Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

У липні 2017 року позивач звернулася до суду та просила постановити рішення, яким надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла її матір [PERSON] і в 6-ти місячний строк вона повинна була подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини за померлою за заповітом, так як є спадкоємцем після її смерті. Але зробити цього не змогла, оскільки перебувала у скрутному матеріальному становищі. Цей строк пропустила з поважної причини, оскільки не знала про встановлений законом порядок прийняття спадщини та те, що він обмежується шестимісячним строком. У травні 2017 року звернулася до нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини, але їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину. Для захисту своїх прав змушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Додатково пояснила, що вона сама доглядала та хоронила матір [PERSON] та брата [PERSON] Також постійно проживала в будинку [ADDRESS]. Думала, що це її власність, оскільки на її ім'я мати ще у 1999 році склала заповіт. Представник відповідача в судове засідання не прибув. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань, заперечень не надійшло. Представник третьої особи в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовної заяви. Пояснила, що спадщину прийняв її син вчасно і законно. А позивач не надала доказів, що з поважної причини пропустила шестимісячний строк. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, та, давши їм належну оцінку, суд прийшов до наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] в с. Суховоля Новоград-Волинського району Житомирської області. Після смерті останньої заведено спадкову справу № 542/2008 та спадщину прийняв неповнолітній онук покійної [PERSON], її син [PERSON] подав заяву про відмову від прийняття спадщини. Донька померлої [PERSON] до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері звернулась лише 23.05.2017 року (а.с. 17). Того ж дня отримала постанову державного нотаріуса, що у зв'язку з відсутністю у [PERSON] факту прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], зазначена нотаріальна дія не може бути вчинена (а.с. 8). Вказані обставини сторони визнали та не оспорювали в судовому засіданні. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Посилання позивача, що вона не знала про порядок прийняття спадщини, була юридично необізнана, мала скрутне матеріальне становище, суд не може визнати об'єктивною перешкодою, яка унеможливлювала подати заяву до нотаріуса. Таким чином, позивач своєчасно спадщину не прийняла через те, що не знала, який порядок прийняття спадщини, тобто, свідомо, за відсутності будь-яких перешкод не вчиняла дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Адже спадкування - це перехід прав та обов'язків від померлої особи до спадкоємця і саме спадкоємець вирішує прийняти спадщину чи відмовитись від її прийняття і зобов'язаний вчинити певні юридично значимі дії. Оскільки судом не встановлено об'єктивних, непереборних істотних труднощів, у подачі заяви нотаріусу, а названі позивачем обставини суд не визнає поважними, тому приходить до переконання, що до вказаних правовідносин неможливо застосувати правила ч.3 ст. 1272 ЦК України. Відтак, наявні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed