Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], та з урахуванням змінених позовних вимог просила стягували з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку щомісяця. На обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] зазначає, що відповідач проживає окремо від сімї, на даний час в судовому порядку вирішується питання про розірвання шлюбу. Матеріальної можливості самостійно забезпечити дитині належні умови для розвитку вона не має, оскільки має ще двох неповнолітні дітей від першого шлюбу, тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/6 частини його заробітку, врахувавши, що відповідач має постійне місце роботи. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, подав письмову заяву про визнання позову щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частини його доходів. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку про підставність та обґрунтованість позову, який підлягає до задоволення. Згідно матеріалів справи, зокрема свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 171234 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції, сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. На час ухвалення рішення шлюб між сторонами не розірвано. Однак, вони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем. Частиною другою статті 51 Конституції України визначено обовязок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, незалежно від того чи перебувають вони в шлюбі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). За змістом ст. 183 СК України стягнення аліментів проводиться у частці від заробітку матері чи батька дитини. Позивач вказала місце роботи відповідача ПАТ «Волиньобленерго», заперечень щодо наявності постійного заробітку від відповідача не надійшло. Визначаючи розмір аліментів суд повинен керуватись положеннями ст.182 СК України, відповідно до якої суд враховує: стан\~здоров'я\~та\~матеріальне становище дитини; стан здоров'я\~та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При цьому, обставини, визначені ст. 182 СК України, встановлюються судом з урахуванням правил цивільного судочинства. Так, частинами першою та другою статті 10 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження обставин, які могли би вплинути на прийняття рішення про стягнення аліментів у розмірі меншому, ніж 1/6 частину щомісячного заробітку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід присудити від дня пред'явлення позову, а саме з 16 листопада 2016 року. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved