overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] (до шлюбу Андрощук) Т.В. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 січня 2002 року виконавчим комітетом Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області (актовий запис № 1). На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в шлюбі вони не мають дітей. Спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на життя, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені. Збереження сімї між ними є неможливим та суперечить інтересам позивача. Відповідачка не бажає звернутись із заявою до органів РАЦС, тому в позасудовому порядку вирішити спір неможливо. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, у відповідності до ч.2\~ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом обєктивно встановлено, що 26 січня 2002 року виконавчим комітетом Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] (до шлюбу Андрощук) Т.В., що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб (актовий запис № 1) від 25 липня 2018 року. У шлюбі сторони не мають дітей. Спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на життя, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені. Збереження сімї між ними є неможливим та суперечить інтересам позивача. Відповідачка не бажає звернутись із заявою до органів РАЦС, тому в позасудовому порядку вирішити спір неможливо. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 31 липня 1981 року між ним та відповідачко було укладено шлюб, зареєстрований Семигородною сільською радою Харовського району Вологодської області (актовий запис №21). Зазначає, що у період шлюбу у них народився син [PERSON], який на даний час є повнолітнім. Вказує, що останні десять років сімейного життя їхні шлюбні відносини погіршилися, між ними відсутнє взаєморозуміння та повага. Вони з відповідачкою вже більше двох років разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Також від сина йому стало відомо, що відповідачка створила нову сім»ю. Примирення вважає неможливим, тому просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON], який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з»явився, натомість подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить шлюб розірвати, строк на примирення просить не надавати, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з»явилася, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подавала. Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 вересня 2018 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 31 липня 1981 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим 31 липня 1981 року Семигородною сільською радою Харовського району Вологодської області (актовий запис №21). В період шлюбу у сторін народився син, який на даний час є повнолітнім. Сторони проживають оремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а також, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній його волі, й розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 909). На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в шлюбі мають доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони не ведуть спільне господарство, фактично між ними шлюбні відносини припинені. Відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, існує психологічна несумісність. Подальше спільне життя, як подружжя є не можливим. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом об`єктивно встановлено, що 18 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (актовий запис № 909) від 18 жовтня 2013 року. У шлюбі сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, фактично між ними шлюбні відносини припинені. Відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, існує психологічна несумісність. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2018 року цивільну справу передано до Апеляційного суду м. Києва для визначення підсудності. 10 вересня 2018 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва визначено підсудність та направлено позовну заяву [PERSON] для розгляду Солом'янському районному суду м. Києва. Позивач посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через різні характери та погляди на подружнє життя. Проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 26 вересня 2018 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 13 лютого 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу в його відсутність, пред'явлений позов підтримує в повному обсязі (а.с. 28). Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася в порядку, передбаченому процесуальним законом. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 червня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 704 гривень 08 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду, та на користь держави - в розмірі 72 копійок. При укладенні шлюбу відповідач своє прізвище не змінювала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], просив ухвалити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ним та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 16.05.1992 року з відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який є повнолітнім. З відповідачем відносини погіршилися через несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя, фактично припинили шлюбні відносини майже одразу після одруження, тому звернувся до суду з даною заявою. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву, якою підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив її задовольнити та розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення (а.с.22). В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.05.1992 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 683, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб від 15.11.2016 року (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися він не бажає, відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 23.12.1995 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київській області, актовий запис № 2059, судові витрати стягнути з відповідача на його користь. В обґрунтування позову вказував, що з 23.12.1995 року перебуває в зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, в їх сім'ї не було взаємоповаги та взаєморозуміння один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, між ними постійно виникали сварки, що призвело до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства та поновлювати не мають наміру, не проживають спільно та не ведуть спільного господарства вже більше 20 років, тому вважає збереження шлюбу неможливим. 02.08.2018 року судом відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Позивач в поданій 18.09.2018 року заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, судові витрати просив залишити за ним. Відповідач в поданій 18.09.2018 року заяві позовні вимоги визнала в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 23.12.1995 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київській області, актовий запис № 2059. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 16.06.2017 року у Білоцерківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 618. В обґрунтування позову зазначав, що з 16.06.2017 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного життя дітей не мають. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, з 19.08.2017 року не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, відповідачка має іншого чоловіка, вони стали чужими людьми, втратили почуття любові один до одного, повагу та довіру, тому вважає збереження шлюбу не можливим. 05.09.2018 року ухвалою судді відкрито провадження в даній справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням учасників справи. 09.10.2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з'явився, 09.10.2018 року звернувся до суду із заявою, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував, просив стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, тому зі згоди позивач суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 16.06.2017 року сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 618. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини в матеріалах справи не містяться. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 17.06.2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції. В обґрунтування позову вказував, що 17.06.2011 року перебуває в зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося у звязку з тим, що вони з дружиною мешкають і працюють в різних населених пунктах, між ними виникають сварки, шлюбні стосунки припинені, тому вважає подальше сімейне життя і збереження шлюбу неможливе. 05.09.2018 року судом відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Учасники справи в судове засідання не з`явились. 19.07.2018 року позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в поданій 18.09.2018 року заяві просила розглядати справу без її участі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 17.06.2011 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 609. Від спільного життя подружжя мають дочку [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах доказами. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 24.06.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 544, судові витрати покласти на нього. В обґрунтування позову вказував, що 24.06.2010 року перебуває в зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося, в їх сімї немає взаємоповаги та взаєморозуміння, мають різні погляди на сімейне життя, в звязку з чим між ними безпричинно виникають сварки, втратив почуття та повагу, тому вважає подальше сімейне життя і збереження шлюбу неможливе. 05.09.2018 року судом відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Учасники справи в судове засідання не з`явились. 02.10.2018 року позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в поданій 04.10.2018 року заяві позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 23.06.2010 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 544. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Частиною 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved