Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до 01.07.2015 року. Заявлені вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, вони мають спільного повнолітнього сина [PERSON], який є інвалідом дитинства. Син проживає разом із нею та знаходиться на її повному утриманні, оскільки є непрацездатним. Відповідач участі в утриманні сина не бере, хоча в змозі надавати допомогу, домовленість про надання матеріальної допомоги у добровільному порядку між ними не досягнута. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала повністю, посилаючись на викладені у позові обставини. Пояснила, що до досягнення сином повноліття відповідач за рішенням суду сплачував аліменти на утримання Влалена у розмірі 1/4 заробітку (доходу), проте після червня 2014 року [PERSON] повністю знаходиться на її утриманні, відповідач матеріально не допомагає, хоча працює на постійній основі та має стабільний заробіток. Крім того, позивачка повідомила, що вона має намір звернутися до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатним. Відповідач [PERSON] в суді позов не визнав та пояснив, що його син має отримувати пенсійні виплати, розмір яких, на думку відповідача, є достатнім для утримання непрацездатної особи, про що надав письмові заперечення (а.с.16-23). Крім того зазначив, що у нього на утриманні знаходиться мати похилого віку, яка є пенсіонером і теж потребує допомоги. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши приєднані до справи письмові докази, судом встановлено, що починаючи з 05.08.1995 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно актового запису про розірвання шлюбу №225 від 18.10.1999 року проведений відділом РАГС виконкому Комсомольської міської ради. Після укладення повторного шлюбу (а.с.9) позивач прийняла прізвище чоловіка [PERSON]. Сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження дитини (а.с.2). Згідно з наданою довідкою до акту огляду МСЕК серії 10 ААА № 199317 (а.с.4) повнолітньому [PERSON] встановлена ІІ група інвалідності (причина інвалідності - інвалідність з дитинства) строком до 01.07.2015 року. Як убачається з довідки КЖЕП № 4 [PERSON] зареєстрований та проживає разом із позивачем у справі [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно з матеріалами справи відповідач [PERSON] з 23.08.2011 р. працює на посаді водія автотранспортних засобів у кар'єрі АТЦ ТОВ «Єристівський ГЗК» і його заробітна плата за період з квітня по вересень 2014 року становить 31803,12 грн. (а.с.20). Встановивши всі обставини справи та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд наголошує про наступне. Спірні відносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Виходячи із змісту ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в тому числі щодо стану здоров'я та матеріального становища дитини та платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум на одну особу для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, а саме осіб, які втратили працездатність встановлений на рівні 949 грн. За змістом ст.ст.10, 59, 60 ЦПК України, правосуддя у цивільних справах здійснюється на засадах змагальності сторін, тому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Заперечуючи проти задоволенні вимог позивача відповідач [PERSON] послався на факт наявності на його утриманні матері [PERSON], яка є пенсіонером та хворіє на хронічні захворювання. Суд не бере до уваги заперечення відповідача в цій частині, так як суду не надано належних на допустимих доказів на підтвердження того, що [PERSON] перебуває на утриманні [PERSON] та потребує такого утримання. Згідно з довідкою виконкому Комендантівської сільської ради (а.с.21) [PERSON] зареєстрована та постійно проживає в [ADDRESS] Сторони в судовому засіданні визнали ту обставину, що в силу свого захворювання [PERSON] є непрацездатним і потребує постійного стороннього догляду, що позбавляє позивачку можливості працювати та мати самостійний заробіток, тому у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України згадана обставина не підлягає доказуванню. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, враховуючі обставини, визначені ст.182 СК України, рівність обов'язків батьків по утриманню повнолітньої дитини, виходячи із встановлених обставин справи, розміру прожитого мінімуму для особи, яка втратила працездатність, та беручи до уваги можливість надання відповідачем, який отримує стабільний середній заробіток в розмірі 5000 грн. на місяць, інших утриманців не має, матеріальної допомоги на утримання свого повнолітнього непрацездатного сина, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на строк, на який встановлено інвалідність. На підставі викладеного,

Outcome: approved