Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

У квітні 2019 р. позивач [PERSON] , діючи через свого представника - адвоката Соколік В.Д., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про скасування усиновлення дитини. На обґрунтування позову позивач вказала, що з 30.09.2006 р. перебувала у шлюбі із [PERSON] , який усиновив її доньку [PERSON] , [INFO] (17 років) на підставі рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області справа № 2-1241 від 08.08.2008 р. З 2009 р. шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично були припинені. З цього часу відповідач втратив інтерес до сімейного життя, вихованням дитини не займався, матеріально не забезпечував, на підставі чого позивач була вимушена розірвати шлюб. 22 червня 2010 р. свідоцтвом Відділу реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області шлюб було припинено. На даний час відповідач проживає окремо, де він фактично мешкає позивачу не відомо. Ніякого зв`язку з позивачем відповідач не підтримує, участі у вихованні доньки не приймає, що вказує на те, що це усиновлення перестало забезпечувати сімейне виховання та суперечить інтересам дитини. Окрім того, оскільки позивач з відповідачем розлучились, то спільне проживання його з дитиною є неможливим. Вважає, що поскільки подальше спільне проживання і виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків відносно усиновленої [PERSON] в подальшому не має сенсу та є неможливим, просила суд скасувати усиновлення [PERSON] неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , внести зміни в актовий запис № 23 від 01.03.2002 р. про народження [PERSON] , виключивши з графи «Батько» запис « [PERSON] » та після скасування усиновлення прізвище та по-батькові [PERSON] залишити без змін. У судове засідання позивач не з`явилася, надала на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за її відсутності відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився. До суду подано заяву, якою відповідач визнав заявлені вимоги позивача, не заперечував проти їх задоволення судом, просив провести розгляд справу у його відсутності. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Новоодеська районна державна адміністрація, в судове засідання не з`явився, натомість надав на адресу суду висновок, яким, з урахуванням інтересів дитини, не заперечував проти скасування усиновлення [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] Також, на адресу суду надано заяву від неповнолітньої дитини [PERSON] , яка, у відповідності до вимог ч.5 ст. 239 СК України, просить суд, у разі скасування усиновлення, зберегти їй прізвище, ім`я та по батькові, які вона одержала у зв`язку з усиновленням - [PERSON] . Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як встановлено ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що з 30.09.2006 року було укладено та зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON] , прізвище дружини [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 08.08.2008 року заяву [PERSON] про усиновлення [PERSON] , [INFO] , яка є дитиною позивача від попереднього шлюбу, задоволено, зобов`язано органи РАЦСу в актовий запис про народження [PERSON] наступні зміни: прізвище « [PERSON] » змінити на « [PERSON] », по-батькові « [PERSON] » на « [PERSON] », у відомостях про батька: «[PERSON]» змінити на « [PERSON] », що підтверджено рішенням вказаного вище суду, свідоцтвом про усиновлення серії [NUMBER] , повторно виданим свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , 22.06.2010 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 34, після розірвання шлюбу прізвище залишено [PERSON] . Після розлучення батьків [PERSON] та [PERSON] (донька, народжена від шлюбу з відповідачем), залишилися проживати з матір`ю в [ADDRESS] . Під час вивчення умов проживання та виховання дитини, а також за результатами проведених бесід представником органу опіки та піклування, було з`ясовано, що в сім`ї не склалися взаємовідносини між [PERSON] та усиновлювачем [PERSON] через неможливість їх спільного проживання і виконанням усиновлювачем своїх батьківських обов`язків незалежно від волі усиновлювача. Під час проведення бесіди з [PERSON] начальником служби у справах дітей райдержадміністрації Гажею М.Ю. та начальником відділу Новоодеського районного центру соціальних служб Лич І. В., встановлено, що [PERSON] знає про факт усиновлення, не відчуває ніяких почуттів до усиновлювача [PERSON] На даний час [PERSON] 17 років і вона закінчила 11 клас Новоодеської гуманітарної гімназії. Має достатній рівень знань. Дуже любить рідну маму, яка нею опікується. Вказане підтверджено висновком органу опіки та піклування Новоодеська районна державна адміністрація за № 186/15-34/01 від 05.06.2019 р., яким орган опіки, з урахуванням інтересів дитини, а також у зв`язку з виникненням обставин, передбачених п.3 ст. 238 Сімейного Кодексу України, Новоодеська районна державна адміністрація Миколаївської області, як орган опіки та піклування, не заперечує проти скасування усиновлення [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] Відповідно до ч.1 ст.238 СК України, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Згідно ст.240 СК України, право на звернення до суду з позовом про скасування усиновлення чи визнання його недійсним мають батьки, усиновлювач, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, прокурор, а також усиновлена дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», усиновлення може бути скасоване, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; між усиновлювачем і дитиною незалежно від його волі склалися стосунки, які роблять неможливим виконання ним своїх батьківських обов`язків. Скасування усиновлення не допускається після досягнення дитиною повноліття, крім випадків, передбачених ч. 2, 3 ст. 238 СК України. Вказаною постановою також визначено, що основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача; виявлення після усиновлення розумової неповноцінності або спадкових відхилень у стані здоров`я дитини, які істотно утруднюють або унеможливлюють процес виховання, про наявність якого усиновлювач не був попереджений при усиновленні; поновлення у дієздатності батьків дитини, до яких він був дуже прив`язаний і не може забути про них після усиновлення, що негативно впливає на його емоційний стан, і т. п.» Відповідно до ч.1, 2 ст. 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, яка ратифікована Законом № 3017-VI від 15.02.2011 р. із застереженням та заявою, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом. Так, судом встановлено, що на час усиновлення дитини, позивач та відповідач проживали однією сім`єю, мали почуття любові і поваги один до одного, користувалися правами і виконували взаємні обов`язки, зумовлені спільним проживанням однією сім`єю. Згодом стосунки позивача та відповідача погіршилися, вони розлучилися та почали проживати окремо, що об`єктивно ускладнює можливість забезпечення умов для виховання та розвитку позивачем усиновленої дитини в умовах сім`ї. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р., визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 239 СК України, у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. У разі скасування усиновлення відновлюються права та обов`язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. Відповідно до ч.5 ст. 239 СК України, у разі скасування усиновлення, дитина має право на збереження прізвища, імені та по батькові, які вона одержала у зв`язку з усиновленням. За бажанням дитини їй присвоюється прізвище, ім`я, по батькові, які вона мала до усиновлення. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до висновку № 186/15-34/01 від 05.06.2019 р. органу опіки та піклування Новоодеська районна державна адміністрація, орган опіки та піклування Новоодеська районна державна адміністрація не заперечує проти скасування усиновлення [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися між позивачем та усиновленою дочкою, інтереси усиновленої дитини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 768,40 грн. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву, якою визнано позов, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, тобто у розмірі 384 грн. 20 коп. З урахуванням повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачу підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору в сумі 384 грн. 20 коп. Згідно ст. 241 СК України, після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення, суд, у місячний строк зобов`язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини.

Outcome: approved