Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Позивач зазначає, що з відповідачкою він перебував у зареєстрованому шлюбі. 17 червня 2015 року шлюб було розірвано рішенням Фастівського міськрайонного суду. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітню доньку [PERSON], [INFO]. 16 червня 2015 року рішенням Фастівського міськрайонного суду з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 03.06.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Позивач, зазначає, що з червня 2015 року син проживає з ним та перебуває на його утриманні. З серпня 2015 року син [PERSON] навчається в коледжі транспортної інфраструктури, за перший семестр навчання позивачем було сплачено 3375 грн.. Оскільки син проживає з батьком та перебуває на його утримання, позивачем надаються грошові кошти на проїзд до навчального закладу, харчування, здоровий відпочинок, тому позивач вважає, що у відповідачки відсутнє право на отримання аліментів на сина [PERSON]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, та просив звільнити його від сплати аліментів взагалі, оскільки син [PERSON] перебуває на його утриманні, а донька [PERSON] проживає з матір'ю. Він по можливості допомагатиме утримувати доньку. Представник позивача позовні вимоги підтримала, зазначила, що дитина проживає з батьком, уже пів року перебуває на його утриманні. Відповідачка проти позову заперечувала, вважає, що батько не повністю утримує сина, вона купує та пере одяг, готує сину бабуся. Договір про навчання сина укладений відповідачкою. Представник відповідачки, [PERSON], проти позову заперечував, оскільки діти перебувають на утриманні матері, син проживає у домі з батьком, проте ? частини дому належить матері, кошти що позивачем сплачені за навчання сина, отриманні ним за продаж холодильника, що був спільною власністю подружжя. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що за його навчання заплатив батько, а у коледж їздила мати. Їсти йому варить тьотя [PERSON], інколи мама, одяг пере мама. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 червня 2015 року рішенням Фастівського міськрайонного суду з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 03.06.2015 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.5 ). 17 червня 2015 року рішенням Фастівського міськрайонного суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.6). Згідно довідки Великоснітинської сільської ради №965 від 02.11.2015 року [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає в [ADDRESS] і знаходиться на утриманні батька [PERSON] з червня місяця 2015 року. [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] і перебуває на її утриманні (а.с. 7). Відповідно до відповіді Великоснітинської сільської ради від 05.01.2016р. №1, довідка №965 від 02.11.2015 року видана на підставі акта обстеження житлового будинку в [ADDRESS] від 01.11.2015 року за підписом депутата даного округу [PERSON]. Акт складено шляхом опитування мешканців будинку в присутності двох свідків (а.с. 51, 52). Проте, як вбачається з наданих довідок та акту під час проведення обстеження була відсутня позивачка, що також підтвердив свідок, [PERSON]. Тому суд вважає, що вказані факти належним чином не встановлені. Згідно квитанції від 26 серпня 2015 року [PERSON] здійснено оплату за навчання [PERSON], №4/15 за 1 семестр 2015/2016 р. в сумі 3 375,00 грн. (а.с. 12). Проте, дані кошти були отриманні позивачем за продаж холодильника, який був спільною власністю подружжя, що підтверджено в судовому засіданні. Будинок [ADDRESS] у якому проживає [PERSON] разом із батьком, згідно договору дарування від 25.03.2003 року належить [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах (а.с. 28). Відповідно до частини третьої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 90 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Враховуючи те, що утримання дитини є спільним обов'язком батьків, мати приймає участь в утриманні та вихованні сина, позивачем не надано доказів та в судовому засіданні не встановлено обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, також судом не з'ясовано обставин, що має істотне значеннядля звільнення позивача від сплати аліментів, тому позов є не обґрунтованими та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed