Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом,в якому просили виселити відповідачів . При цьому посилалася на те, що 13.03.2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір № ML-D00/080/2008 на отримання коштів у сумі 69683,10 швейцарських франків. З метою виконанянн зобовязань в цей же день між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір іпотеки PML-D00/080/2008, згідно якого передано в іпотеку квартиру [ADDRESS]. Також 10.07.2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір № ML-D00/213/2008 на отримання коштів в сумі 11063,50 швейцарських франків . На виконання зобовязання 10.07.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір іпотеки РML-D00/213/2008 [ADDRESS]. 30.06.2009 року змінено назву Банку на ПАТ «ОТП Банк» , а 29.10.2010 року ПАТ «ОТП Банк» уклав договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір про відступлення права вимоги ТОВ «ОТП Факторінг Україна», у звязку з чим останнє набуло право вимоги на даний договір . ТОВ «ОТП Факторінг України» прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки за вищевказаними договорами і 22.05.2015 року відповідне повідомлення про звільнення та зняття з реєстрації було вручено відповідачам . Проте у встановлений строк відповідачі приміщення не звільнили, з реєстрації не знялися,то просили позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечувала . Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час і місце судового розгляду справи повідомлялися, про причини неявки не повідомляли. Суд, заслухавши представника позивача, відповідачів, вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 13.03.2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір № ML-D00/080/2008 на отримання коштів у сумі 69683,10 швейцарських франків. З метою виконанянн зобовязань в цей же день між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір іпотеки PML-D00/080/2008, згідно якого передано в іпотеку квартиру [ADDRESS]. Також 10.07.2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір № ML-D00/213/2008 на отримання коштів в сумі 11063,50 швейцарських франків . На виконання зобовязання 10.07.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір іпотеки РML-D00/213/2008 [ADDRESS]. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру,користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в ренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 155 ЖК України передбачено, що жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян,не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Згідно до ч.ч. 1,2,3 ст. 109 Житлового кодексу України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст.40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Виселення проводиться у порядку встановленому законом. Згідно ч.2-3, ст.. 40 вищевказаного закону встановлено, що після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотеко держателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення у встановлений строк добровільно,їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Як було встановлено в судовому засіданні , що 22.05.2015 року відповідачеві вручено вимогу щодо зняття з реєстраційного обліку та виселення з квартири. Разом з тим на цей час відповідачі добровільно квартиру не звільнили, і з реєстраційного обліку не знялися. Тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог .

Outcome: approved