Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

У листопаді 2016 р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення сум заборгованості за кредитним договором в сумі 21 628,09 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 29.07.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» (далі Первісний кредитор, ПАТ «ПтБ») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1906/2663DCLRKPT (далі договір) про надання кредиту в сумі 19\~689,16 грн. 21.07.2015 р. між ПАТ «ПтБ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі- Позивач, ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір факторингу № 20150721-Г, у відповідності до умов якого ПАТ «ПтБ» відступив Позивачу право вимоги від Відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ПАТ «ПтБ», а Позивач набув право вимоги грошових коштів від Відповідача. Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № 20150721-Г від 21.07.2015 р. Позивач набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 21\~628,09 грн. На виконання умов Договору факторингу № 20150721-Г від 21.07.2015 р., на адресу Відповідача направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ». З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 21.07.2015 р. позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Представник позивача у судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просив задовольнити їх в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 29.07.2014 р. р. між ПАТ «ПтБ» та та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1906/2663DCLRKPT (далі договір) про надання кредиту в сумі 19\~689?16 грн. (а.с.6). 21.07.2015 р. між ПАТ «ПтБ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20150721-Г, у відповідності до умов якого, ПАТ «ПтБ» відступив Позивачу право вимоги від Відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ПАТ «ПтБ», а Позивач набув право вимоги грошових коштів від Відповідача (а.с.17). На виконання умов Договору факторингу № 20150721-Г від 21.07.2015 р., на адресу Відповідача направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ». (а.с.15). Згідно ст.1054 ЦК України по кредитному договору банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 та 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № 20150721-Г від 21.07.2015 р. Позивач набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 21\~628,09 грн. за кредитним договір № 1906/2663DCLRKPT від 29.07.2014 р., яка складається з: 19\~278,16 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 128, 53 грн. заборгованість за комісією; 2\~221, 40 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved