Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

У листопаді 2015р. Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), яке є правонаступником Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, процентів за користування кредитом та пені, посилаючись на те, що 20 березня 2008р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11317881000, згідно з яким АКІБ «УкрСиббанк» надав, а [PERSON] отримав кредит в іноземній валюті в сумі 35800 доларів США 00 центів, зі сплатою 11,9% річних, з кінцевим терміном повернення не пізніше 20 березня 2019р. За користування кредитними коштами понад встановлений термін банк, автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від вставки встановленої умовами договору. Відповідно до умов договору погашення кредиту відбувається шляхом сплати ануїтетних платежів в розмірі 490 доларів США 00 центів, 20 числа кожного місяця. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Всупереч умов кредитного договору позичальник не здійснює платежів для погашення процентів по кредиту з жовтня 2014р., чим порушує взяті на себе договірні зобовязання. З урахуванням вищевикладеного ПАТ «УкрСиббанк» просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідача суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за договором про надання споживчого кредиту №11317881000 від 20 березня 2008р. в розмірі 20580 доларів США 30 центів та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 25577,90грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 7408,22грн. Представник позивача, діючий за довіреністю від 15 грудня 2015р. в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути поданий позов в порядку заочного провадження, у звязку з неявкою відповідача в судові засідання (а.с.54,55). Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с.53). У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що 20 березня 2008р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11317881000, згідно з яким АКІБ «УкрСиббанк» надав, а [PERSON] отримав кредит в іноземній валюті в сумі 35800 доларів США 00 центів, зі сплатою 11,9% річних, з кінцевим терміном повернення не пізніше 20 березня 2019р. (а.с.4-7). За користування кредитними коштами понад встановлений термін банк, автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від вставки встановленої умовами договору. Відповідно до умов договору погашення кредиту відбувається шляхом сплати ануїтетних платежів в розмірі 490 доларів США 00 центів, 20 числа кожного місяця. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» №514-VІ від 17.09.2008р. були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало: ПАТ «УкрСиббанк». З матеріалів справи вбачається, що банк свої зобовязання виконав в повному обсязі, однак відповідач від виконання своїх зобовязань ухиляється. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Через невиконання зобовязань за кредитним договором №11317881000 від 20 березня 2008р. у відповідача станом на 10 листопада 2015р. склалася заборгованість перед ПАТ «УкрСиббанк» по поверненню кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом в сумі 20580 доларів США 30 центів з яких: - 19482,86 доларів США - кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість з жовтня 2014р. 3634,49 доларів США; - 1097,44 доларів США - заборгованість по процентам. Крім того, заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 10 листопада 2015р. складає 25577,90грн., з яких: - пеня за прострочення сплати кредиту 21069,91грн.; - пеня за прострочення сплати процентів 4507,99грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов Кредитного договору №11317881000 від 20 березня 2008р. (а.с.15-25). Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому ст. 533 ЦК передбачено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Пункт 1 ч.2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає право банку здійснювати операції з валютними цінностями. Згідно з п.2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій (далі Положення), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 липня 2001р. № 275, за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку, банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином АКІБ «УкрСиббанк», як фінансова установа, міг укладати кредитні договори, предметом яких є іноземна валюта, оскільки в нього наявна банківська ліцензія та відповідний письмовий дозвіл (а.с.29,30-31,32). Судом встановлено, що з метою досудового врегулювання спірних правовідносин, позивач звертався до відповідача з вимогами про виконання зобовязань по кредитному договору в добровільному порядку, але останній свої зобовязання відповідно до кредитного договору не виконує (а.с.8-9,10). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та умовами договору, для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено при зверненні до суду судовій збір в розмірі 7408,22 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача. За такими обставинами, суд доходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved