Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

У липні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 07 липня 2011 року між банком та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Позивач зазначав, що за умовами вказаного договору позичальник отримав кредит у розмірі 20400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом у заяві [PERSON] підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. [INFO] [PERSON] помер, згідно із свідоцтвом про смерть від 09 серпня 2016 року. Спадкоємцями померлого [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , які звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. 19 жовтня 2019 року до спадкоємців після померлого [PERSON] направлено вимогу про повернення кредитних коштів, яка залишилась не виконана. Оскільки зобов`язання за кредитним договором не виконанні, унаслідок чого станом на 08 червня 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 19 241 грн 99 коп., з яких: 19 241 грн 99 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 19 241 грн 99 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту. Ураховуючи викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з [PERSON] , [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором від 07 липня 2011 року у розмірі 19 241 грн 99 коп. (тіло кредиту), а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 08 липня 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до частини п`ятої статті 279 ЦПК України. 27 серпня 2020 року від [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому зазначено, що, як убачається із анкети-заяви позичальника, кредитний договір між банком та [PERSON] , за його життя, укладений не був. Також просила застосувати строк позовної давності посилаюсь на те, що така заява була укладена 07 липня 2011 року, а до суду банк звернувся у 2020 році. [PERSON] до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому остання належним чином повідомлялася про розгляд справи. За зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання направлялась позовна заява з додатками, ухвала про відкриття провадження у справі та судова повістка. 17 вересня 2020 року від АТ КБ «ПриватБанк» до суду надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що 07 липня 2011 року між банком та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Строк позовної давності не пропущено, так як 14 лютого 2019 року банком отримано відповідь П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори про те, що спадкоємцями померлого [PERSON] , які звернулись із заявами про прийняття спадщини, є [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03 листопада 2020 року призначено судове засідання у справі. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04 березня 2021р. витребувано копію спадкової справи№1611/2016, заведеної П`ятнадцятою Київської державної нотаріальною конторою після смерті [PERSON] . Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне. 07 липня 2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, на підставі якого останній отримав кредит який у подальшому було збільшено до 20 400 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а. с. 12). До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: www.privatbank.ua/terms. (а. с. 13-30). Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, визначені цим розділом Умов та Правил, та розділом Умов та Правил про надання відповідної послуги, до якого Клієнт приєднався шляхом підписання Заяви про приєднання. Позичальник [PERSON] [INFO] помер, про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 09 серпня 2016 року (а. с. 33). Оскільки зобов`язання за кредитним договором не виконанні, унаслідок чого станом на 08 червня 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 19 241 грн 99 коп.- заборгованість за тілом кредиту. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявленіпозовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Частиною першою статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. При цьому за правилами частини першої статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. За змістом статей 1218, 1219 ЦК України зобов`язання боржника за договором позики не є таким, що нерозривно пов`язано з його особою. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії спадкової справи №1611/2016 до майна померлого [INFO]. [PERSON] , вбачається, що 30 січня 2017р. до П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори представником ПАТ КБ «Приватбанк» Сафір Ф.О. надійшла претензія кредитора №SAMDN52000077901023 від 21.01.2017р., в якій представник зазначає, що банку стало відомо про смерть боржника [PERSON] АТ КБ «Приватбанк» 17 грудня 2018 року, після смерті [PERSON] , направив до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори претензію кредитора до спадкоємців (а. с. 39). Із листа від 05 лютого 2019 року № 755/02-14 П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори вбачається, що 12 листопада 2016 року та 06 лютого 2017 року із заявами про прийняття спадщини звернулись доньки померлого: [PERSON] та [PERSON] . Заведена спадкова справа № 1611/2016 щодо майна померлого [PERSON] . Свідоцтва про право на спадщину не видавались (а. с. 40). Відповідачі у справі є доньками позичальника і у передбачений статтею 1268 ЦК України строк не відмовилися від прийняття спадщини. 30 вересня 2019 року банк направив спадкоємцям вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, однак вона не була виконана (а. с. 41-42). Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора. Якщо спадкоємець прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 607/98/17 (провадження № 61-27515св18). За таких обставин, вимоги позивача про стягнення заборгованості із спадкоємців боржника є обґрунтованими. Разом з тим, у відзиві [PERSON] просила застосувати строк позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Станом на 21 січня 2017р. позивачу було відомо про смерть [PERSON] (який помер [INFO] ), [INFO] , тобто в межах строків, визначених статтею 1281 ЦК України, АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори з листом, у якому повідомило спадкоємців про наявність у померлого заборгованості за кредитним договором (а.с.39), 30 вересня 2019 року звернулося з претензією до спадкоємців боржника у порядку статті 1281 ЦК України (а. с. 41-42), а цей позов подано до суду в липні 2020 року, однак коштів на погашення заборгованості спадкоємцями сплачено не було. Крім того, смерть позичальника у цій справі не припиняє зобов`язання за кредитним договором. У разі смерті позичальника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в основному зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 17 квітня 2013 року у справі № 6-18цс13, правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15-ц (провадження № 14-49цс19). За таких обставин, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідачів заборгованості у розмірі 19 241 грн 99 коп., у зв`язку з застосуванням строку позовної давності. При цьому, суд враховує принцип змагальності цивільного процесу, який закріплений у статті 81 ЦПК України, передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі частини першої статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судові витрати покладаються на позивача. На підставі статей 1218, 1282 ЦК України,

Outcome: dismissed