Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

\~ У липні 2015 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт настання у нього інвалідності внаслідок захворювання у дитинстві, мотивуючи тим, що заявник є інвалідом 2 групи з дитинства (глухонімий), однак амбулаторна картка, яка велася з дня народження втрачена. МСЕК не має можливості встановити інвалідність заявника до 18 років, оскільки інвалідність встановлюється з часу звернення особи з відповідною заявою до МСЕК на підставі медичних документів. Таким чином, надати документальне підтвердження про настання фактичної інвалідності не представляється можливим. В червні 2015 р. заявник звернувся із заявою до Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва з метою призначення пенсії по втраті годувальника як інваліду з дитинства. В листі від 17.06.2015 р. за №6564,06 УПФУ в Подільському районі м. Києва зазначає, що дорослим членам сім`ї, які визнані інвалідами з дитинства після досягнення 18-річного віку додається висновок МСЕК про час настання інвалідності, відповідно підстав для\~ призначення пенсії по втраті годувальника у нього не має. 17.10.2000 р. останній висновок медико-соціальної (експертної) комісії, повторно встановив заявника 2 групу інвалідності, при цьому в довідці до акту огляду МСЕК за №033613 від 17.10.2000 р. чітко зазначено: причина інвалідності з дитинства. Інвалідність заявнику встановлено безстроково. У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник адвокат Антонюк В.Б. заяву про встановлення підтримали, просили її задовольнити з мотивів викладених у ній. Представник пояснив, що це захворювання у заявника виникло ще в дитинстві, він є інвалідом дитинства, в зв`язку з чим заявник навчався у спеціальній школі для глухонімих та був визнаний до 18 років нездатним до військової служби. Але райПФУ наполягає на підтвердженні саме факту настання інвалідності у дитинстві. Іншим шляхом встановити цей факт неможливо, оскільки зі спливом тривалого часу таких документів нема. Таким же захворювання страждала і рідна сестра заявника, яка теж інвалідом з дитинства. Додав, що встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки останній буде мати право на виплати від органів ПФУ. \~ Представник зацікавленої особи - УПФ у Подільському районі м. Києва в судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом належно, причини неявки суду не відомі, тому суд вважає можливим розглянути справу в відсутності даного представника. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з таких підстав. \~ З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в с.Подольське Золотницького району Черкаської області, його батьками вказано [PERSON] та [PERSON] , народження зареєстровано виконавчим комітом Хутора Каврайської сільської ради Золотоніського району Черкаської області актовим записом № 16 від 16.07.1953 р. Відповідно до довідки серії КИЕ-1 № 033613 від 17.10.2000 р., виданої МСЕК, [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства, інвалідність встановлена безстроково. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] , яка рідною сестрою заявника, померла [INFO] . На підставі листа УПФ України в Подільському районі м. Києва від 17.06.2015 р. заявнику повідомлено наступне,\~ що дорослим членам сім`ї, які визнані інвалідами з дитинства після досягнення 18-річного віку додається висновок МСЕК про час настання інвалідності, відповідно підстав для призначення пенсії по втраті годувальника у [PERSON] не має. Згідно ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як вбачається з матеріалів справи, УПФ України в Подільському районі м. Києва для призначення пенсії по втраті годувальника заявнику, як інваліду з дитинства, серед інших документів слід подати і довідку, що підтверджує той факт, що він став інвалідом з дитинства до досягнення 18 років, яку, як вказує заявник, він надати не може в зв`язку з втратою медичних документів щодо перенесених захворювань до досягнення 18-річного віку. Згідно довідки від 20.01.2015 р. № ;, виданої Київською спеціальною загальноосвітньою школою-інтернатом № 6 для глухих дітей, [PERSON] був учнем вказаного інтернату з 1959 р. по 1962\~ та перебував на неповному державному утриманні. Згідно довідки, складеної завідувачем фельдшерсько-акушерського пункту с.Подільське Іващенком В.С., що перебував на посаді з 01.07.1968 р. по 03.07.1999 р., та засвідченої секретарем Подільської сільської ради Золотоноського району Черкаської області 30.01.2015 р., в сім`ї [PERSON] та [PERSON] був син [PERSON] , 1953 року народження, який був з вадою слуху (глухий) та вадою мови (німий), та в 1959 р. був направлений на навчання в спеціалізований інтернат м.Києва. Згідно листа військового комісара Подільського районного у м.Києві військовог7о комісаріату від 04.05.2015 р. № 1036 та військового квітка заявника, медичною комісією Моськовського РВК м.Києва [PERSON] були визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за гр.1 ст.67 МО СРСР від 21.09.1966 р. № 224, про що є папис у квітку від 19.03.1973 р. В 1969 р. в Київському міському дитячому слухово-розмовному кабінеті заявнико була проведена аудіограма. Згідно консультативного висновку Інституту отоларингології НАМН України від 13.02.2015 р. вказаний діагноз заявника: двостороння глухота, страта слуху V степені, із зазначення в аудіограмі причини та давності захворювання з\~ дитинства. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що інвалідність [PERSON] , [INFO] , настала з дитинства внаслідок захворювання у дитинстві, оскільки, як вбачається з довідки серії КИЕ-1 № 033613 від 17.10.2000 р., виданої МСЕК, [PERSON] є інвалідом другої групи саме з дитинства, а тому вбачається що хвороба за якою заявник отримав інвалідність з дитинства до досягнення 18 років, що підтверджено наданими суду документами. На підставі ст.38 Закону України «Про пенсійне зобов`язання» ст.36 ч.3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» члени сім`ї, для яких допомога годувальника була постійним і основним джерелом засобів до існування, але і самі одержували яку-небуть\~ пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Відповідно ст.37 ч.3 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.36 ч.2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заявник може вважатися непрацездатним членом сім`ї свого батька [PERSON] , оскільки став інвалідом до досягнення 18 років. Виходячи з викладено, суд, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався заявник, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, прийшов до висновку про необхідність задоволення вимог заяви\~ [PERSON] повністю, оскільки вони є заснованими на законі, обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. На підставі викладеного, ст.ст.37, 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,\~

Outcome: approved