Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

У листопаді 2016 року, позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за генеральною угодою № б/н від 02.03.2016 року, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 14 941 гривня 11 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком є договір. У відповідності до п. 2.2. Генеральної угоди № б/н від 02.03.2016 року та Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строку платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 31 день, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 11\~121,49 грн. На протязі строку дії договору кредиту відповідач постійно порушувала умови договору, кредит та проценти за користування кредитом сплачувала не в строк і не повністю. Оскільки відповідач допустила однобічну відмову від виконання зобов'язань, чим істотно порушила умови кредитної угоди, то станом на 20.10.2016 року заборгованість по кредитному договору № б/н від 02.03.2016 року в загальному розмірі становить 28\~622 гривні 60 копійок. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за вищезазначеним кредитним договором у розмірі 28\~622 гривні 60 копійок та, крім того, судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 1\~378 гривень 00 копійок. У судове засідання представник позивача не зявився, але з п. 3 прохальної частини позовної заяви вбачається, що в разі неявки в судове засідання відповідача, публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення. У судовому засіданні відповідач не зявилася, хоча про час та місце розгляду була повідомлена в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомила. Заяв з проханням розглядати справу без її участі або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 02.03.2016 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком „ПриватБанк та [PERSON] було укладено генеральну угоду № б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 14 941 гривня 11 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У відповідності до п. 2.2. Генеральної угоди № б/н від 02.03.2016 року та Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строку платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 31 день, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 11\~121 гривня 49 копійок. На вимоги про виконання зобовязань боржник не реагує, кредит та проценти за користування кредитом не повертає, чим спричиняє банку збитки. У відповідності до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами, а ст.. 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобовязання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України сторони повинні виконувати свої обовязки належним чином і у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач неналежним чином виконував свої зобовязання, внаслідок чого склалася заборгованість в розмірі 28\~622 гривні 60 копійок, сума якої підтверджена розрахунком, що доданий до матеріалів справи. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це не встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Неустойка є грошова сума, яку божник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання. Згідно зі ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В порушення вимог закону, [PERSON] в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобовязань, в установленні строки заборговані суми не сплатила, чим спричинила банку збитки. Таким чином, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № б/н від 02.03.2016 року станом на 20.10.2016 року в загальному розмірі складає 28\~622 гривні 60 копійок, з них: заборгованість за кредитом 14\~607 гривень 75 копійок; заборгованість по процентам за користування кредитом 1\~496 гривень 82 копійки; заборгованість за пенею та комісією 1\~396 гривень 55 копійок; штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди 11\~121 гривня 48 копійок. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» сплатив судові витрати при розгляді справи: а саме: судовий збір у сумі 1\~378 гривень 00 копійок, а тому зазначені витрати згідно вимог ст.. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача по справі. У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, доведеними та вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 02.03.2016 року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved