приватним нотаріусом не надано суду відзиву на позовну заяву, документи на підставі яких ним було вчинено виконавчі написи і які би свідчили про наявність у [PERSON] заборгованості перед відповідачем та про безспірність стягнутої заборгованості. Відповідачем ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» суду також не надано доказів з приводу чого у [PERSON] перед товариством утворилась заборгованість, зокрема копій кредитних договорів № 007-07526-270612 від 27.06.2012 та № 011-07542-121113 від 12.11.2013 та Договору відступлення прав вимоги № 2241/К, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», про наявність яких зазначено у відзиві на позовну заяву. З врахуванням небажання приватного нотаріуса користуватися своїми правами, передбаченими ЦПК України з метою доведення правомірності оскаржуваних виконавчих написів, ненадання відзиву на позов, суд доходить до висновку, що доводи позивача та надані позивачем докази є належними і допустимими, також достовірними і достатніми для підтвердження його позовних вимог. Крім того, суду не надано доказів того, що на момент вчинення виконавчих написів не минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги, на що утому числі посилався позивач у своєму позові. Доводи представника відповідача про те, що ними не був пропущений трирічний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, оскільки договір про відступлення прав вимоги до [PERSON] , із АТ «Дельта Банк» було укладено лише 07.05.2020, у зв`язку із чим строк для звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису перебуває у межах з 07.05.2020 до 07.05.2023, є безпідставними, оскільки, по-перше, відповідачем взагалі не надано суду ні копії договору про відступлення права вимоги, ні копії кредитних договорів, за якими такі вимоги настали, а по-друге, не надано доказів того, що трирічний строк з дня виникнення права вимоги не сплив станом на 07.05.2020. З огляду на викладені обставини суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є законним та обґрунтованим, а тому позовні вимоги про визнання виконавчих написів, які вчинені 05.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстровані в реєстрі за № № 17418, 17419 таким, що не підлягають виконанню, підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що судом задоволені позовні вимоги про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», на користь позивача його витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн.

Outcome: approved