Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в якому зазначив, що із 22 грудня 2006 року він із відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] , й дочка - [PERSON] , [INFO] . Разом із тим, сімейне життя не склалося у зв`язку із різними інтересами, поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння. Позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, так як він суперечить його інтересам та носить лише формальний характер. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився. 30 травня 2019 року до суду подав заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує. У підготовчому судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала частково, заперечувала проти стягнення на користь позивача судових витрат, про що також зазначено у відзиві, якій надійшов до суду 04 червня 2019 року. Заслухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи й дослідивши зібрані докази, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про шлюб, вбачається, [PERSON] , [INFO] , й [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, 22 грудня 2006 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва зроблено відповідний актовий запис № 1568. Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статей 104, 110 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із частиною другою статті 112 того ж СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, подружніх відносин не підтримують, наміру до примирення не заявили, продовжувати подальше спільне життя не бажають, так як збереження шлюбу суперечить їх інтересам. З огляду на викладене, а також визнання відповідачем позову у частині розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо заперечення відповідача про стягнення з неї на користь позивача судового збору, суд керується наступним. Відповідно до частини першої, другої статті 141 ЦПК України вбачається, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із частиною першою статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи ту обставину, що позовні вимоги відповідач у частині розірвання шлюбу визнала до початку розгляду справи по суті, зважаючи на те, що позовні вимоги є обґрунтованими і суд їх задовольняє, стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі - 384 грн. 20 коп. Доказів, які б свідчили, що відповідач звільнена від сплати судового збору, судом здобуто не було.

Outcome: approved