Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить надати [PERSON], [INFO] дозвіл на виїзд доньці [PERSON] [INFO] за кордон без дозволу батька дитини [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною повноліття. Дозволити [PERSON] без згоди батька [PERSON] оформляти документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої доньки [PERSON] за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що\~у червні 2005 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб, який 04 жовтня 2013 року було розірвано на підставі рішення Нахімовського районного суду м. Севастополя, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 672. Від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON], [INFO] Після розлучення їх донька - [PERSON] за домовленістю з відповідачем, залишилась проживати з нею за адресою: [ADDRESS]. Відповідач не спілкується з донькою, не бачив її на протязі багатьох років. Вона утримує доньку за власні кошти. Особисті відносини у неї з відповідачем не складаються і зараз, спільної мови щодо виховання доньки вони з відповідачем знайти не можуть. Цього року вона звернулась до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд доньки за межі України, що відпочити на морі у період з серпня місяця 2016 року. На її прохання відповідач категорично відповів відмовою. Їй така позиція батька дитини невідома. Тим більше вона планує їхати до своєї матері в Росію, тому дитина буде під пильним наглядом бабусі. Цим відпочинком вона має намір оздоровити доньку на морі, тобто подорож буде виключно в інтересах дитини. Зазначила також, що вона не має наміру їхати за кордон на постійне місце проживання, у неї в Україна дім, сімя , майно робота. Донька ходить до школи у м. Харкові. З наведеного вбачається, що ця подорож має на меті розважання, оздоровлення дитини, зустріч з бабусею. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у ньому. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не сповістив. Направлена за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача судова повістка повернута до суду з відміткою відділу зв?язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне\~\~повідомлення сторони. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 04 червня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, який 04 жовтня 2013 року було розірвано на підставі рішення Нахімовського районного суду м. Севастополя. Рішення набрало законної сили. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії I-ЕЛ № 010461, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області України. Судовим рішенням Нахімовського районного суду м. Севастополя від 04.10.2013 року та з пояснень позивача у судовому засіданні встановлено, що після розлучення донька - [PERSON], за домовленістю з відповідачем проживає з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду кордон дітей громадян України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року за № 3857. Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31.03.1995 року № 231 (зі змінами та доповненнями). Згідно з п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 із змінами та доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16- річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі предявлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Ст. 155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законодавством визначено права та обовязки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, вони повинні в незалежності від стосунків батьків між собою. З вище наведеного вбачається той факт, що поїздка за кордон спрямована на розвиток дитини, на ознайомлення з культурними національними та історичними цінностями народу іншої країни, має намір виключно для забезпечення інтересів дитини. Крім того, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, доводи позивачки заслуговують на увагу та відповідають інтересам дитини, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved