Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

У квітні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 09.08.2018 року. Від шлюбу дітей не мають. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини між подружжям припинені та спільне господарство не ведеться з січня 2019 року. Шлюб існує тільки формально, а тому позивач просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 04.06.2019 року було відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 25.06.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, в якій підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за такими підставами. Із свідоцтва про шлюб, що було видане Комуна Ерьо\~Статене 2\~5970\~Ерьоскьобінг,вбачається, що сторони 09.08.2018 року зареєстрували шлюб у Міська ратуша, Ерьоскьобінг, Данія, номер реєстрації [NUMBER] (а.с.6). В судовому засіданні було встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують. Судом, також, встановлено, що спір про майно між сторонами відсутній, дітей у подружжя немає. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд, вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,\~та

Outcome: approved