Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк», Банк) звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 грудня 2009 року задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру, загальною площею 41,70 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № GOА WGК1430198 від 03 червня 2008 року) з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі - продажу будь - яким способом з іншою особою-покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням Банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Позивачу надано право продажу будинку [ADDRESS], для задоволення вимог за кредитним договором № КRТ0GК00150680 від 14 березня 2007 року. Для продажу зазначеної квартири Банк звернувся до приватного нотаріуса Бойко Я.С. із заявою про видачу дублікату договору купівлі - зазначеної квартири, що посвідчений 03 червня 2008 року приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області Бойко Яною Сергіївною за реєстровим № 869. Враховуючи, що позивач не був стороною зазначеного договору купівлі-продажу, йому було відмовлено у видачі дублікату цього договору. З урахуванням наведеного, ПАТ КБ «Приватбанк» просив суд визнати незаконною відмову приватного нотаріуса Бойко Я.С. у вчиненні нотаріальної дії - видачі дублікату договору купівлі-продажу квартири та зобов'язати останнього видати ПАТ КБ «Приватбанк» дублікат цього договору, за яким покупцем є [PERSON] Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 серпня 2015 року в задоволенні позову Банку відмовлено. Не погодившись з вказаним рішенням суду, ПАТ КБ «Приватбанк», подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. Як зазначено в ч.1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення, відповідно до положень п. п. 1, 3 та 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Частиною 2 ст. 309 ЦПК України передбачено, що норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення привело до неправильного вирішення справи. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що нотаріусом правомірно відмовлено Банку у видачі дублікату договору купівлі-продажу квартири, оскільки ПАТ КБ «Приватбанк» не входить до кола осіб, які приймали участь в укладанні договору, та не є стороною договору. Проте, повністю погодитися із такими висновками суду не можна, з огляду на наступне. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 грудня 2009 року задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру, загальною площею 41,70 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки, з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі - продажу з іншою особою-покупцем, та наданням Банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Для продажу вказаної квартири ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до приватного нотаріуса Артемівського міського нотаріального округу Донецької області Бойко Я.С. із заявою про видачу дублікату правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 03 червня 2008 року, за яким покупцем є [PERSON], посилаючись на те, що Банк позбавлений можливості реалізувати предмет іпотеки, оскільки угода про відчуження, що підлягає реєстрації, посвідчується за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно. Приватний нотаріус Бойко Я.С. відмовила у вчиненні вказаної нотаріальної дії, посилаючись на положення ст. 53 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 1.1 та 1.2 глави 22 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», зазначивши, що дублікат такого договору видається за письмовою заявою осіб щодо яких вчинялася нотаріальна дія, а ПАТ КБ «Приватбанк» не входить до числа таких осіб та не є стороною договору купівлі-продажу, а тому дублікат договору на ім'я Банку не може бути видано. Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Загальними засадами цивільного законодавства, зокрема є судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність (п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі статтею 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Ухвалюючи рішення, суд посилався на ст.ст. 49, 53 Закону України «Про нотаріат», п.п. 1.1 та 1.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зазначаючи, що ПАТ КБ «Приватбанк» не є тією особою, яка в розумінні ст. 8 Закону України «Про нотаріат» має право вимагати від нотаріуса дублікат договору купівлі-продажу квартиру. Разом з тим, суд не врахував, що судовим рішенням, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки, позивачу ПАТ КБ «Приватбанк» надані всі необхідні повноваження для здійснення продажу майна, з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, а відмова нотаріуса у видачі правовстановлюючого документу (дубліката договору купівлі-продажу), який у позивача відсутній, позбавляє Банк можливості укласти правочин щодо відчуження предмету іпотеки, оскільки надання такого документу нотаріусу при укладанні договору з покупцем передбачено законодавством. Необхідність задоволення вимог позивача випливає також із загальних завдань цивільного судочинства, передбачених ст.1 ЦПК України. Не може бути підставою для відмови у задоволенні позову і посилання суду на обов'язок нотаріуса зберігати таємницю, оскільки видача дублікату правовстановлюючого документу має бути здійснена нотаріусом також з дотриманням вимог таємниці. Таким чином, оскільки неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права привело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції на підставі ст. 309 ч.1 п.4 УПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову. Оскільки суд апеляційної інстанції ухвалює нове рішення про задоволення позову ПАТ КБ «Приватбанк», то на підставі ч.5 ст.88 ЦПК України слід стягнути судові витрати з відповідача на користь позивача на загальну суму 511 грн.56 коп., що складає судовий збір за подачу позову в розмірі 243 грн. 60 коп. та апеляційної скарги в сумі 267 грн. 96 коп., які сплатив Банк (а.с.1, 41).

Outcome: approved