Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

У липні 2019 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Наталівська сільська рада Запорізького району Запорізької області, Служба у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання фізичних осіб такими що втратили право користування, житлом. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначила, що відповідно до договору купівлі-продажу, засвідченого 23.10.1998 року приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М., зареєстрованим за №2-2770, вона є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . В належному їй житловому будинку, крім неї, зареєстрований неповнолітній [PERSON] , однак, за місцем реєстрації він не проживає з 22.02.2016 року. [PERSON] є її онуком. Його батьками є її син [PERSON] та [PERSON] В 2016 році матір неповнолітнього - [PERSON] придбала житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , куди, зібравши свої речі та речі дитини, переїхала на постійне проживання. Особистих речей [PERSON] та його батьків у будинку не має, оплату за комунальні послуги вони не роблять, не відносяться до місця реєстрації, як до основного свого місця проживання. Перешкод у проживанні відповідачу у належному їй будинку ніхто не чинив. У зв`язку з реєстрацією відповідача в належному їй житловому будинку, вона повинна сплачувати за нього комунальні платежі, не має можливості отримати субсидію на оплату житлово-комунальних послуг. Для неї це складає додаткові матеріальні витрати. Вона не може розпорядитися житловим будинком шляхом відчуження, оскільки покупці не бажають купувати нерухомість з зареєстрованою неповнолітньою особою. Тобто, обов`язковою вимогою покупців є відсутність зареєстрованих в будинку осіб, оскільки ніхто не хоче мати в подальшому клопіт з випискою їх в судовому порядку. Дитина не проживає в будинку, але добровільно її батьки зняти її з реєстрації з належного їй житлового будинку не бажають. Тим більше, батьки дитини мають на праві власності своє житло, в якому проживають з сином. Оскільки дитина тривалий час фактично проживає зі своїми батьками, а вони не бажають добровільно зняти з реєстраційного обліку дитину, та зареєструвати її місце проживання належним чином, вона вимушена звернутися до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом . Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні 26.11.2019 р. свої вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] та його законні представники [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, неодноразово про день та час слухання справи повідомлялись своєчасно та належним чином. Відзиву або клопотань до суду не надали, скориставшись своїми процесуальними правами на власний розсуд. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи представник третьої особи Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області до суду не з`явився. В судовому засідання 24.10.2019 р. представник третьої особи Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області як органу опіки та піклування Куцоконь В.С. підтримала позовні вимоги [PERSON] та просила їх задовольнити. Згідно із ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача, його представника та представника третьої особи суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, та це підтверджується документами, наданими стороною позивача, що [PERSON] на праві приватної власності належить будинок що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 23.10.1998 р. посвідченим приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Карташовою Т.М. за реєстровим № 2770 та витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 168054722 від 27.05.2019 р. Відповідно до довідки № 932 від 27.05.2019 р., яка видана Наталівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований відповідач [PERSON] , 2004 р.н., але не проживає. Згідно акту від 23.05.2019 р. складеного комісійно, [PERSON] , 2004 р.н. з 22.02.2016 р. не проживає за адресою [ADDRESS] . Відповідно довідки № 1505 від 02.10.2019 р. виданої Наталівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, [PERSON] , без реєстрації проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку щодо розв`язання спору № 01-22/0809 від 18.11.2019 р., Запорізька районна державна адміністрація вважає за доцільне визнати [PERSON] , 2004 р.н. таким, що втратив право користування. Згідно пояснень свідка [PERSON] посвідчених Виконавчим комітетом Наталівської сільської ради Запорозького району Запорізької області, [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , та разом з нею зареєстрований її онук [PERSON] , але за місцем прописки не проживає з 2016 р. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок (ст. ст. 379, 383 ЦК України). Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України, ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з положень ст.ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За положеннями ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак позивачка [PERSON] таких позовних вимог про стягнення судового збору з відповідача на її користь не заявляла, тому суд вказаного питання не розглядає.

Outcome: approved