Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до закінчення навчання. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають повнолітню сина [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя між сторонами не склалося, тому шлюб між ними розірвано. Син проживає із позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає не часто та у мінімальному розмірі. Дитина навчається у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» на другому курсі денної форми навчання. Навчання сина постійно потребує додаткових витрат, зокрема, на підручники, новий одяг та взуття, проїзд на транспорті, витрати на їжу. Також, син відвідує додаткові заняття з викладачами, що також потребує матеріальних затрат. Відповідач, як батько дитини, має брати участь у її утриманні, тому позивач змушена звернутися із відповідним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення із нього аліментів на утримання сина у розмірі 1000 грн. Додатково пояснив, що не відмовляється допомагати своєму синові та надавати матеріальну допомогу, однак має сумніви з приводу того, що ці кошти будуть витрачатися саме для задоволення потреб дитини. Крім того, відповідач має нестабільний заробіток та не має власного житла, тому розмір аліментів, який просить стягувати позивач, є для відповідача занадто великий. Заслухавши заперечення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них [INFO] народився син - [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії [NUMBER], виданого Славутським відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області. Батьком у свідоцтві про його народження записаний [PERSON] (а.с. 4). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Після розірвання шлюбу позивачу відновлено її дошлюбне прізвище - [PERSON] (а.с. 8). Із довідки № 1028, виданої 07.11.2017 року Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», вбачається, що [PERSON] є студентом 2-го курсу. Закінчує університет 30 червня 2020 року (а.с. 5). За змістом ст. ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. На обґрунтування позовної вимоги щодо стягнення аліментів у розмірі 2500 грн., позивачем не надано належних доказів необхідності стягнення та можливості відповідачем виплачувати аліменти саме у такому розмірі. Таким чином, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, не має на утриманні інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, шляхом стягнення із відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial