Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

У липні 2014 року представник позивача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за Договором про відкриття відновлювальноїлінії № КЛ 1905/08 від 29.05.2008 року в сумі 133 688,65 грн., а також судовий збір у сумі 1336,89 грн., обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 21.05.2008 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено договір №005-Р/004694 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску. Згідно п.1.1 Договору №005-Р/004694 позивач відкрив відповідачу картковий рахунок і надав платіжну картку № [NUMBER]. Відповідно до п. 4.4. договору відповідач проводить розрахунки з використанням платіжної карти тільки в межах суми видаткового ліміту. Пунктом 4.6. Договору №005-Р/004694 передбачено, що відповідач уповноважує позивача самостійно проводити списання коштів, що знаходяться на його картрахунку: на суму операцій, здійснених клієнтом з використанням картки, за платіжними повідомленнями еквайрів; на суму комісійної винагороди відповідно до тарифів Банку; суму процентів, нарахованих за користування несанкціонованим овердрафтом та суму простроченого овердрафту; суму комісії міжнародних платіжних систем, комісії Банка (суму збитків, що виникли в результаті порушення клієнтом та/або його довіреною особою умов договору). Відповідно до п. 7.1.8. Договору №005-Р/004694 відповідач зобов'язаний контролювати свій видатковий ліміт та не допускати несанкціонованого овердрафту. Погасити всю заборгованість, по картрахунку в строки передбачені цим договором. 29.05.2008 р. між Позивачем та Відповідачем було укладено договір № КЛ 1905/08 про відкриття відновлювальної кредитної лінії, згідно якого Банк відкриває під БПК Visa Сlassic № [NUMBER] Позичальника на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності відновлювальну кредитну лінію з розміром кредитного ліміту 15000,00 грн. із сплатою процентів за користування кредитними ресурсами, а позичальник зобов'язується повністю повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 21.05.2010 року і сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі та у строки, встановлені цим договором. Згідно розділу 4 кредитного договору відбувається нарахування та сплата відсотків за користування кредитними коштами. Нарахування процентів проводиться щомісяця, один раз в місяць, у день нарахування процентів на залишок заборгованості Позичальника за період з попереднього по поточний день нарахування процентів по методу факт/360. (п. 4.2. Кредитного договору). Позичальник сплачує проценти за останній звітний період не пізніше терміну повернення кредитних ресурсів. Відповідно до п. 6.1. Кредитного договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Вказана пеня сплачується у випадку порушення Позичальником термінів платежів, передбачених п. 3.2., 3.2.1., 4.3., 4.4. кредитного договору, а також будь-яких інших термінів платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобов'язання сплатити відсотки за весь час фактичного користування Кредитними коштами. Відповідач перестав сплачувати чергові платежі, в зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість. У зв'язку з тим що сума нарахованої за неналежне виконання кредитного договору пені є значною то позивачем прийнято рішення не заявляти суму пені до стягнення. Таким чином загальна сума позовних вимог позивача за договором про відкриття кредитної лінії № КЛ 1905/08 від 29.05.2008 р. становить 133688,65 грн. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутність та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявки відповідача проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив застосувати строки позовної давності до позовних вимог позивача і просив у зв'язку з цим повністю відмовити у задоволенні позову ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Представник відповідача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Заяву відповідача про застосування позовної давності до позовних вимог позивача підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у ній. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, та матеріали справи у сукупності, доходить висновку, що позовні вимоги позивача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступне. 21.05.2008р. між позивачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено договір №005-Р/004694 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску. Згідно п.1.1 Договору №005-Р/004694 позивач відкрив відповідачу картковий рахунок і надав платіжну картку № [NUMBER]. 29.05.2008р. між позивачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № КЛ 1905/08 про відкриття відновлювальної кредитної лінії, згідно якого Банк відкриває під БПК Visa Сlassic № [NUMBER] Позичальника на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності відновлювальну кредитну лінію з розміром кредитного ліміту 15000,00 грн. із сплатою процентів за користування кредитними ресурсами, а позичальник зобов'язується повністю повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 21 травня 2010 року і сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі та у строки, встановлені цим договором. Згідно розділу 4 кредитного договору відбувається нарахування та сплата відсотків за користування кредитними коштами. У зв'язку з тим що сума нарахованої за неналежне виконання кредитного договору пені є значною, то позивач не заявляв суму пені до стягнення, тому загальна сума позовних вимог позивача за договором про відкриття кредитної лінії № КЛ 1905/08 від 29.05.2008 р. становить 133688,65 грн. Позивач звернувся до суду з позовною заявою 27 червня 2014 року. При цьому як зазначено в п.2.1 договору про відкриття кредитної лінії № КЛ 1905/08, який був укладений 29 травня 2008 року між позивачем та відповідачем, відповідач зобов'язується повністю повернути отримані в рахунок кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 21 травня 2010 року. Крім того, позивач не звертався до відповідача з письмовою вимогою та не звертався до суду в 2010 році і на протязі останніх років, коли на думку позивача почалося порушення його прав за договором кредитної лінії. У даному випадку позивач з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання і не вжив заходів щодо їх зменшення. Судом встановлено, що строк позовної давності для ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на момент подання позову до суду минув. Останнім днем строку на подання позову для позивача була дата 21 травня 2013 року. Відповідно статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно положень статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В частині 3 статті 267 ЦК України вказано, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Положення ч.4 статті 267 ЦК України передбачають, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд не визнає поважними причини пропущення позовної давності позивачем. При цьому судом встановлено, що заява відповідача про застосування позовної давності до позовних вимог позивача з проханням повністю відмовити ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в позові у зв'язку зі спливом позовної давності заявлена відповідачем до винесення рішення і у відповідності до вимог цивільного та цивільно-процесуального законів України. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованного Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 30 березня 2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» зазначено що при застосуванні положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, суди мають виходити з того, що у системному зв'язку з частиною одинадцятою статті 11 зазначеного Закону ця вимога стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямована на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту. У зв'язку із цим та враховуючи, що ЦК не передбачає заборони пред'явлення окремих вимог у зв'язку з пропущенням строку позовної давності, при вирішенні таких спорів, суди повинні враховувати положення ЦК про позовну давність. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та вимоги ЦК щодо позовної давності застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Відповідно вимог ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Тому суд вважає, що позовні вимоги позивача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не підлягають задоволенню у зв'язку зі спливом строку позовної давності. Відповідно вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо у позові відмовлено, то витрати не стягуються.

Outcome: dismissed