Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, [PERSON] сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов мотивує тим, що 25.12.2015 року у м. Кіровоград померла його мати [PERSON]. До дня смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в [INFO]. Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з: житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в с. Суботці Знамянського району Кіровоградської області по вул. Шкільна, 4, що належав померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.2010 року та земельної ділянки №38, площею 4,82 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, що належала матері на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.2010 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку. Позиває є спадкоємцем вищевказаного спадкового майна за заповітом та в межах встановленого законом шестимісячного строку звернувся до одного з приватних нотаріусів міста Знамянка [PERSON], яка 14.06.2016 року склала від його імені заяву про прийняття спадщини на імя держаного нотаріуса Знамянської районної держаної нотаріальної контори [PERSON], яку сказала відвести до Знамянської районної держаної нотаріальної контори, однак не вказала, що саме в термін до спливу встановленого законом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Зазначає, що шестимісячний строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, оскільки до кінця 2016 року був щоденно зайнятий по роботі на екзаменаційній сесії Кіровоградської державної льотної академії, де працює старшим викладачем, та в липні-серпні 2016 року мав проблеми зі здоровям, а тому до Знамянської районної держаної нотаріальної контори звернувся лише на початку вересня 2016 року. Посилаючись на вказані обставини просив визначити йому додатковий строк у два місяці для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]. В судове засідання позивач не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.48). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області в судове засідання не зявився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява згідно якої просить розглядати справу без участі сільської ради, проти задоволення позову не заперечив (а.с.19). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області в судове засідання також не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю і не заперечив проти їх задоволення (а.с.47). Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 25 грудня 2015 року у місті Кіровоград Кіровоградської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №216982 (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із: житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в с. Суботці по вул. Шкільна, 49, Знамянського району Кіровоградської області, що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про справо на спадщину за законом від 21 грудня 2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №2183 (а.с.7) та земельної ділянки №383, кадастровий номер №3520880800:02:000:0383, загальною площею 4,82 га в межах згідно з планом, що розташована на території [PERSON] сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 грудня 2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №2185 (а.с.6) та державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого Бобринецькою районною державною адміністрацією 26 березня 2012 року (а.с.8). Згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Новоархангельської державної нотаріальної контори [PERSON], що зареєстровано в реєстрі за №1196, встановлено, що [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право заповідала [PERSON] (а.с.5). Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини [PERSON] є день її смерті, тобто 25 грудня 2015 року. Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, шестимісячний строк для прийняття спадщини померлої [PERSON] закінчився 25 червня 2016 року. 14 червня 2016 року позивач [PERSON] склав заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка була засвідчена приватним нотаріусом Знамянського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №336 (а.с.9). Для прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивач у вересні 2016 року звернувся до Знамянської районної державної нотаріальної контори, однак листом від 06.09.2016 року за №844/01-16 розяснено, що позивач пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с.10). З листа завідувача Знамянської районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 09.12.2016 року №1385/01-16 (а.с.36) та інформаційних довідок із Спадкового реєстру №46105507, №46105529 від 09.12.2016 року (а.с.37-38) судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась та зареєстровано заповіт за №1196. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1369 ЦК України). Однак, позивач звернувся з приводу спадщини [PERSON] до Знамянської районної державної нотаріальної контори лише у вересні 2016 року, тобто після закінчення встановленого законом шестимісячного строку для її прийняття. За змістом ст. 1217 ЦПК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.2, 3 ст.1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до постанови Верховного Суду України 26 вересня 2012 року (справа № 6-85 цс 12), прийнятої за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, визначено, що правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Частиною першою статті 360-7 ЦПК України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Відповідно до абз.6 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що позивач в період встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини склав нотаріальну посвідчену заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] помилково вважаючи, що вчини всі необхідні дії для прийняття спадщини. Крім того, в період шестимісячного строку для прийняття спадщини лікувався у лікаря невропатолога, що підтверджується довідкою Поліклінічного відділення КЗ «Центральна міська лікарня м. Кіровограда» №2755 (а.с.49) та в періоди з 7 по 10 червня 2016 року, з 14 по 17 червня 2016 року, з 19 по 22 червня 2016 року та з 24 по 28 червня 2016 року обслуговував змагання чемпіонатів України з легкої атлетики, які проходили на території Кіровоградської області, про що свідчить довідка Кіровоградського обласного відділення комітету з фізичного виховання та спорту від 02.12.2016 року, №184 (а.с.50). Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки вказані обставини в своїй сукупності свідчать про обєктивність та поважність причини пропуску [PERSON] встановленого законом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право спадкування після смерті [PERSON], яка настала 25 грудня 2015 року, оскільки пропуск шестимісячного строку прийняття спадщини після смерті відбувся позивачем з поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що представники відповідачів визнали заявлений позов в повному обсязі, на думку суду визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому у суду є підстави його прийняти, що є також самостійною підставою для задоволення позовних вимог. У відповідності до ст.88 ЦПК України судові витрати залишити по фактично понесених позивачем. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved