Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

У липні 2020 року позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] звернулась до суду в інтересах малолітньої [PERSON] з позовом до Відділу реєстрації місця проживання громадян Металургійної районної у місті Кривому Розі ради, треті особи Служба у справах дітей Металургійної районної у місті Кривому Розі ради, Служба у справах дітей в особі Пирятинської районної державної адміністрації про відновлення порушення прав дитини та визнання за дитиною права користування житловим приміщенням та просив суд визнати за малолітньою [PERSON] , [INFO] право користування 67/100 частиною житлового приміщення квартири [ADDRESS] та визнати право на реєстрацію малолітньої [PERSON] , [INFO] , в 67/100 частини квартири [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача [PERSON] - [PERSON] зазначив, що по [ADDRESS] проживали [PERSON] , [PERSON] , їх син [PERSON] з невісткою [PERSON] та донькою [PERSON] та [PERSON] - малолітня [PERSON] , [INFO] . Проте, в вказаній квартирі були зареєстровані лише [PERSON] та його син [PERSON] , інші особи зареєстровані не були. [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] , однак мешкала в місті Кривий Ріг разом з чоловіком. [PERSON] та малолітня [PERSON] , також були зареєстровані в Полтавській області, Пирятинського району, село Повстин, однак свого житла в с. Повстин вони не мали. Представник позивача зазначив, що у зв`язку з тим, що [PERSON] вів антисоціальний спосіб життя, не сплачував комунальні послуги, було визначено право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . За [PERSON] було визнано право користування житловим приміщенням в розмірі 33/100 частини, а за [PERSON] визнано право користування житловим приміщенням на 67/100 частини вищевказаної квартири. 10.11.2005 року [PERSON] приватизував частину квартири та 10.11.2005 року отримав свідоцтво про право власності на житло, на 33/100 частини квартири, без виділу частки в натурі. [PERSON] , свою 67/100 частини квартири не приватизував, а тому ця частина квартири знаходиться в комунальній власності. В квартирі проживали [PERSON] , [PERSON] , їх син [PERSON] та малолітня [PERSON] , [INFO] . Невістка - [PERSON] , була зареєстрована в с. Повстин, де й зареєструвала і малолітню доньку [PERSON] . Однак, малолітня [PERSON] , весь час проживала по [ADDRESS] , та її фактично доглядали бабуся та дідусь. Малолітня [PERSON] постійно проживаючи в м. Кривому Рогу навчалася Криворізький загальній школі №15 м. Кривому Розі. В жовтні 2019 року [PERSON] та [PERSON] виїхали в Полтавську область. 29 листопада 2019 року [PERSON] умисно позбавила життя чоловіка [PERSON] .. Відносно [PERSON] порушено кримінальне провадження за навмисне вбивство, їй обрано запобіжний захід - тримання під вартою. Кримінальна справа знаходиться на слуханні в Автозаводському районному суді м. Кременчука, вироку ще не має. Представник позивача в позові зазначив, що єдиним житлом малолітньої [PERSON] , це було її постійне місце проживання з батьком, дідусем та бабусею, а саме в 67/100 частини квартири [ADDRESS] . Захищаючи житлові інтереси малолітньої просить суд визнати за малолітньою право користування квартирою, щоб в подальшому приватизувати та визнати за малолітньою дитиною право власності на частину квартири. Ухвалою суду від 29 липня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження. 04 листопада 2020 року судом закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 13 січня 2021 року залучено до участі у вказаній цивільній справі, в якості третьої особи [PERSON] . У судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак 16 грудня 2020 року від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшла на адресу суду заява, в якій останній просив суд проводити розгляд справи без його участі та позов задовольнити. Відповідач по справі Відділ реєстрації місця проживання громадян Металургійної районної у місті Кривому Розі ради також свого представника у судове засідання не направив, однак 18 листопада 2020 року на адресу суду надійшла заява за підписом представника виконкому Металургійної районної у місті ради Станіславчук Л.О., в якій просили суд проводити розгляд справи без їх участі. Представник третьої особи Служба у справах дітей Металургійної районної у місті Кривому Розі ради у судовому засіданні присутній не був, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, ухвалу про відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду отримана останніми, що підтверджується розпискою від 11 серпня 2020 року. Представник третьої особи по справі Служба у справах дітей в особі Пирятинської районної державної адміністрації у судовому засіданні присутній не був, однак, поза межами судового засідання, 02 жовтня 2020 року на адресу суду надійшов лист за підписом в.о. начальника служби у справах дітей Пирятинської районної державної адміністрації Войтенко Л., в якій остання просила суд, проводити розгляд вказаної справи без їх участі. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні присутній не був, однак, 12 лютого 2021 року останній направив на адресу суду заяву, в якій просив суд проводити розгляд вказаної справи без його участі та позов задовольнити. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів від 10 листопада 2005 року, 33/100 квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] . Вказане Свідоцтво видане згідно розпорядження від №Дз363 від 31.08.2005 року. Крім того, вказаній обставини також підтверджуються Інформаційною довідкою № 217331433 від 22.07.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. (а.с.7, 21) Відповідно до Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 18 березня 1970 року, 18 березня 1970 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , про що Інгулецьким районним РАЦС м. Кривого Рогу складено відповідний запис за № 123. Після реєстрації одруження [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . (а.с.10) [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с.11) [INFO] народилась [PERSON] , про що Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області в Книзі реєстрації народження 07 жовтня 2009 року, зроблено відповідний актовий запис №915. Батьками [PERSON] зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , вказані обставини підтверджуються Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 07.10.2009 року. (а.с.16) Відповідно до Акту складеного мешканцями будинку [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , проживала за адресою: [ADDRESS] спільно з батьком [PERSON] , бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] з дня народження по листопад 2019 року без реєстрації. Вказаний акт підписаний [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та посвідчений майстром дільниці [PERSON] та начальником ТОВ «Сітісервіс КР». (а.с.12) Крім того, відповідно до Довідки виданої за підписом директора Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 15 ім. М. Решетняка Шевченко В. від 19.06.2020 року, [PERSON] , [INFO] дійсно навчалась в КЗШ І-ІІІ ст. № 15 ім. М. Решетняка з 01.09.2016 року по 25.10.2017 рік і з 22.01.2018 року по 19.09.2019 рік та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.13) Факт проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , підтверджується Довідкою Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби № 10 щодо сум, нарахованих до сплати комунальних та іншим службами міста за адресою: [ADDRESS] станом на 01.06.2020 року, з якої вбачається, що плата за комунальні послуги за вказаною адресою нараховувалась на [PERSON] та [PERSON] . (а.с.20) [INFO] [PERSON] помер, про що Виконавчим комітетом Великокручанської сільської ради Полтавської області 11 грудня 2019 року складено відповідний актовий запис №31, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] . (а.с.17) В позовній заяві представник позивача зазначає, що 29 листопада 2019 року [PERSON] умисно позбавила життя свого чоловіка [PERSON] та відносно неї було порушено кримінальну справі за ч.1 ст. 115 КК України. Відповідно до роздруківки з Інтернету, у провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука перебуває кримінальна справа за обвинуваченням [PERSON] . (а.с. 18) Відповідно до Розпорядження голови Пирятинської районної державної адміністрації №132 від 09.06.2020 року «Про призначення опіки над дитиною [PERSON] » громадянку [PERSON] , [INFO] , призначено опікуном над дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] та визначено місця проживання [PERSON] та її опікуна за адресою: [ADDRESS] . (а.с.23) За змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до частини четвертої статті 9 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР) ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Зміст права власності полягає в тому, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК). Частиною першою статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власником 33/100 спірної квартири наразі є [PERSON] . Відповідно до статті 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Цивільне та житлове законодавством України виділяє наступні правові категорії осіб (крім власника), які можуть мешкати у житлі належному фізичній особі на праві власності: 1)члени сім`ї власника жилого будинку/квартири (статті 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК України); 2)наймач та члени його сім`ї (стаття158 ЖК УРСР, стаття 810,816 ЦК України); 3)тимчасові мешканці (стаття 98, 161 ЖК УРСР, стаття 818 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України, - сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Згідно із частиною третьою статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Права малолітньої дитини на проживання у житловому приміщенні є похідними від права батьків (або одного з них). Причини не проживання малолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для малолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків. Малолітня дитина не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками. Виникнення права членів сім`ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а відтак - припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сім`ї на користування цим будинком. Отже, права членів сім`ї власника будинку на об`єкт власності є похідними від прав самого власника. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено також у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункту 15 постанови від 01 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність реєстрації сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. З матеріалів справи встановлено, що за життя батько малолітньої [PERSON] - [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] та власником 33/100 вказаної квартири є [PERSON] . [PERSON] заявлені позовні вимоги просив суд задовольнити та просив суд визнати за онукою права користування частиною квартири. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, прийнявши до уваги доводи позивача, суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог.

Outcome: approved