Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

У липні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], який в подальшому нею уточнювався, про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком, розташованим за адресою: Миколаївська область м. Нова Одеса, вул. Леваневського, 14, власником якого вона є, а також про примусове зняття з реєстраційного обліку відповідача. На обґрунтування позову вказала, що відповідач, що не є її родичем та членом родини, місце проживання якого зареєстроване за вказаною адресою, якому вона надавала право користування належним їй на праві власності житловим будинком, на протязі більш як 2 роки 8 місяців в цьому будинку не проживає та ним не користується. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, направив до суду заяву, посвідчену нотаріально, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував. Вивчивши доводи позовної заяви, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого по за адресою: Миколаївська область м. Нова Одеса, вул. Леваневського, 14, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23991888 від 30.09.2009 р. Довідкою №25679 від 27.06.2017 р. виконавчого комітету Новоодеської міської ради підтверджено, що [PERSON] зареєстрована у [INFO] та є одиноко проживаючою. При цьому згідно з довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 25679а від 27.06.2017 [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є зареєстрованими за адресою: [INFO], але фактично не проживають. Викладені в позові обставини щодо не проживання відповідача у належному позивачу будинку на протязі більш як 2 роки 8 місяців, не заперечувалися відповідачем, який подав заяву про визнання позову. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним. \~Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.ст. 317, 319, 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Положеннями ст.. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. За змістом п.2 ч.1 ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON], місце проживання якого зареєстроване за адресою: [INFO], за вказаною адресою не проживає у звязку із відмовою від правом користування цим житловим будинком, що визнано ним та про не заперечення позову подано заяву, він є особою, що втратив право користування цим будинком. Отже, відповідно до положень ст. 391 ЦК України\~позивач як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, оскільки відповідач добровільно відмовився від користування належним позивачу на праві власності будинком, право відповідача на користування чужим майном ( житловим будинком) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень ч.2 ст. 406 ЦК України. Проте, заявлені позовні вимоги в частині примусового зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: м. Нова Одеса, вул.. Леваневського, 14, задоволенню не підлягають, оскільки є зайвими. Так, згідно ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою чи померлою) свідоцтва про смерть. Відповідно до вимог ст.. 11 \~Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~реєстрації місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно зі\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial