Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом та після уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку у розмірі 18912,03 грн. та компенсацію втрати частини заробітної плати у розмірі 1369,24 грн. Позов мотивований її роботою з 24.01.1996 року по 17.03.2015 року в Державному науково-дослідному та проектно-вишукувальному інституті «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» на посаді головного економіста, звільненням на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України в звязку зі скороченням штатів, порушенням відповідачем ч.1 ст. 47, ст. 95, ч.1 ст. 116, КЗпП України що надає їй право на стягнення з останнього середнього заробітку за весь час затримки розрахунку та компенсації втрати частини заробітньої плати. На підставі п.1 ч.1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» просить звільнити її від сплати судового збору. Позивач у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, погодившись в усному порядку із розрахунками відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку, наданими в судовому засіданні. Представник відповідача позов визнав частково. Зазначив, що не заперечує проти стягнення з відповідача компенсації втрати частини заробітної плати. Надав свій розрахунок середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку по заробітній платі та вважає, що сума середнього заробітку має складати 14267,44 грн. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що на підставі наказу «НДІпроектреконструкція» Міністерства регіонального розвитку України № 88-к про припинення трудового договору, [PERSON] була звільнена з 17.03.2015 року на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України з посади головного економіста відділу фінансування бухгалтерського обліку та звітності в звязку зі скороченням штатів (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. На момент звільнення 17.03.2015 року відповідач мав перед позивачем заборгованість по заробітній платі у розмірі 26002,65 грн. про що свідчить структура заборгованості організації (а.с.6). Поступово дана заборгованість сплачувалася відповідачем. Згідно довідки останнього від 13.08.2015 року № 86 заборгованість по заробітній платі перед позивачем була повністю погашена 03.08.2015 року (а.с.39). Отже, отже заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі була в період з 18.03.2015 року по 03.08.2015 року. Позивач вважає, що її середній заробіток за весь час затримки розрахунку становить 18912,03 грн., про що надає свій власний розрахунок (а.с.59), хоча погоджується із розрахунком відповідача. Згідно довідки Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інститут «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» від 30.11.2015 року № 103 (а.с.74) середньомісячна заробітна плата [PERSON] складає 4620,57 грн., середньоденна заробітна плата складає 162,13 грн. Представник відповідача

Outcome: partial