Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з даним позовом, в якому просять визнати за ними право на спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай), кожній по ? частині права, у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно пайового товариства закритого типу «Славгород» Краснопільського району Сумської області розміром 5.50 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі нормативною грошовою оцінкою 81608 грн. по праву спадкування за законом після померлого 09 листопада 2004 року батька [PERSON], яке належало йому згідно Сертифіката на право на земельну частку /пай/ серія СМ № 038080 на підставі розпорядження голови Краснопільської районної державної адміністрації від 25.04.1996 за № 217 та зареєстрованого 29.04.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів за № 80. Вимоги обґрунтовані тим, що після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, зокрема, на право на земельну частку /пай/, позивачі являються спадкоємцями першої черги за законом в рівних частках відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України у редакції 2004 року /далі ЦК України/, який діяв на час відкриття спадщини, спадщину прийняли шляхом зверненням до органу нотаріату, де була заведена спадкова справа, але позбавлені можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку /пай/ у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно, який був втрачений власником за життя, про що зроблено оголошення в засобах масової інформації, і постановою нотаріуса їм відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. На переконання позивачів їх право на спадщину порушено і підлягає судовому захисту Сторони та третя особа у судове засідання не прибули, повідомлялись належним чином. Від представника позивачів за дорученням [PERSON] /доручення від 11.07.2016 реєстр за №№ 1109,1110/ надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі /ас. 8-9, 51-52,57/. Відповідач та третя особа на адресу суду направили заяви, кожен окремо, про розгляд справи у відсутність їх представника, не заперечують проти задоволення позову / ас. 55-56/. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей 158, 169, 197 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/. Дослідивши письмові докази, суд приходить на наступних висновків. Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності з п. 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судовим розглядом за матеріалами справи встановлено, що право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно пайового товариства закритого типу «Славгород» Краснопільського району Сумської області розміром 5.50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі вартістю 81608 грн. виникло у громадянина України [PERSON] відповідно до Сертифіката на право на земельну частку /пай/ серія СМ № 038080 на підставі розпорядження голови Краснопільської районної державної адміністрації від 25.04.1996 за № 217 та зареєстрованого 29.04.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів за № 80, який власником за життя втрачений, про що зроблено оголошення в Краснопільській районній газеті «Перемога» № 87 від 29 жовтня 2016 року /копії ас. 21-27,32-33;ас.28-29/. 09 листопада 2004 року в селі Славгород Краснопільського району Сумської області помер [PERSON], місце державної реєстрації виконком Славгородської сільської ради Краснопільського району Сумської області, запис за № 55 від 11 листопада 2004 року /копія ас.10 /. На час відкриття спадщини 09 листопада 2004 року [PERSON] самотньо проживав за реєстрацією в селі Славгород Краснопільського району Сумської області / ас.11/. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із набуттям права на спадкове майно. До правовідносин, що виникли необхідно застосувати норми ЦК України у редакції 2004 року, так як спадщина після померлого [PERSON] відкрилась після 01.01.2004 року. Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 Цивільного кодексу України /далі ЦК України/ спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 ЦК України). Після смерті [PERSON] згідно статті 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить право на земельну частку /пай/ у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно пайового товариства закритого типу «Славгород» Краснопільського району Сумської області розміром 5.50 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом відповідно до статті 1261 ЦК України, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, про одруження, про розлучення /ас.11-17/, спадщину прийняли відповідно до статті 1269 ЦК України, який діяв на час відкриття спадщини, шляхом подачі до нотаріуса заяв про прийняття спадщини у визначений рішенням Краснопільського районного суду від 03 жовтня 2016 року строк, в результаті чого заведена спадкова справа за № 286/2016 від 26 жовтня 2016 року / копія спадкової справи ас. 43-46/. 04 листопада 2016 року приватний нотаріус Краснопільського районного округу Сумської області [PERSON] виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/2 права на земельну частку /пай/ у землі по колишньому сільськогосподарському акціонерно пайовому товариству закритого типу «Славгород» Краснопільського району Сумської області розміром 5,50 га в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі після померлого 09 листопада 2004 року [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу /ас.20/. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру (п. 4.20 Порядку), але позивач не має можливості надати правовстановлюючий документ на спірне майно, оскільки Сертифікат на право на земельну частку /пай/ не отриманий спадкодавцем за життя. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) державною адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідченні у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); а також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до статті 392 ЦК України лише власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається з матеріалів справи, позивачі зверталися до відділу Управління Держземагенства у Краснопільському районі Сумської області з заявою про видачу дублікату Сертифікату на земельну частку /пай/ серія СМ № 038080 на імя [PERSON], але їм в цьому було відмовлено по причині смерті його власника та відсутності факту встановлення спадкоємця /ас. 28/. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що втрата Сертифікату на право на земельну частку (пай) та неможливість отримання його дублікату спадкоємцем, який би підтверджував факт права на спірну земельну частку/пай/, унеможливило отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до статті 1277 ЦК України, спадщина може бути визнана відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини і може перейти у власність територіальної громади, тому належним відповідачем по даній справі є Славгородська сільська рада Краснопільського району Сумської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно. Відповідно до частини третьої статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, визнані сторонами обставини суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі \~частини першої статті 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає. Заперечень проти позову і доказів відносно належності майна іншим особам в суд не надійшло, інших спадкоємців, які б вступили у спадщину, немає, спадщина не визнана відумерлою. Право, яке належало [PERSON] на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини, та передбачені статтею 1219 ЦК України. Це право в порядку спадкування перейшло до позивачів [PERSON] та [PERSON], котрі є спадкоємцями за законом, прийняли спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом по ? права на вказану земельну частку /пай/ у нотаріуса не можуть у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, тому їх право підлягає захисту, іншим шляхом вирішити спір не можливо. Таким чином, позов є обґрунтованим і підставним до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved