Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на період навчання. Вказувала, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 10.03.2006 року стягнуто аліменти на утримання їх сина [PERSON] до досягнення ним повноліття, тобто до 20.12.2016 року. Зазначала, що в даний час син продовжує навчатися на денній формі навчання у ДПТНЗ «Білоцерківський професійний ліцей», тому потребує матеріальної допомоги, просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина, який продовжує навчання в розмірі 25 % всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.12.2016 року та до досягнення сином 20 років. В судове засідання позивач та третя особа не з'явились, подали до суду заяви в яких просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON], [INFO] являється сином відповідача, що підтверджується даними копії свідоцтва про народження, виданого 05.01.1999 року (а.с.2). В матеріалах справи міститься копія рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2006 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму дітей відповідного віку, починаючи з 23.02.2006 року і до його повноліття (а.с.3). Відповідно до копії довідки № 118 від 01.11.2016 року, виданої Білоцерківським професійним ліцеєм, [PERSON] є учнем ДПТНЗ «Білоцерківський професійний ліцей» з 01.09.2016 року за професією «Майстер з діагностики» денної форми навчання з терміном закінчення навчання - червень 2018 року. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Будь-яких доказів або заперечень на спростування викладених в позовній заяві обставин відповідач суду не надав. Враховуючи вищевикладене та оціннючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, оскільки син відповідача не досяг 23 років та продовжує навчання на денній формі, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved