Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON], Броварського районного відділу управління державної міграційної служби в Київській області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та зняття з реєстрації. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що їм на праві спільної часткової власності належить квартира № 101 будинку № 23-Б, що розташований по вулиці Черняхівського у м. Бровари Київської області. Із 05 серпня 2011 року у вказаній квартирі зареєстрований племінник [PERSON] [PERSON], однак останній з 01 жовтня 2011 року у даній квартирі не проживає, місце його знаходження не відоме. Як зазначають позивачі, відсутність без поважних причин відповідача за зареєстрованим місцем його проживання порушує їхні права, як власників, оскільки комунальні платежі відповідач не сплачує, зв'язок із позивачами не підтримує. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі позбавляє позивачів можливості оформити субсидію на сплату комунальних платежів, так як сімя позивачів цього вкрай потребує. З огляду на викладені обставини, позивачі змушені звернутися до суду із даним позовом, в якому просять визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 101 будинку № 23-Б, що розташований по вулиці Черняхівського у м. Бровари Київської області, та зобовязати Броварське районне відділення УДМС України у Київській області зняти [PERSON] із реєстраційного обліку вказаної квартири. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, та надала аналогічні пояснення фабулі позовної заяви. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи, причину неявки суду не повідомив. Представник Броварського районного відділу УДМС України у Київській області у судове засідання також не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала листа, в якому просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира № 101 будинку № 23-Б, що розташований по вулиці Черняхівського у м. Бровари Київської області, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про право власності на житло від 05 вересня 1994 року (а.с. 4). Згідно довідки № 2370, виданої 06 жовтня 2015 року Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області «Житлово-експлуатаційна контора 3», у вищевказаній квартирі разом із позивачами також зареєстрований без права на житлову площу [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до довідки № 2060, виданої 02 вересня 2015 року Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області «Житлово-експлуатаційна контора 3», [PERSON] зареєстрований у квартирі № 101 будинку № 23-Б, що розташований по вулиці Черняхівського у м. Бровари Київської області, однак з 01.10.2011 року у вказаній квартирі не проживає. Актом обстеження житлово-побутових умов вищевказаної квартири, складеного 17 липня 2015 року директором КП «ЖЕК-3» встановлено, що відповідач зареєстрований у даній квартирі, однак з 01.10.2011 року в ній не проживає. Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області від 03.12.2015 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], яка є сусідкою позивачів по справі, пояснила, що із позивачем проживає в одному будинку. Їй відомо, що у квартирі позивачів проживають тільки [PERSON]І та її син [PERSON] Також свідок зазначила, що періодично буває у квартирі позивачів, однак відповідача в ній жодного разу не бачила. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачами надано достатньо доказів, які свідчать про відсутність без поважних причин [PERSON] понад один рік у квартирі № 101, будинку № 23-Б, що розташований по вулиці Черняховського у м. Бровари, Київської області, тому позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування даною квартирою підлягають задоволенню. Вимоги позивачів у частині зобовязання Броварське РВ УДМС України в Київській області зняти відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають, так як вони є передчасними, оскільки згідно ст. 7 Закону України «Про свободу та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місяця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, заслухавши пояснення позивача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. У відповідність до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial