Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

У листопаді 2015 р. [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.06.2014 р. затверджено мирову угоду по справі за її позовом до відповідача про розподіл майна подружжя, встановлення порядку користування будинком, визнання права власності тощо. Відповідно до ухвали суду від 06.06.2014 р. за відповідачем визнано право власності на 1/3 частину будинку з господарсько-побутовими будівлями та стягнуто з останнього на її користь у строк до 01.09.2014 р. грошову компенсацію вартості 1/3 частини житлового будинку із господарськими спорудами в розмірі 20\~000 грн. та судові витрати в сумі 1\~000 грн. Оскільки умови мирової угоди, затвердженої ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.06.2014 р., [PERSON] на час звернення до суду добровільно не виконав просить стягнути з відповідача інфляційні збитки та три відсотки річних від суми 21\~000 грн. за період з 01.09.2014 р. по 01.11.2015 р. 11\~382 грн. (735 грн. три відсотки річних та 10\~647 грн. інфляційні збитки). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні обставини справи та позовні вимоги визнав. Ухвалою суду від 14.06.2016 р. у прийнятті визнання [PERSON] позовних вимог відмовлено. Заслухавши представника позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.06.2014 р. по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна подружжя, встановлення порядку користування будинком та визнання права власності затверджено мирову угоду та визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частину будинку з господарсько-побутовими будівлями та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] у строк до 01.09.2014 р. грошову компенсацію вартості 1/3 частини житлового будинку із господарськими спорудами в розмірі 20\~000 грн. та судові витрати в сумі 1\~000 грн. (а.с.38). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.06.2015 р. по справі за вказаним позовом виправлено описки в ухвалі суду від 06.06.2014 р., зокрема, визнано право власності за [PERSON] та стягнуто грошову компенсацію з [PERSON]Г.(а.с.8). Згідно поясненням представника позивача та відповідача у судовому засіданні ухвала суду від 06.06.2014 р. про затвердження мирової угоди відповідачем [PERSON] не виконана. Відповідно до статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 цього Кодексу і визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання та поширює свою дію на всі види зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань. Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов'язання слід з'ясовувати: чи існує зобов'язання між сторонами, чи це зобов'язання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобов'язання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті. Передбачена статтею 625 ЦК України норма не застосовується до трудових правовідносин (заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва), сімейних та інших правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством. Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, регулюються Законом України «Про виконавче провадження». Таким чином, оскільки спірні правовідносини виникли у зв'язку з виконанням судового рішення, то до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Вказана правова позиція викладена і в Постанові ВСУ від 20.01.2016 р. № 6-2759цс15 Крім того, як визначено у Постанові ВСУ від 02.03.2016 р. № 6-2491цс15, дія статті 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed