overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказано, що з 30 травня 2008 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Однак, на даний час, сторони припинили спільне життя, як подружжя, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Основною причиною розпаду сім'ї являються непорозуміння та різниця характерів. У зв'язку з чим, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність просила позов задовольнити та розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що позов визнає в повному обсязі, просить задовольнити. Враховуючи, що у справі на виконання положень п. 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набула чинності 15 грудня 2017 року, проведено підготовче засідання, у якому відповідачем надано заяву про визнання позову, суд дійшов висновку про ухвалення рішення в порядку ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 30 травня 2008 року між громадянами [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 735. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] Після розірвання шлюбу до вирішення питання про місце проживання дитини та поділу майна дитина залишається проживати разом з позивачем [PERSON]. Судом встановлено, що позивач бажає розірвати шлюб, а відповідач позовні вимоги визнає, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, оскільки позивач наполягає на припинені шлюбних відносин, а відповідач позовні вимоги підтримує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам однієї з сторін. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], який уточнила у серпні 2018 року, і просила суд стягнути з відповідача додаткові витрати на оплату навчання (за контрактом) сина [PERSON], [INFO] у сумі 2610,00 грн. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду одеської області від 09.08.2018 року відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче засідання. Відповідач подав письмову заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Позивач у підготовчому засідання вимоги свого позиву підтримала, просила їх задовольнити з викладених у ньому підстав. Рішення ухвалюється у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмове пояснення відповідача, суд дійшов до наступного висновку: 11.07.1998 року у сторін народжений син [PERSON] [PERSON] є студентом контрактної форми навчання коледжу нафтогазових технологій, термін навчання з 21.08.2017 року по 30.06.2019 року. За навчання [PERSON] за 3 курс позивач сплатила 5220 грн., тому вважає, що половину цієї суми має надати батько. [PERSON] проживає із мамою. Позивач на обгрунтування своїх вимог посилається на правило ст. 185 СК України, і вважає, що додаткові витрати на навчання сина мають бути стягнуті з відповідача саме за цієї законодавчою нормою. Дані правовідносини не регулюються нормою ст. 185 СК України, а регулюються главою 16 СК України. Таким чином, батьки дитини, яка продовжує навчання мають обовязок утримувати повнолітню дочку, сина у спосіб оплати аліментів, а не стягнення додаткових витрат. Таким чином у задоволенні даного позову слід відмовити. З цієї самої підстави суд не приймає визнання відповідачем позову. Судовий збір слід віднести на рахунок держави. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], яким просила суд розірвати шлюб між подружжям, зареєстрований 01.06.2006 року виконкомом Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис про шлюб № 7. [INFO] від цього шлюбу народився син - [PERSON]. Сторони подали письмові заяви про розгляд справи у свою відсутність, просили позовов задовольнити, шлюб розірвати, послались на те, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Розглянувши доводи позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. При цьому суд приймає також до уваги, що спору відносно майна між сторонами не має. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про розірвання шлюбу грунтуються на вищевказаних положеннях діючого законодавства, тому підлягають задоволенню. [PERSON] є людиною, яка має інвалідність другої групи (пенсійне посвідчення [NUMBER]), отже звільнена від сплати судового збору. За правилами ч.6 ст. 141, ч.1 ст. 142 ЦПК України, з відповідача слід стягнути половину судового збору на користь держави, тобто суму 352,40 грн. Решта судового збору відноситься на рахунок держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], яким просила суд розірвати шлюб між подружжям, зареєстрований 15.09.2007 року виконкомом Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис про шлюб № 36. Від цього шлюбу народжений син- Захаренко [PERSON], [INFO] Сторони подали письмові заяви про розгляд справи у свою відсутність, просили позовов задовольнити, шлюб розірвати, послались на те, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідач позов визнав повністю. Розглянувши доводи позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. При цьому суд приймає також до уваги, що спору відносно майна між сторонами не має. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про розірвання шлюбу грунтуються на вищевказаних положеннях діючого законодавства, тому підлягають задоволенню. За правилом ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути половину сплаченого судового збору при поданні позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України з державного бюджету на користь [PERSON] підлягає поверненню 352,40 грн. сума судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання спільної із відповідачем неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що відповідач не бере участі в утриманні їх спільної дитини - сина [PERSON], [INFO]. Ухвалою судді Святошинського районного суду м.Києва від 25.07.2018 р. провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження. Сторони у справі про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, між [PERSON] та - [PERSON], 25 листопада 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва було укладено шлюб, актовий запис № 1827 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). 26 січня 2015 року Святошинським районним судом м. Києва по справі № 759/20250/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, було прийнято рішення, яким позовні вимоги були задоволені, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу було відновлено [PERSON] дошлюбне прізвище [PERSON]. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Стаття 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька та/або у твердій грошовій сумі. У відповідності з статтею 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне задовольнити позов і ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний код [NUMBER]) аліменти на користь [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний код [NUMBER]) на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

у липні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через конфлікти та сварки. Протягом тривалого часу сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити позов, не заперечувала проти постановлення заочного рішення по суті спору. Відповідач у судове засідання не з'явився. На підставі ст.ст. 280-283 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної цивільної справи. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 березня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. (а.с. 6). З позовної заяви вбачається та не заперечувалось у судовому засіданні, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

у липні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через конфлікти та сварки. Сторони сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судовому засіданні позивач та її представник підтримала заявлені вимоги та просили задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 червня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 15). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с. 16). З позовної заяви вбачається та не заперечувалось у судовому засіданні, що сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 704,80 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач не змінювала своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 травня 1990 року Березненською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області (актовий запис № 4). На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що в шлюбі вони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося. Фактичні шлюбні відносини не підтримуються. У сторін різні склади характеру, у зв`язка з чим між сторонами постійно виникають сварки. Спільне життя і збереження сім`ї між ними є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, у відповідності до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом об`єктивно встановлено, що 05 травня 1990 року Березненською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області було зареєстровано шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] (актовий запис № 4), що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 05 травня 1990 року. У шлюбі сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося. Фактичні шлюбні відносини не підтримуються. У сторін різні склади характеру, у зв`язку з чим між сторонами постійно виникають сварки. Спільне життя і збереження сім`ї між ними є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

у липні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 15 липня 2000 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Старокиївського районного управління юстиції у м. Києві, за актовим записом № 76. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . З листопада 2016 сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06 грудня 2018 року відкрито провадження у даній справі.(а.с.21) Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, у якій просить суд задовольнити позов про розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, у якій просить суд задовольнити позов про розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони з 15 липня 2000 року перебувають у шлюбі, що був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Старокиївського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 76, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 11). З позовної заяви вбачається та не заперечувалось сторонами, що з листопада 2016 сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При укладенні шлюбу позивач не змінювала своє прізвище. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 704,80 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

у липні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через конфлікти та сварки. З квітня 2018 року сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06 серпня 2018 року відкрито провадження у даній справі. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач у судове засідання не з'явився. На підставі ст.ст. 280-283 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної цивільної справи. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 грудня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с. 7) З позовної заяви вбачається, що сторони з квітня 2018 року не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач не змінювала своє прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

у липні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через конфлікти та сварки. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року відкрито провадження у даній справі.(а.с.11) У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 серпня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5) З позовної заяви вбачається та не заперечувалось у судовому засіданні, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При укладенні шлюбу позивач змінила прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved