Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 20.08.2013 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сімю, у зв'язку з чим шлюбні відносини між ними припинені з весни 2014 року. Спільного господарства не ведуть, примирення між ними вважає неможливим, тому просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує, а також не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання також не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, тому за письмовою згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи розглянути справу на підставі наявних у справі доказів згідно статей 224 - 226 ЦПК України у відсутності сторін відповідно до вимог статей 158, 169 ЦПК України Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що передбачено ч. 1 ст. 24 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу (ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. \~ Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. У звязку з відсутністю між сторонами взаєморозуміння шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть, мір для примирення не приймають. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, і згідно ст. 56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини чи чоловіка на особисту свободу, тому суд вважає, що за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи викладене та

Outcome: approved