Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

У квітні 2020 року Департамент патрульної поліції Національної поліції України звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди у порядку регресу. В обґрунтування позову зазначено, що 03.10.2017 року, приблизно о 09 год. 45 хв., [PERSON] , керуючи службовим автомобілем «TOYOTA PRIUS», реєстраційний номер [NUMBER] , здійснював рух по пр. Металургів в напрямку вул. Тюленіна у м. Запоріжжі. Під час руху на перехресті вул. Верхня та пр. Металургів у м. Запоріжжі, водій [PERSON] допустив зіткнення із автомобілем «CITROEN», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , яка стояла перед перехрестям у попутному з водієм [PERSON] напрямку, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження та була доставлена до лікарні. Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2018 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 8560,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.09.2019 року, ухваленого у справі № 335/1640/19 за позовом [PERSON] до Департаменту патрульної поліції, третя особа: [PERSON] , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 238\~731,27 грн., моральну шкоду у розмірі 20\~000,00 грн., та судові витрати у сумі 7\~000,00 грн. 25.02.2020 року відповідно до Повідомлення про безспірне списання коштів з рахунків боржника за меморіальними ордерами № 60 та № 61 від 25.02.2020 року, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Київській області на виконання виконавчого листа Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.10.2019 року по справі № 335/1640/19, виданому на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.09.2019 року по справі № 335/1640/19 було безспірно списано з рахунків Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь [PERSON] грошову суму 265\~731,27 грн., 26.02.2020 року проведено повністю примусове списання коштів з рахунку [NUMBER] , КПКВК 1007020 у сумі 238\~731, 27 грн. по КЕКВ 2240, у сумі 27\~000,00 грн. по КЕКВ 2800. Таким чином, з моменту виконання позивачем зобов`язання, у Департаменту патрульної поліції Національної поліції виникло право зворотної вимоги до [PERSON] , у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на користь Департаменту патрульної поліції Національної поліції України 238\~731,27 грн. в якості відшкодування матеріальних збитків та судовий збір у розмірі 3\~580,97 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2020 року, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2020 року, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні з викликом сторін. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.07.2020 позов задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь Департаменту патрульної поліції Національної поліції України грошову суму у розмірі 238\~731 грн. 27 коп. в якості відшкодування шкоди в порядку регресу, та 3\~580 грн. судового збору. 11.05.2021 [PERSON] в особі представника адвоката Пузіна Д.М. подав заяву про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.07.2020, яку було прийнято до розгляду ухвалою суду від 12.05.2021. За наслідками розгляду заяви [PERSON] в особі представника адвоката Пузіна Д.М. про перегляд заочного рішення, Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя постановлено ухвалу від 23.06.2021 про скасування заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.07.2020 та призначення справи до судового розгляду у порядку загального позовного провадження. 18.10.2021 від представника відповідача адвоката Пузіна Д.М. надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування відзиву зазначено, що суд має відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку із недоведеністю порушеного права позивача. З матеріалів справи не вбачається та позивачем не доведено пред`явлення ним на момент звернення до суду з позовом належної вимоги, у розумінні ч. 2 ст. 530 та ч. 1 ст. 1191 ЦК України, що свідчить про ненастання строку виконання відповідачем зобов`язання з відшкодування шкоди у порядку регресу. Інших заяв по суті справи не надходило. Ухвалою суду від 27.10.2021 закрито підготовче провадження у цій справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, які викладені у позовній заяві. Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні з підстав, які викладені у відзиві на позов. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 105 о/с від 18.04.2016 по Управлінню патрульної поліції в м. Запоріжжі, відповідно до ч. 9 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію», сержанта поліції відповідача у справі [PERSON] , з 16.04.2016 призначено на посаду поліцейського та закріплено спеціальний жетон з індивідуальним номером 0016210. Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 22.09.2017 № 4590, [PERSON] закріплений за службовим автомобілем «TOYOTA PRIUS», номерний знак [NUMBER] . 03.10.2017, приблизно о 09 год. 45 хв., [PERSON] , керуючи службовим автомобілем «TOYOTA PRIUS», реєстраційний номер [NUMBER] , здійснював рух по пр. Металургів в напрямку вул. Тюленіна у м. Запоріжжі. Під час руху на перехресті вул. Верхня та пр. Металургів у м. Запоріжжі, водій [PERSON] допустив зіткнення із автомобілем «CITROEN», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , яка стояла перед перехрестям у попутному з водієм [PERSON] напрямку, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження та була доставлена до лікарні. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2018, у справі № 334/689/18, провадження № 1-кп/334/430/18, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 8560,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно ч. 3 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Як вбачається з рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.09.2019, ухваленого у справі № 335/1640/19 провадження № 2/335/1226/2019, за позовом [PERSON] до Департаменту патрульної поліції, третя особа: [PERSON] , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортною пригодою, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 238\~731,27 грн., моральну шкоду у розмірі 20\~000,00 грн., та судові витрати у сумі 7\~000,00 грн. В іншій частині позову відмовлено. 25.02.2020, відповідно до Повідомлення про безспірне списання коштів з рахунків боржника за меморіальними ордерами № 60 та № 61 від 25.02.2020 року, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Київській області на виконання виконавчого листа № 335/1640/19, який видано Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя від 23.10.2019, у справі № 335/1640/19 провадження № 2/335/1226/2019, на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.09.2019, було безспірно списано з рахунків Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь [PERSON] грошову суму у розмірі 265 731,27 грн. 26.02.2020 Головним управлінням Державної казначейської служби України у Київській області проведено примусове списання коштів на користь [PERSON] з рахунку [NUMBER] , КПКВК 1007020 в сумі 238\~731, 27 грн. по КЕКВ 2240, та в сумі 27\~000,00 грн. по КЕКВ 2800. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного Кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Регресна вимога носить похідний характер і виникає тільки на основі виконання якогось іншого зобов`язання, що стосовно регресного може бути названо основним. Регресне зобов`язання завжди є похідним від основного, оскільки коли припиняє дію основне, то виникає регресне зобов`язання. Підставою даного позову є заподіяння відповідачем [PERSON] , який на той час був діючим працівником Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, шкоди не Департаменту патрульної поліції, а третій особі, яка є потерпілою від кримінального провадження, тобто внаслідок вчинення відповідачем протиправних дій. У зв`язку з виконанням позивачем обов`язку перед третьою особою, [PERSON] , щодо відшкодування заподіяної шкоди, позивач отримав право зворотної вимоги щодо такого відшкодування. Згідно з ч. 6 ст. 261 ЦК України, за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Таким чином, строк позовної давності необхідно обчислювати з 26.02.2020 року, з моменту виконання зобов`язання. Позивач звернувся до суду з позовом 22.04.2020 року, тобто в межах строку позовної давності. Як роз`яснено у п. 8 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~6\~від 27.03.1992\~року «Про\~практику розгляду\~судами цивільних\~справ за\~позовами про\~відшкодування шкоди» з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов`язання по відшкодуванню шкоди. Враховуючи що законом не встановлені обмеження щодо відшкодування відповідачем сплачених в рахунок виконання зобов`язання з відшкодування шкоди грошових коштів, останній має обов`язок сплатити на користь позивача грошову суму в розмірі 238\~731,27 грн., тобто у розмірі матеріального відшкодування, сплаченого потерпілій від неправомірних дій [PERSON] . Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки є законними, обґрунтованими та такими, що підтверджені належними і допустимими доказами. Доводи представника відповідача про те, що позовні вимоги Департаменту патрульної поліції задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не було пред`явлено вимоги у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 530 ЦК України, а відтак для [PERSON] не наступив строк виконання зобов`язання, суд вважає безпідставними, оскільки не пред`явлення позивачем вимоги про сплату матеріального відшкодування у порядку регресу до подання позовної заяви, не свідчить про відсутність порушеного права позивача та не є підставою для відмови у задоволенні його позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому, сплачений позивачем судовий збір в сумі 3\~580,97 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3584 від 07.04.2020 року, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved