Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

У липні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу садового будинку та визнання права власності. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в січні 2014 року між нею та відповідачем було досягнуто домовленості про купівлю-продаж садового будинку, що знаходить за адресою: [ADDRESS], загальною площею 91,84 кв.м.- садовий будинок літ. «А», загальною площею 82,42 кв.м., сарай літ. «Б», загальною площею 9,42 кв.м. З метою забезпечення умов виконання зобов'язань по договору купівлі-продажу 29 січня 2014 року сторони уклали попередній договір купівлі-продажу садового будинку. При укладенні попереднього договору сторонами було погоджено всі істотні умови купівлі-продажу садового будинку, зокрема, щодо ціни, передачі у власність, оформлення договору і нотаріальній конторі. На підтвердження зобов'язань і на забезпечення його виконання позивач сплатила відповідачу суму в розмірі 30000 грн. Остаточна сума договору становить 300000 грн. під час повного розрахунку при укладенні основного договору купівлі-продажу садового будинку сума 30000 грн. врахована як сплачена. При підписанні договору купівлі-продажу садового будинку (основного договору) позивач взяла на себе зобов'язання сплатити остаток суми, а саме 270000 грн., як доплату та повний і остаточний розрахунок за проданий садовий будинок. Основний договір купівлі-продажу садового будинку повинен був бути укладений не пізніше 14 лютого 2014 року, але станом на сьогодні позивач сплатив всю суму вартості садового будинку, а договір купівлі-продажу так і не був укладений в нотаріальній конторі. Відповідач взяті на себе зобов'язання до цього часу не виконала, посилаючись на зайнятість. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві, наполягала на його задоволенні, вказавши, що позивач повністю розрахувалася з відповідачем за садовий будинок. В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову не заперечувала, вказавши, що відповідачмала об'єктивні причини стосовно неможливості укладення нотаріального договору купівлі-продажу садового будинку, але обставини викладені в позовній заяві дійсно мали місце. Дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29 січня 2014 року позивач та відповідач укладено попередній договір купівлі-продажу садового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 262. Відповідно до п. 1.1. попереднього договору сторони зобов'язалися в майбутньому, в строк до 14 лютого 2014 року, укласти і належним чином оформити договір купівлі - продажу (основний договір) нерухомого майна, а саме: садового будинку, що знаходить за адресою: [ADDRESS] (далі - садовий будинок), загальною площею 91,84 кв.м., що складається з: садового будинку літ. «А», загальною площею 82,42 кв.м., та сараю літ. «Б», загальною площею 9,42 кв.м. Пункт 1.3. попереднього договору було передбачено, що сам попередній договір є підставою для укладення основного договору. Відповідно до умов попереднього договору сторони домовилися, що продаж садового будинку здійснюється за ціною 300000 грн. Позивач сплатила відповідачу в день підписання попереднього договору 30000 грн., на підтвердження чого є розписка про отримані кошти від 29 січня 2014 року. Залишок коштів за договором купівлі-продажу садового будинку були передані позивачем 07 лютого 2014 року, що також підтверджено розпискою та не заперечувалося представниками сторін. 10 лютого 2014 року відповідачу був наданий проект договору купівлі-продажу садового будинку разом з листом-пропозицією стосовно узгодження часу укладення договору. Відповідач надала відповідь, в якій погодилася з істотними умовами в проекті договору купівлі-продажу садового будинку та зробила про це відповідну помітку на проекті, однак повідомила про неможливість з'явитися до нотаріуса для нотаріального посвідчення узгодженого проекту договору купівлі-продажу в зв'язку з зайнятістю, з чого вбачається ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, що створило позивачу перешкоди у реалізації права власності на вказаний садовий будинок. В день підписання попереднього договору купівлі-продажу відповідач передала позивачу технічний паспорту на садовий будинок, виготовлений станом на 26 червня 2013 року Приватним підприємством «Фегтехком», інженером з інвентаризації нерухомого майна Торопцевим Ф.Ф., відповідно до якого садовий будинок належить [PERSON] Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, у тому числі є договори та інші правочини. Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Згідно зі ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Враховуючи викладене вбачається, що укладення сторонами попереднього договору є правочином, який породжує для його учасників викладені в цьому договорі зобов'язання. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов'язання повинно відповідати правилам про формі правочинів. Документи, що фіксують результати виконання договору такі як розписки щодо проведення часткового грошового розрахунку за майно є доказами виконання позивачем зобов'язання відповідно до умов попереднього договору купівлі-продажу садового будинку. Згідно ст. 632 ЦК України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Відповідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 657 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, було встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Таким чином, в силу ст. 657 ЦК України в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягав нотаріальному посвідченню без державної реєстрації, тому може бути визнаний судом дійсним на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України. Судом встановлено факт ухилення [PERSON] від нотаріального посвідчення правочину. Позивач у зв'язку з відмовою відповідача від нотаріального посвідчення укладеного між ними договору позбавлена права зареєструвати договір купівлі-продажу у нотаріуса та зареєструвати свої права на куплене майно. Проте, між сторонами відбулося повне виконання умов договору, зміст договору відповідає дійсній волі сторін, даний договір не порушує прав та інтересів інших осіб. Суд вважає, що оскільки відповідач по справі не заперечує проти задоволення позову, та в судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно купив у відповідача садовий будинок - позов необхідно задовольнити, визнавши договір купівлі-продажу садового будинку, укладений між відповідачем та позивачем дійсним та визнавши право власності на садовий будинок за останнім. На підставі ст. ст. 220, 655 ЦК України,

Outcome: approved