Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

У липні 2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на її утримання у розмірі 1/5 частини від усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення молодшою дитиною - [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто до [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано 17 квітня 2010 року у Пісочинській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис №18 та було розірвано на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 14 травня 2019 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які мешкають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 16 квітня 2019 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей, які відповідач не сплачує, а позивач ніяких доходів не має, оскільки перебуває у відпустці по догляду за молодшою дитиною, у зв`язку з чим просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення молодшою дитиною трьох років. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 липня 2019 року позов було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позову. 08 серпня 2019 року до канцелярії суду надійшла уточнена позовна заява з урахуванням виправлених недоліків позову, в якій позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатної особи щомісячно до досягнення молодшою дитиною трьох років, тобто до [INFO] . 12 серпня 2019 року судом була отримана інформація з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області судом отримані відомості про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 12 серпня 2019 року позов було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 вересня 2019 року за наслідками підготовчого судового засідання справу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, просила задовольнити її первісну позовну заяву та стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання щомісячно у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення молодшою дитиною трьох років, тобто до [INFO] . Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, зазначив, що проти позовних вимог про стягнення з нього на користь позивача аліментів на її утримання у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу) не заперечує та просить його задовольнити. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне. Сторони з 10 квітня 2017 року перебували у шлюбі, зареєстрованому Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №18, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] /а.с.5/. На підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 14 травня 2019 року шлюб розірвано /а.с.6-9/. У період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наданими суду копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно /а.с.16,17/. На підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 16 квітня 2019 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , 2012 року народження та [PERSON] , 2017 року народження у розмірі прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідно до її віку щомісячно, починаючи з 18 січня 2019 року. З довідки, виданої виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області 24 липня 2019 року та з акту, складеного депутатом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області 24 липня 2019 року вбачається, що діти мешкають разом з матір`ю /а.с.20, 21/. Також у судовому засіданні встановлено, що відповідач є працездатним, матеріальну допомогу на утримання дітей та дружини не надає, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини до досягнення нею трьох років. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно з ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, має зобов`язання зі сплати аліментів на двох неповнолітніх дітей сина [PERSON] , 2012 року народження та сина [PERSON] , 2017 року народження щомісячно у розмірі прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідно до її віку щомісячно, починаючи з 18 січня 2019 року, інших утриманців або інших аліментних зобов`язань не має, тимчасово не працює. Також, суд, при встановленні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача, і, враховуючи відсутність у позивача самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині. У добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили. Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачу, відповідач суду не надав, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Враховуючи вищевикладене, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та стягнення з відповідача щомісячно аліментів на утримання дружини у розмірі 1/5 частини від усіх видів доходу (заробітку) відповідача до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. Згідно зі ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач при пред`явленні позову був звільнений від сплати судового збору, то на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved