Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та по газифікації «Київоблгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» (далі - ТОВ «Київоблгаз Збут») про визнання протиправними дій та припинення дії, яка порушує право. Заявлені позовні вимоги [PERSON] обґрунтовував тим, що він є власником будинку за адресою: [ADDRESS] та з 2013 року є споживачем послуг із газопостачання, які надавалися Києво-Святошинською філією з експлуатації газового господарства ПАТ «Київоблгаз». 24.12.2014 між позивачем та Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та по газифікації «Київоблгаз» було укладено договір про надання послуг з газопостачання зі строком дії з 01.01.2013.З липня 2015 року постачальником є ТОВ «Київоблгаз Збут». Як зазначено в позовній заяві, відповідачі стверджують про наявність у [PERSON] боргу з газопостачання, що не відповідає дійсності. 26.02.2015 Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та по газифікації «Київоблгаз» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання у сумі 26 341, 71 грн. у тому числі за 2013-2014 роки. У подальшому наказ було скасовано ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.07.2017, а з позовом про стягнення заборгованості відповідачі не зверталися. 15.11.2016 позивачем було отримано від Києво-Святошинської філії з експлуатації газового господарства ПАТ «Київоблгаз» повідомлення про заборгованість у сум 34 231,00 грн. та припинення газопостачання. 13.01.2017 позивачем було отримано від Києво-Святошинської філії з експлуатації газового господарства ПАТ «Київоблгаз» повідомлення про заборгованість у сум 33 373, 21 грн. та припинення газопостачання. У подальшому позивачем було отримано рахунок за газ та послуги з газопостачанні за січень 2017 року, де зазначено, що заборгованість станом на 01.01.2017 становить 33 373, 21 грн., перерахунок у 01.2017 «-20 220, 96 грн ». З цього слідує, що залишок боргу складає 13 152, 25 грн, проте жодної інформації щодо того на якій підставі це було зроблено позивачу надано не будо. Позивач неодноразово звертався до відповідача із вимогами пояснити підстави виникнення боргу, надати інформацію про здійснені платежі та іншу необхідну інформацію, яка може спростувати чи підтвердити наявність боргу. Проте, [PERSON] не було надано відповідь з наданням всіх обстежень обладнанні позивача із показниками лічильника газу, та інших документів, що містять показник! лічильника газу за 2013-2016; тарифів, які застосовувалися до позивача у 2013-2016 та їх нормативне обґрунтування; платежів, здійснених позивачем за 2013-2016 із зазначенням призначення платежу та наданням банківських виписок. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.09.2017 у справі № 369/11348/16-ц вищевказані повідомлення про заборгованість та припинення газопостачання визнано протиправними у зв`язку із недоведеністю розміру заборгованості. 18.12.2017 позивачем отримано повідомлення про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості від 18.12.2017, яке було підписано представником ТОВ «Київоблгаз Збут» Шлак Л.В . Проте, суму заборгованості у цьому повідомленні не вказано. 13.03.2018 позивачу було вручено чергове повідомлення ПАТ «Київоблгаз» про заборгованість та припинення газопостачання, де вказано борг 15 109 грн. Проте, представники ПАТ «Київоблгаз» не змогли пояснити походження боргу та намагалися відключити газопостачання. 06.07.2018 ТОВ «Київоблгаз Збут» направило ще одне повідомлення про заборгованість та припинення газопостачання, де вказано борг 12 589 грн. та надано строк на сплату заборгованості 10 днів. Аналогічне повідомлення ТОВ «Київоблгаз Збут» було вручено ще і 12.07.2018 на суму 12 589 грн., проте строк сплати боргу не визначений. На звернення [PERSON] , йому не було надано детального обґрунтування заборгованості із зазначенням показників споживання, тарифів та платежів. При обстеженні 01.12.2014 було складено акт, у якому зазначено показники лічильника 48 870 куб. м. 25.12.2014 проведено звірку розрахунків, де також визначено показники лічильника на грудень 2014 року - 48 870,00 куб.м. При цьому, у п.26 Договору визначено показники лічильника 48 870,00 куб.м., і сума боргу 40,87 грн. У подальшому саме цей борг було сплачено позивачем. При цьому, відповідач листом № 1509 від 10.11.2014 попереджав про борг станом на 01.11.2014 у сумі 1 222,74 грн. У заяві про видачу судового наказу, яка була подана Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та по газифікації «Київоблгаз» до Києво-Святошинського районного суду Київської області вказаний борг у сумі 26 341, 71 грн, у тому числі за 2013-2014 роки. Позивач отримав лист відповідача від 22.06.2016 №3-3088 у якому міститься розрахунок боргу. Відповідно до даного розрахунку, нібито, станом на грудень 2014 року у Відповідача були показники 50 400,00 куб.м., що явно суперечить акту обстеження від 01.12.2014. У подальшому, листом від 17.11.2017 ПАТ «Київоблгаз» повідомляв позивача про борг станом на 31.10.2017 у сумі 13 168, 74 грн. Крім цього, у даному листі вказано, що питання заборгованості вирішується у судовому порядку, що не відповідає дійсності. ПАТ «Київоблгаз» було надано лист від 28.03.2018. у якому вказано: про недоплату за 2013 рік - 14 972, 50 грн.; про недоплату за 2014 рік - 560, 92 грн.; про переплату за липень-серпень 2015 - 49,78 грн.; про недоплату за жовтень 2015 - березень 2016 - 4 354, 87 грн.; про переплату за жовтень 2016 - березень 2017 - 953,88 грн.; про недоплату за квітень 2017 - листопад 2017 - 2791,98 грн.; про борг станом на 28.03.2018 - 12 506. 77 грн. Проте, такі розрахунки не відповідають дійсності оскільки загальна сума боргу 12 506, 77 грн., жодним чином не підтверджується (арифметично) наведеними у цьому ж листі щорічними розрахунками. Крім того, щодо заборгованості за 2013 рік, яка на думку відповідачів складає 14 972, 50 грн, вже минув строк позовної давності. Як зазначив позивач, що з липня 2015 року постачальником газу є ТОВ «Київоблгаз Збут», яке відповідно вимагає сплати боргу. Проте, борг за 2013 рік виник перед ПАТ «Київоблгаз», а в порушення ст. 516 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), позивача не повідомляли про відступлення права вимоги та не надали доказів переходу права вимоги, тому останній не повинене виконувати вищезазначені зобов`язання перед ТОВ «Київоблгаз Збут». Оскільки, Позивачу не надали докази переходу права вимоги боргу за 2013-2014 роки з ПАТ «Київоблгаз» до ТОВ «Київоблгаз Збут», останній вважає, що він вправі не виконувати такі зобов`язання перед ТОВ «Київоблгаз Збут». Позивач просив суд визнати протиправним повідомлення ПАТ «Київоблгаз» від 13.03.2018 та ТОВ «Київоблгаз Збут» від 18.12,2017, 06.07.2018, 12.07.2018 про заборгованість та припинення газопостачання будинку [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити ПАТ «Київоблгаз» та ТОВ «Київоблгаз Збут» здійснювати будь-які заходи щодо припинення газопостачання вищезазначеного будинку на підставі повідомлень про заборгованість та припинення газопостачання від 18.12,2017, 13.03.2018, 06.07.2018, 12.07.2018; заборонити ПАТ «Київоблгаз» та ТОВ «Київоблгаз Збут» вказувати у рахунках за газ та послуги газопостачання [PERSON] та інших адресованих йому документах заборгованість без надання доказів існування такої заборгованості (помісячні показники лічильника газу, тарифи, та їх нормативне обґрунтування; платежі, із зазначенням призначення платежу). 20.07.2018 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було відкрито провадження у даній справі. 14.08.2018 представник ПАТ «Київоблгаз» подав до суду відзив на позовну заяву за вх. № 28257, відповідно до якого зазначив, що з 01.01.2013 згідно з протокольним рішенням НКРЕ від 27.12.2012, територія ліцензованої діяльності ПАТ «Київоблгаз» з постачання природного газу за регульованим тарифом та з розподілу природного газу розширена на територію Києво-Святошинського району Київської області. З 01 січня 2013 року постачальникам природного газу за регульованим тарифом та газорозподільчим підприємством на зазначеній території виступало ПАТ «Київоблгаз» в особі Києво-Святошинської філії по експлуатації газового господарства. Відповідно до постанови НКРЕКП № 1587 від 21.05.2015 з 01 липня 2015 року ПАТ «Київоблгаз» анульовано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території Київської області, ПАТ «Київоблгаз» стало виключно газорозподільним підприємством. В свою чергу, суб`єктом господарювання, що в установленому порядку отримав ліцензію на постачання природного газу за регульованим тарифом з 01 липня 2015 року є ТОВ «Київоблгаз Збут». На момент анулювання ліцензій ПАТ «Київоблгаз» на абонентському рахунку позивача за адресою: с. Гнатівка, вул. Північна, 18 обраховувалась заборгованість. З урахуванням того, що рахунок у банку із спеціальним статусом ПАТ «Київоблгаз» було закрито, чим унеможливилось надходження платежів від споживачів в рахунок оплати заборгованості перед ПАТ «Київоблгаз», а всі платежі за послуги з газопостачання йшли на рахунок нового постачальника. ТОВ «Київоблгаз Збут» за договором доручення було передано в оплату заборгованості ПАТ «Київоблгаз» кошти в сумі 9 688,75 грн., чим було закрито заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Київоблгаз». На час розгляду справи, заборгованість позивача перед ПАТ «Київоблгаз» відсутня, що підтверджується довідкою про відсутність заборгованості від 13.08.2018. Повідомлення від 13.03.2018 було направлено помилково. Представником відповідача зазначено, що позовні вимоги про заборону відповідачам здійснювати заходи щодо припинення газопостачання до будинку та заборони вказувати у рахунках та інших документах про заборгованість не можуть підлягати задоволенню, оскільки ґрунтуються лише на припущеннях позивача, без наявності належних та допустимих доказів. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 14.08.2018 підготовче судове засідання було відкладено для надання відповідачем розрахунку заборгованості. 01.08.2018 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було задоволено заяву про забезпечення позову, встановлено заборону ПАТ «Київоблгаз» та ТОВ «Київоблгаз Збут» здійснювати будь-які заходи щодо припинення газопостачання будинку за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] . 31.08.2018 підготовче судове засідання було відкладено у зв`язку із неякою представника ТОВ «Київоблгаз Збут». 14.09.2018 підготовче судове засідання було відкладено у зв`язку із клопотанням представника відповідача. 05.10.2018, 24.10.2018 підготовче судове засідання було відкладено у зв`язку із неявкою представників відповідачів. 24.10.2018 представник ТОВ «Київоблгаз Збут» подав до суду відзив на позовну заяву за вх. № 37308, відповідно до якого зазначив, що з 01 липня 2015 року ТОВ «Київоблгаз Збут» є постачальником газу для побутових споживачів Київської області згідно постанови НКРЕКП № 1588 від 21.05.2015. 31.07.2015 між ТОВ «Київоблгаз Збут» (довіритель) та ПАТ «Київоблгаз» (повірений) було укладено договір доручення № 1-2015-337 від 31.07.2015 у зв`язку з відокремленням функцій з розподілу та постачання природного газу відповідно до Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» та анулювання ліцензії ПАТ «Київоблгаз» на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом серії АГ № 507470, виданої НКРЕ України 30.06.2011. Відповідно до п.1.1 вищезазначеного договору повірений зобов`язується вчинити від імені та за рахунок довірителя наступні юридичні дії: провести діяльність щодо збору грошових коштів зі споживачів природного газу - боржників довірителя (споживачів), які заборгували оплату за поставлений до 01 липня 2015 року довірителем природній газ. На виконання п. 2.1.3 договору доручення № 1-2015-337 від 31.07.2015 Києво-Святошинською філією по експлуатації газового господарства Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та по газифікації «Київоблгаз» було передано відомості щодо заборгованості [PERSON] , що є власником особового рахунку за адресою споживання природного газу: [ADDRESS] в сумі 29 709,07 грн. на показник лічильника газу 53 090 м3. При уточненні обсягів споживання за 2014 рік проведено перерахунок зміни цінової категорії з третьої на другу у січні 2017 на суму 20 020,32 грн. Та заборгованість за надані послуги з газопостачання обліковувалась в розмірі 9 688,75 грн. На виконання умов договору доручення № 1-2015-337 від 31.07.2015 ТОВ «Київоблгаз Збут» було проведено діяльність щодо збору грошових коштів зі споживача [PERSON] на суму 9 688,75 грн. Представник відповідача зазначив, що з урахування всіх оплат по особовому рахунку позивача, у останнього виникла заборгованість в сумі 12 780,47 грн. на показники 60 935 м3 перед ТОВ «Київоблгаз Збут» у відповідності до фінансового стану на 31.07.2018. Проаналізувавши Правила постачання природного газу, представник відповідача вказав на законність направлення повідомлень про відключення від газопостачання ТОВ «Київоблгаз Збут» від 06.07.2018, 12.07.2018 та 13.03.2018 (помилково виписано на бланку ПАТ «Київоблгаз») у зв`язку із наявною заборгованістю, просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. 24.10.2018 представник Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та по газифікації «Київоблгаз» подав до суду додаткові пояснення по суті спору, повторно зазначивши про заборгованість [PERSON] перед Києво-Святошинською філії по експлуатації газового господарства ПАТ «Київоблгаз» за газопостачання за 2013-2015 роки у розмірі 9 688,75 грн. На підставі вищезазначеного договору доручення № 1-2015-337 від 31.07.2015 ТОВ «Київоблгаз Збут» передало Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та по газифікації «Київоблгаз» суму боргу [PERSON] у розмірі 9 688,75 грн. Просив відмовити у задоволенні позову. [PERSON] подав до суду заяву про зміну позовних вимог та просив суд визнати протиправним повідомлення ПАТ «Київоблгаз» від 13.03.2018 та ТОВ «Київоблгаз Збут» від 18.12.2017, 06.07.2018, 12.07.2018 про заборгованість та припинення газопостачання будинку [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити ПАТ «Київоблгаз» та ТОВ «Київоблгаз Збут» здійснювати будь-які заходи щодо припинення газопостачання вищезазначеного будинку на підставі повідомлень про заборгованість та припинення газопостачання від 18.12,2017, 13.03.2018, 06.07.2018, 12.07.2018; зобов`язати ПАТ «Київоблгаз» та ТОВ «Київоблгаз Збут» здійснити перерахунок розрахунків за газ та послуги газопостачання за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] за період 2013 по 2018 роки та виключити заборгованість, що станом на 11.09.2018 склала 12 550,57 грн. Крім того, позивач подав до суду додаткові пояснення по суті спору, зазначивши, що відповідачами не надано жодного підтвердження існування у нього заборгованості за послуги з газопостачання та обґрунтування її розміру. Вся інформація про зарахування коштів позивача за поставлений газ стосується лише періоду з 01.07.2015. Позивач платіжними дорученнями з 01.07.2015 сплачував на користь ТОВ «Київоблгаз Збут» лише за газ поставлений з 01.07.2015, жодним своїм волевиявленням не вказував на погашення боргу, який начебто існував перед ПАТ «Київоблгаз». Вважає, що дії ТОВ «Київоблгаз Збут» щодо розподілу платежів позивача є протиправними. Більш того, позивач неодноразово звертався до відповідачів із вимогами пояснити підставу виникнення боргу, надати інформацію про здійснені платежі та іншу необхідну інформацію, яка може спростувати чи підтвердити наявність боргу. У відповідь надавалися розрахунки боргу, який нібито існує у позивача. Проте, жодних первинних доказів оплати та нарахування боргу не було надано. Більш того, у кожній відповіді розмір боргу не відповідав іншій наданій інформації та актам звірки. Натомість позивачем надано інформацію про всі нарахування і платежі, що підтверджують належне виконання ним своїх обов`язків. 05.12.2018 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. 28.02.2019 судове засідання було відкладено у зв`язку із неявкою представника відповідача. 19.06.2019 судове засідання було відкладено за клопотанням представника відповідача. В судовому засіданні позивач просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Представник Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та по газифікації «Київоблгаз» просила відмовити у задоволенні позову. Представник ТОВ «Київоблгаз Збут» в судове засідання не з`явився, подав до суду письмовий відзив проти позову. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Статтею 3 ЦК України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, 24 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з газопостачання до домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 25 грудня 2014 року між сторонами підписано акт звірки взаємних розрахунків. Відповідно до постанови НКРЕКП № 1587 від 21.05.2015 з 01 липня 2015 року ПАТ «Київоблгаз» анульовано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території Київської області, ПАТ «Київоблгаз» стало виключно газорозподільним підприємством. В свою чергу, суб`єктом господарювання, що в установленому порядку отримав ліцензію на постачання природного газу за регульованим тарифом з 01 липня 2015 року є ТОВ «Київоблгаз Збут», що виступає на даний час постачальником газу для побутових споживачів Київської області. Відповідно до ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 2 глави III Правил постачання природного газу, що затверджені постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Пунктом 1 договору про надання населення послуг з газопостачання від 24.12.2014 передбачено, що виконавець зобов`язується безперервно надавати споживачеві послуги з постачання природного або скрапленого газу від групових резервуарних установках для побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення житлових приміщень, з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості та величиною тиску, а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати надані послуги та встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 29 договору виконавець має право припиняти газопостачання газу споживачеві у разі несвоєчасної та/або неповної оплати послуг з газопостачання. Як встановлено в судовому засіданні, нарахування [PERSON] коштів за спожитий природний газ здійснюється за показаннями лічильника газу. Згідно п. 22 вищезазначеного договору про надання населенню послуг з газопостачання від 24.12.2014, за наявності лічильника газу розрахунок за надані послуги проводиться за встановленими цінами на підставі фактичних показників лічильника. Відповідно до копій квитанції, наданих позивачем, останній самостійно вносив показники лічильника, обсяги використаного природного газу, та проводив відповідні розрахунки. 18.12.2017 позивачем було отримано повідомлення про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості від 18.12.2017 без зазначення суми заборгованості у ньому, яке було підписано представником ТОВ «Київоблгаз Збут». 13.03.2018 позивачу було вручено повідомлення від Києво-Святошинської філії з експлуатації газового господарства ПАТ «Київоблгаз» про заборгованість та припинення газопостачання, із вказівкою на заборгованість у розмірі 15 109 грн. 06.07.2018 ТОВ «Київоблгаз Збут» направило повідомлення про заборгованість та припинення газопостачання, де вказано борг 12 589 грн. та надано строк на сплату заборгованості до 16.07.2018. Аналогічне повідомлення ТОВ «Київоблгаз Збут» було вручено 12.07.2018 на суму заборгованості - 12 589 грн., строк сплати боргу не визначений. Відповідно до копій довідки від ПАТ «Київоблгаз» заборгованість у [PERSON] перед вищезазначеним товариством відсутня. З поданого суду ТОВ «Київоблгаз Збут» розрахунку заборгованості по особовому рахунку [NUMBER] заборгованість за адресою [ADDRESS] , станом на 11.09.2018 року нарахована в розмірі 12 550,57 грн. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту порушеного права передбачені ст. 15 ЦК України. Зокрема до таких способів відносить визнання дій неправомірними, припинення дії, яка порушує право і відновлення становища, яке існувало до порушення, тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідачі брали на себе обов`язок безперервно подавати не тільки споживачеві, а і членам його сім`ї та іншим особам, зареєстрованим у будинку послуги з постачання природного газу. Такому обов`язку відповідача кореспондувалось право позивача на отримання таких послуг як члену сім`ї споживача і як особі, яка зареєстрована в будинку, до якого поставлявся газ. Відповідно до ст. ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З пояснень сторін та наявних письмових доказів по справі встановлено, що [PERSON] неодноразово звертався до відповідача щодо з`ясування розміру заборгованості, підстави її нарахування, суми заборгованості вказані в повідомленнях нараховані без врахування вартості послуг на час їх надання. Дані обставини також підтверджуються матеріалами справи. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що між споживачем та надавачем послуг наявний спір щодо наявності заборгованості за надані послуги з газопостачання. Відповідачі в ході судового розгляду не надали належних доказів на обґрунтування проведених ним розрахунків заборгованості, правомірності застосування відповідних тарифів за споживання газу, Публічне акціонерне товариство по газопостачання та газифікації «Київоблгаз» направлено повідомлення про заборгованість у час, коли останнє не надавало послуг з газопостачання, а тому позовні вимоги про визнання протиправними повідомлення від 18.12.2017, 13.03.2018, 06.07.2018, 12.07.2018 підлягають до задоволення. Враховуючи, що позовна вимога про здійснення перерахунку розрахунків за газ та послуги газопостачання є похідною від вимоги про визнання протиправними повідомлень, то остання також підлягає задоволенню. Разом з тим, позовні вимоги про заборону відповідачам здійснювати заходи щодо припинення газопостачання до будинку не підлягають до задоволення, оскільки ґрунтуються лише на припущеннях позивача, але належних та допустимих доказів на підтвердження даних вимог суду не надав. Крім того, можливість припинення газопостачання передбачено і умовами договору. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 15, 16, 901, 903 Цивільного кодексу України, Правил постачання природного газу, що затверджені постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015,

Outcome: partial