Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить суд встановити, що [PERSON], [INFO] та [PERSON] є однією і тією ж особою і є його бабусею по материнській лінії. В обґрунтування заяви зазначав, що його рідна бабуся по материнській лінії [PERSON] за заповітом залишила майно онукам [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожному. Після смерті [PERSON], яка померла 01.04.2015 року заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак було зясовано, що в паспорті та в свідоцтві про народження [PERSON] уродженка села Алехино Хотинецького району Орловської області РСФСР. Однак у заповіті від 18.11.2004 року нотаріусом було допущено помилку у прізвищі та місті народження, замість [PERSON] записано [PERSON], замість Хотинецького району записано Хотинського району, що унеможливлює для заявника оформлення спадщини. Зазначаючи, що іншим способом у позасудовому порядку вказаний факт встановити неможливо, просить суд задовольнити її заяву. У судове засідання заявник не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав та просить її задовольнити. Від заінтересованих осіб надійшли заяви, в якій вони просять суд розглянути справу без присутності заінтересованої особи, проти задоволення заяви не заперечують. Дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що 13.07.1973 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], змінено прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу І-ВЛ № 317935 виданим 13.07.1973 року м. Харьків Дворец бракосочетаний «Дзержинский».(а.с.5). [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження І-БВ № 335702 виданим 02.02.1975 року Славутським райвідділом ЗАГС Хмельницької області.(а.с4). [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження ЯЮ № 371\~676 виданим 10.07.1951 року Орджонікідзевським ЗАГС. (а.с.5) [PERSON] ( Лексуніна шлюбу) народилася 16.01.1925 року села Алехино Хотинецького району Орловської області РСФСР, що підтверджується свідоцтвом про народження І-ТД №347649 виданим Алехинською сільською радою с. Алехино 10.03.1925 року.(а.с.9) [PERSON] померла 01.04.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЖС № 324464 від 02.04.2015 року виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області.(а.с.8). Відповідно до заповіту, посвідченого державним нотаріусом 3-ї Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON]Г, 18.11.2004 року [PERSON] за заповітом, залишила усе своє майно [PERSON] та [PERSON] Після смерті [PERSON], яка померла 01.04.2015 року [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак було зясовано, що в паспорті та в свідоцтві про народження [PERSON] уродженка села Алехино Хотинецького району Орловської області РСФСР. Отже, дослідивши надані суду доказу, суд встановив, що дійсно [PERSON] є онуком [PERSON], однак при посвідченні заповіту від 18.11.2004 року нотаріусом було допущено помилку у прізвищі та місті народження, замість [PERSON] записано [PERSON], замість Хотинецького району записано Хотинського району, що унеможливлює для заявника оформлення спадщини, тоді як [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою. Невідповідності даних у документах виникли частково з причин складання документів від початку російською мовою та некоректного подальшого перекладу на українську мову. Згідно зі ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки факт родинних відносин, а саме того, що [PERSON] є онуком [PERSON] , яка померла 01.04.2015 року, підтверджується сукупністю належних і допустимих, і досліджених у судовому засіданні доказів.

Outcome: approved