overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЖТ № 0148136, виданий 21 березня 1997 року на імя [PERSON], належить [PERSON] Феодосієвичу; свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ЖИ-6 № 101105, видане 18 травня 2001 року на імя [PERSON], належить [PERSON] Феодосієвичу. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що його батьку [PERSON] Феодосієвичу, який помер 21.05.2004 року належала земельна ділянка (пай) та майновий пай колективного сільськогосподарського підприємства. При оформленні сертифікату на право на земельну частку (пай) та свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, були допущені помилки, а саме помилково зазначено [PERSON] замість [PERSON] Феодосієвич. Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини. В судове засідання заявник [PERSON] не зявився, подав до суду заяву, якою підтримав вимоги, просив розглянути справу без його участі. Представник заінтересованої особи Кашперівської сільської ради Баранівського району Житомирської області в судове засідання не зявився, подав до суду лист від 29.07.2015 року, яким визнав заявлені вимоги, просив розглянути справу без участі представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обгрунтовою та такою, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серія ЖТ № 0148136, який виданий 21 березня 1997 року помилково зазначено [PERSON] замість [PERSON] Феодосієвич, у свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ЖИ-6 № 101105, яке видане 18 травня 2001 року помилково зазначено [PERSON] замість [PERSON] Феодосієвич. Вказаний факт підтверджується копіями сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЖТ № 0148136 (а.с. 3), свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ЖИ-6 № 101105 (4), свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.5). Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з названим позовом, в якому зазначив, що з 2009 року підтримував епізодичні інтимні стосунки з [PERSON], яка на той час перебувала у шлюбі з [PERSON] [INFO] у [PERSON] народилась дочка [PERSON]. Відомості про батька дитини у актовому записі про народження були записані у відповідності до положень ст. 133 Сімейного Кодексу України у зв'язку з тим, що мати дитина перебувала у шлюбі з [PERSON] Він, тобто позивач, є біологічним батьком дитини, про що йому стало відомо у березні 2015 року після отримання результатів ДНК-тестування. З наведених підстав позивач просив визнати його батьківство відносно народженої [PERSON] [INFO] дочки [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач [PERSON] позов визнала повністю. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю і просив розглянути справу без його участі. (а.с. 29-31) Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції просив розглянути справу за відсутності його представника. (а.с. 32-33) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статею 122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Статею 129 СК України встановлено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Згідно зі ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідач [PERSON] пояснила, що дійсно позивач є біологічним батьком її дитини Юлії, яка народилась [INFO] Згідно результатів ДНК-тестування, проведених ТОВ «ВІОТЕХСОМ» 20.03.2015 р., саме [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] (а.с. 13-25) З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просив стягнути солідарно з ТОВ «Т-Фактор» та Орендного підприємства «Броварипромжитлобуд» на його користь проценти за користування безпідставно отриманими коштами за період з 01 березня 2014 року по 20 жовтня 2015 року в сумі 201\~340 грн. 05 коп., інфляційне збільшення суми боргу за липень 2014 року вересень 2015 року у розмірі 389\~006 грн. 92 коп. та три проценти річних за період з 02 липня 2014 року по 20 жовтня 2015 року в сумі 26\~080 грн. 17 коп. Крім того, просив стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору та витрати на правову допомогу. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилався на те, що ТОВ «Т-Фактор» має перед ним грошове зобовязання щодо повернення коштів у сумі 668 174 грн. 00 коп., які одержало від позивача на виконання умов попереднього договору № 74 від 04 квітня 2011 року про продаж квартири № 167, загальною площею 91,15 кв.м., що знаходиться у другій секції на 13 поверсі по вулиці Черняховського, 21-Б у м. Бровари Київської області. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2014 року стягнуто з ТОВ «Т-Фактор» кошти у розмірі 668 174 грн. 00 коп., проценти за користування коштами в період з 05 травня 2011 року по 28 лютого 2014 року у розмірі 135\~442 грн. 53 коп. та судовий збір у розмірі 3 654 грн. 00 коп. Однак дану суму коштів ТОВ «Т-Фактор» не сплатило. Враховуючи те, що й на даний час ТОВ «Т-Фактор» безпідставно користується належними [PERSON] коштами й борг не повернуло, позивач,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

у липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про втрату права на користування житлом у приватному будинку, вказуючи, що його син [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу є син [PERSON]. В листопаді 2003 року подружжя розлучилося і невістка та онук виїхали на постійне місце проживання в м. Суми. На даний час позивач позбавлений можливості отримувати належні йому пільги, так як до [PERSON] та [PERSON] до цього часу залишаються бути прописаними у будинку, тому позивач звернувся до суду. В судовому засіданні [PERSON] позовну заяву підтримав, суду пояснив, що після розлучення з сином, його невістка [PERSON] та онук [PERSON] виїхали на постійне місце проживання в м. Суми. З того часу жодного разу не приїздили, комунальних послуг не сплачували, особистих речей будинку немає. В даний час реєстрація відповідачів перешкоджає отримувати йому пільги на комунальні послуги. [PERSON], [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчить звіт про отримання СМС - повідомлень. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено, що згідно технічного паспорту [PERSON] є власником домоволодіння по [ADDRESS] В даному будинку в 1995 році зареєструвалися син позивача [PERSON] з дружиною, а згодом в 1996 році народився онук [PERSON]. 27 листопада 2003 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно довідки Плішивецької сільської ради в будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - голова двору, [PERSON]- дружина, [PERSON]- син, [PERSON] - невістка, [PERSON], [PERSON], [PERSON] - онуки, [PERSON] - колишня невістка. Відповідно актів обстеження від 26.11.14р., 13.03.15р., 12.06.15р., складених комісією Плішивецької сільської ради на предмет проживання [PERSON] та [PERSON] в будинку [ADDRESS] встановлено, що зазначені особи не проживають в господарстві позивача з грудня 2003 року, особистий речей не виявлено. Таким чином, суд встановив, що відповідачі не проживають в будинку [ADDRESS] з грудня 2003 року. Причин поважної відсутності відповідачів за зареєстрованим місцем проживання судом не встановлено. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Судом не встановлено причин поважної відсутності [PERSON] та [PERSON] в будинку [ADDRESS], тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнати за ним право власності на 28/100 часину домоволодіння з надвірними прибудовами по вул. Огарьова, 26 у м. Херсоні. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач придбав 28/100 частину домоволодіння на товарній біржі, однак на теперішній час позбавлений можливості належним чином розпоряджатися своїм майном та змушений звернутись до суду з вимогами про визнання права власності, оскільки біржовий договір не був нотаріально посвідченим. Сторони в судове засідання не зявились, надали суду заяви, в яких просили розглядати справу за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог. Третя особа також в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 20.09.1999 року між сторонами на товарній біржі «Ізумруд» було укладено договір № 5472 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] продав, а [PERSON] придбав 28/100 частину домоволодіння з надвірними прибудовами за адресою: м. Херсон, вул. Огарьова, 26. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно вимог ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, що діяла на момент укладення угоди), угоди купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Таким чином, будучи власником, позивач позбавлений можливості належним чином розпоряджатися своїм майном, оскільки біржовий договір нотаріально не посвідчений і в той же час він не підлягає нотаріальному посвідченню за законом, який діяв на момент його укладення. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 15 вересня 1988 року він знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований відділом РАГС міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 1986. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони фактично припинили шлюбні відносини у звязку з тим, що в родині відсутнє взаєморозуміння, повага, у звязку з чим не мешкають однією родиною та не підтримують сімейних відносин. На підставі викладеного, просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], [INFO], який зареєстрований 15 вересня 1988 року відділом РАГЗ міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 1986. Сторони надали суду заяви, в яких просять суд розглянути позов за їх відсутності, при цьому, позивач позов підтримує та просить його задовольнити; відповідач проти позову не заперечує та просить суд після розірвання шлюбу змінити її шлюбне прізвище на дівоче «Кутузова». Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до заяви позивача та відповідача по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 15 вересня 1988 року [PERSON] знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований відділом РАГС міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 1986. (а.с. 7) Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони фактично припинили шлюбні відносини у звязку з тим, що в родині відсутнє взаєморозуміння, повага, у звязку з чим не мешкають однією родиною та не підтримують сімейних відносин. Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений до суду одним з подружжя. На підставі викладеного, суд вважає, що родина [PERSON] та [PERSON] розпалася остаточно та поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 3 вересня 2005 року уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрований Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 1193. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачкою припинені через відсутність взаєморозуміння та неможливість продовження спільного життя, спільно вирішувати питання сім, невиконання зобов'язань спільної побудови сімейних відносин. Вони з відповідачкою проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву, в якій підтримав позов, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, просила справу розглянути за її відсутності. У зв'язку з тим, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, судом на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України ухвалено рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 3 вересня 2005 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 1193. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям припинені через відсутність взаєморозуміння та неможливість продовження спільного життя, спільно вирішувати питання сім, невиконання зобов'язань спільної побудови сімейних відносин. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом та взаємними права та обов'язками. Примирення між сторонам неможливе і недоречне. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути проявлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 243,60 грн., підлягають відшкодуванню відповідачкою на його користь. Відповідно до ст. ст.104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 7 вересня 2013 року уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 476. Шлюбні відносини з відповідачкою припинені через те що мають різні погляди на спільне життя. Вони з відповідачкою проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, просила справу розглянути за її відсутності. У зв'язку з тим, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, судом на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України ухвалено рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 7 вересня 2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 476. Шлюбні відносини між подружжям припинені з вересня 2014 року. Сім'я у сторін розпалась через різні погляди на спільне життя. Сторони проживають окремо, не повязані спільним побутом та взаємними права та обовязками. Примирення між сторонам неможливе і недоречне. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, що складаються з судового збору, підлягають відшкодуванню відповідачкою на його користь. Відповідно до ст. ст.104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 10 липня 2012 року. У шлюбі відповідач народила малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, шлюб існує лише формально, сімейні стосунки припинено у 2012 році. Позивач вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим, а тому і звернувся з вказаним позовом до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився. У поданій до суду письмовій заяві просив справу розглядати за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, у поданій до суду письмовій заяві просила справу слухати за її відсутності, вказала, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно вимог ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, зясувавши позиції сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області 10 липня 2012 року за актовим записом № 57, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. 26 січня 2014 року відповідач народила сина [PERSON], позивач записаний батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження. Як убачається з довідок Березанської виправної колонії (№ 95) від 21 травня 2015 року № 3/2847 та від 08 червня 2015 року № 7-28-15/О-21, [PERSON] на даний час відбуває покарання у виді 3 років позбавлення волі в Синельниківській виправній колонії (№94) згідно вироку Сквирського районного суду Київської області від 16 червня 2014 року. Сім'я розпалася, намірів на відновлення сімейних стосунків сторони не мають. Враховуючи наведені обставини, суд вважає неможливим збереження шлюбу, а також, що продовження спільного життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved