Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради про визнання за ними права спільної сумісної власності на гараж в порядку спадкування, зобов'язання присвоїти адрес. У позові вказували, що їх батькам [PERSON] та [PERSON] рішенням Виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів м. Полтави від 22 серпня 1988 року № 284 виділено земельну ділянку під гараж. 05 серпня 2004 року їх матері [PERSON] видано ордер на заняття гаражу. Їх батько помер [INFO], а мати [PERSON] померла [INFO]. Зважаючи на те, що батьки за життя не зареєстрували право власності на вказаний гараж, вони не можуть оформити спадщину, а тому просили суд визнати за ними право спільної сумісної власності на цей гараж. Ухвалою суду від 22 січня 2014 року за клопотанням адвоката позивачів позовні вимоги в частині зобов'язання Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради присвоїти гаражу адрес залишено без розгляду. Позивач [PERSON] та її адвокат [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовні вимоги. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але його інтереси представляв адвокат [PERSON] Представник відповідача Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача, Управління з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради в судове засідання не з'явився, але суду надано письмову заяву про розгляд справи без участі представника Управління. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача, Третьої полтавської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про день і час розгляду справи. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку щодо можливості розглянути справу без участі вказаних осіб. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу та, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та за наявними у справі доказами, які надані сторонами. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 13 травня 1955 року. Після одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] мають доньку [PERSON] та сина [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] після одруження їй присвоєно прізвище [PERSON]. Рішенням Виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів м. Полтави від 22 серпня 1988 року № 284 [PERSON] та [PERSON] виділено земельну ділянку під гараж. 05 серпня 2004 року [PERSON] видано ордер на заняття гаражу. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно довідки від 08 грудня 2006 року, виданої головою Спілки автомобілістів Ленінського району м. Полтави члену гаражного кооперативу «Левада» [PERSON] виділено місце під гараж за [ADDRESS] у відповідності з рішенням Ленінської районної ради народних депутатів м. Полтави від 22 серпня 1988 року № 284. Гараж збудовано за власні кошти [PERSON] Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO]. Згідно листа Третьої полтавської державної нотаріальної контори від 13 листопада 2013 року після померлої [INFO] [PERSON] відкрито спадкову справу, в якій знаходяться заяви про прийняття спадщини від доньки померлої [PERSON] та сина [PERSON], яким 19 серпня 2008 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом по 1/2 частині житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки, площею 0,17 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Отже, позивачі є спадкоємцями першої черги після померлої [PERSON] та належними позивачами по справі. Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 02 грудня 2013 року № 233 об'ємно - планувальне та конструктивне рішення, вимоги пожежної безпеки будівлі гаражу [ADDRESS] відповідають державним будівельним нормам, які діють на території України та висуваються до гаражів для легкових автомобілів. Ступінь фізичної готовності вищевказаної будівлі гаражу станом на дату дослідження складає 100%. Всі збудовані конструкції знаходяться у доброму технічному стані, придатному до експлуатації. На гараж видано технічний паспорт, з якого вбачається, що у гаражі є підвал під частиною будівлі площею 4,3 кв.м. Державний нотаріус постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 22 січня 2014 року відмовив позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж [ADDRESS], посилаючись на те, що відсутній правовстановлюючий документ на нього. Стаття 1267 ЦК України передбачає, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Зважаючи на те, що гараж збудовано [PERSON] за власні кошти, статтею 1267 ЦК України передбачено, що спадкоємці спадкують у частках від спадкового майна, а позивачі не надали суду докази того, що між ними є письмова угода, яка посвідчена нотаріусом, про зміну розміру їх часток у спадщині, тому суд приходить до висновку, що частки позивачів у спадщині після померлої [PERSON] є рівними, тому за кожним із них підлягає визнанню право власності на 1/2 частину гаража, а відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial