Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

У липні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Заводського районного суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа: [PERSON] у якій просить про стягнення авансового платежу за розпискою та витрат по сплаті судового збору. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він, [PERSON], перебуває із [PERSON] у шлюбі, який було зареєстровано 10 березня 1973 року Палацом щастя м. Дніпродзержинськ, актовий запис № 318, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 332380 від 10.03.1973 р.. У серпні 2012 року він та його дружина [PERSON] домовились із [PERSON] та [PERSON] про покупку квартири за адресою: [ADDRESS], за ціною у сумі, еквівалентній 37000,00 доларів США. Відповідно до вказаної домовленості 24 серпня 2012 року він та його дружина передали Відповідачам грошову суму у розмірі 22 418,00 доларів США, як предоплату за квартиру [ADDRESS]. На підтвердження факту отримання вказаної суми грошей Відповідачами [PERSON] та [PERSON] була надана письмова розписка від 24.08.2012 р.. За умовами, визначеними розпискою, передача зазначеної квартири мала відбутися при повному закритті боргу у сумі еквівалентній 14582,00 долари США у строк за спільним рішенням сторін, на протязі шести місяців від дня написання розписки, тобто, в строк до 24.02 2013 року. У подальшому Позивач дізнався, що вищезазначена квартира є предметом іпотеки і виступає у якості забезпечення кредиту Відповідача-1 [PERSON], який не має право розпоряджатися нею без згоди банку. Через наведені обставини договір купівлі-продажу квартири між подружжям [PERSON] і [PERSON] - з однієї сторони, та Відповідачами [PERSON] та [PERSON]- з іншої, так і не був укладений. В подальшому Відповідачі на прохання Позивача [PERSON] повернути отриману у якості авансу суму грошових коштів відмовились. Позивачем [PERSON] на адресу Відповідачів були направлені цінними листами письмові претензії б/н від 08 квітня 2015 р. із вимогою повернути суму авансового платежу у розмірі 22418,00 доларів США у 10-денний строк з дня отримання претензії. Дана претензія була отримана Відповідачем-1 17.04.2015 p., що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення. На день подачі даного позову Відповідачами жодних дій на її виконання не вчинено. У приватній розмові [PERSON] пояснив Позивачу, що не має можливості виконати заявлені у претензії вимоги через відсутність коштів. За таких обставин Позивач вимушений звернутись до суду для захисту порушених прав із вимогами про стягнення авансового платежу за розпискою. Таким чином, якщо сторони домовились укласти договір, але не оформили його у встановленому у законі порядку, сплачені в рахунок майбутнього договору суми є авансом, який підлягає поверненню у тому самому розмірі, в якому він був переданий незалежно від того, з вини якої із сторін не відбулася угода. Оскільки сума у розмірі 22418,00 доларів США, яка була отримана Відповідачами за своєю юридичною сутністю є авансом (предоплатою) та оскільки договір купівлі-продажу квартири не був укладений, вона підлягає поверненню у повному обсязі. Розрахунок авансового платежу станом на 30.06.2015 р. (за офіційним курсом НБУ станом на 30.06.2015 року 1 долар США = 21,02 грн.) наступний: 22418,00 х 21,02 = 471226,36 грн. Отже, авансовий платіж в розмірі 471226,36 грн. (чотириста сімдесят одна тисяча двісті двадцять шість гривень 36 коп.) підлягає стягненню з Відповідачів у солідарному порядку. Оскільки сплачений Позивачем та його дружиною авансовий платіж у розмірі 22418,00 доларів США є спільною сумісною власністю подружжя, [PERSON] має бути залучена до участі у справі як третя особа на стороні Позивача, так як судове рішення в справі може вплинути на її права або обов'язки. Позивач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, але надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.77 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача та його представника, ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 24 серпня 2012 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] отримали грошову суму у розмірі 22418,00 доларів США, як аванс за купівлю квартири [ADDRESS], про що власноруч написали розписку. В судовому засіданні встановлено, що за умовами, визначеними розпискою, передача зазначеної квартири мала відбутися при повному закритті боргу у сумі еквівалентній 14582,00 долари США у строк за спільним рішенням сторін, на протязі шести місяців від дня написання розписки, тобто, в строк до 24.02 2013 року. Судом встановлено, що вищезазначена квартира є предметом іпотеки і виступає у якості забезпечення кредиту Відповідача [PERSON], якому заборонено розпоряджатися нею без згоди банку. З матеріалів справи вбачається, що Позивачем [PERSON] на адресу Відповідачів були направлені цінними листами письмові претензії б/н від 08 квітня 2015 р. із вимогою повернути суму авансового платежу у розмірі 22418,00 доларів США у 10-денний строк з дня отримання претензії. Як вбачається з матеріалів справи, претензія була отримана Відповідачем [PERSON] 17.04.2015 p., що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення. Судом встановлено, що Відповідач [PERSON] не має можливості виконати заявлені у претензії вимоги через відсутність коштів, а саме повернути суму авансового платежу позивачеві [PERSON]. Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем, станом на 30.06.2015 року, за офіційним курсом НБУ 1 долар США становить 21,02 грн., а саме авансовий платіж 22 418,00 доларів США х 21,02 грн. = 471 226,36 грн. Отже, сума заборгованості відповідача складає 471226,36 грн. (чотириста сімдесят одна тисяча двісті двадцять шість гривень 36 коп.) Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні бути виконані належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог. Судом встановлено, що в теперішній час відповідач умови договору не виконав і не сплатив борг позивачеві, чим порушив умови договору та розписки. Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 65 Сімейного Кодексу України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 35 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї із сторін. Відповідно до пункту 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 113 ЦПК України, позови до кількох Відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. Відповідно до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст.60 ЦК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, сума авансу у розмірі 471226,36 грн. (чотириста сімдесят одна тисяча двісті двадцять шість гривень 36 коп.), еквівалент за курсом НБУ 22418,00 Доларів США станом на 30.06.2015 року, підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача. Також суд вважає, що на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3785,80грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved