Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 18.10.2003 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що проживає з нею. Відповідач не виконує обов'язків по утриманню їхньої дитини, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та пояснила, що відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, але вона не була регулярною. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на дочку [PERSON], але вважає, що розмір аліментів, які просить стягнути позивач, є завеликим, так як він витрачає значні кошти на проїзд до місця роботи та на власне проживання. При цьому пояснив, що інших утриманців не має, працює та має постійний дохід. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 18.10.2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження і шлюб між ними розірвано рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 22.10.2013 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], підтвердженням чому є копія свідоцтва про її народження. Дитина проживає з позивачем згідно довідки про склад сім'ї № 646, виданої 28.09.2013 року Житлово-будівельним кооперативом «Полісся». Добровільної угоди щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто. Відповідач, будучи батьком малолітньої дитини, зобов'язаний здійснювати її утримання до досягнення нею повноліття, що відповідає положенням ст. 180 СК України. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» установлено у 2013 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, зокрема для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 1210 грн., з 1 грудня - 1286 грн. Із грудня 2013 року розмір прожиткового мінімуму на малолітню дочку сторін становить 1286 грн. Зважаючи на те, що обов'язок утримувати малолітніх дітей до їх повноліття є рівною мірою обов'язком як батька, так і матері, тому для забезпечення дитини сторін прожитковим мінімумом кожен із батьків має надавати їй утримання у сумі, не меншій 643 грн. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатною особою, працює та має постійний заробіток, на його утриманні інші особи не перебувають, суд визначає розмір аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Із відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави, так як позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, що відповідає правилам розподілу судових втрат, визначеним ч. 3 ст. 88 ЦПК України. Враховуючи викладене та,

Outcome: approved