Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернуласядо суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказуючи на те, що 31 жовтня 2013 року між нею тавідповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу дітей вони не мають. Оскільки подружнє життя у них не склалося, спільного майна не мають, мають різні погляди на життя, сімейні стосунки, моральні та духовні цінності, подружніх стосунків не підтримують, відповідач знаходиться в місцях позбавлення волі, позивач вважає, що їх шлюб існує лише формально і тому має бути розірваний. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіславши 23 лютого 2015 року заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала (а.с. 18). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився. Заяв про відкладення слухання справи, розгляд справи за його відсутності та заперечень щодо позову не надіслав (а.с.14-15). Оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 31 жовтня 2013 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 483, виданим 31 жовтня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського МУЮ у Київській області (а.с. 4). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Майнового спору сторони не мають. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач просив судові витрати з відповідача не стягувати.

Outcome: approved