Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Дніпропетровської міської ради про визнання права на приватизацію земельної ділянки посилаючись на те, що 25.01.2013 року між ним та ТОВ «Солар-Холдинг» було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку по [ADDRESS], що розташований на земельній ділянці розміром 0,0705 га, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом ДМНО [PERSON] за реєстровим № 292. Зазначена земельна ділянка перебувала у користуванні товариства на підставі договору оренди, укладеного 19.02.2009 року між ним та Дніпропетровською міською радою. На підставі вищевикладеного, а також враховуючи, що позивач є власником житлового будинку, що розташований на даній земельній ділянці, просив суд визнати за ним право на безоплатну приватизацію земельної ділянки загальною площею 0,0705 га по [ADDRESS] та зобов'язати Дніпропет-ровську міську раду оформити її йому у власність (а.с.3-5). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2013 року позовні вимоги задоволені (а.с.45-46). В апеляційній скарзі (а.с.52-56) Прокурор Жовтневого району м. Дніпропетровська просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалите нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки: - в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, чи звертався позивач до відповідача з відповідач з відповідною заявою про безоплатну приватизацію земельної ділянки, що також не досліджувалось судом при час розгляду справи; - суд не з'ясував питання щодо того, чи існував взагалі спір між сторонами з приводу безоплатної приватизації земельної ділянки; - вирішення по суті питання про надання чи ненадання безоплатно у приватну власність громадянам земельних ділянок, що знаходиться у межах територіальної громади міста і перебувають у комунальній власності, відповідно до ст.122 ЗК України відноситься виключно до компетенції відповідної міської ради, а не суду. Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що позивач є власником жилого будинку, який розташований на земельній ділянці, яка була надана попередньому власнику будинку у строкове користування, питання про безоплатну приватизацію якої позивач ставить перед судом. Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та матеріалам справи. Згідно п.а) ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 25.01.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 292, укладеним між позивачем та ТОВ «Солар-Холдінг» (а.с.6). Придбаний позивачем будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0705 га, як знаходилась у користуванні ТОВ «Солар-Холдінг» на підставі договору оренди від 19.02.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 631, укладеним між Дніпропетровською міською радою та ТОВ «Солар-Холдінг» на підставі рішення міської ради № 318/39 від 26.11.2008 року (а.с.31-36). Відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Питання приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян, вирішується за правилами ст.118 ЗК України. Відповідно до ч.1 ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Позивач, набувши відповідно до положень ч.2 ст.120 ЗК України право користування земельною ділянкою по вул. Шаумяна, 3 в м. Дніпропетровську, 22.07.2013 року звернувся до Дніпропетровської міської ради (а.с.90) з клопотанням про надання дозвілу на розроблення технічної документації із землеустрою (а.с.108). Відповідно до ч.2 ст.118 ЦК України рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Задовольняючи позовні вимоги позивача про визнання за ним права на приватизацію спірної земельної ділянки, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивач з заявою про приватизацію земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, до Дніпропетровської міської ради не звертався. Як вбачається зі справи, позивач звернувся до Дніпропетровської міської ради з клопотанням про надання дозвілу на розроблення технічної документації із землеустрою (а.с.90,108). Відповідно до ч.7 ст.118 ЦК України міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. З наявних в матеріалах справи доказів, наданих сторонами на вимогу суду апеляційної інстанції, вбачається, що клопотанням позивача про надання дозвілу на розроблення технічної документації із землеустрою Дніпропетровською міською радою не розглянуте та відповіді позивачу на його клопотання не надано. Відповідно до ч.10 ст.118 ЦК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. Отже позивач вправі оскаржити до суду залишення відповідачем без розгляду його клопотання про надання дозвілу на розроблення технічної документації із землеустрою. Однак з таким позовом позивач до суду не звернувся. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ухваливши рішення про задоволення позову про зобов'язання відповідача оформити у власність позивача спірну земельну ділянку, суд першої інстанції не перевірив, чи був наявний між сторонами спір з цього питання та не врахував, що відповідно до обставин справи, які судом не були з'ясовані, позивач з заявою про приватизацію земельної ділянки до відповідача не звертався. В порушення вимог ст.ст.214,215 ЦПК України суд першої інстанції не вирішив питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, не зазначив в судовому рішенні з яких мотивів суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, та ухвалив рішення з питання, за яким між сторонами відсутній спір. За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв'язку з неповним з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та порушенням норм матеріального та процесуального права с ухваленням нового рішення у справі. З огляду на наявні у справі докази колегія суддів вважає, що в задоволенні позову [PERSON] звернувся до суду з позовом до Дніпропетровської міської ради про визнання права на приватизацію земельної спірної ділянки слід відмовити, оскільки позивач до Дніпропетровської міської ради з заявою про приватизацію земельної ділянки не звертався, а тому такі позовні вимоги є передчасними до оскарження позивачем дій Дніпропетровської міської ради щодо не розгляду клопотання позивача про надання дозвілу на розроблення технічної документації із землеустрою. У зв'язку з викладеним і

Outcome: dismissed