Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 02 листопада 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві, вона зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 1667. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері. Як зазначала [PERSON], батько дитини з червня 2011 року не бере участі у матеріальному забезпеченні сина. [PERSON] вказувала, що [PERSON] працює неофіційно, але отримує регулярний і стабільний дохід. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], у твердій грошовій сумі в розмірі 1\~000 грн. щомісячно, починаючи від дня припинення проживання відповідача на спільній території і до моменту досягнення дитини повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] поданий позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав у частині стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 500 грн. щомісячно, в решті позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 листопада 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1667, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БК № 227081, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БК № 234933. Відповідно до довідки про склад сім»ї № 994 від 16 грудня 2015 року, виданої Виконавчим комітетом Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно проживає за адресою: [INFO]. Як вбачається з довідки № 993 від 16 грудня 2015 року, виданої Бузівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], проживають разом з матірю [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Згідно довідки № 16/1 від 16 грудня 2015 року виданої ТзОВ «Планета-Авто», [PERSON], вбачається, що він дійсно працює в ТОВ «Планета-Авто» на посаді водія автотранспортних засобів з 01 грудня 2015 року. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то він не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вказану позицію також підтримав Пленум Верховного Суду України у п. 17 Постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. На підтвердження заявлених вимог позивач [PERSON] не надала суду доказів, що розмір аліментів у сумі 1\~000 грн. щомісячно є обґрунтованим, та не довела суду, що відповідач [PERSON] спроможний сплачувати вказану суму, а також нічим не обґрунтувала, що відповідач [PERSON], саме з червня 2011 року припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти\~ на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] просила покласти на відповідача [PERSON] витрати за інформаційно-технічне забезпечення, які не відносяться до судових витрат та стягнення яких не передбачено чинним законодавством України. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: partial