Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

У липні 2018 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що 26.01.2017 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-1501-17-00017, предметом якого було страхування транспортного засобу «Audi Q5», державний номер [NUMBER] . 29 серпня 2017 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Audi Q5», державний номер [NUMBER] та транспортного засобу Toyota Camry державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Поставною Приморського районного суду м. Одеси від 29.07.2017 року винною в скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнано [PERSON] та притягнуто її до адміністративної відповідальності з накладанням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень. До позивача звернувся [PERSON] із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав при цьому усі необхідні документи. Позивачем було складено страховий акт та розрахунок до нього на підставі рахунку-фактури № 342 від 04.09.2017 року. На підставі вищевказаний документів, позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 6 486 гривень 48 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 27318 від 05.09.2017 року З метою відновлення свого порушеного права, ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулося з вказаним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 6 486,48 грн. та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1 762,00 грн. Представник позивача, діючий за довіреністю, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі та розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно зі ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом третім главою 82 книги пятої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими вказані правовідносини регулюються. Судом встановлено, що 26.01.2017 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-1501-17-00017, предметом якого було страхування транспортного засобу «Audi Q5», державний номер [NUMBER] . 29 серпня 2017 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Audi Q5», державний номер [NUMBER] та транспортного засобу Toyota Camry державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Поставною Приморського районного суду м. Одеси від 29.07.2017 року винною в скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнано [PERSON] та притягнуто її до адміністративної відповідальності з накладанням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень. До позивача звернувся [PERSON] із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав при цьому усі необхідні документи. Позивачем було складено страховий акт та розрахунок до нього на підставі рахунку-фактури № 342 від 04.09.2017 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З матеріалів справи вбачається, що автомобіль марки «Audi Q5», державний номер [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Судом встановлено, що власник пошкодженого автомобіля «Audi Q5», державний номер [NUMBER] звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав при цьому усі необхідні документи. Згідно рахунку-фактури № 0000000342 від 04.09.2017 року розмір завданих збитків (сума відновлювального ремонту), власнику Audi Q5», державний номер [NUMBER] склав 6 486,48 грн. 05.09.2017 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» було складено акт № ПСКА-7355 про виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 6 486,48 грн., яке було сплачено відповідно до платіжного доручення № 27318 від 05.09.2017 року Статтею 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь сплачене страхове відшкодування в розмірі 6 486,48грн. підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір у справі складає 1762,00 грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду та підлягають стягнення з відповідача.

Outcome: approved