Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

У липні 2020 року Понінківська селищна рада звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила: 1) стягнути з відповідача заборгованість по сплаті орендної плати за землю в сумі 46758,12 грн.; 2) розірвати договори оренди землі від 16.12.2015 року на земельні ділянки з кадастровими номерами 6823681000:05:002:0007 та 6823681000:05:002:0008; 3) стягнути з відповідача судовий збір в загальній сумі 4204 грн. В обґрунтування вимог позивач вказував, що на підставі розпорядження КМУ № 60-р від 31.01.2018 року за межами населеного пункту с. Буртин із державної власності в комунальну було передано земельні ділянки, зокрема, із зазначеними вище кадастровими номерами та відповідно площами 20 га і 96,0951 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, котрі у 2015 році за результатами земельних торгів передані в оренду для [PERSON] та між ним і Полонською райдержадміністрацією укладено договори оренди строком на 20 років. Однак, 20.12.2019 року рішенням сесії селищної ради № 7 було затверджено нові ставки орендної плати та прийнято рішення переглянути всі діючі договори, а 25.01.2020 року для відповідача направлено лист з додатковими угодами до діючих договорів оренди щодо зміни реквізитів та ставок орендної плати, однак [PERSON] не отримав даний лист, хоч і був повідомлений про це в телефонному режимі. Станом на 01.03.2020 року заборгованість відповідача по орендній платі складає 46758,12 грн. Крім того останній використовує земельні ділянки не за цільовим призначенням, привівши їх до заліснення, що також є істотним порушенням умов договорів оренди та є підставами для їх розірвання. Оскільки відповідач не бажає в добровільному порядку вирішити даний спір, тому селищна рада вимушена звернутися до суду з даним позовом про дострокове розірвання договорів та стягнення заборгованості. 29.07.2020 року відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. 18.08.2020 року [PERSON] подав відзив, в якому проти позову заперечив з мотивів, що його не було повідомлено про зміну умов договорів оренди в тому числі і телефонним зв`язком, а оскільки він є фізичною особою-підприємцем, то лише направлення рекомендованого листа з повідомленням за його зареєстрованою адресою місця проживання не є належним повідомленням. Також зазначив про наявність у нього сумнівів щодо автентичності договорів оренди, копії яких надані позивачем, оскільки останнім не зазначено у кого знаходяться їх оригінали, що, на його думку, унеможливлює винесення обґрунтованого рішення по справі. Заперечив відповідач також і розмір нарахованої селищною радою заборгованості через відсутність відповідного розрахунку зазначивши, що між ним та відділом Держгеокадастру у Полонському районі ще укладено ряд договорів, орендна плата за якими проводиться відповідно до ККДБ 18010900 та заборгованість у довідці ГУ ДПС у Хмельницькій області від 03.03.2020 року зазначена по договору про встановлення особистого строкового сервітуту № 3 від 24.04.2016 року. 27.08.2020 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач вказав, що оригінали оспорюваних договорів, які складені у трьох примірниках кожний, знаходяться у орендодавця, орендаря та в органі, який здійснив його державну реєстрацію і саме від ГУ Держгеокадастр у Хмельницькій області позивач отримав належним чином завірені копії цих договорів. Щодо нарахування орендної плати за землю, контроль за сплатою якої як обов`язковим платежем у складі податку на майно, здійснюють податкові органи, то саме із наданої компетентним органом інформації було встановлено розмір заборгованості по орендній платі. Згідно ухвали суду від 12.10.2020 року, за клопотанням позивача, від Шепетівського управління Головного управління ДФС у Хмельницькій області витребувано детальний розрахунок заборгованості по орендній платі за землю [PERSON] , який надано суду 28.10.2020 року. 03.11.2020 року, за клопотанням Понінківської селищної ради, суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. 16.02.2021 року в підготовчому засіданні, за клопотанням представника позивача, до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача залучено Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, від якого витребувано оригінали оспорюваних договорів оренди землі. 04.02.2021 року від третьої особи надійшли письмові пояснення, де вказано, що відповідач своїми діями щодо не використання за цільовим призначенням переданих для нього в оренду земельних ділянок, котрі перебувають у занедбаному стані (вкриті чагарниками, заліснені самосівом), та щодо несвоєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати, порушив умови договорів, що є підставою для їх дострокового розірвання у відповідності до положень ст.ст.610, 611 ЦК України, а також стягнення заборгованості орендної плати. 04.03.2021 року на виконання вимог ухвали про витребування доказів, третя особа повідомила, що оригінали договорів оренди земельних ділянок у ГУ Держгеокадастр у Хмельницькій області відсутні. 06.04.2021 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд справи. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] просили вимоги Понінківської селищної ради задовольнити із підстав, викладених у позовній заяві, однак зменшили вимогу про стягнення заборгованості по орендній платі у зв`язку із частковою сплатою боргу. Відповідач та його представник адвокат Підопригора Р.Б. проти позову заперечили з мотивів відсутності оригіналів договорів оренди землі та їх дослідження судом, а також, що землі, які є предметом договорів оренди, передані для нього, [PERSON] , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та в одному з договорів оренди вказано, що земельна ділянка площею 96,0951 га це сіножаті, тому саме за таким призначенням він і здійснював використання цієї землі. Представник третьої особи ГУ Держгеокадастр у Хмельницькій області в судове засідання не з`явилася, у поданих письмових поясненнях просила розгляд справи проводити у її відсутності. Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши письмові докази, суд зазначає наступне. Встановлено, що 16.12.2015 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області, в особі в.о.начальника Відділу Держгеокадастру у Полонському районі Хоменко Н.М., та [PERSON] , в особі [PERSON] , укладено договори оренди землі, яка знаходиться за межами населених пунктів на території (наразі вже бувшої) Буртинської сільської ради Полонського району Хмельницької області, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме: щодо земельної ділянки площею 20 га, у тому числі 20 га рілля; кадастровий номер 6823681000:05:002:0007; розмір річної орендної плати становить 5916,72 грн.; договір зареєстрований в Державному реєстрі речових прав за номером запису про інше речове право 12747471 від 21 грудня 2015 року; щодо земельної ділянки площею 96,0951 га, у тому числі 96,0951 га сіножаті; кадастровий номер 6823681000:05:002:0008; розмір річної орендної плати становить 20080,08 грн.; договір зареєстрований в Державному реєстрі речових прав за номером запису про інше речове право 12748548 від 21 грудня 2015 року. Строк дії обох договорів становить 20 років (п.3.1 договорів). У зв`язку з передачею земельних ділянок, що розташовані на території Понінківської селищної ради та передані з державної власності в комунальну, відбулася зміна орендодавця з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на вказану вище селищну раду. Згідно умов договорів, із внесеними до них змінами на підставі додаткових угод від 16.01.2020 року, якими приведено у відповідність податкового законодавства положення договорів щодо розміру орендної плати, зазначено про таке: орендна плата становить 10 % від нормативної грошової оцінки землі; обчислення її розміру здійснюється з урахуванням коефіцієнтів індексації; орендна плата вносить орендарем щомісячно до 10 числа; також визначено випадки, в яких щорічно переглядається розмір орендної плати (п.п.9-12 додаткових угод). Добровільних дій для виконання умов договорів [PERSON] не вчиняє. За положеннями договорів оренди землі, земельні ділянки, що відносяться до категорії земель сільськогосподарського призначення (п.2.3 договорів), передаються в оренду за кодом використання згідно з класифікатором видів сільськогосподарського призначення земель (КВЦПЗ) А.01.01 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (п.2.4, п.5.2 договорів). Пунктами 5.3, 9.4.6 договорів передбачено, що орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, відповідно до її цільового призначення, дотримуючись при цьому вимог чинного земельного, екологічного законодавства, законодавства про охорону довкілля, державних стандартів, норм і правил. Не допускати, під час здійснення господарської діяльності, забруднення земельної ділянки радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, захищаючи її від водної та вітрової ерозії. Орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату (п.9.4.7 договорів). 26.03.2020 року комісією Понінківської селищної ради проведено обстеження земельних ділянок площами 96,0951 га та 20 га, що перебувають в оренді у [PERSON] , в ході якого встановлено, що земельні ділянки вкриті чагарниками, заліснені самосівом дерев листяних та хвойних порід, яким вже не один рік, що унеможливлює використання даних земель за їх цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається з повідомлення від 03.03.2020 року та розрахунку від 02.11.2020 року, наданих Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області, заборгованість з орендної плати по Понінківській селищній раді у [PERSON] складає 46758,12 грн. Під час розгляду справи в суді відповідачем 08.06.2021 року здійснено часткове погашення заборгованості в сумі 45344 грн. Вирішуючи спір, суд виходить із наступних мотивів. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Відносини найму (оренди) врегульовані главою 58 ЦК України, зокрема ч.2 ст.759 ЦК України вказує, що законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Частиною 2 ст.792 ЦК України визначено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Частиною 8 ст.93 ЗК України передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. Відповідно до ч.1 ст.93 названого Кодексу право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України «Про оренду землі»). Згідно із положеннями ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки. Відповідно до п.«а» ч.1 ст.96 ЗК України землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки. Статтею 35 Закону України «Про охорону земель» передбачено, що власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.37 цього ж закону власники та землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок зобов`язані здійснювати заходи щодо охорони родючості ґрунтів, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України. Використання земельних ділянок способами, що призводять до погіршення їх якості, забороняється. На землях сільськогосподарського призначення може бути обмежена діяльність щодо: вирощування певних сільськогосподарських культур, застосування окремих технологій їх вирощування або проведення окремих агротехнічних операцій; розорювання сіножатей, пасовищ. В силу ч.1 ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди. Орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі (ч.1 ст.25 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки зобов`язаний виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі. Згідно із ст.1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим. Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (ст.19 ЗК України). Відповідно до п.п.1.2, 1.4 Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 р. № 548, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2010 р. за № 1011/18306 (далі - Класифікація), код та цільове призначення земель застосовуються для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі. КВЦПЗ визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів. В абзаці 2 ч.5 ст.20 Земельного кодексу України вказано, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1-4 ст.22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва; б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об`єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства; ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури. Отже, земельні ділянки, віднесені до однієї і тієї ж категорії, можуть використовуватися за різними видами цільового призначення, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності тощо, та визначені у Класифікації. За загальними приписами земельного законодавства земельна ділянка для товарного сільськогосподарського виробництва може використовуватися лише у межах вказаного виду використання, тобто відповідач був зобов`язаний використовувати земельну ділянку виключно за її цільовим призначенням в межах виду користування, передбаченого умовами договору. Відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених умовами договору, та з підстав, визначених статтями 24 і 25 Закону України «Про оренду землі», у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також з підстав, визначених ЗК України та іншими законами України. У разі встановлення порушень, передбачених статтею 143 ЗК України, зокрема, коли земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, визначеним умовами договору, та у спосіб, що суперечить екологічним вимогам, суд має правові підстави для задоволення вимог про розірвання договору оренди на підставі статті 32 Закону України «Про оренду землі». Згідно зі статтею 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Крім того, згідно з частиною другою статті 12 ЦК України нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Судом встановлено, що спірні земельні ділянки перебувають в занедбаному стані, що призвело до унеможливлення використання даних земельних ділянок за цільовим призначенням, також [PERSON] своєчасно та в повному обсязі не сплачував орендну плату, заборгованість по якій на час судового розгляду справи становить 1414,12 грн. (заявлено 46758,12 грн. - сплачено 45344 грн.), чим істотно порушив умови договорів оренди, укладених 16.12.2015 року з Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області з додатковими угодами до них від 16.01.2020 року. Відтак суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для дострокового розірвання вказаних договорів та стягнення заборгованості по орендній платі. З приводу твердження відповідача про відсутність оригіналів договорів оренди Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на запит суду зазначило, що оригінали оспорюваних договорів у відділі у Полонському районі ГУ Держгеокадастру відсутні. Разом з тим, згідно з пунктами 15.1, 15.2 прикінцевих положень спірних договорів оренди, договори набирають чинності після їх підписання сторонами та державної реєстрації права оренди відповідно до закону. Договори укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у орендодавця, другий - в орендаря, третій - в органі, який здійснив його державну реєстрацію. Жодною стороною суду не надано свого примірника оригіналів договорів. Однак, у матеріалах справи містяться відомості щодо реєстрації зазначених договорів оренди, про що судом вказано вище та підтверджується даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Аналіз частини першої статті 210, статей 627, 631, 638 ЦК України дає підстави стверджувати, що коли законом встановлено вимогу державної реєстрації конкретного правочину, такий правочин може вважатися вчиненим лише з моменту його відповідної державної реєстрації. Отже, на підставі статті 792 ЦК України, статей 124, 125 ЗК України, статей 2, 6 Закону України «Про оренду землі», оскільки договір оренди земельної ділянки підлягає обов`язковій державній реєстрації, то саме з моменту її проведення такий договір набирає чинності, а у сторін виникають відповідні права та обов`язки щодо оренди земельної ділянки. Приймаючи до уваги, що суд задовольняє позовні вимоги Понінківської селищної ради, тому згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем було сплачено 4204 грн. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням № 232 від 20.07.2020 року, відтак з відповідачів слід стягнути вказаний розмір судового збору.

Outcome: approved