Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

У липні 2020 року представник Маріупольської міської ради Донецької області звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої внаслідок незаконного вилову риби. В обґрунтування позову позивач зазначив, що постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11.06.2020 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді 340 грн. штрафу. Діями відповідача, що полягали у незаконному вилові водних живих ресурсів, було завдано шкоду у загальній сумі 4641,00 гривень. Притягуючи відповідача до адміністративної відповідальності, питання про відшкодування ним спричиненої шкоди вирішено не було. Просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування збитків, спричинених державі внаслідок незаконного вилову риби 4641,00 гривень та суму сплаченого судового збору у розмірі 2102,00 гривень. Представник позивача Маріупольської міської ради Донецької області Каргін Є.С., який діє на підставі довіреності від 02.01.2020 року, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] , будучи у встановленому порядку повідомленим про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на пред`явлений позов, а також будь-яких інших заяв чи клопотань, що стосуються суті справи, не надав. Ухвалою суду від 21.10.2020 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, в той же час представник позивача не заперечував проти заочного вирішення справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши доводи позову та перевіривши їх наданими письмовими доказами, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Встановлено, що постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11.06.2020, яка набрала чинності 23.06.2020 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді 340,00 грн. штрафу. Встановленими та доведеними обставинами, викладеними у мотивувальній частині вказаного судового рішення, є те, що 20 травня 2020 року о 06 годині 00 хвилин на річці Кальміус у Лівобережному районі міста Маріуполя [PERSON] здійснював незаконний лов риби, використовуючи заборонене знаряддя лову сітку «павук». На момент виявлення порушення улов риби склав: риба судак звичайний у кількості 4 штук вагою 0,3 кг; риба піленгас у кількості 2 штук вагою 0,2 кг; риба карась у кількості 8 штук вагою 0,4 кг, риба тарань у кількості 13 штук вагою 0,6 кг. Вищезазначені встановлені судом обставини за положеннями ст.82 ЦПК України щодо цивільно-правових наслідків дій особи, стосовно якої ухвалено постанову в адміністративній справі, беруться до уваги в межах вирішення позову по даній справі і зібраних по ній доказів в сукупності. Відповідно ч.1 ст.40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Як вбачається зі змісту постанови Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 11.06.2020 року, питання про відшкодування [PERSON] спричиненої ним шкоди у сумі 4641,00 гривень вирішено не було. Розрахунок розміру шкоди, спричиненої діями відповідача, проведено на підставі Додатку № 3 «Такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства водних біоресурсів у виключній (морській) економічній зоні України, а також анадромних видів риб, що утворюються у річках України за межами цієї зони», затверджених Постановою КМУ від 21.11.2011 № 1209. Згідно із ч.3 ст.40 КУпАП питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, може вирішуватися в порядку цивільного судочинства. За загальним правилом, встановленим ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч.4,5 ст. 68, ч.1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забруднення навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.63 Закону України «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених цією Конституцією. Відповідно до вимог ст.15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до повноважень і компетенції місцевих рад у галузі охорони навколишнього природного середовища відноситься забезпечення реалізації екологічної політики України, здійснення контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. В сенсі наведених норм та викладених обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленого позову, а тому вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь Маріупольської міської ради Донецької області спричинену його діями рибному господарству України шкоду у загальній сумі 10200,00 гривень. Крім того, у відповідності до положень ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 2102,00 гривень.

Outcome: approved