Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

У липні 2017 року до суду надійшов позов Державної екологічної інспекції у Запорізькій області до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства. Позов обґрунтовано тим, що 17 листопада 2016 року в ході проведення заходів державного нагляду (контролю) по попередженню фактів незаконного використання територій та обєктів природно-заповідного фонду, обєктів тваринного та рослинного світу на території м. Запоріжжя та Запорізької області встановлено, що [PERSON] спільно з [PERSON] та [PERSON] самовільно без дозвільних документів за допомогою бензопили здійснили незаконну порубку 204 живорослих дерев породи «акація» в смузі захисних лісових насаджень вздовж каналу в районі с. Чкалово Веселівського району Запорізької області, чим порушили ст.ст. 69, 105 Лісового кодексу України, ст. 40 Закону України «Про рослинний світ». За фактом порушення природоохоронного законодавства 17.11.2016 відносно [PERSON], [PERSON], [PERSON] складено протоколи про адміністративне правопорушення від № 005938, № 005937, № 005936 відповідно. Постановами від 21.11.2016 № 000598/02/04, № 000599/02/04, №\~000597/02/04 [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнано винними у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 65-1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 85,00 грн. Результатом такої протиправної поведінки та порушення природоохоронного законодавства України стало спричинення державі шкоди у розмірі 74850,82 грн. Розрахунок шкоди здійснено відповідно до Постанови КМУ від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу». З огляду на вищевикладене Державна екологічна інспекція у Запорізькій області звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно на користь держави 74850,82 грн. шкоди, завданої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, а також на свою користь по 533,33 грн. витрат по сплаті судового збору. Представник позивача Державної екологічної інспекції у Запорізькій області у судове засідання не з'явився. Раніше надав до суду заяву, відповідно до якої вимоги, зазначені у позовній заяві, підтримує в повному обсязі. Просить судовий розгляд справи провести без його участі. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомив. Відзив, у передбачений ухвалою суду від 08.10.2018 строк, до суду не надав. Раніше надав до суду заяву, в якій повідомив, що рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 03.08.2018 у адміністративній справі № 2-а/311/3/2018 задоволено його позов до державного інспектора з озорони навколишнього середовища Запорізької області [PERSON] та Державної екологічної інспекції у Запорізькій області про визнання нечинною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення; скасовано постанову № 000599/02/04 від 21.11.2016 про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення за ст. 65-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 85,00 грн. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду також не зявились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, що підтверджується роздруківками з офіційного веб-сайту суду з викликом до суду, які містяться в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомили. Відзиви, у передбачений ухвалою суду від 08.10.2018 строк, до суду не надали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до копій протоколів про адміністративне правопорушення від 17.11.2016 № 005938, № 005937, № 005936, складених відносно [PERSON], [PERSON], [PERSON], 17 листопада 2016 року останні самовільно без дозвільних документів за допомогою бензопили здійснили незаконну порубку живорослих дерев породи «акація», загальною кількістю 204 шт., в смузі захисних лісових насаджень вздовж каналу в районі с. Чкалово Веселівського району Запорізької області, чим порушили ст.ст. 69, 105 Лісового кодексу України, ст. 40 Закону України «Про рослинний світ» (а.с. 8, 10, 11). Постановами від 21.11.2016 № 000598/02/04, № 000599/02/04, №\~000597/02/04 [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнано винними у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 65-1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 85,00 грн. (а.с. 7, 9, 12). Проте, рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 03.08.2018 по адміністративній справі № 2-а/311/3/2018 (№/п 311/2147/17), яке набрало законної сили 03.09.2018, задоволено позов [PERSON] до державного інспектора з охорони навколишнього середовища Запорізької області [PERSON] та Державної екологічної інспекції у Запорізькій області про визнання нечинною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення; скасовано постанову № 000599/02/04 від 21.11.2016 про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення за ст.\~65-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 85,00 грн. (а.с. 70-73). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вищевказаним рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 03.08.2018 факт вчинення [PERSON] правопорушення визнано недоведеним та спростовано його причетність до вчинення зазначеного правопорушення. 21 листопада 2016 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області [PERSON] проведено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок незаконного вирубування 204 (двісті чотирьох) дерев породи акація в районі с. Чкалове, Веселівського району, Запорізької області в смузі захисних лісових насаджень вздовж каналу [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до Додатку 1 «Такса для обчислення розміру шкоди, заподіяної підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту» до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», з урахуванням Примітки 2 та індексації такс у 2016 році, загальний розмір шкоди спричиненої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства відповідачами склав 74850,82 грн. Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності [PERSON] народу. Від імені [PERSON] народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. Згідно зі ст. 66 Конституції України, кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст. 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Згідно зі ст. 293 ЦК України, діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог: здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища. Згідно зі ст. 10 Закону України «Про рослинний світ», спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки. Відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України, спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Статтею 40 Закону України «Про рослинний світ» передбачено, що порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні, зокрема, у: самовільному спеціальному використанні природних рослинних ресурсів; порушенні правил загального використання природних рослинних ресурсів; протиправному знищенні або пошкодженні об'єктів рослинного світу. Відповідно до ст. 105 Лісового Кодексу України, порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Згідно зі ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Відповідно до ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. Згідно зі ст. 107 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Несплата [PERSON], [PERSON] та [PERSON] шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, призводить до ненадходження до бюджету коштів, необхідних для забезпечення функцій держави, визначених Конституцією України, та відповідно завдає шкоди інтересам держави. Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи те, що постанова про накладення адміністративного стягнення № 000599/02/04 від 21.11.2016 відносно [PERSON] скасована, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки існують беззаперечні докази спростування причетності [PERSON] до зазначеного правопорушення. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не надали суду належних доказів щодо заперечень проти позову, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому, суд вважає, що судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача у сумі по 800,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial