Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

у квітні 2019 року [PERSON] звернулася до Машівського районного суду зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона є співвласником квартири [ADDRESS] . Іншими співвласниками квартири є [PERSON] та [PERSON] , її діти. Відповідач по справі доводиться їй колишнім цивільним чоловіком, зареєстрований у квартирі, однак фактично не проживає з 2003 року. Його реєстрація у вказаній квартирі перешкоджає позивачеві вільно розпоряджатися своєю власністю. У зв`язку з вищевикладеним, позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартири [ADDRESS] . У судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 45). Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, натомість поштові конверти з поштовими відправленнями повернулися до суду з відмітками «адресат не проживає» (а.с.31) та шляхом оголошення на веб-сайті Машівського районного суду (а.с. 38-39). Треті особи повідомлялися про дату, час і місце розгляду справи, натомість до суду не з`явилися, а поштові конверти з судовими повістками повернулися з відмітками «адресат відсутній» та за «за закінченням терміну зберігання» (а.с.30,42). Виходячи з викладеного, суд вирішив за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши надані письмові докази, прийшов до такого висновку. Судом установлено, що позивачці [PERSON] разом з [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданим органом приватизації житла Установою ОП-317/19 згідно з розпорядженням (наказом) від 12.12.1997 р. № 109 та зареєстрованим в Полтавському бюро технічної документації «Інвентаризатор» 12.12.1997 р. в реєстровій книзі за номером 1-8 (а.с. 7). Як видно з довідки виданої виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області № 145 від 27.03.2019 р., позивачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та разом з нею зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Разом із тим, як убачається з акта від 29 березня 2019 року, складеного комісією в складі: депутата селищної ради Штепи О.І., сусідів [PERSON] , [PERSON] у присутності [PERSON] , зареєстрованої та проживаючої за адресою [ADDRESS] встановлено, що зареєстрований разом з нею [PERSON] за даною адресою фактично не проживає з 2006 року. У письмових поясненнях [PERSON] та [PERSON] від 29.03.2019 р. вказали, що вони підтверджують те, що гр. [PERSON] тривалий час, а саме більше 12 років не проживає за місцем реєстрації в [ADDRESS] (а.с.11,12). Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Крім того, ч.1 ст.391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. За таких обставин, даючи оцінку зібраним у справі доказам, оскільки відповідач понад рік без поважних причин не проживає в належному на праві приватної власності позивачці квартирі, де він зареєстрований, доводів позивачки не спростував, а тому суд приходить до висновку, що право [PERSON] підлягає захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача підлягає стягненню сплачена позивачкою сума судового збору у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved