overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

У липні 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 05 серпня 2006 року перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1104 від 05 серпня 2006 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], дата народження - [INFO]. Протягом двох років з відповідачем сімейне життя почало поступово погіршуватись, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Ведення подружжям спільного господарства припинено. Шлюб розривають вперше. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем - [PERSON] Майновий спір між Позивачем та Відповідачем відсутній. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились. Надали до суду заяви, в яких просять проводити розгляд справи без їх участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Суд вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як слідує з матеріалів справи [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 05 серпня 2006 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1104. Від шлюбу мають сина - [PERSON], дата народження [INFO]. Як встановлено судом, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 05 серпня 2006 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1104. (а.с. 9) Відповідно до свідоцтва про народження, виданого від 06 березня 2012 року Серія [NUMBER] (а.с. 10), від шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. Відповідно до статей 51, 52, 54, 56 Сімейного Кодексу України за кожним із подружжя закріплено право на повагу одне до одного до своєї індивідуальності, своїх уподобань та на право припинити шлюбні відносини. Виходячи із положень ст. 112 Сімейного кодексу України, що за обставин, які склалися на даний час між сторонами, приймаючи до уваги пояснення позивача та відповідача, дійсні взаємовідносини, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім'я між [PERSON] та [PERSON] фактично розпалася, збереження сім'ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась, бажання підтримати подружні відносини обидва з подружжя не мають і тому поновити сім'ю не можливо. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 18, 105, 110 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

У липні 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 20.05.1989 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Полого-Яненківською сільською радою Переяслав- Хмельницького району, актовий запис № 7. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться з 2014 року. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

У липні 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначила, що з 24 липня 2010 року перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований в виконкомі Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 06. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з [PERSON] Пояснила, що спільне життя з відповідачем не склалося, мають різні погляди на життя, в звязку з чим часто виникають конфлікти і сварки. Ведення подружжям спільного господарства та шлюбних відносин припинено з листопада 2013 року. Між позивачем та відповідачем досягнуто угоду про утримання та виховання дітей. Позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач, не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином. Через загальну канцелярію Шевченківського районного суду м. Києва надійшло заява позивача про розгляд справи за її відсутності та просила провести заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Будь-яких заяв не надав. Ухвалою суду від 21 лютого 2017 року постановлено про заочний розгляд справи. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як слідує з матеріалів справи [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 24 липня 2010 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований у виконавчому комітеті Семиполківської сільської ради Броварського району, Київської області, актовий запис № 06. Від шлюбу малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 24 липня 2010 року згідно свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] перебувають у шлюбі, який зареєстрований у виконкомі Семиполківської сільської ради Броварського району, Київської області, актовий запис № 06. (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про народження, виданого від 27 квітня 2012 року Серія [NUMBER] (а.с. 4), від шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Відповідно до статей 51, 52, 54, 56 Сімейного Кодексу України за кожним із подружжя закріплено право на повагу одне до одного до своєї індивідуальності, своїх уподобань та на право припинити шлюбні відносини. Досліджуючи матеріали справи, суд встановив, що між подружжям склалися відносини, за шлюбні відносини було припинено. Окреме проживання не призвело до відновлення подружніх стосунків. Виходячи із положень ст. 112 Сімейного кодексу України, що за обставин, які склалися на даний час між сторонами, приймаючи до уваги пояснення позивача та заяву відповідача, дійсні взаємовідносини, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім'я між [PERSON] та [PERSON] фактично розпалася, збереження сім'ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась, бажання підтримати подружні відносини обидва з подружжя не мають і тому поновити сім'ю не можливо. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 18, 105, 110 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

У липні 2016 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕККО» про захист прав споживачів та стягнення викупних сум. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07 травня 2003 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЕККО» (Відповідачем) та [PERSON] (Позивачем) на підставі заяв Позивача про укладення договору страхування життя і здоров'я (програма ЕККО-ЛАЙФ- ПЛЮС) та про укладення договору страхування життя з участю в прибутку було укладено Договір добровільного страхування життя №Р0003-0305. Предметом даного договору Сторони визначили, що Страховик, при настанні страхового випадку, бере на себе обов'язок виплатити страхову суму Страхувальнику або іншим особам, визначених Страхувальником, або на користь яких укладений договір страхування. Об'єктом страхування договору є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням. Договір укладено строком дії на 15 (п'ятнадцять) років з 00 годин 00 хвилин 01 червня 2003 року до 24 годин 00 хвилин 31 травня 2018 року. По результату укладення вищевказаного договору, Позивачу було видано та останнім погоджено ПОЛІС страхування життя і здоров'я «Програма ЕККО-ЛАЙФ-ПЛЮС» №Р0003-0305 та ПОЛІС страхування життя «Програма ЕККО-ЛАЙФ» №Р0003-0305. ПОЛІСОМ страхування життя і здоров'я «Програма ЕККО-ЛАЙФ-ПЛЮС» №Р0003-0305, Сторони встановили, що загальний страховий платіж по Полісу становить 1560,00 доларів США (одну тисячу п'ятсот шістдесят доларів США), який сплачується щорічно до 01 червня до закінчення дії Полісу. 29 травня 2006 року Позивач

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

У липні 2016 року до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області звернувся [PERSON] з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги мотивовані фактичним припиненням шлюбних відносин з 1993 року, відсутністю спільного з відповідачем господарства, бюджету, почуттів любові, взаємоповаги та взаєморозуміння. Зазначає, що не має наміру відновлювати сім'ю, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. \~ \~ \~В судове засідання сторони не з'явились. Позивач через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, належним чином повідомлена надала заяву про відкладення розгляду справи, позовні вимоги не визнає. Поважних причин для відкладення розгляду справи відповідач не вказала. З матеріалами справи відповідач ознайомилась 18.04.2017. Суд, враховуючи норму ст. 158 ЦПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина встановлена на підставі свідоцтва про шлюб, наявної в матеріалах справи. \~\~\~ \~ \~ \~ \~ Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. \~ \~ Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Як на час звернення з даним позовом до суду, так і на час розгляду справи судом позивач наполягає на розірванні шлюбу. Позиція позивача залишається постійною та однозначною, її дії свідчать про відсутність бажання миритися з відповідачем, зберегти сім'ю, відновити подружні стосунки. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

У липні 2016 року до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області звернулась [PERSON] з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги мотивовані фактичним припиненням шлюбних відносин, відсутністю спільного з відповідачем господарства, бюджету, почуттів любові, взаємоповаги та взаєморозуміння. Зазначає, що не має наміру відновлювати сім'ю, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. У судове засідання сторони не з'явились. Позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю. Суд, враховуючи норму ст. 158 ЦПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина встановлена на підставі свідоцтва про шлюб, наявної в матеріалах справи. \~ З позовної заяви вбачається, що позивач та відповідач мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які народжені у зареєстрованому шлюбі. Ст. 24 СК України вказує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч.2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Суд приходить до висновку, що розірвання шлюбу, укладеного між сторонами у даній справі, не суперечить закону, зокрема нормі ч. 2 ст. 110 СК України та не порушує прав інших осіб. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

У липні 2016 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, зазначивши, що заявник при досягненні пенсійного віку звернувся до Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську з приводу призначення йому пенсії за віком. Однак йому було відмовлено в оформлені документів для призначення пенсії, оскільки є розбіжності в написанні його прізвище в трудовій книжці, а саме в трудовій книжці зазначено прізвище - «[PERSON]», а згідно паспорту заявника, його прізвище зазначено, як «[PERSON]». У зв'язку з викладеним просить визнати, що трудова книжка від 14.09.1971 видана на ім'я [PERSON], належить [PERSON]. В судове засідання заявник не з'явився, надавши заяву з проханням слухати справу в його відсутності, на задоволені заяви наполягав. Представник заінтересованої особи - Лівобережне об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, про причини не явки суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 23.06.2016 [PERSON] при досягненні пенсійного віку звернувся до Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську з приводу призначення йому пенсії за віком. Однак йому було відмовлено в оформлені документів для призначення пенсії, оскільки існують розбіжності в написанні його прізвище в трудовій книжці, а саме в трудовій книжці зазначено прізвище - «[PERSON]», а згідно паспорту заявника, його прізвище зазначено, як «[PERSON]». 14 вересня 1971 року на ім'я [PERSON] видана трудова книжка, в якій не вірно зазначено прізвища заявника, а саме - «[PERSON]», тоді як, згідно паспортних даних прізвище - «[PERSON]». Факт належності трудової книжки від 14 вересня 1971 року заявнику підтверджується наявними у матеріалах справи документами: копією паспорту заявника, ідентифікаційним номером, свідоцтвом про укладення шлюбу, Державним актом на право власності на земельну ділянку. Факт встановлення належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, оскільки надає йому можливість оформити пенсію за віком. За змістом п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові якої, що зазначено в документі, не збігається з прізвищем, ім'ям, по-батькові, зазначеним в паспорті. Таким чином, вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

У липні 2016 року заявник [PERSON] звернулася до Слов'янського міськрайонного суду із заявою про визнання особи недієздатною, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [PERSON], [INFO] за станом здоров'я не може пересуватися, у нього погіршилась пам'ять, він дезорієнтований у часі, не розуміє своє дії. Погіршення стану сталося з березня 2014 року, коли у нього з'явились галюцинації, він не розуміє свої дії та не може задовольняти свої потреби. Після перенесеного інсульту стан погіршився, тому просить визнати його недієздатним та встановити опіку. Заявник [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, просили заяву задовольнити та призначити [PERSON] опікуном батька [PERSON] Орган опіки та піклування в особі УСЗН Слов'янської міської ради надав до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника, а також подання про призначення [PERSON] опікуном батька [PERSON] Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON], [INFO] проживає разом із заявником та третьої особою за адресою: [ADDRESS], проходив лікування у невропатолога (а. с. 8-9) Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 95 від 04.10.2016 року, [PERSON], 1937 року народження виявляє ознаки судинної деменції, в силу вираженості захворювання не може. усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а. с. 21-24). У зв'язку з наведеним вище є підстави для задоволення заяви [PERSON] в частині визнання [PERSON] недієздатним. Вирішуючи заявлені вимоги стосовно призначення [PERSON] опікуном свого батька [PERSON], заява також підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. В матеріалах справи є подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Слов'янської міської ради Донецької області про доцільність призначення [PERSON] опікуном над [PERSON], оскільки [PERSON] страждає психічним розладом, потребує стороннього догляду, не може проживати окремо, вести господарство, не розуміє своїх дій та не може керувати ними. За станом здоров'я [PERSON] може виконувати опікунські обов'язки, має постійний прибуток, може надавати додаткову матеріальну допомогу на лікування [PERSON](а. с. 49) Таким чином, заява [PERSON] в частині призначення [PERSON] опікуном підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

У липні 2016 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою в (зацікавлена особа [PERSON]) про встановлення неправильності запису в акті громадського стану. В своїй заяві, заявниця посилається на те, що в актовому записі про народження її сина [PERSON] допущено помилку при написані її прізвища внаслідок неправильного перекладу, а тому вона не може довести, що [PERSON] її син а вона його мати, та просить суд: - встановити факт того, що [PERSON]([INFO]) приходиться сином [PERSON] ([INFO]), а [PERSON] проходиться матір'ю [PERSON]([INFO]). У судове засідання заявник не прибув, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його присутності та просив заяву задовольнити, не заперечував проти заочного рішення. Зацікавлена особа в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду через канцелярію заяву про неможливість прибуття в судове засідання, та розгляд справи в її відсутність. Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] актовий запис № 2912 дата видачі 31 березня 2016 року, було записано призвіще матері - «[PERSON]» (а.с.40). Відповідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 17 вересня 2003 року заявниці було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.13). Згідно паспортних даних прізвище заявниці - [PERSON] (а.с.5-6). Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї прізвище заявниці - [PERSON] (а.с.11-12). Згідно п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів що мають юридичне значення, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Аналіз наданих суду письмових доказів у справі, дають суду можливість зробити висновок про те, що різниця у написані прізвища заявниці в правовстановлюючих документах є технічною помилкою, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved