Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

У липні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви від 21.10.2019 року, просила стягнути з відповідача на її користь 5000 грн. заподіяної моральної шкоди, Ѕ додаткових витрат понесених нею на потреби дочки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з її лікуванням та навчанням у сумі 14844, 95 грн., з яких: 13934, 95 грн. - витрати на лікування; 910, 00 грн. витрати на навчання та харчування. На обґрунтування позову послалась на те, що у період з 2004 року по 2005 рік вона перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 03.02.2012 року відповідача визнано батьком [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки. Дочка часто хворіє, перебуває на Д обліку у лікаря невролога з діагнозом «мінімальна мозкова дисфункція на фоні вегето-судинної дистонії зі схильністю до синкопальних станів» та у лікаря-ендокринолога із діагнозом «вузловий зоб». З цього приводу дитина проходить лікування у ЧЦМЛ та відвідує курортно-санаторні заклади, на що потрібні значні кошти. Відповідач відповідних коштів не надає, вона самостійно покриває витрати. В період з 11.11.2017 року по 25.11.2017 року дочка, проходила курортно-санаторне лікування у санаторії «Женева», що в м. Трускавець Львівської області, вартість її лікування (у частці від загальної суми) згідно путівки становить 9 548 грн. В період з 17.06.2018 року по 24.06.2018 року дочка також перебувала на відпочинку у пансіонаті «Велес» за адресою: вул. Морська, 33, Залізний порт, Херсонська область і згідно путівки № 3, вартість її відпочинку (у частці від загальної суми) становить 4 200 грн.27.03.2018 року дочка проходила обстеження у Загальноукраїнському Спеціалізованому Дитячому Медичному Центрі на предмет можливої наявності ознак патології головного мозку і вартість такого обстеження становить 910 грн.09.06.2018 року дочка знаходилась на огляді у лікаря невролога через скарги на потемніння в очах, запаморочення та втрату свідомості.02.07.2018 року, 08.10.2018 року та 31.01.2019 року дочка проходила обстеження у медичному центрі «Інва» загальна вартість якого становить 1 800 грн.В період з 04.07.2018 року по 16.07.2018 року дочка проходила лікування у неврологічному відділені КМДКЛ у зв`язку із втратою свідомості, було придбало ліків на загальну суму 7 861, 91 грн. 2, 3 та 16 січня 2019 року дочка проходила обстеження у лікаря окуліста та лікаря невролога через скарги на головнийбіль.18.01.2019 року дочка проходила комплексне обстеження головного мозку у ПП «АДГ - Діагностика» загальною вартістю 950 грн. 18.04.2019 року дочка проходила обстеження у Центрі збереження зору «Здорові очі», в результаті якого їй було встановлено діагноз: «Аметропія. Спазм акомодації обох очей» вартість обстеження 2 250 грн.28.06.2019 року дочка знаходилась на курортно - санаторному лікуванні в ОЛК «Ровесник», вартість складає 1 260 грн.28.02.2018 року було сплачено вартість навчання дочки у школі естетичного виховання на загальну суму 550 грн. та оплачено вартість її харчування на загальну суму 360 грн. Було витрачено додаткові кошти в загальній сумі 29 689, 90 грн. Необхідно також зазначити, що в результаті поведінки відповідача по відношенню до потреб дитини, їй була спричинена моральна шкода у вигляді душевних тривог, стресу та неспокою, адже донька постійно хворіє, на її лікування та обстеження витрачає значні кошти, перебуває разом із нею у лікувальних та рекреаційних закладах у зв`язку із чим бере неоплачувані відпустки, змушена приділяти їй додаткову увагу та час. Відповідач не допомагає матеріально, не цікавиться дочкою та її станом здоров`я, при зустрічі проігнорував її.Така поведінка відповідача завдає їй додаткового морального болю. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали з підстав, вказаних у ньму. Представник позивача пояснив, що моральна шкода полягає у тому, що відповідач не цікавиться дитиною. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково - у сумі 1570,00 грн., а саме: проходження медичного обстеження МРТ від 27.03.2018 року та у центрі збереження зору «Здорові очі». Щодо інших витрат, їх понесення не доведено. Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволенню позову з огляду на таке. Судом установлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] . Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 23.11.2012 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 28.08.2012 року до повноліття дитини. Зазначений розмір аліментів зменшено рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 18.10.2019 року, яке набрало законної сили 21.03.2019 року, до 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно. Від іншого шлюбу у позивача є син [PERSON] , [INFO] , його батьками є [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] . Батько [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , що видно із копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] . Згідно із копією довідки №20751 від 21.06.2017 року, зокрема, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії витягу з медичної карти № 9138 , [PERSON] знаходилась на лікуванні у неврологічному відділенні Міської дитячої клінічної лікарні з 04.07.2018 року по 16.07.2018 року з діагнозом: «Вегетосудинна дистонія. Синкопальні стани. Лямбліоз». Згідно із висновком МРТ обстеженням від 18.01.2019 року [PERSON] початкові дегенеративні зміни поперекового відділу хребта. У [PERSON] . УЗ ознаки ретикулярного варикозу обох нижніх кінцівок, що підтверджується УЗД вен обох нижніх кінцівок від 21.08.2018 року. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 18 постанови № 3 від 15.05.2006 року Пленуму Верховного Суду України, до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Хоча законом не передбачено переліку хвороб, їх тяжкості, за наявності яких у батьків виникає обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину, ураховуючи те, що наявний у дитини діагноз є захворюванням, яке потребувало лікування та обстеження,суд дійшов висновку про те, що дане захворювання є особливою обставиною у розумінні ч. 1 ст. 185 СК України. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Згідно із ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Представником відповідача визнано фактичне понесення позивачем додаткових витрат на обстеження 27.03.2018 року у Загальноукраїнському Спеціалізованому Дитячому Медичному Центрі у розмірі 910 грн., обстеження у Центрі збереження зору «Здорові очі» у розмірі 2250 грн., Ѕчастка яких становить 1580 грн. (3160(910+2250)/2). У матеріалах справи наявні докази понесення позивачем витрат на оплату вартості: обстеження у медичному центрі «Інва»; комплексного обстеження головного мозку у ПП «АДГ-Діагностика»; санаторно курортного лікування в ОЛК «Ровесник», що підтверджується копією квитанції від 02.07.2018 року №158 на суму 600 грн. (а.с.29), копією квитанції від 08.10.2018 року №286 на суму 600 грн. (а.с.30), копією квитанції від 31.01.2019 року №112 на суму 600 грн. (а.с.30), копією фіскального чека від 18.01.2019 року на суму 950 грн. (а.с.30), копією квитанції від 05.06.2019 року №15 на суму 1260 грн (а.с. 26), на загальну суму 4010 грн. (600х3+950+1260). Враховуючи наведене, суд вважає, що на вказані цілі позивачем понесено 7170 грн. (3160+4010). Вирішуючи питання про розмір участі відповідача у додаткових витратах на дитину, судом ураховано, що додаткові витрати на дитину несуть виключно батьки, рівності прав та обов`язків батьків, засад справедливості та розумності (ч.ч. 6, 9 ст. 7 СК України), суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути Ѕфактично понесених додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами - її хворобою, що становить 3585 (7170/2) грн. Щодо позову у частині стягнення з відповідача Ѕ вартості: курортно санаторного лікування у санаторії «Женева», відпочинку у пансіонаті «Велес», ліків під час лікування у КМДКЛ, навчання у школі естетичного виховання, у задоволенні такого слід відмовити у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів понесення таких витрат. Суд не бере до уваги подану позивачем копію квитанції від 28.02.2018 року №42 про оплату 550 грн., призначення: навчання у школі естетичного виховання, оскільки не доведено, що дочка навчається у школі естетичного виховання, позивачем надано суду копію свідоцтва про навчання дитини у Червоноградській школі мистецтв. Що стосується стягнення з відповідача Ѕ вартості харчування, що становить 180 грн., ці витрати не пов`язані з особливими обставинами, є звичайними у розумінні ч. 1 ст. 185 СК України, тому відсутні підстави для задоволення позову у цій частині. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або і інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з подальшими змінами до неї, звертає увагу судів на те, що відповідно до ст. 137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (абз. 1 п. 4, абз. 2 п. 5). Враховуючи те, що позивачем не доведено факту заподіяння їй діями відповідача моральної шкоди у виді фізичних, душевних і психічних страждань, у задоволенні позову у цій частині слід відмовити. Отже, позовні вимоги задовольняються частково. Враховуючи часткове задоволення позову,

Outcome: partial