Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

У липні 2017 року позивач - [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить: - визнати дійсним договір купівлі - продажу [ADDRESS], який був укладений між [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], яка померла [INFO] року, з другої сторони, посвідченого на Універсальній Товарно - сировинній Біржі 16.07.1996 року, і зареєстрованого в Миколаївському МБТІ 17.07.1996 року за р. № 45; - визнати за нею - [PERSON], право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері - [PERSON], яка померла [INFO] року. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що після смерті її матері - [PERSON], яка померла [INFO] року, відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Ще за життя спадкодавиця склала заповіт, посвідчений П'ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою від 12.12.1996 року, яким заповіла вищезазначений будинок їй, своїй дочці. В свою чергу, позивач звернулася до П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено через те, що правовстановлюючий документ на спадкове майно оформлений з порушенням ст. 227 діючого на той час ЦК України, яка встановлювала обов'язкове нотаріальне посвідчення договору купівлі - продажу нерухомого майна. На підставі викладеного, позивачу було рекомендоване звернутися до суду із відповідним позовом. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі з вищевикладених підстав, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі - [PERSON] та Миколаївська міська рада в судове засідання не з'явилися, були належним чином та своєчасно повідомлені про час та місце судового засідання, будь - яких заяв від них не надходило, причина їх неявки суду не відома. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору - П'ята Миколаївська державна нотаріальна контора - надала заяву про розгляд справи за відсутністю їх представника. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Миколаївська Універсальна Товарно - сировинна Біржа у судове засідання свого представника не направила, про час та місце судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином. Враховуючи те, що від відповідачів заперечення та заява про розгляд справи у їх відсутність не надходила, то суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, та оцінивши їх у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі виходячи із наступного. Із матеріалів справи вбачається, що 16 липня 1996 року між [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], з другої сторони, був укладений договір купівлі - продажу № 420 нерухомого майна - житлового будинку [ADDRESS]. Даний договір був посвідчений на Миколаївській Універсальній Товарно - сировинній Біржі зареєстрований в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 420 від 16.07.1996 року, та зареєстрований в Миколаївському МБТІ 17.07.1996 року за р. № 45 (а.с.7). [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.15). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS], який належав останній на підставі договору купівлі - продажу № 420, посвідченого на Миколаївській Універсальній Товарно - сировинній Біржі. Із копії спадкової справи № 441/2005 до майна померлої [PERSON] вбачається, що спадкодавець на випадок своєї смерті залишила заповіт, посвідчений П'ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою від 12.12.1996 року, яким заповіла вищезазначений будинок своїй дочці, позивачці по даній справі - [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, які визначені в заповіті. [PERSON] звернулася до П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але нотаріусом, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено через невідповідність правовстановлюючого документу на спадкове майно, вимогам законодавства. Відповідно до ч.2 ст. 47 ЦК УРСР якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ГК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на вищенаведене, суд знаходить позов обґрунтованим і вважає можливим його задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved