Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

У квітні 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Дніпровської міської ради, в якій позивач просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини у вигляді Ѕ частини квартири [ADDRESS] , після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] на території Російської Федерації помер її чоловік - [PERSON] . За життя чоловіка ними обома в порядку приватизації було набуто квартиру [ADDRESS] , про що було видано свідоцтво про право власності на житло від 09 вересня 1993 року. Місце її проживання зареєстровано у даній квартирі по теперішній час. Частки у праві власності на квартиру у свідоцтві про право власності на житло не визначені, тож вони із чоловіком набули право спільної сумісної власності на неї. Враховуючи, що частки кожного з співвласників у спільній сумісній власності є рівними, кожен з нас мав право на половину квартири. Відповідно, після смерті чоловіка відкрилася спадщина у вигляді половини (1/2 частки) квартири [ADDRESS] . Оскільки вона є дружиною померлого, вона є його спадкоємицею першої черги за законом. Інших спадкоємців за законом або за заповітом, які прийняли спадщину, немає. В неї є намір прийняти відкриту після смерті чоловіка спадщину. Однак нею був пропущений шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини. З цього приводу 04.03.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Барабаш Ю.В. було винесено постанову про відмову у видачі їй свідоцтва про право на спадщину. Місце постійного проживання чоловіка на час його смерті було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Протягом встановленого ст. 1270 ЦК України строку заява про прийняття спадщини до нотаріальної контори нею не подавалася. Поважність пропуску строку на прийняття спадщини вона обґрунтовує наступним. Вона є особою похилого віку. На час смерті чоловіка їй вже виповнилося 87 років. Протягом останніх 30 років вона має хвороби серцево-судинної системи (гіпертонічна хвороба II ступеню, III ступеню, ризик 4; дисцеркуляторну енцефалопатію II ступеню, церебральний атеросклероз; хронічний тубулоінтерстиційний пієлонефрит). У січні 2019 року їй було зроблено хірургічну операцію на серці - імплантовано однокамерний кардіостимулятор. У березні 2020 року постановою Кабінету Міністрів України у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (Covid-19)» було введено карантинні обмеження, дія яких неодноразово продовжувалася та діють на цей час. З огляду на її вік та стан її здоров`я, вона відноситься до осіб, для яких зараження на Covid-19 створює підвищений ризик. Вважає, що для неї зараження на коронавірусну хворобу з великою долею вірогідності могло та може мати смертельні наслідки. Оскільки відкриття спадщини мале місце 24 лютого 2020 року, вона мала можливість звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини до 24 серпня 2020 року включно(з урахуванням припадання останнього дня строку на святковий день - День незалежності України). Тож вона розраховувала на своє право звернутися до нотаріуса наприкінці строку, адже чекала на закінчення пандемії і ризиків, пов`язаних із можливим зараженням коронавірусною хворобою. Враховуючи викладене, в неї була поважна причина, з якої вона не могла особисто звернутися до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, адже це прямо загрожувало її здоров`ю та життю. Дана причина зберігається і по теперішній час, втім, пандемія не вщухає і вона розуміє необхідність оформлення спадщини. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні - [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні просила прийняти рішення на розсуд суду, у відповідності до вимог чинного законодавства України. Вислухавши пояснення представників сторін та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилась [INFO] у с. Ново-Нікольське Чернівецького району Вінницької області, що підтверджується паспортом громадянина України № [NUMBER] , виданим 23 березня 2020 року, орган, що видав 1215 (а.с. 6). Дошлюбне прізвище [PERSON] « [PERSON] », яке вона змінила на « [PERSON] » у зв`язку з укладенням 04 грудня 1956 року шлюбу з [PERSON] , 1930 року народження, актовий запис № 896, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 04 грудня 1956 року Первореченським районним бюро РАЦС м. Владивостока (а.с. 9). 09 вересня 1993 року Виробничим об`єднанням «Південний машинобудівний завод» згідно з розпорядженням (наказом) від 09 вересня 1993 року № 1023 було видано свідоцтво про право власності на житло, з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 82,8 кв.м. (а.с. 12). Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~355\~ЦК України\~майно,\~що є\~у власності\~двох або\~більше осіб\~(співвласників),\~належить їм\~на праві\~спільної власності\~(спільне\~майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. З відповіді Комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради № 13677 від 18 листопада 2020 року вбачається, що станом на 31.12.2012 року в інвентаризаційній справі за адресою: [ADDRESS] , містяться відомості про право власності, що належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.09.1993 року, виданого Виробничим об`єднанням «Південний машинобудівний завод» згідно з розпорядженням № 1023, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР 23.09.1993 року та записано в реєстрову книгу № 77п за реєстровим № 11. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. [INFO] чоловік позивача - [PERSON] , [INFO] , помер у станиці Вешенській Шолоховського району Ростовської області Російської Федерації, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 22 січня 2021 року Відділом запису актів цивільного стану адміністрації Шолоховського району Ростовської області, актовий запис № 170209610004300064008 (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на Ѕ частину квартири [ADDRESS] . Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] як дружина померлого. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У частині 1 статті 1269 ЦК України закріплено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] з 14 жовтня 1971 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 4589 від 04 травня 2020 року, виданою Відділом формування та ведення реєстру територіальної громади департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а.с. 16). При цьому, спадкодавець [PERSON] на момент його смерті у квартирі [ADDRESS] не\~проживав та\~зареєстрованим не\~був,\~що підтверджується\~Довідкою про\~склад сім`ї\~або зареєстрованих\~у житловому\~приміщенні/будинку\~осіб №\~14350,\~виданою 20\~листопада 2020\~року Відділом\~обліку проживання\~фізичних осіб\~Департаменту адміністративних\~послуг та\~дозвільних процедур\~Дніпровської міської\~ради,\~в якій\~зазначено,\~що за\~цією адресою\~до складу\~сім`ї/зареєстрованих\~входить лише\~ [PERSON] (а.с.\~10). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України). 04 березня 2021 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Барабаш Ю.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] чоловіка - [PERSON] , на Ѕ частину квартири [ADDRESS] (а.с. 28),\~у зв`язку\~з чим\~04\~березня 2021\~року приватним\~нотаріусом Дніпровського\~міського нотаріального\~округу Барабаш\~Ю.В. було заведено спадкову справу № 06/2021 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 28-40), що також підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 63810026 від 04 березня 2021 року (а.с. 35). Однак, постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Барабаш Ю.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 березня 2021 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з пропущенням нею строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.36). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Звертаючись до суду з даним позовом позивач [PERSON] наполягала на тому, що пропустила встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вона є особою похилого віку, за станом здоров`я, а також у зв`язку з введенням карантинних обмежень та небезпекою зараження на Covid-19 вона не могла особисто звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так, судом встановлено, що позивачу [PERSON] на\~теперішній час\~виповнилось 89\~повних років,\~а станом\~на момент\~смерті [INFO] чоловіка - [PERSON] та відкриття спадщини після чого смерті позивачу [PERSON] виповнилось вже 88 повних років. Крім того, з Виписного епікризу з історії хвороби стаціонарного хворого № 1488/62 від 28 січня 2019 року, виданого Відділенням хірургічного лікування складних порушень РС і ЕКС Державної бюджетної установи Ростовської області «Ростовська обласна клінічна лікарня» (а.с. 15), вбачається, що [PERSON] був поставлений діагноз: основний ІХС, аритмічний варіант, А-В блокада ІІІ ступеня, синкопальні стани; супутній - гіпертонічна хвороба\~II\~ступеню,\~III\~ступеню,\~ризик 4,\~дисцеркуляторна енцефалопатія\~II\~ступеню,\~обумовлена церебральним\~атеросклерозом,\~хронічний тубулоінтерстиційний\~пієлонефрит. 24 січня 2019 року [PERSON] було зроблено операцію на серці - імплантовано однокамерний електрокардіостимулятор. Також, суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання\~поширенню на\~території України\~гострої респіраторної\~хвороби COVID-19,\~спричиненої коронавірусом\~SARS-CoV-2» від 11.03.2020 року № 211, установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Дію карантину, встановленого вищевказаною постановою, продовжено на всій території України згідно з Постановами Кабінету Міністрів України\~№ 392 від 20.05.2020,\~№ 500 від 17.06.2020,\~№ 641 від 22.07.2020,\~№ 760 від 26.08.2020,\~№ 956 від 13.10.2020,\~№ 1236 від 09.12.2020,\~№ 104 від 17.02.2021,\~№ 405 від 21.04.2021,\~№ 611 від 16.06.2021. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що позивач пропустила строк для подання заяви\~про прийняття\~спадщини за\~законом,\~яка відкрилась\~після смерті\~ [PERSON] , з\~поважної причини,\~оскільки вона\~є особою\~похилого віку, за станом здоров`я, а також у зв`язку з введенням карантинних обмежень та небезпекою зараження на Covid-19 вона не могла особисто звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини. Доказів, які б спростовували вищевказані обставини, матеріали справи не містять. За таких обставин, оскільки [PERSON] з поважної причини пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] , суд вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] - два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до\~переконливого висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 355, 368, 1216, 1217, 1220, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved