Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

У квітні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» в межах вартості майна, одержавного у спадщину, у розмірі, що відповідає їх частці у спадщині заборгованості за кредитним догоовром б/н від 22.12.2009 року у загальному розмірі 13337,19 грн., з яких 13085,16 грн. заборгованості за кредитом, та 252,03 грн. заборгованості за відсотками. Позов мотивований тим, що 22.12.2009 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір б/н, згідно якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на картковий рахунок в сумі 13800,00 грн. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом в анкеті-заяві. Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому Договором. Однак, [PERSON] взятого на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим мала заборгованість в розмірі 13337,19 грн. Позичальник, [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 31.05.2014 року. Позивач зазначає, що спадкоємці [PERSON] мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 31.05.2014 року по 31.11.2014 року. Позивач обгруновує свої вимоги тим, що спадкоємцями які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , та [PERSON] , посилається на копії паспортів позичальника та відповідачів, де вказані особи зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] . В порядку статті 1281 Цивільного кодексу України позивачем 02.09.2014 року була направлена претензія кредитора до Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори. А потім 17.01.2019 року позивачем була направлена вдруге претензія кредитора до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1. Позивачем 21.01.2019 року було отримано відповідь Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1, що претензію кредитора переслано до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2. Позивачем 03.04.2019 року отримано відповідь від Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2, в якій зазначалось, що спадкоємці померлої [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». Позивач 03.10.2019 року до спадкоємців, [PERSON] , та [PERSON] , направив лист-претензію з пред`явленням своїх вимог, яка останніми залишилась без відповіді та реагування. Тому, позивач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення з спадкоємців [PERSON] та [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» в межах вартості майна, одержавного у спадщину, у розмірі, що відповідає їх частці у спадщині заборгованості за кредитним догоовром б/н від 22.12.2009 року у загальному розмірі 13337,19 грн., з яких 13085,16 грн. заборгованості за кредитом, та 252,03 грн. заборгованості за відсотками. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста від 16 квітня 2020 року позовну зяаву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.47-48). На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду міста від 16 квітня 2020 року позивачем подано заяву (вх. № 15599 від 27.04.2020 року), якою усунуто недоліки вказані в ухвалі судді від 16.04.2020 року (а.с.50-57). У зв`язку з чим, ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 04 травня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання (а.с.58-59). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.103). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 10 листопада 2020 року витребувано у Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2, належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а також надати суду інформацію щодо кола спадкоємців, які прийняли спадщину; надати відомості чи пред`явлено вимогу Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» до спадкоємців [PERSON] ; надати відомості про обсяг спадкового майна та його вартість (за наявності) (а.с.111). На виконання вимог ухвали Кіровського районного суду міста Кіровограда від 10 листопада 2020 року Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 2 надано до суду належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.120-137). Позивач в судове засідання не з`явився, представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперчують (а.с.35). Відповідачі в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись (а.с.64, 98-99, 108-109, 115-116, 153-154, 161-164), причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань та відзиву на позов до суду не подавали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням частини четвертої статті 223 та статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 22.12.2009 року (а.с. 9), [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, з базовою відсотковою ставкою 25 % на місяць на залишок заборгованості, що підтверджується наданою позивачем довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ім`я [PERSON] (а.с.71). Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується пунктом 2.1.1.2.5 та пунктом 2.1.1.2.6 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, де зазначено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення щодо можливості встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банку, і клієнт дає право в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитиний ліміт. Підпис цього договору являється прямою і безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с.10-15). На підставі наведеного [PERSON] на одній із кредитних карток починаючи з 22.12.2009 року встановлено кредитний ліміт в сумі 500,00 грн., а починаючи з 05.01.2011 року кредитний ліміт збільшено до 600,00 грн., починаючи з 16.03.2011 року кредитний ліміт відповідача знову збільшено до 10800,00 грн., починаючи з 28.07.2011 року кредитний ліміт відповідача збільшено до 13800,00 грн., а починаючи з 03.09.2014 року кредитний ліміт відповідача зменшено до 13090,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на ім`я [PERSON] (а.с.71). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 22.12.2009 року, [PERSON] має заборгованість в розмірі у загальному розмірі 13337,19 грн., з яких 13085,16 грн. заборгованості за кредитом, та 252,03 грн. заборгованості за відсотками грн яку і заявив до стягнення позивач (а.с. 6-8). Користування кредитними коштами, а саме зняттям та частковим погашенням кредиту, [PERSON] підтверджується доданою позивачем випискою по рахунку позичальника (а.с. 67-69). Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За визначенням, що міститься у статтях 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Положеннями частин першої та другої статті 633 Цивільного кодексу України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приват Банку [PERSON] підтвердила, що підписана нею анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, і Тарифами складає між нею і банком договір про надання банківських послуг. В анкеті-заяві також зазначено, що [PERSON] ознайомлена та згодна з відсотковою ставкою встановленою на кредитний ліміт, та з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 31.05.2014 року виданого Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 1485 (а.с.20). Разом з [PERSON] були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями паспортів [NUMBER] , та [NUMBER] (а.с.17-18). Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» 02 вересня 2014 року направлено до Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори лист-претензію в порядку статті 1281 Цивільного кодексу України, яким позивач просить повідомити його чи заводилась спадкова справа після смерті [PERSON] , включити кредиторські вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ та повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 13337,57 грн. А також просить повідомити банк чи звертались з заявою про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого боржника, та відмості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, а також ті які вже прийняли спадщину (а.с. 122). Оскільки відповіді позивач не отримав, ним повторно направлено на адресу Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 претензію кредитора в порядку статті 1281 Цивільного кодексу України (а.с.128). Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 1 на адресу позивача направлено лист за вих. № 126/02-14 від 22.01.2019 року про перенаправлення претензії кредитора від 20.12.2018 року за вих. № SAMDN50OTC002544332 з вимогами до спадкоємців [PERSON] , померлої [INFO] , за місцем заведення спадкової справи, а саме в Кропивницьку міську державну нотаріальну контору № 2 (а.с.128). В свою чергу Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 2 направлено на адресу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 12 лютого 2019 року лист, в якому повідомлено, що претензії кредитора після [PERSON] , померлої [INFO] зареєстровані у книзі обліку і реєстрації спадкових справ та заведена спадкова справа. Відомості про спадкоємців [PERSON] , померлої [INFO] в нотаріальній конторі відсутні. У випадку звернення спадкоємців [PERSON] за оформленням спадщини вони будуть повідомлені про надходження претензій та наявності заборгованості перед банком (а.с.136). І лише після того, як позивач дізнався коло спадкоємців після смерті [PERSON] померлої [INFO] , ним направлено листи претензію від 18.09.2019 року до [PERSON] та [PERSON] з вимогою погасити кредитну заборгованість яка утоврилась після смерті [PERSON] в сумі 13337,19 грн (а.с.25-26). У зв`язку з несплатою спадкоємцями кредитної заборгованості, що утовиралась після смерті спадкодавця, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з відповідним позовом. На виконання вимог ухвали Кіровського районного суду міста Кіровограда від 10 листопада 2020 року Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 2 Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) направлено на адресу суду належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] померлої [INFO] (а.с.120-137). З матеріалів спадкової справи встановлено, що заявами про прийняття спадщини чи відмову у прийняті спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] спадкоємці не звертались. Спадкова справа за № 402/2014 від 22.09.2014 року заведена на підставі претензії кредитора Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». Статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини другої статті 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 Цивільного кодексу України). Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (стаття 1281 Цивільного кодексу України). Згідно зі статтею 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилається на те, що [PERSON] , та [PERSON] відповідно до частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України прийняли спадщину після смерті [PERSON] , оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] , та [PERSON] протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, заявили про відмову від прийняття спадщини. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 Цивільного кодексу України. Враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, отже доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду по справі № 640/6274/16-ц, №провадження № 6-25487св18. При цьому відповідачами не надано до суду доказів отримання ними спадкової маси після смерті спадкодавця, доказів відмови від прийняття спадщини та взагалі будь-яких заперечень стосовно позовних вимог позивача. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18), оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 Цивільного кодексу України. Водночас, строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців встановлені у статті 1281 Цивільного кодексу України позивачем дотримані. Як встановлено судом з матеріалів цивільної справи позивачем 02 вересня 2014 року направлено до Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори лист-претензію в порядку статті 1281 Цивільного кодексу України (а.с. 122). Оскільки відповіді позивач не отримав, ним повторно направлено на адресу Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 претензію кредитора в порядку статті 1281 Цивільного кодексу України (а.с.128). Відтак, враховуючи вищевикладене, та те, що згідно із статтею 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, приймаючи до уваги, що судом під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями після смерті позивачальника [PERSON] , померлої [INFO] , суд вважає, що вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до статті 1267 Цивільного кодексу України Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними; спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них; спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Про письмову нотаріально посвідчену угоду щодо розподілу частки спадкодавця між спадкоємцями, зокрема, з відступом від рівності часток, матеріали справи відомостей не містять, тому презюмується рівність часток всіх спадкоємців. Відтак, і борг спадкодавця перед банком в сумі 13337,19 грн. слід розподілити між спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] у рівних частках, тому кожен із спадкоємців має погасити свою долю боргу у розмірі 6668,60 грн. Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволено у повному обсязі, тому з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в рівних частках по 1051,00 грн. з кожного.

Outcome: approved