Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

У липні 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва подано позов [PERSON] до Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» про припинення податкової застави. Ухвалою судді від 18.07.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.11.2015 року між позивачем та третьою особою укладено договір фінансового лізингу №003035, предметом якого є правові відносини фінансового лізингу щодо легкового автомобіля марки Mazda, модель 6, шасі № [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , належного на праві власності третій особі. 17.03.2017 року на виконання п.11.6 договору між позивачем та третьою особою укоалено договір купівлі-продажу №003035/01, предметом якого є набуття позивачем у власність автомобіля, який 17.03.2017 року на підставі акту приймання-передачі передано у власність позивачу. 26.04.2019 року позивачу стало відомо, що автомобіль перебуває у податковій заставі на підставі акту опису від 10.12.2018 №422/26-15-17-02-17, Головне управління Державної фіскальної служби в місті Києві, невизначене майно; Акту опису від 22.10.2018 року №318/26-15-17-02-17 Головне управління Державної фіскальної служби в місті Києві, невизначене майно. На звернення позивача від 26.04.2019 про звільнення майна з-під податкової застави 07.05.2019 відповідач відмовив. Тому, позивач просила суд припинити податкову заставу легкового автомобілю марки Mazda, модель 6, шасі № [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , який зареєстрований за Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон», переданого в податкову заставу на підставі акту опису майна від 10.12.2018 року №422/26-15-17-02-17 та від 22.10.2018 року №318/26-15-17-02-17, складеним податковим керуючим Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві Сокольвак Н.М.; стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 768,40 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи із таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Згідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Печерського районного суду м. Києва у цивільній справі №757/48232/17-ц від 19.12.2017 року позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ЕТАЛОН», треті особи: Слідче управління ГУ НП в Рівненській області, Слідче управління ГУ НП У Волинській області - про визнання права власності та скасування арешту - задоволено частково. Визнано за [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер № [NUMBER] , право власності на легковий автомобіль марки Mazda-6, номер шасі [NUMBER] , державний номер[NUMBER]. Рішення набрало законної сили 29.03.2018 року. При розгляді вказаної справи, судом було встановлено, що 11.11.2015 між [PERSON] та ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» було укладено договір фінансового лізингу №003035, відповідно до умов якого ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» взяло на себе зобов`язання придбати предмет лізингу - автомобіль марки «Mazda-6», вартітсю 601000 грн. та передати предмет лізингу у користування на строк та на умовах, передбачених цим договором. На виконання умов Договору позивач оплатила вартість Предмета Лізингу та інші платежі по Договору у загальному розмірі 875 778 грн. 10 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до п.11.1 Договору в разі належного виконання протягом усього строку дії Договору зобов`язань щодо сплати всіх лізингових платежів, та інших зобов`язань, визначених Договором, Лізингоодержувач має право набути у власність Предмет лізингу. На виконання п.11.6 Договору, 17.03.2017 між сторонами було укладено Договір купівлі-продажу №003035/01, відповідно до якого Лізингоодержувач має право придбати у власність (викупити) Предмет Лізингу по його викупній (залишковій) вартості за окремо укладеним договором купівлі-продажу. 17.03.2017 сторонами був підписаний акт приймання-передачі №003035/01 транспортного засобу, відповідно до якого відповідач передає, а позивач приймає у власність по кількості та якості, в повній комплектності автомобіль «Mazda-6», 2015 року випуску, номер шасі (кузова, рами [NUMBER] , державний номер [NUMBER] . З метою оформлення державної реєстрації права власності автомобіля «Mazda-6», 2015 року випуску, номер шасі (кузова, рами [NUMBER] , державний номер [NUMBER] . за позивачем, остання звернулась до Регіонального сервісного центру в м.Києві МВС України із заявою про державну реєстрацію права власності на означений автомобіль. Листом Регіонального сервісного центру в м.Києві МВС України від 16.08.2017 №31/26-540АЗ представнику позивача [PERSON] було повідомлено про неможливість реєстрації права власності на означений автомобіль, у зв`язку з накладенням арештів на цей автомобіль. Крім того, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 10.12.2018 року за №17207458 зареєстрована податкова застава, об`єкт обтяження : невизначене майно згідно акту опису від 10.12.2018 №422/26-15-17-02-17 та 24.10.2018 року за №17129837 зареєстрована податкова застава, об`єкт обтяження : невизначене майно згідно акту опису від 22.10.2018 №318/26-15-17-02-17, боржник : ТОВ «Лізингова компанія «Еталон», обтяжував : Головне управління ДФС у м. Києві. Позивач зазначає, що вказана податкова застава порушує законні права та інтереси, позбавляє законного права розпоряджатися вищевказаним транспортним засобом. З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (ст.. 88.1 Податкового Кодексу України). Судом встановлено, що право податкової застави виникло після набрання рішенням законної сили, а тому наявність обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна порушує право власності позивача на належний їй на підставі рішення суду автомобіль. Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи юридичну оцінку доказам, з урахуванням того, що наявність обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна порушує право власності позивача на належний їй на підставі рішення суду автомобіль, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині припинення податкової застави легкового автомобілю марки Mazda, модель 6, шасі № [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , який зареєстрований за Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон», переданого в податкову заставу на підставі акту опису майна від 22.10.2018 року №318/26-15-17-02-17, складеним податковим керуючим Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві Сокольвак Н.М. Не підлягає задоволенню позовна вимога припинити податкову заставу легкового автомобілю марки Mazda, модель 6, шасі № [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , який зареєстрований за Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон», переданого в податкову заставу на підставі акту опису майна від 10.12.2018 року №422/26-15-17-02-17, оскільки в даному акті відсутня інформація про вказаний автомобіль. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачену ним суму судового збору у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial