Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення в розмірі 67 768,67 гривень за період з 01.01.2012 року по 06.11.2014 року, а також понесені судові витрати. На обгрунтування позову послалась на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 22.10.2001 року, який було розірвано 15.10.2005 року. Від спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON], який після розірвання шлюбу залишився проживати з нею. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 14.07.2005 року відповідача зобов'язано до сплати аліментів на її користь на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 13.06.2005 року до повноліття дитини. На підставі даного рішення суду видано виконавчий лист. Відповідач не в повній мірі виконує свій обов'язок утримувати сина, тому станом на 06.11.2014 року у нього утворилась заборгованість в розмірі 12 225,40 грн. Вважає, що за кожен день прострочки сплати аліментів відповідач повинен сплати пеню, яка згідно її підрахунків за період з 01.01.2012 року по 06.11.2014 року становить 67 768,67 гривень. Відповідач подав заперечення на позов у якому позовних вимог не визнав, вказав, що його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів немає. На його звернення у відділ ДВС Червоноградського МУЮ, він отримав розрахунок заборгованості станом на 26.12.2011 року, згідно якого заборгованість за період з 13.06.2005 року по 26.12.2011 року становила 676,11 грн. На початку 2012 року він знову звертався до державного виконавця цього є управління юстиції із питанням щодо розміру щомісячного платежу по аліментах, який повинен платити. Йому було повідомлено, що такий становитиме трохи більше 300 грн., виходячи із 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як доходів у нього не було. А тому у 2012 році він сплачував аліменти в межах 312 -378 грн. У такому ж розмірі він сплачував аліменти і у 2013 році. При черговому зверненні у ВДВС у листопаді 2013 року йому стало відомо, що у нього наявна заборгованість, оскільки аліменти з січня 2012 року йому нараховували не від 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а із середнього заробітку для даної місцевості, тобто у межах 644,07-708,011 грн., що вважає безпідставним. Одразу ж його ознайомили із розміром заборгованості, яка зросла до 12 225,40 грн., яку він погасив у листопаді 2014 року. Також зауважив, що відповідно до розрахунку представленого позивачем, за 2013 рік йому нараховано до сплати аліменти в сумі 9 347,88 грн., з яких сплачено 2 743,81 грн. Однак згідно розрахунку ВДВС , виданого йому станом на 09.12.2013 року за 2013 рік йому нараховано до сплати 8 795,04 грн., а сплачено 3 427,81 грн. У даних розрубках також є розбіжності щодо сплати ним аліментів у наступних місяцях: липень, серпень вересень, у яких він сплачував аліменти. Крім того посилається на те, що він хворів, а тому не мав можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі. З огляду на наведене просить у задоволенні позовних вимог відмовити. 26.06.2015 року (вх.№9388/15) відповідач подав заяву про зменшення розміру неустойки від суми несплачених аліментів, у якій покликаючись на обставини викладені у запереченні від 14.01.2015 року, а також на незадовільний стан свого здоров'я, важке матеріальне становище просить суд зменшити розмір неустойки, водночас просить відмовити у позовних вимогах. 21.08.2015 року (вх.№12269/15) відповідач подав пояснення з наданням розрахунку пені від суми несплачених аліментів, згідно наданого розрахунку від 20.08.2015 року розмір неустойки (пені) за період з 01.01.2012 року по 06.11.2014 року становить 3510, 82 грн. (1227, 06 грн. (пеня за 2012 рік) + 1702, 45 грн. (пеня за 2013 рік) + 581, 31 грн. (пеня за 2014 рік). У випадку стягнення з нього в користь позивача пені (неустойки) від суми несплачених аліментів, просить зменшити розмір пені (неустойки) до 1000 грн., оскільки враховуючи його матеріальний стан та стан здоров»я, він в змозі сплатити лише таку суму. Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав, вказаних у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнав частково, на суму 1000 грн. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син [PERSON], [INFO]. Зазначене підтверджується копіює паспорта [PERSON].(а.с.7) та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.06.2002 року (а.с.11) Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 15.09.2005 року (а.с.10), 15 вересня 2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний запис за № 223. Із копії виконавчого листа, виданого Червоноградським міським судом Львівської області 15.08.2005 року, видно, що рішенням цього суду від 15.08.2005 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]. Згідно з проведеним державним виконавцем розрахунком заборгованості відповідача від 07.08.2015 року зі сплати аліментів за спірний період з 01.01.2012 року по 06.11.2014 року, така становить 12 202,40 грн. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Згідно з частинами 1, 2 статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в абзаці 1 пункту 22 постанови від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. У справі № 6-94цс15 Верховний Суд України у постанові від 01 липня 2015 року висловив таку правову позицію: «згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Вирішуючи питання про наявність вини відповідача увиникненні заборгованості зі сплати аліментів за рішенням суду, обчисленій державним виконавцем,суд виходить з того, що відповідачем не подано жодного належного та допустимого доказу виникнення цієї заборгованості з незалежних від нього причин, у зв'язку з чим суд вважає доведеним наявність вини відповідача у їївиникненні. Поданий позивачемрозрахунок пені від суми несплачених відповідачем аліментів, згідно з яким неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів становить 67768,67 грн., на думку суду є неправильним, оскільки позивач при проведенні такого розрахунку не враховано, що неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Згідно з копією повідомлення від 22.12.2014 року №3615-06-6 Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Червонограді Львівської області, заборгованість в сумі 12225, 40 грн. утримана та перерахована в користь [PERSON]. Заборгованість відповідачем погашено після звернення позивачем до суду з позовом про стягнення неустойки. Розрахунок неустойки (пені) відповідно до ст.196 СК України та правової позиції Верховного суду, викладеної у рішенні Верхового Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-94цс15 буде наступний: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Відповідач за період з 01.01.2012 року по 06.11.2014 прострочив сплату аліментів, тому пеня підлягає стягненню відповідно до такої формули: Р = s * р * Q, де Р - сума пені; s - сума заборгованості; р - ставка пені, у відсотках за день прострочення; Q - кількість днів прострочення. Розрахунок пені: за січень 2012 року: (644, 07-312=332, 07)*1%*31=102,94 грн.; за лютий 2012 року: (644, 07-312=332, 07)*1%*29=96, 30 грн.; за березень 2012 року: (644, 07-378, 10=265, 97)*1%*31=82, 45 грн.; за квітень 2012 року: (666, 93-335=331, 93)*1%*30=99, 57 грн.; за травень 2012 року: (666, 93-342=324, 93)*1%*31=100, 72 грн.; за червень 2012 року: (666, 93-342=324, 93)*1%*30=97, 47 грн. за липень 2012 року: (691, 82-342=349, 82)*1%*31=108, 44 грн.; за серпень 2012 року: (691, 82-342=349, 82)*1%*31=108, 44 грн.; за вересень 2012 року: (691, 82-342=349, 82)*1%*30=104,94 грн.; за жовтень 2012 року: (708, 01-342=366, 01)*1%*31=113,46 грн.; за листопад 2012 року: (708, 01-343=365, 01)*1%*30=109,50 грн.; за грудень 2012 року: (708, 01-345, 27=362, 74)*1%*31=112,44 грн.; за січень 2013 року: (778, 99-342, 28=436, 71)*1%*31=135, 38 грн.; за лютий 2013 року: (778, 99-348, 25=430, 65)*1%*28=120, 60 грн.; за березень 2013 року: (778, 99-343, 28=435, 71)*1%*31=135,07 грн.; за квітень 2013 року: (778, 99-342=436, 99)*1%*30=131,09 грн. за травень 2013 року: (778, 99-342=436, 99)*1%*31=135,46 грн.; за червень 2013 року: (778, 99-342=436, 99)*1%*30=131, 09 грн.; за липень 2013 року: (778, 99-342=436, 99)*1%*31=135,46 грн.; за серпень 2013 року: (778, 99-342=436, 99)*1%*31=135,46 грн.; за вересень 2013 року: (778, 99-342=436, 99)*1%*30=131, 09 грн.; за жовтень 2013 року: (778, 99-31=747, 99)*1%*31=241,48 грн.; за листопад 2013 року: (778, 99-684=94, 99)*1%*30=28, 49 грн.; за грудень 2013 року: (778, 99-31=747, 99)*1%*31=241,48 грн.; за січень 2014 року: 832, 11*1%*31=257,95 грн.; за лютий 2014 року: (832, 11-684=148, 11)*1%*28=41, 47 грн.; за березень 2014 року: аліменти сплачені в повному обсязі в сумі 1000 грн., переплата становить 167, 99 (1000-832, 11), яка зараховується за наступний місяць; за квітень 2014 року: аліменти сплачені в повному обсязі в сумі 700 грн., переплата становить 35, 78 ((700+167,89)-832,11), яка зараховується за наступний місяць; за травень 2014 року: (832, 11-(700+35, 78)=96, 33)*1%*31=29, 86 грн.; за червень 2014 року: (832, 11-700=132, 11)*1%*30=39, 63 грн.; за липень 2014 року: (832, 11-700=132, 11)*1%*31=40, 95 грн.; за серпень 2014 року: (832, 11-700=132, 11)*1%*31=40, 95 грн.; за вересень 2014 року: (832, 11-700=132, 11)*1%*30=39, 63 грн.; за жовтень 2014 року: (832, 11-700=132, 11)*1%*31=40, 95 грн.; за листопад 2014 року: 832, 11*1%*6=49, 92 грн.; Отже, загальна сума неустойки (пені) згідно з розрахунком становить 3520,13 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, судом ураховано, що на даний час відповідач не працює, має незадовільний стан здоров`я, оскільки хворіє, що підтверджується копією виписки Червоноградської ЦМЛ із медичної карти амбулаторного хворого від 16.03.2015 року, копією витягу КЗ «Львівська обласна лікарня відновного лікування №3» від 19.06.2015 року з медичної карти стаціонарного хворого №1096/535. Крім того, відповідач має на утриманні непрацездатну за віком матір, з якою разом проживає. За таких обставин, ураховуючи засади справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки (пені) з 3520,13 грн. до 2500,00 грн., яку й необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Отже, позов задовольняється частково в межах, зазначених вище. Враховуючи часткове задоволення позову,

Outcome: partial