Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 001-15976-200807 від 20 серпня 2007 року, яка станом на 14.07.2015 року складає 36 246,84 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 20 серпня 2007 року між ТОВ «КБ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір № 001-15976-200807 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Відповідно до пункту 1.2 вищевказаного договору, банк відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випустив та надав йому платіжну картку, а також ПІН-код до картки і зобов'язався здійснювати обслуговування держателя картки на умовах, викладених в Тарифному пакеті «Класичний», що міститься в Тарифах на обслуговування платіжних карток. Згідно пункту 1.3. договору № 001-15976-200807 від 20.08.2007 року, банк надав держателю кредит шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 30 000 гривень, і на день укладення цього договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3 000,00 (три тисячі) гривень. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно, та не може перевищувати загальної суми кредитної лінії. За користування кредитною лінією держатель картки зобов'язався сплачувати банку проценти за ставками, які зазначені в Тарифах. Відповідно до пунктів 1.4. та 1.5 цього договору кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує підписання додаткових угод. Кошти кредитної лінії та власні кошти держателя картки використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбаваються держателем у суб'єктів господарювання, та зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за цим договором та вчинення інших операцій, які не заборонені діючим законодавством України. Відповідач [PERSON] отримавши платіжну картку та користуючись встановленим кредитним лімітом, своїх обов'язків щодо сплати обов'язкового мінімального платежу не виконує, в результаті чого у нього виникла прострочена заборгованість в сумі 36 246,84 гривень, яка на даний час не погашена, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, при цьому вказавши у позові, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв про розгляд справи за його відсутність до суду не надходило /а. с. 28,29/ За зазначених вище обставин, суд, зі згоди представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Згідно частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишився, та сплати належних йому процентів. Судом встановлено, що 20 серпня 2007 року між ТОВ «КБ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір № 001-15976-200807 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, згідно з Тарифами на обслуговування платіжних карток Delta Visa Classik Тарифний пакет «Класичний» /а.с.5,6/. Відповідно до умов пунктів 1.2, 1.3. договору № 001-15976-200807 від 20.08.2007року банк відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випустив платіжну картку № 4438717003280925, і надав кредит шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії в сумі 30 000 (тридцять тисяч) гривень. Відповідно до пункту 2.1. вищезазначеного договору режим функціонування рахунку та використання картки регулюється чинним законодавством України, умовами Платіжної системи, Правилами, а також умовами цього Договору. Згідно пункту 2.5. кредитного договору відповідач зобов'язався щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, в розмірі, визначеному «Тарифами», а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць. Однак, в обумовлені договором № 001-15976-200807 від 20.08.2007 року строки [PERSON] своїх зобов`язань щодо сплати обов'язкового частини суми заборгованості щомісячно не виконує, у зв'язку з чим в нього виникла заборгованість, яка згідно наданого позивачем розрахунку станом на 14.07.2015 року складає 36 246,84 гривень, із яких: тіло кредиту - 12 189,20 гривень; прострочене тіло кредиту - 8 221,66 гривень; заборгованість за відсотками - 15 610,98 гривень; заборгованість за комісіями - 0,00 гривень; заборгованість по пені - 225,00 гривень /а. с.4/. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 статті 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 610 і 611 ЦК України передбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, виходячи з встановленого у судовому засіданні неналежного виконання відповідачем зобов'язань по кредитному договору № 001-15976-200807 від 20.08.2007 року, суд прийшов до висновку, що пред'явлені позовні вимоги ґрунтуються на законі та договірних відносинах між сторонами і є такими, що підлягають задоволенню. Згідно п.22 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» звільняється від сплати судового збору. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved