overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

У листопада 2017 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] народження. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 280ЦПК України, суд може провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів за відсутності відповідача, який повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло відомостей про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 02 березня 2002року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 252. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] народження. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

У листопада 2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначає, що він є власником будинку [ADDRESS]. Після оформлення права власності на зазначений житловий будинок, йому стало відомо, що в будинку зареєстрована як член сім'ї попереднього власника - [PERSON] Наданий час, відповідач не проживає в належному йому житловому будинку, особисті речі відсутні. Перебування відповідача на реєстраційному обліку у належному йому на праві власності житловому будинку створює для нього перешкоди у повноцінному користуванні та розпорядженні своїм майном, що змусило його звернутись до суду із вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не прибула, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення заперечень не має. Відповідач в судове засідання не прибула повторно, про час і місце судового розгляду була повідомлена вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомила, відзив проти позову та клопотань про розгляд справи за її відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавала, що підтверджується матеріалами справи. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

У листопада 2019 [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.07.2006 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 717. Від шлюбу у подружжя народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через непорозуміння: різні погляди на життя, різність характерів, відсутність взаєморозуміння негативно вплинуло на їхні стосунки. Внаслідок цього шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться з травня 2018 року. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18.12.219 вказану цивільну справу прийнято до провадження суддею Мицик Ю.С. та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовче судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилася, однак надала заяву, про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив суд їх задовольнити та розгляд даної справи проводити за його відсутністю. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд відповідно до положень частини 3 статті 200 ЦПК України вбачає підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Зважаючи на неявку усіх учасників справи, фіксування судового процесу технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із заяв сторін вбачається, що їх сім`я існує лише формально: вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин та не ведуть спільного господарства. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже зважаючи на те, що відповідач безумовно визнав позов, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

У листопада 2020 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Як підставу зазначено, що перебуває з [PERSON] у шлюбі, який зареєстрований 12.12.2013 року. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Вказує, що сумісне життя з відповідачем не склалося в зв`язку з відсутністю взаємного порозуміння, протилежними поглядами на шлюб та сім`ю. Протягом останнього року шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, з травня 2020 сумісно проживають окремо, спільне господарство не ведеться, шлюб існує формально. Вважає, що причини, які спонукали наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя з відповідачем як подружжя суперечитиме його інтересам. На примирення не згодний, оскільки конфлікт не є тимчасовим. У судове засідання сторони не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності на підставі наданих доказів, позивач підтримує позовні вимоги та наполягає на задоволенні позову, а відповідач визнає позов у повному обсязі і не заперечує проти його задоволення, строк для примирення сторонам не потрібний. Суд вважає можливим продовжити розгляд справи за відсутності сторін у судовому засіданні на підставі наданих доказів. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, з`ясувавши позиції сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12.12.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шевченківського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 97 (а.с. 6). Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Сумісне життя у сторін не склалося в зв`язку з відсутністю взаємного порозуміння, протилежними поглядами на шлюб та сім`ю. Протягом останнього року шлюбні відносини сторін фактично припинені, оскільки з травня 2020 сумісно не проживають, спільне господарство не ведеться, шлюб існує формально. На примирення сторони не згодні, оскільки це суперечить їхнім інтересам. Положеннями ст. 51 Конституції України, ст. 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. У відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін спільної дитини, суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

У листопада 2020 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначив, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть його інтересам. До судового засідання позивач надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання надала клопотання про розгляд справи без її участі, оскільки позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували 30 липня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис №462. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв`язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

У листопаді 2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 19 листопада 2005 року в виконкомі Чорнівської сільської ради, актовий запис № 14.Неповнолітних дітей у них не має. Позивач просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що сім'я розпалося в грудні 2008 року по вині відповідачки На примирення не згідний. Відповідачка позов визнала Суд, вислухавши пояснення сторін , перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають з грудня 2008 року Неповнолітніх дітей у них немає .На примирення не згідні. За таких обставин суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

У листопаді 2010 року [PERSON]В, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що рішенням Первомайського міськрайонного суду від 30.03.2010 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. На даний час він має статус «безробітного», перебуває на обліку в Первомайському міськрайонному центрі зайнятості з 26.07.2010 року і його дохід за вказаний період становить 175 грн. 40 коп. Крім того він має на утриманні ще неповнолітнього сина [PERSON], який проживає з ним, сам перебуває на диспансерному обліку, постійно потребує систематичних витрат на лікування. За таких обставин він позбавлений можливості сплачувати аліменти за рішенням суду. Тому просить зменшити розмір аліментів шляхом їх зменшення до 60 грн. щомісячно. В судовому засіданні свої вимоги підтримав. Відповідачка заперечувала проти задоволення позовних вимог, вважаючи, що позивач має можливість сплачувати аліменти відповідно до рішення суду від 31.03.2010 року. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Судом встановлено, що з [PERSON] на користь [PERSON] по рішенню Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області стягнуто від 30.03.2010 року аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO]. На даний час позивач не працює, має статус «безробітного», перебуває на обліку в Первомайському міськрайонному центрі зайнятості, його дохід за період з 26.07.2010 року по 31.10.2010 року становить 175,40 грн. Викладені обставини підтверджуються довідкою Первомайського МРЦЗ від 18.11.2010 року. Із довідки про склад сімї виданої головою квартального комітету № 21 від 3.12.2010 року вбачається, що до складу сімї [PERSON] входить його малолітній син [PERSON], [INFO]. За даними Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні від 07.12.2010 року [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря невропатолога, в звязку з чим потребує систематичних витрат на лікування. Викладені обставини свідчать про погіршення матеріального стану, платника аліментів, що дає прийти до висновку суду, про наявність передбачених ст.. 192 СК України підстав для зменшення розміру аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

У листопаді 2010 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про продовження строку для подання нею заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги підтверджує тим, що 19 травня 2007 року в с. Ново Павлівка Великомихайлівського району Одеської області помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,68 гектарів, яка розташована на території Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області і посвідчена державним актом на право приватної власності на землю серії Ш-ОД №008824, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №113. При житті, заповіту щодо свого майна, [PERSON] не складав, тому має місце спадкування за законом. Коли позивачка звернулась з заявою про прийняття спадщини до Великомихайлівської державної нотаріальної контори їй пояснили, що нею був пропущений шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка вчасно не звернулась із заявою про прийняття спадщини до Великомихайлівської державної нотаріальної контори з поважної причини - в звязку з юридичною необізнаністю щодо змін у законодавстві. Тому просить визначити додатковий строк терміном шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини. Крім неї, спадкоємцями першої черги також є також її рідні брати - [PERSON] та [PERSON] . .. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали. Вислухавши пояснення позивачки, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У відповідності зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.З ст.1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає можливим визначити позивачці додатковий строк терміном два місяці для прийняття спадщини, так як позивачка пропустила строк з поважної причини - юридичної необізнаності у звязку зі змінами в законодавстві.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

У листопаді 2010 року позивачка звернулась до суду з названим позовом, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27.09.1998 року, від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO]. Проте з серпня 2002 року шлюбно-сімейні стосунки між ними припинено, з того часу відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, участі у її вихованні не бере, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у судовому порядку. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, аліменти в зазначеному позивачкою розмірі сплачувати погоджується. Згідно ч.4 с.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.09.1997 року, від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання. Відповідач допомогу на утримання дитини не надає, участі у її вихованні не бере. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Інших неповнолітніх дітей у відповідача немає, стягнень по виконавчим документам не проводиться. Відповідно до вимог ст.198 СК України батьки зобов»язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони таку допомогу мають змогу надавати. При ухиленні їх від цього обов»язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Відповідач має задовільний стан здоров»я, має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання своєї неповнолітньої дитини. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу. Оскільки відповідач зобов»язаний утримувати свою дитину, спроможний надавати матеріальну допомогу та не заперечує проти сплати аліментів на її утримання, згоди щодо порядку надання матеріальної допомоги після припинення шлюбно-сімейних стосунків сторони не досягли, з відповідача з урахуванням вимог ст.182 СК України слід стягнути аліменти в судовому порядку. Ст.191 ч.І СК України передбачає стягнення аліментів на дитину з дня пред»явлення позову. У відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 120 грн. на користь ТУ ДСА України в Київській області за інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи, від сплати судового збору відповідач звільнений відповідно до ст.4 п.18 Декрету КМ України «Про державне мито». На підставі ст. ст.181,191, 198 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

У листопаді 2010 року позивачка звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що з 27 вересня 1997 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Проте сімейні відносини між ними не склалися і з серпня 2002 року шлюбно-сімейні стосунки між ними було припинено, на даний час чоловік перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Вважає, що примирення між ними неможливе, оскільки шлюб не відповідає їх інтересам. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 1997 року, від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO],яка проживає з відповідачкою та знаходиться на її утриманні. Шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені з серпня 2002 року, на даний час сторони проживають окремо, мають окремий бюджет, спільним побутом не пов'язані. Відповідач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Сторони прийшли до висновку про неможливість спільного проживання та примирення. За таких обставин, суд вважає, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя суперечило б їх інтересам. На підставі ст. ст.105,110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

У листопаді 2011 року [PERSON] В А. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання до Старокостянтинівської нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON], яка померла 07.02.2006 року. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що після смерті її матері відкрилась спадщина на майно, проте вона, як спадкоємиця за заповітом, з поважних причин не звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, оскільки не була обізнаною про порядок і строки прийняття спадщини. Крім того, вона проживає в іншій області та в неї не було достатньої кількості коштів для переоформлення спадщини. Представник позивачки за довіреністю подала до попереднього судового засіданні заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідачка подала до попереднього судового засіданні заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved