Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

У липні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позов до відповідача [PERSON] про визнання за ним в порядку поділу спільного майна подружжя права вланості на Ѕ частку транспортного засобу Mazda 6, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , та стягнення з відповідача на його користь в рахунок компенсації вказаної частки у праві спільної сумісної власності на вказаний транспортний засіб 110618,00 грн. В обґрунтування заяви вказав, що з 17.06.2016 по 10.06.2020 перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу - 10.04.2018 ними було придбано спірний транспортний засіб, який зареєстровано за відповідачем. На теперішній час автомобіль знаходиться у відповідача, яка користується ним на власний розсуд та вирішити питання поділу цього майна мирним шляхом відмовляється. Так як частки подружжя у спільному майні є рівними, то вважає, що йому належить Ѕ частка спірного автомобіля. Оскільки транспортний засіб знаходиться у відповідача та є неподільним, то просить стягнути з неї на свою користь грошову компенсацію вказаної частки, яка складає 110618,00 грн., виходячи з вартості аналогічного транспортного засобу з інтернет-порталу АвтоРіа. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач проти задоволення позову заперечувала та пояснила, що спірний автомобіль було придбано за грошові кошти її батьків. Позивач тривалий час недбало користувався автомобілем та здійснив його неодноразове пошкодження, ремонт якого оплачували її батьки. З визначеною позивачем вартістю автомобіля не погодилася та вважала її завищеною. Надала звіт про оцінку вартості спірного транспортного засобу від 20.09.2020, який було проведено на її замовлення так як мала намір продати автомобіль, але не змогла через арешт накладений судом. Суд, вислухавши сторін та дослідивши наявні у справі докази, встановив наступне. Матеріалами справи підтверджується, що 17.06.2016 між сторонами був зареєстрований шлюб, який розірвано рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 10.06.2020 по справі № 489/259/20. Дітей від шлюбу сторони не мають. Довідкою Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївській області від 20.07.2020 № 31/14-556 підтверджується, що транспортний засіб Mazda 6, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований за відповідачем [PERSON] . Реєстрація відбулася на підставі договору купівлі-продажу від 10.04.2018 № 4841/2018/892199. Із пояснень сторін встановлено, що спірний транспортний засіб знаходиться у відповідача, яка вважає його своєю власністю та доступу до якого позивач не має. За правилами статей 60, 63, 70 СК України, частини третьої статті 368, частини другої статті 372 ЦК України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. У разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належність, допустимість, достовірність та достатність доказів регульовано статтями 77 - 80 ЦПК України. За положеннями частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи встановлені обставини, наявні у справі докази та наведені норми права, суд приходить до висновку, що спірний автомобіль, який було набуто в період шлюбу, є спільною сумісною власність сторін, частки в якій є рівними, оскільки іншого в ході судового розгляду не встановлено. Доводи відповідача про те, що транспортний засіб був придбаний за грошові кошти її батьків, судом до уваги не приймаються, оскільки вказане не підтверджено жодним доказом, а відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вказано вище, спірний транспортний засіб знаходиться у відповідача та доступу позивач до нього не має. У зв`язку із цим, позивач просить стягнути на його користь грошову компенсацію Ѕ частки, яка складає 110618,00 грн., виходячи з вартості аналогічного автомобіля згідно ціни продажу, оголошення про продаж яких розміщено в мережі інтернет на веб-сайті АвтоРіа. При цьому, з трьох роздрукованих і доданих до позовної заяви оголошень про продаж транспортних засобів, позивачем взято за основу для визначення вартості спірного транспортного засобу оголошення з найбільшою вартістю. Відповідач в підтвердження своїх доводів про завищену позивачем вартість спірного транспортного засобу надала Звіт про оцінку вартості автомобіля Mazda 6, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , складений 20.09.2020 ТОВ «Оціночна компанія «Аспект», відповідно до якого вартість вказаного автомобіля складає 204419,00 грн. (без ПДВ). Оскільки, відповідно до вимог процесуального законодавства, обставини, на які посилаються сторони, мають підтверджуватися належними та допустимими доказами, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (стаття 81 ЦПК України) при визначенні вартості спірного автомобіля суд виходить з оцінки, наданої відповідачем. Таким чином, оскільки доведеною є вартість спірного транспортного засобу в розмірі 204419,00 грн., вартість Ѕ частки складає 102209,50 грн. Відповідно до положень статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Правовідносини, в яких позивач просить припинити право власності на свою частку в спільному майні з отримання грошової компенсації на свою користь, регулюються також положенням частини другої статті 364 ЦК України, яка передбачає, що якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Такий висновок зроблено Верховним Судом в постанові 29.04.2020 по справі № 210/4854/15-ц, провадження 61-30421св18. Враховуючи наведене та згоду позивача на отримання грошової компенсації вартості Ѕ частки в спільному майні, а також те, що він позбавлений можливості користуватися транспортним засобом, поділ якого в натурі неможливий, суд приходить до висновку про правовірність позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації вартості Ѕ спірного автомобіля, що є наслідком припинення права спільної часткової власності позивача на спірне майно. За такого, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визнання в порядку поділу спільного майна подружжя за сторонами права спільної сумісної власності на автомобіль частки в якій є рівними (по Ѕ кожного), стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації Ѕ частки вартості автомобіля, що складає 102209,50 грн., та припинення права спільної часткової власності позивача на автомобіль. Так як позовні вимоги задоволено частково в порядку статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання подову до суду, в розмірі 1022,99 грн. та 420,40 грн. судового збору за забезпечення позову, всього 1443,39 грн.

Outcome: partial