Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON](далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON](далі - відповідач) про відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31 травня 2016 року близько 15 год. 15 хв. по вул. Герцена у м. Києві [PERSON]керуючи автомобілем марки «Volkswagen»,державний реєстраційний номер [NUMBER], здійснив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Highlander» державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження транспортного засобу позивача. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2016 року визнано відповідача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Відповідно висновку №339 експертного дослідження від 06.06.2016 року, складеного ФОП [PERSON], матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Toyota Highlander», державний реєстраційний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП складає: 98601,33 грн. Позивач звернувся до ТОВ «Автосаміт на Столичному» для проведення ремонтних робіт пошкодженого автомобіля «Toyota Highlander», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно акту виконаних робіт №2016005035 від 21.07.2016 року загальна вартість ремонту автомобіля склала 18937,67 грн. Згідно видаткової накладної №0107-16-1 від 01.07.2016 року загальна вартість запчастин використаних при ремонті склала 133958,94 грн. СК «Галицька» позивачу було відшкодовано страхове відшкодування в розмірі 45000,00 грн. Позивач зазначає, що загальна вартість завданих йому збитків склала 109596,61 грн., які мають бути сплачені відповідачем, як різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача 107896,61 грн. - відшкодування матеріальної шкоди; 10000,00 грн. - відшкодування моральної шкоди, вартість проведених експертних досліджень в розмірі 1700,00 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав частково, підтримав письмові заперечення. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В судовому засіданні встановлено, що 31 травня 2016 року близько 15 год. 15 хв. по вул. Герцена у м. Києві [PERSON]керуючи автомобілем марки «Volkswagen»,державний реєстраційний номер [NUMBER], здійснив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Highlander» державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження транспортного засобу позивача. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2016 року визнано відповідача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (а.с. 23). Відповідно положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої її ухвалено з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 31 травня 2016 року, відбулася з вини [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у СК «Галицька». Автомобіль марки «Toyota Highlander» державний реєстраційний номер [NUMBER], належить [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 22). Відповідно висновку №339 експертного дослідження від 06.06.2016 року, складеного ФОП [PERSON], матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Toyota Highlander», державний реєстраційний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП складає: 98601,33 грн. (а.с. 8-21). Згідно акту виконаних робіт №2016005035 від 21.07.2016 року загальна вартість ремонту автомобіля склала 18937,67 грн. (а.с. 25-26). Згідно видаткової накладної №0107-16-1 від 01.07.2016 року загальна вартість запчастин використаних при ремонті склала 133958,94 грн. (а.с. 27-28). Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем було сплачено 1700,00 грн. на рахунок ФОП [PERSON] за здійснення автотоварознавчого дослідження, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №77 від 06.06.2016 року (а.с. 24). 15.07.2016 року позивач звернувся до ПАТ СК «Галицька» із заявою про страхове відшкодування (а.с. 29). Як зазначає позивач загальна сума завданих йому збитків склала 154596,61 грн., ПАТ СК «Галицька» йому було відшкодовано страхове відшкодування в розмірі 45000,00 грн., тому різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою склала 109596,61 грн., яка має бути сплачена відповідачем. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи вимоги п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ч. 1 ст. 1194 ЦК України, різниця між розміром заподіяної шкоди (154596,61 грн.) і розміром страхової суми (45000,00 грн.) становить 109596,61 грн. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачем було сплачено позивачу грошові кошти в розмірі 14949,00 грн., в рахунок погашення матеріальних збитків завданих в ДТП, що підтверджується відповідною розпискою від 15.07.2016 року та квитанціями. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України). З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України). Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 9 постанови від 27 березня 1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватися за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Даючи юридичну оцінку поясненням та наданим доказам, позивачу завдано матеріальну шкоду з вини відповідача, що також підтверджується постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 13.06.2016 року, враховуючи те, що позивачу ПАТ СК «Галицька» було здійснено виплату страхового відшкодування у сумі 45000,00 грн., а відповідачем на користь позивача сплачено грошові кошти в розмірі 14949,00 грн., в рахунок погашення матеріальних збитків завданих в ДТП, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди, спричиненої в результаті ДТП підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 94647,00 грн. крім того, у позивача виникло право вимоги до відповідача про передачу пошкоджених деталей, вузлів, агрегатів транспортного засобу «Toyota Highlander» державний реєстраційний номер [NUMBER], які були замінені під час здійснення відновлювального ремонту автомобіля, відповідно до акту виконаних робіт №2016005035 від 21.07.2016 року ТОВ «Автосаміт на столичному», а саме : капоту, петлі капота, захисту нижнього бампера переднього, бампера переднього, направляючої правої бампера переднього, решітки бампера, датчика парктроніка, накладки протитуманної фари, фари протитуманної передньої правої, кронштейна номерного знаку, абсорбера бампера переднього, підсилювача бампера переднього, решітки радіатора, дефлектора радіатора, панелі передньої, лонжерона переднього правого, радіатора кондиціонера, трубки кондиціонеру, дифузора радіатора охолодження, бачка омивача, фари передної правої, підкрилка переднього правого, крила переднього правого. Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування (ч. 4 ст. 23 ЦК України). Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України). Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). При визначені розміру моральної шкоди, суд враховує, що майно позивача ушкоджено внаслідок ДТП та те, що внаслідок ушкодження майна, позивач переніс сильні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді емоційного стресу і не можливістю тривалий час використовувати свою власність за її прямим призначенням, а тому, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 2000,00 грн. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, враховуючи те, що позивачу завдано матеріальну та моральну шкоду з вини відповідача, що також підтверджується постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 13.06.2016 року, враховуючи те, що позивачу ПАТ СК «Галицька» було здійснено виплату страхового відшкодування у сумі 45000,00 грн., а відповідачем на користь позивача сплачено грошові кошти в розмірі 14949,00 грн., в рахунок погашення матеріальних збитків завданих в ДТП, тому різниця між фактичним розміром шкоди, страховою виплатою та частковою сплатою відповідачем матеріальних збитків склала 94647,61грн., яка має бути сплачена відповідачем,крім того, у позивача виникло право вимоги до відповідача про передачу пошкоджених деталей, вузлів, агрегатів транспортного засобу «Toyota Highlander» державний реєстраційний номер [NUMBER], які були замінені під час здійснення відновлювального ремонту автомобіля, відповідно до акту виконаних робіт №2016005035 від 21.07.2016 року ТОВ «Автосаміт на столичному», тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1497,67 грн. (946,47 грн.+551,20 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial