Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

У липні 2017 року представник позивача за довіреністю [PERSON] звернувся до Святошинського районного суд м.Києва з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою № [ADDRESS]. Вимоги мотивує своїм правом власності на вище зазначену квартиру, даний факт підтверджує договором іпотеки, що посвідчений 26.10.2017 р. приватним нотаріусом КМНО Дуленко О.О. за № 1436 та витягом № 89406053 від 13.06.2017 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідач [PERSON] є членом сім'ї колишнього власника [PERSON]. У квартирі відповідач не проживає, особистих речей в ній не має та за комунальні послуги не сплачує. Реєстрація відповідача перешкоджає в повній мірі реалізовувати право розпорядження власним майном.У зв'язку з цим, позивач просять суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою № [ADDRESS]. Ухвалою Святошинського районного суму м. Києва від 04.09.2017 року відкрито провадження по справі. Ухвалою Святошинського районного суму м. Києва від 26.03.2018 року розгляд справи визначенийв порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у якій визначено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач свої позовні вимоги обгрунтовує своїм правом власності на вище зазначену квартиру, даний факт підтверджує договором іпотеки, що посвідчений 26.10.2017 р. приватним нотаріусом КМНО Дуленко О.О. за № 1436 та витягом № 89406053 від 13.06.2017 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно договору іпотеки від 26.10.2016 р. іпотекодавцем є [PERSON], а іпотекодержателем - [PERSON]. Предметом даного договору є забезпечення виконання зобов'язання, що виникло у [PERSON] на підставі договору позики № б/н, укладеного від 26.10.2016 р. В забезпечення виконання зобов'язань за основним договором іпотекодавець передає в іпотеку трикімнатну квартиру, розташованої за адресою: [ADDRESS] що належить [PERSON] на праві приватної власності (а.с. 4-9). Позивач вважає себе власником даної квартири посилаючись на договір іпотеки. Однак за цим договором власником є іпотекодавець - [PERSON] Іпотекодержатель потенційно може стати власником предмету іпотеки, що передбачено п. 5 цього договору, а саме після здійснення процедури звернення стягнення на предмет іпотеки. У матеріалах справи та у позовній заяві відсутнє як посилання на таку обставину як звернення стягнення на предмет іпотеки, так і докази про це. Крім того, відповідно до вимог ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст. 13 ч. 2 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду. Таким чином, на думку суду, відповідач має право користуватись : квартирою № [ADDRESS], і підстав для його виселення з вказаного помешкання суд не знаходить. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed