Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] року померла її матір [PERSON] Заповіту мати не залишила і вона є її єдиною спадкоємицею за законом. До складу спадщини входять дві земельні ділянки та житловий будинок. Шляхом подачі заяви до нотаріуса вона прийняла спадщину. Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Винник С.М. була відкрита спадкова справа № 1-2015 до майна померлої [PERSON]. При оформленні свідоцтва про право на спадщину вона надала всі правовстановлюючі документи на земельні ділянки, в результаті чого вона отримала свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 лютого 2015 року, зокрема на земельну ділянку площею 0,2010 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться по [ADDRESS] кадастровий номер [NUMBER], проте з'ясувалось, що правовстановлюючі документи на житловий будинок [ADDRESS], що знаходиться безпосередньо на земельній ділянці площею 0,2010 га, втрачені. Оскільки правовстановлюючі документи на будинок відсутні, нотаріус згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 лютого 2015 року за № 21/02/-31 відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний жилий будинок. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок [ADDRESS] В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надано заяву позивача про розгляд справи у її відсутності. В судове засідання представник відповідача Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що[INFO] року у віці 83 роки померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. [PERSON] доводилась матір'ю позивачу по справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] щодо підтвердження шлюбного прізвища. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] отримала у спадщину земельну ділянку площею 0,2010 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Гореницькою сільською радою народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області 11 липня 1996 року, на підставі рішення Гореницької сільської ради народних депутатів від 26 грудня 1995 року № 23/27, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2566/174. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 11 лютого 2015 року [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] отримала у спадок земельну ділянку площею 0,2194 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в селі Лука Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер [NUMBER], яка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Гореницькою сільською радою народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області 11 липня 1996 року, на підставі рішення Гореницької сільської ради народних депутатів від 26 грудня 1995 року № 23/27, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2566/174. Згідно постанови приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Винник С.М. від 11 лютого 2015 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] після померлої [INFO] року [PERSON], оскільки на вказаний жилий будинок відсутній правовстановлюючий документ. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до наявної в матеріалах копії спадкової справи № 1-2015 після померлої [INFO] року [PERSON], заведеної 09 січня 2015 року, встановлено, що 09 січня 2015 року до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Винник С.М. із заявою звернулась [PERSON] про те, що [INFO] року у віці 83 років померла її мати [PERSON], [INFO], яка до дня смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Спадщину, що залишилась після смерті її матері, де б вона не знаходилась та з чого б вона не складалась, вона приймає. Інших спадкоємців І черги за законом немає, чоловік [PERSON] помер [INFO] року. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події. У зв'язку зі смертю матері у позивача [PERSON] виникло право на спадщину за законом. З наявних матеріалів справи судом встановлено, що померла [PERSON] до моменту смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області за № 02-16/1178 від 27 жовтня 2015 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] без реєстрації від дня народження по теперішній час. Проживання [PERSON] за вищевказаною адресою також підтверджується актом депутатів Гореницької сільської ради від 26 жовтня 2015 року, та долучений до матеріалів справи. З матеріалів спадкової справи після померлої [INFO] року [PERSON] вбачається, що за життя, 11 жовтня 2003 року [PERSON] склала заповіт згідно якого заповідала [PERSON] належний їй житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право. Своєю заявою від 12 січня 2015 року № 92/02-14, яка була подана приватному нотаріуса [PERSON], [PERSON], відмовився від прийняття спадщини за заповітом після померлої [PERSON]. З будинкової книги вбачається, що домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] рахується за [PERSON]. Ухвалою суду від 16 грудня 2015 року було витребувано копію інвентаризаційної справи на жилий будинок [ADDRESS] Так, з матеріалами інвентаризаційної справи на будинок було надано копію свідоцтва право власності від 14 листопада 1987 року, в якому зазначено, що [PERSON] належить жилий будинок, який розташований в [ADDRESS] який належав померлому [PERSON] на підставі довідки, виданої Гореницькою сільською радою народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області 31 жовтня 1987 року за № 1204, зареєстрованого в погосподарській книзі під № 566, який розташований на присадибній ділянці присадибних земель колгоспу ім. Шевченка. Положення Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» встановлюють право спадкоємця звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого строку він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Правилами ч. 1 ст. 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до положень листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом після смерті своєї матері [PERSON], та прийняла спадщину відповідно до закону. Оскільки спірний жилий будинок на праві власності належав померлій [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 14 листопада 1987 року, та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14 листопада 1987 року, а [PERSON] як спадкоємиця прийняла спадщину, суд дійшов висновку про правомірність вимоги позивача про визнання за нею права власності на спірний жилий будинок в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved