Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що згідно договору міни між нею, її покійним чоловіком [PERSON] та [PERSON], посвідченим 27 квітня 2015 року приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON], є співвласником житлового будинку за адресою: вул. Комсомольська, 5-А, м. Долинська, Долинський район, Кіровоградська область. У вищезазначеному житловому будинку зареєстровано місцем проживання відповідачів, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Однак, з моменту придбання вищезазначеного житлового будинку та до цього часу відповідачі за адресою: вул. Комсомольська, 5-А, м. Долинська, Долинський район, Кіровоградська область не проживають, а тому мають бути визнані такими, що втратили право користування цим житловим приміщенням. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, однак її представник за довіреністю [PERSON] надіслала до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути за її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявились, повідомлялись про місце та час розгляду справи згідно положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про причину неявки не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надіслали. Оскільки відповідачі, які належним чином повідомлені й від яких не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності в судове засідання не зявились, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивачка не заперечує проти винесення заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. За змістом ст. ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз вищевказаних норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи, такою, що втратила право користування житлом, як спосіб усунення перешкод у користуванні власністю. При розгляді справ про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщенням потрібно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, колишніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї колишнього власника житла. У першому випадку власник житла має право вимагати визнання колишнього власника таким, що втратив право користування. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. Судом установлено, що позивачка [PERSON] згідно договору міни від 27 квітня 2015 року укладеного з [PERSON], посвідченого цього ж дня приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за № 245, про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 27 квітня 2015 року вчинено запис № 9502514, є співвласником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Комсомольська, 5-А, м. Долинська, Долинський район, Кіровоградська область (а. с. 4-6). У вищевказаному житловому будинку зареєстровано місце проживання відповідачів у справі, [PERSON] та [PERSON] (а. с. 18, 19), які є дітьми, тобто членами сімї колишнього власника цього житла, [PERSON] [PERSON] членів сім'ї власника житла користуватись цим житлом може виникнути та існувати лише за наявності права власності на житло в особи, членами сім'ї якого вони є. Із припиненням права власності особи втрачається й право користування житлом у членів його сім'ї. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника у частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на вищезазначене, позивачка у справі [PERSON] має право вимагати усунення перешкод у користуванні власністю, зокрема у визначений нею спосіб, тобто шляхом визнання відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: вул. Комсомольська, 5-А, м. Долинська, Долинський район, Кіровоградська область. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою [PERSON] у цій справі понесено та документально підтверджено судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн, що підлягають стягненню з [PERSON] та [PERSON] на її користь у рівних частках. На підставі викладеного,

Outcome: approved