Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

У липні 2016 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказуючи, що Відкрите акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» (скорочена назва ПАТ «ВіЕйБі Банк»). На підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 20.03.2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким з 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.02.2016 № 213 продовжений строк здійснення процедури ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» та повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк», провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] строком на два роки до 19.03.2018 року включно. Так, 05.06.2007 року між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 07/18-1 за умовами якого [PERSON] надав [PERSON] кредит у сумі 43\~000,00 грн., зі сплатою 18.0% річних, з кінцевим терміном повернення 05.06.2017 року. Відповідно до рішення винесеного Чемеровецьким районним судом від 22.03.2011 року їхні позовні вимоги задоволено та з [PERSON] стягуються на користь ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» заборгованість за кредитним договором № 07/18-1 від 05.06.2007 року в розмірі 52\~619,59 грн. Однак станом на 12.05.2016 року загальна сума заборгованості [PERSON], відповідно до розрахунку заборгованості становить 94788,53 грн. Таким чином різниця не стягнутої суми заборгованості склала 45\~032,72 грн., у звязку з чим позивач звернулася в суд з позовом та просить стягнути різницю не стягнутої заборгованості по відсотках 39\~769,65 грн., комісію за РО 2\~732,31 грн., та штраф/ пеню за несвоєчасне погашення кредиту 2\~530,77 грн. та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак в позовній заяві просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендоване), яке міститься в матеріалах справи. На підставі п.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В силу ст.ст. 526, 530, 1049 ЦК України «зобовязання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону; якщо у зобовязані встановлено строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлено договором». В судовому засіданні встановлено та доведено, що 05.06.2007 року між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 07/18-1 за умовами якого [PERSON] надав [PERSON] кредит у сумі 43\~000,00 грн., зі сплатою 18.0% річних, з кінцевим терміном повернення 05.06.2017 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ч. 1 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до постанови пленому Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року - зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598\~ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Судом встановлено, що банк виконав усі взяті на себе зобовязання перед відповідачем та надав йому кредит у розмірі 43\~000, 00 грн., а відповідач в свою чергу не виконав взяті на себе зобовязання по виконанню умов договору. 22.03.2011 року Чемеровецький районний суд Хмельницбкої області ухвалив рішення по цивільній справі № 2-2219-142/2011 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» заборгованості за кредитним договором № 07/18-1 від 05.06.2007 року в розмірі 52 619,59 грн, з них: - кредит: 39 059,88 грн.; - відсотки: 10 695,92 грн; - комісія за РО: 0,00 грн; - штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка): 2 148,18 грн. Станом на 12.05.2016 року, загальна сума заборгованості відповідача, відповідно до розрахунку заборгованості на 12.05.2016 року становить 94 788,53 грн., з них: - кредит: 39 059,88 грн; - відсотки: 50 465,57 грн; - комісія за РО: 2 732,31 грн; - штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка): 2 530,77 грн. Таким чином різниця не стягненої суми заборгованості склала 45 032,72 грн, з них: - різниця не стягненої заборгованості по кредиту: 0,00 грн; - різниця не стягненої заборгованості по відсотках: 39 769,65 грн; -комісія за РО: 2 732,31 грн.; - штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту: 2 530,77 грн.. Отже, загальна сума стягнення заборгованості за надання кредиту [PERSON] складає 45032,72 грн.. Крім того, відповідно до\~ст.88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені ним при поданні позовної заяви, а саме: судовий збір в сумі\~1378,00 грн..

Outcome: approved