Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

У листопаді 2017 року до Баранівського районного суду звернулася [PERSON] (надалі також позивач) з позовом до [PERSON] (надалі також відповідач) про зміну розміру аліментів на неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 14.09.2007 року від якого мають трьох спільних малолітніх дітей: синів [PERSON] та [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Фактично їх спільне сімейне життя склалося не дуже добре, нормальну сімю їм створити не вдалося. У 2015 році позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів їз відповідача на утримання дітей. Рішенням Баранівського районного суду від 28.04.2015 року ( справа № 273/563/15-ц) з [PERSON] на її користь було стягнено аліменти на трьох дітей в розмірі 200 грн. на кожну дитину щомісячно, посчинаючи з 10.04.2015 року і до їх повноліття. Протягом останніх півтора роки відповідач надавав на сімю не быльше 1500 грн. Однак, звернувшись до органу соціального захисту населення за призначенням субсидії, позивач дізналася, що відповідач протягом січня-червня 2017 року отримав заробітну плату в розмірі 54825 грн., що в місяць складає 9137.50 грн. Не зважаючи на викладене, маючи постійну роботу в державній установі, відповідач відмовився надавати більшу суму на дітей, в звязку з чим позивач вирішила звернутися до суду. Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві та просила суд стягувати аліменти з відповідача з дня звернення до суду. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, але просив суд врахувати той факт, що у нього ще є один син [PERSON]. Крім того, зазначив, що аліменти на дитину він не сплачує у звязку з передачею права власності на нерухоме майно. Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів з дня звернення до суду заперечував та наполягав на тому, що аліменти повинні стягуватися з дня надрання рішенням законної сили. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що позивач є матірю, а відповідач батьком трьох дітей, а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей (а.с. 5-7). Згідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві [PERSON] було повернуто виконавчий лист виданого напідставі рішення Баранівського районного суду про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 200 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з 10.04.2015 року до повноліття дітей (а.с. 8). Виконавчий лист було повернено за заявою позивача, у звязку з примиренням із відповідачем, однак відповідач, як стверджує позивач, продовжив надавати аліменти на утримання дітей в добровільному порядку в розмірі, що не перевищував 1500 грн. При цьому, згідно розрахунку субсидії на ЖКП до заяви №131503 відповідач за січень-червень 2017 року отримав дохід в розмірі 54825 грн. 73 коп, що в середньому на місяць складає 9137 грн. 50 коп. Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частин 1-2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою ВРУ № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Так, ВСУ в своїх розясненнях, викладених у правовій позиції у справі за № 143 цс 13 від 05.02.2014 року, зазначив, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Окрім того, законодавчими змінами в ч. 3 ст. 181 СК України закріплено положення, згідно з яким спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. На підставі положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, що відповідає приписам ч. 1 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ч. 1ст. 57 ЦПК Українидоказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1статті 58 ЦПК Українивизначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 2. ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідност. 60 ЦПК Україникожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленихст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Відповідно до п. 27Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога позивача про зміну розміру аліментів на неповнолітніх дітей підлягає задоволенню, адже відповідач працює та отримує постійний стабільний дохід, відповідно має змогу та повинен утримувати своїх дітей. Крім того, суд вважає, що наявність у відповідача ще однієї дитини від іншого шлюбу, а саме- Кучинського В.В., не впливає на задоволення даного позову, адже відповідач сам підтвердив той факт, що він не сплачує аліменти на [PERSON], як наслідок останній не перебуває на його утриманні. При цьому, суд вважає, що в частині зміни розміру аліментів з дати звернення до суду з позовом належить відмовити, оскільки дана норма застосовується лише при стягненні аліментів. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти, присуджені відповідно до вимог ст. 192 СК України сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а не з моменту подання цивільного позову до суду. Таким чином, у зв'язку зі зміною розміру аліментів, раніше виданий виконавчий лист №273/563/15-ц від 28.04.2015 р. підлягає відкликанню. Крім того, позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому,

Outcome: partial