Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

У липні 2018 року орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Миколаївської області звернувся до суду до із позовом до відповідачів про позбавлення їх батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідачів на їх користь прийомних батьків аліменти у розмірі 1/4 частину від усіх видів заробітку, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму до повноліття. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили, відзив суду не надали. Представник третьої особи надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити повністю. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення сторін, зясувавши думку дитини, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, батьками [PERSON] , [INFO] є: [PERSON] , та [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №2991. Рішенням Центрального районного суда м. Миколаєва від 20 січня 2011 року (справа 2-7-115/11) шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано . Залишено соронам прізвище « [PERSON] ». Згідно Акту обстеження умов проживання № 110 від 22.12.2015 р. по [ADDRESS] , умови проживання незадовільні. У приміщенні холодно,електропостачання опалення відсутнє. Газопостачання за допомогою балонів. На підлозі лінолеум. Стіни не поштукатурені. У кімнаті, де живе дитина, наявні килими ( брудні), над дверною проймою сиплеться штукатурка, розтріскується стіна. Наявні меблі, письмовий стіл, 2 ліжка. Речі хаотично лежать на столику, не складені до шафи. У приміщенні холодно і брудно. [PERSON] в брудному одязі, на стелі павутиння. У прихожій підлога в аварійному стані. Умови для проживання та розвитку дитини потребують покращення, забезпечення опалення та проведення ремонту. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 листопада 2016 року відібрано неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , у матері - [PERSON] , [INFO] , та батька - [PERSON] , [INFO] , без позбавлення їх батьківських прав. Передано неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради для його подальшого влаштування. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь Органу опіки і піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1/4 частині від усіх видів заробітку (доходу) кожного з відповідачів, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 05 вересня 2016 року, і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 09.12.2016 № 1129 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 27.03.2017 р. № 245 малолітнього [PERSON] , [INFO] , було влаштовано до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] на спільне проживання та виховання. Згідно копії соціально-психологічний висновок №325 від 22.02.2018 р., було проведено психологічне діагностування малолітнього [PERSON] , [INFO] , визначено ставлення дитини до кожного з батьків. Характер стосунків [PERSON] з біологічними батьками, на даний час, є невизначеними, оскільки дитина не спілкується з ними досить тривалий час. По відношенню до матері [PERSON] та батька [PERSON] відчуває амбівалентні почуття: з одного боку він на них ображається через те, що батьки про нього мало піклувалися, не приділяли уваги, часто лишали вдома, не гралися з ним, а майже весь час пиячили, з іншого - сумує та мріє, щоб батьки перестали вживати алкогольні напої, розпочали «правильне» життя. Для хлопця образливим є те, що біологічні батьки не цікавляться його життям, не допомагають долати труднощі, не намагаються з ним зустрітися. Згідно з повідомлення адміністрації Миколаївської ЗОШ № 14 від 27.02.2018 р. № 46/115 вказує на те, що біологічні батьки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] у школі не з`являлись, успіхами у навчанні, його життям та розвитком не цікавились, з класним керівником не зв`язувались. Відповідно до направлення № 250/1-15 від 24.12.2015 р., неповнолітнього [PERSON] направлено до КЗ «Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради з причин неналежних умов проживання ( відсутності тепла та інших комунікацій). Відповідачку [PERSON] 05.05.2018 року було повідомлено стосовно доцільності або недоцільності позбавлення їх батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] Відповідно до висновку Органу опіки та піклування виконкому Миколаївської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути з них аліменти на користь прийомних батьків [PERSON] та [PERSON] Під час судового розгляду відповідно до статті 12 Конвенції про права дитини на виконання права дитини бути заслуханою з питань, що її торкаються, реалізуючи приписи (далі ) судом була заслухана думка дитини. Зокрема, малолітній [PERSON] пояснив, що він проживав разом із батьками, які дуже часто перебувала в стані алкогольного сп`яніння . Останні два роки з часу його відбрання ні мати, ні батько його не відвідували, не дзвонили, не цікавилися його життям,хоча добре знали, де він перебуває. На теперішній час йому добре в будинку сімейного типу, там його ніхто не ображає, добре піклуються, у нього є нові друзі. Розуміє, що означає позбавлення батьківських прав його батьків, погоджується з цим, адже вони вже, на його думку, не виправляться і не змінять свого ставлення до його виховання. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Такий обов`язок батьків передбачений і ч. 2 ст. 150 СК України. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати своїх батьківських обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків свідомо не виконують своїх батьківських обов`язки. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідачів відносно своєї дитини в матеріалах справи присутні. Таким чином, суд, оцінивши представлені в силу ст. 81 ЦПК України докази, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, вважає доведеним той факт, що відповідачі не піклується про свого малолітнього сина, ухиляються від своїх обов`язків по його вихованню, а тому підлягають позбавленню батьківських прав. Що стосується вимог про стягнення аліментів, то у їх задоволенні слід відмовити, оскільки позивач просить їх стягнути на користь прийомних батьків, які взагалі не є стороною по справі, і вказаних вимог не заявляли, проте таке стосується їх прав та обов`язків, що не перешкоджає зверненню до суду з відповідним позовом в подальшому. Крім того, суд звертає увагу, що аліменти на користь органу опфки та піклування з відповідачів на утримання сина вже стягнуті вищезазаначеним рішенням суду від 03.11.2016 року, проте з заявою про заміну стягувача ні позивач, ні прийомні батьки не зверталися, що також не позбавдяє їх права звернутися з відповідною заявою в установленому законом порядку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід стягнути з відповідачів на користь держави. За такого, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: partial