Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 20 березня 2011 року в с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Зеленій, № 16 в с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області. Ще за життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачу. Однак коли вона звернулася з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, то нотаріусом їй було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, а тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак, надіслала на адресу суду заяву в якій просить розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не зявився, однак голова сільської ради [PERSON] надіслав до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути за відсутності їх представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не зявилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 20 березня 2011 року в с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області помер [PERSON] (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Зеленій, 16 в с.Гнатків Томашпільського району Вінницької області. Згідно довідки № 917 від 08 листопада 2016 року, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради після смерті [PERSON] 20 березня 2011 року який постійно проживав в [INFO], залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під № 16. Після смерті [PERSON] спадкоємцем зазначеного майна за заповітом залишилася [PERSON] (а.с.7). Як вбачається з копії заповіту складеного 27 серпня 2009 року, посвідченого секретарем Гнатківської сільської ради [PERSON], позивач дійсно є спадкоємцем за заповітом (а.с.6). Згідно довідки про показники обєкта нерухомого майна № 149 від 08 листопада 2016 року, виданої КП «Могилів-Подільське МБТІ», станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Зеленій,№ 16 в с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області зареєстровано за [PERSON] (а.с. 8). Згідно довідки, виданої Томашпільською районною державною нотаріальною конторою № 488/0116 від 22 листопада 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], [PERSON] відмовлено, у звязку відсутністю належного правовстановлюючого документа на домоволодіння (а.с.13). Згідно повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори № 506/0116 від 25 листопада 2016 року спадкова справа після померлого 20 березня 2011 року [PERSON] заведена за № 330/2011 року. Як вбачається із спадкової справи за № 330/2011 року, до нотаріальної контори була подана заява [PERSON] про прийняття спадщини, а саме земельних ділянок, розташованих на території [PERSON] сільської ради після смерті [PERSON], на які було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом та подана заява [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом, а саме на житловий будинок з господарчими будівлями, який розташований в с.Гнатків по вул.Зеленій, 16, однак свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.16-22). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин суд приходить до висновку, про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved