Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 листопада 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до умов якого позикодавець передав у власність позичальника грошову суму в розмірі 5300 доларів США, що за курсом продажу доларів США ПАТ КБ «Правекс-Банк» станом на 17.11.2014 року становить 82150 грн., а позичальник зобов`язався повернути зазначену позику до 17 січня 2015 року. Проте у зазначений строк відповідачка борг не повернула. Тому позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача позику в сумі 126935 грн., три процента річних у сумі 1877,94 грн., пеню в сумі 2284830 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку встановлені договором. Відповідно до оригіналу договору позики № б/н від 17 листопада 2014 року, позикодавець передає у власність позичальнику грошову суму в розмірі 5300 доларів США 00 центів, що за курсом продажу доларів США ПАТ КБ «Правекс-Банк» станом на 17 листопада 2014 року (15,80) становить 82150 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язується повернути позику в вищезазначеному розмірі позикодавцю, в терміни та на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 3 договору, позичальник зобов`язується повертати отриману ним суму позики в повному обсязі - до 17 січня 2015 року включно. Пунктом 4 договору передбачено, що факт отримання позичальником від позикодавця суми позики в розмірі, визначеному п. 1 договору, підтверджується розпискою позичальника. Згідно п. 5 договору, за домовленістю сторін позика є безпроцентною. Як вбачається з матеріалів справи, факт отримання відповідачем суми позики в розмірі 5300 доларів США підтверджується оригіналом розписки [PERSON] від 17.11.2014 року (а.с.25). Судом встановлено, що, станом на день подачі позовної заяви і по теперішній час, відповідач борг позивачу за договором позики від 17 листопада 2014 року не повернув. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1-3 ст.545 ЦК України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Згідно із розрахунку суми боргу, який надано у позовній заяві, сума позики становить 126935 грн., що складає еквівалент 5300 доларам США за курсом їх продажу ПАТ КБ «Правекс-Банк» (1 долар США - 23,95 грн.) станом на 15.07.2015 року, з урахуванням 3% річних від простроченої суми за 180 днів (період з 17 січня 2015 р. по 15 липня 2015 р.), що складає 1877,94 грн. (126935 грн. х 3% : 365 днів х 180 днів), пеня за 178 днів прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 2284830 грн. (126935 грн. х 10% х 180 днів). Оскільки, як вбачається з наведеного розрахунку, сума позики розраховувалася за курсом ПАТ КБ «Правекс-Банк» (1 долар США - 23,95 грн.) на дату пред`явлення позову, тобто станом на 15.07.2015 року, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки, розмір грошової суми в іноземній валюті з переведенням в національну валюту необхідно здійснювати за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Відповідно до п. 1 Постанови Правління Національного Банку України від 12.11.2003 № 496 «Про затвердження Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних вальт та курсу банківських металів, Національний банк України установлює офіційний курс гривні до іноземних валют, міжнародних рахункових та тимчасових грошових одиниць, а також офіційний (обліковий) курс банківських металів. Офіційний курс НБУ гривні до долару США, станом на 13.01.2016 року, становить 2326.6758, а тому сума позики за договором позики від 17 листопада 2014 року (5300 доларів США) у гривневому еквіваленті складає 123313,82 грн.. Отже, враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути три процента річних у сумі 1823,40 грн. та пеню в розмірі 2219648,40 грн.. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 10 договору позики передбачено, що за прострочення виконання зобов`язань за цим договором (в тому числі, при застосуванні п. 9 договору позики) позичальник виплачує пеню в розмірі 10% від суми позики за кожен день прострочення. Отже, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач зобов'язання за договором позики від 17 листопада 2014 року не виконав, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в сумі 2344785,62 грн.. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору в розмірі 3654,00 грн..

Outcome: partial