overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

У листопаді 2014 р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 05.11.2005 р. він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON], від шлюбу дітей не мають. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачкою не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, сварки, несумісність поглядів на спільне життя та сімейні відносини, шлюбні відносини були припинені на початку 2010 року, просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб, оскільки відповідачка уникає від оформлення розірвання шлюбу в органах РАГСу. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена своєчасно у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила, на підставі чого, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

У листопаді 2014р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 22943,97грн, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що у 2013р. за договором банк надав відповідачу 9200грн кредиту через платіжну картку терміном до 2015р. під 30% річних; умови повернення кредиту порушені та існуюча заборгованість відповідачем не погашена. У судовому засіданні представник позивача був відсутній, надав заяву про підтримку позову і розгляд справи без його участі. Відповідач повідомлявся у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, до суду не з'явився. За таких обставин суд за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 525,526,625,1054 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, а також боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За кредитним договором позичальник зобов'язується повернути банку кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором, при цьому неможливість виконання грошових зобов'язань не звільняє боржника від відповідальності. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що відповідно до наявної в справі копії заяви [PERSON] від 30.11.2013р. позивач надав відповідачу [PERSON] у кредит грошові кошти у розмірі 9200грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування 30% річних, з кінцевим строком повернення кредиту 30.11.2015р., що підтверджується копією заяви, що є у справі. За твердженнями банку умови повернення кредиту позичальником порушені, існує заборгованість, яка згідно розрахунку позивача на 28.10.2014р. становить: за кредитом - 14570,76грн, за відсотками - 6067,70грн, за комісією - 736,75грн. Крім того, за умовами договору за прострочення зобов'язань відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) - 500грн, штраф (процентна складова) - 1068,76грн. За умовами кредитного договору сторін та відповідно до положень ст.1050 ЦК України позивач через невиконання перед ним зобов'язань має право вимагати дострокового повернення кредиту. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню неповернені кредитні суми, заборговані відсотки, комісія, суми штрафу. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

У листопаді 2014р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 28801,11грн, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що 19.07.2013р. за договором банк надав відповідачу 16000грн кредиту через платіжну картку терміном до 19.07.2015р. під 30% річних; умови повернення кредиту порушені та існуюча заборгованість відповідачем не погашена. У судовому засіданні представник позивача був відсутній, надав заяву про підтримку позову і розгляд справи без його участі. Відповідач повідомлявся у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, до суду не з'явився вдруге. За таких обставин суд за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 525,526,625,1054 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, а також боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За кредитним договором позичальник зобов'язується повернути банку кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором, при цьому неможливість виконання грошових зобов'язань не звільняє боржника від відповідальності. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що відповідно до наявної в справі копії заяви [PERSON] від 19.07.2013р. позивач надав відповідачу [PERSON] у кредит грошові кошти у розмірі 16000грн. через платіжну картку зі сплатою за користування 30% річних, з кінцевим строком повернення кредиту 19.07.2015р., що підтверджується копією заяви, що є у справі. За твердженнями банку умови повернення кредиту позичальником порушені, існує заборгованість, яка згідно розрахунку позивача на 30.09.2014р. становить: за кредитом - 16127грн, за відсотками - 9626,44грн, за комісією - 1200грн. Крім того, за умовами договору за прострочення зобов'язань відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) - 500грн, штраф (процентна складова) - 1347,67грн. За умовами кредитного договору сторін та відповідно до положень ст.1050 ЦК України позивач через невиконання перед ним зобов'язань має право вимагати дострокового повернення кредиту. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню неповернені кредитні суми, заборговані відсотки, комісія, суми штрафу. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

У листопаді 2014р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 30703,61 доларів США, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що 08.11.2007р. за договором банк надав відповідачу [PERSON] 21300доларів США кредиту терміном по 08.11.2022р., під 12,90% річних; умови повернення кредиту порушені та існуюча заборгованість відповідачем не погашена. У судовому засіданні представник позивача був відсутній, надав заяву про підтримку позову і розгляд справи без його участі. Відповідач, у встановленому порядку повідомлений про час і місце судового розгляду, до суду не з'явився вдруге. За таких обставин суд за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 525,526,625,1054 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, а також боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За кредитним договором позичальник зобов'язується повернути банку кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором, при цьому неможливість виконання грошових зобов'язань не звільняє боржника від відповідальності. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №5811716 від 08.11.2007р. позивач надав відповідачу [PERSON] у кредит грошові кошти в іноземній валюті у розмірі 21300 доларів США зі сплатою 12,90% річних, з кінцевим строком повернення кредиту 08.11.2022р., що підтверджується копією договору, що є у справі. За твердженнями банку умови повернення кредиту позичальником порушені, існує заборгованість, яка згідно розрахунку позивача на 06.05.2014р. становить: за кредитом - 19204,08 доларів США, за відсотками - 11499,53 доларів США, що разом становить 30703,61доларів США. За умовами кредитного договору сторін та відповідно до положень ст.1050 ЦК України позивач через невиконання перед ним зобов'язань має право вимагати дострокового повернення кредиту. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню неповернені кредитні суми, заборговані відсотки. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

У листопаді 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини її доходів на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що проживає з ним після розірвання шлюбу. Позивач надав до суду заяву про підтримку позову, згоду на заочний розгляд справи та про розгляд справи у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явилася повторно, будучи повідомленою належним чином, надавши повторно заяву про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. В даному випадку ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних і доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є матір'ю дитини, яка мешкає з позивачем - батьком дитини, та не надає матеріальної допомоги на її утримання, що відповідно до ст.180 СК України, є підставою для стягнення аліментів. (а.с. 5, 6, 7) Визначаючи розмір аліментів, суд враховує положення ст. 182 СК України. На підставі викладеного, ст. ст. 180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

У листопаді 2014р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію за період з 01.01.2009р. по 01.06.2014р., на загальну суму 5102,53грн. а також понесені судові витрати по оплаті судового збору. В судовому засіданні представника позивача позов підтримав з підстав зазначених в позовній заяві, просить його задовольнити в повному обсязі, заявивши клопотання про заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, поважних причин неявки суду не повідомили, про час розгляду справи повідомлялися своєчасно, у встановленому законом порядку. Суд вважає можливим,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

У листопаді 2014р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію за період з 01.03.2009р. по 01.05.2014р., на загальну суму 5416,13грн. а також понесені судові витрати по оплаті судового збору. В судовому засіданні представника позивача позов підтримав з підстав зазначених в позовній заяві, просить його задовольнити в повному обсязі, заявивши клопотання про заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, поважних причин неявки суду не повідомили, про час розгляду справи повідомлялися своєчасно, у встановленому законом порядку. Суд вважає можливим,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

У листопаді 2014р. позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні власністю. В заяві вказала, що з 01 липня 2014 року вона стала власником квартири [ADDRESS], загальною площею 57,54 кв.м., житловою 32,27 кв.м., а відповідачі [PERSON] та [PERSON] вказане право власності втратили, тому позивач просить усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом зняття їх з реєстрації за вказаною адресою та виселення. В судовому засіданні представника позивача позов підтримала з підстав зазначених в позовній заяві, просила його задовольнити в повному обсязі, заявивши клопотання про заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, поважних причин неявки суду не повідомили, про час розгляду справи повідомлялися своєчасно, у встановленому законом порядку. Суд вважає можливим,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

У листопаді 2014 р. позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 18606,65 грн. згідно договору поставки № Б/Н від 08.09.2014 року, 10% річних від простроченої суми та судовий збір в розмірі 243,60 грн. Представник позивача надав письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку - через оголошення у пресі, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 08.09.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поставки № Б/Н згідно якого та на підставі накладних № 25476 і № 25715 від 08.09. 2014 року, позивач передав відповідачу товар на загальну суму 18447,45 грн., а відповідач прийняв товар та зобов'язався сплатити за нього визначену вартість в строк до 09.092014 року. До сьогоднішнього часу відповідач у повному обсязі свої зобов'язання щодо сплати вартості товару не виконав. Відповідно до п. 5.3. договору укладеного між сторонами, в разі порушення строків сплати за товар зазначених у договорі. Покупець зобов'язаний сплатити на користь постачальника пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від вартості не своєчасно сплаченого товару за кожен день такого невиконання. Таким чином, загальна сума пені за договором складає 113.71 грн., а загальна сума процентів за договором складає 45.49 грн. Відповідно до п. 5.4. сторони домовились збільшити відсоток річних за користування грошовими коштами до 10 %. Відповідно до ст. 625. ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

У листопаді 2014р. позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої дочки [PERSON], 2009р.народження, посилаючись на ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини з 2009р. У судовому засіданні позивач вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на зазначені обставини. У судовому засіданні прокурор та представник органу опіки та піклування визнали позовні вимоги такими, що відповідають інтересам дитини. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позову і розгляд справи без його участі. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Матеріали справи свідчать, що сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Батьки дитини проживали однією сім'єю з серпня 2008р. по квітень 2009р. без реєстрації шлюбу. З 2009р. дитина проживає разом з матір'ю, батько утриманням та вихованням дочки не займається, її долею не цікавиться. За рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 04.12.2009р. відповідач зобов'язаний з 30.07.2009р. сплачувати на дочку аліменти у розмірі 1/4частини заробітку(доходу), проте аліменти не платить, має заборгованість на вересень 2013р. у розмірі 31418,43грн. Зазначене підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, довідкою з місця проживання, копією рішення про стягнення аліментів, довідками про заборгованість аліментів, висновком органу опіки та піклування та показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані займатися вихованням своєї дитини, піклуватися про її здоров'я, фізичний і духовний розвиток, здобуття дитиною певної освіти, готувати її до самостійного життя. В разі ухилення від цього обов'язку батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, що передбачено ст.164ч.1п.2 СК України. Згідно висновку органу опіки та піклування позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним. Отже, встановлені судом фактичні обставини та наведені правові норми дають підстави вважати, що відповідач, який протягом тривалого часу не займається вихованням та матеріальним утриманням своєї неповнолітньої дитини та не проявляє до неї батьківської уваги і турботи, свідомо нехтує своїми обов'язками по вихованню дитини, ухиляється від їх виконання, а тому може бути позбавлений батьківських прав. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 229,40грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

У листопаді 2014р. позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати договір довічного утримання з відповідачем, посилаючись в обґрунтування вимог на те, відповідач свої зобов'язання за договором щодо довічного утримання, забезпечення харчуванням, доглядом, одягом та надання необхідної допомоги не виконувала з 2008р. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на зазначені обставини. Відповідач у встановленому порядку повідомлялася про час і місце судового розгляду, до суду не з'явилася вдруге. За таких обставин суд за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до вимог ст.744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві)у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобо'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до п.1ч.1ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 04.08.2004р. між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір довічного утримання, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], згідно умов якого позивач передала у власність відповідачу належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS]. Вказана квартира належить позивачу на підставі свідоцтва про право на житло, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду 15.02.1994р.№411/ОЦ, зареєстрованого в ММБТІ 26.04.1994 за №17394. Відповідно до умов вищевказаного договору відповідачка [PERSON] зобов'язалась довічно повністю утримувати позивача [PERSON], забезпечувати її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою, і зберігати в їх безкоштовному довічному користуванні вказану вище квартиру. З тверджень представника позивача, а також допитаних в судовому засіданні свідків, вбачається, що відповідачка не виконувала свої зобов'язання протягом тривалого часу, взагалі не бачила та не спілкувалась з позивачем, харчуванням та доглядом її не забезпечувала. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання нотаріально посвідченого 04 серпня 2004р. договору довічного утримання, укладеного між сторонами обґрунтовані та підлягають задоволенню. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист договір підлягає розірванню. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

У листопаді 2014 р. позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 15.05.2010 р. було укладено шлюб з відповідачем, а/з № 524. Від шлюбу дітей немає. Як вказано у позові, останніх 4 р. між сторонами поступово погіршилось та призвело до припинення шлюбних відносин. Посилаючись на зазначене, позивач просив розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] Позивач у судове засідання з'явилась та підтримала свій позов. Відповідач у судове засідання не з'явився, підтримавши позов та визнавши його відповідно. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами було укладено шлюб 15.05.2010 р., а/з № 524. Від даного шлюбу дітей сторони не мають. Як з'ясовано судом, сторони з початку 2011 р. не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, а з лютого 2010 р. відповідач не зареєстрований по м. Києву, і їх шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

У листопаді 2014 р. позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 15.05.2010 р. було укладено шлюб з відповідачем, а/з № 524. Від шлюбу є дитина [PERSON] [INFO] Як вказано у позові, останніх 4 р. між сторонами поступово погіршилось та призвело до припинення шлюбних відносин. Посилаючись на зазначене, позивач просив розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] Позивач у судове засідання з'явилась та підтримала свій позов. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав нотаріальну заяву щодо визнання позову. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами було укладено шлюб 15.05.2010 р., а/з № 524. Від шлюбу є дитина [PERSON] [INFO] Як з'ясовано судом, сторони з початку 2011 р. не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, їх шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved