Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Українська медична стоматологічна академія 06.01.2021 року звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за навчання в розмірі 8915,10 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 гривні. В обґрунтування позову зазначено, що згідно з наказом ректора № 342-у від 12.08.2016 [PERSON] була зарахована студенткою 2 курсу стоматологічного факультету з 01.09.2016 року. Того ж дня між [PERSON] , [PERSON] та Вищим державним навчальним закладом України «Українська медична стоматологічна академія» укладений договір №65/26-2016-е про навчання. За умовами договору Академія зобов`язувалась надати студенту освітню послугу на рівні державних стандартів освіти та галузевих стандартів вищої освіти. Замовник зобов`язувався своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені 5 розділом договору, а студент зобов`язувалася виконувати у визначені терміни всі види занять, графік навчального процесу, розклад занять, вимоги навчального плану. Відповідно до витягу з наказу №219-у від 07.05.2018 року [PERSON] студентку 3 курсу стоматологічного факультету, денної форми навчання, освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліст, напряму підготовки «7.12010005-стоматологія» відраховано з числа студентів з 07.05.2018 року як таку, що не склала ліцензійний інтегрований іспит «Крок-1. Стоматологія». Відповідно до особової картки студентки [PERSON] нараховано за отриману освітню послугу за 2 роки навчання 45515,10 грн. з яких сплачено 36600 грн. На момент відрахування студентки [PERSON] відповідачка, як замовник, мала заборгованість по оплаті за навчання в сумі 8915,10 грн. і добровільно суму боргу не сплатила. Позивач вважає, що [PERSON] , яка є замовником по договору №65/26-2016-е, не виконала свої зобов`язання своєчасно сплачувати кошти за надану освітню послугу, відповідно до умов договору, що передбачає правові наслідки, встановлені законом та договором. Ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 25.01.2021 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, його представником подано заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового повідомлення від 29.01.2021, а також оголошення про виклик відповідача на офіційному сайті суду, причини неявки суду не повідомив, відзив до суду не подавав. Третя особа до суду також не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки до суду не повідомила, пояснень не надала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. За приписами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. 12 серпня 2016 року між Вищим державним навчальним закладом України «Українська медична стоматологічна академія» та [PERSON] (студентом) і [PERSON] (замовником) укладено Договір №65/26-2016-е-ІІ про навчання. Предметом договору є надання освітньої послуги відповідно до державних та галузевих стандартів вищої освіти за спеціальністю «Стоматологія». Виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання студенту освітньої послуги, а замовник своєчасно вносити плату, за отриману освітню послугу. Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України №1586 від 31.08.2018 року, змінено назву Вищого державного навчального закладу України «Українська медична стоматологічна академія» на Українська медична стоматологічна академія. Відповідно до пунктів 5.1, 5.2 Договору загальна вартість освітньої послуги становить 106043,00 грн., у тому числі 22649,00 грн. за перший навчальний рік, а далі оплата за навчання проводиться згідно додатку до Договору, а саме 22649,00 за другий навчальний рік, 27798,00 грн. за третій навчальний рік, 27798,00 за четвертий навчальний рік та 27798,00 за п`ятий навчальний рік. У відповідності до пункту 5.2.2 Договору, оплата за навчання проводиться до початку семестру але не пізніше 15.02 кожного весіннього семестру та 15.09 кожного осіннього семестру за весь семестр повністю в сумі згідно додатку до Договору. З витягу з наказу №342-У від 12.08.2016 року на підставі протоколу №36 від 12.08.2016 року [PERSON] зараховано студентом стоматологічного факультету з 01.09.2016 року до академії згідно п.12 Правил прийому в 2016 році. Згідно витягу із наказу №219-у по вищому державному навчальному закладу України «Українська медична стоматологічна академія» від 07.05.2018 року [PERSON] відраховано з академії з 07.05.2018 року, як студентку 3 курсу стоматологічного факультету, денної форми навчання, спеціальність - «стоматологія», освітньо-кваліфікаційний рівень спеціаліст, що навчалася з оплатою вартості навчання на договірній основі, яка не склала ліцензійний інтегрований іспит, чим не виконала навчальний план. Із особової картки [PERSON] слідує, що станом на 22.12.2020 року заборгованість за навчання становить 8915,10 грн (45515,10 грн. нарахованої плати - 36600 грн. сплачених за навчання). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлена договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 903 ЦК України). За змістом статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають в його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Частиною першою цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання та не сплатила своєчасно плату за навчання [PERSON] у встановлені договором строки, а тому є таким, що прострочив виконання зобов`язання, в зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими. Відповідачка до суду не з`явилась, відзиву на позов не надала, іншого не довела. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, в силу ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати в сумі 2102 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Outcome: approved