overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати. В обгрунтування позову послалася на те, що 06.10.2001 року був укладений шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Стверджує, що шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Також зазначає, що тривалий час проживає з іншою жінкою, з якою мають спільну дитину, ведуть спільний побут та спільне домашнє господарство. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 21.12.2015 року сторонам у справі надавався строк для примирення. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав, вказаних у позовній заяві. Просить позов задовольнити та розірвати шлюб, зареєстрований між позивачем та відповідачем. Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала клопотання, в якому просить розглядати справу за її відсутності, позов визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу погоджується. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав та не заперечив стосовно задоволення такого. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.10.2001 року (а.с. 4). Від подружнього життя у сторін є двоє дітей. Сімейне життя в сторін не склалося, проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, втратили один до одного почуття любові та поваги. З урахуванням наведеного вище, визнання відповідачем позову в повному обсязі, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати. На обгрунтування позову послався на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 04.02.1984 року. Від подружнього життя мають двох повнолітніх дітей. Вказує, що з відповідачем протягом останніх шести місяців проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, втратили один до одного почуття любові та поваги. Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, двічі підряд у судові засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Як передбачено ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.02.1984 року. Від подружнього життя сторони мають двох повнолітніх дітей. Сімейне життя в сторін не склалося, протягом останніх шести місяців проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, втратили один до одного почуття любові та поваги. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Враховуючи задоволення позову в повному обсязі суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що з 17.05.2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного життя мають двох дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, причиною цього послужило несумісність характерів, в даний час не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 17.05.2006 року між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що складено відповідний актовий запис № 475 (а.с.5). Від спільного життя у подружжя є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 333 від 06.03.2007 року та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 1007 від 12.06.2012 року (а.с. 6,7). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що з 25.02.2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного життя мають сина Івана, [INFO]. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди щодо виховання та догляду за дитиною, яка є інвалідом дитинства, 12.07.2014 року вона залишила відповідача з дитиною, в даний час не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 25.02.2012 року між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис № 135 (а.с.4). Від спільного життя у подружжя є син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що з 27.08.2005 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного життя мають сина - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого між ними постійно виникають конфлікти та сварки в присутності дитини, що негативно впливає на його психічний стан, в даний час не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 27.08.2005 року між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що складено відповідний актовий запис № 921 (а.с.3). Від спільного життя у подружжя є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 610 від 07.04.2010 року (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що з 29.07.2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного життя мають сина - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на подружнє життя. В даний час не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, втратили один до одного почуття любові, просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 29.07.2011 року між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис № 890. Від спільного життя у подружжя є син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з даним позовом, який ухвалою від 18.12.2015 року дану справу направив за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON]. У встановлений строк позивач не звернувся до нотаріуса з причин, що перебував на роботі у Канаді та не знав про смерть батька, крім того, на час роботи за трудовим договором був зобов'язаний не залишати Канаду, а коли дізнався про смерть батька та звернувся з відповідною заявою, то нотаріус повідомив, що ним пропущений строк. Інших спадкоємців немає. Тому позивач просив суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], померлого [INFO] протягом шести місяців з дня набрання законної сили рішенням суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі та просила суд його задовольнити. Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, батьком [PERSON] є [PERSON], який помер [INFO]. Відповідно договору найму від 14.04.2014 року, укладеного між позивачем та «Клуб ДМ» ООО, робота позивача передбачалася у строк з 01.05.2014 року до 05.01.2016 року та позивач був зобов'язаний не залишати Канаду на строк праці. 24.04.2015 року позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до Генерального консульства України в Торонто (Канада). 28.10.2015 року постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Трач І.С. відмовлено позивачу у відкритті спадкової справи, у зв'язку з тим, що ним пропущений 6-ти місячний строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON] Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням викладеного, суд вважає, що в судовому засіданні позивач довів, що строк для прийняття спадщини, був ним пропущений з поважних причини, а тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у вересні 2006 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований в ВРАЦС Оболонського РУЮ в м. Києві. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільне життя не склалося, збереження шлюбу та примирення сторін неможливо. За таких обставин, позивач просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов. Зазначив, що сторони не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімені відносини припинені, проживають окремо. Відповідач у судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 01 вересня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований ВРАЦС Оболонського РУЮ в м. Києві, актовий запис №1353. Від шлюбу з позивачем у відповідача народилася дочка [PERSON], 2007 року народження. Згідно з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з вищезазаначеним позовом, в якому зазаначає, що 10.08.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кам'янсько-Дніпровського районного управління юстиції у Запорізькій області між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Після реєстрації подружжя стало проживати разом в м. Кам'янка-Дніпровська. Спільних дітей подружжя не має. Спільне життя з [PERSON] у відповідача не склалося, в період спільного проживання в сім'ї відбувалися суперечки та конфлікти. Все це призвело до того, що останнім роком фактичні шлюбні відносини між подружжям були припинені. Сторони по справі спльно не проживають, не спілкуються, ніякого господарства не ведуть. Кожний живе своїм життям . згоди на розлучення відповідачка не надає. Позивач вирішив розлучитись з відповідачкою, оскільки проживання з відповідачкою однією сім'єю та збереження шлюбу вже не можливо, та суперечить нашим інтересам. Позивач просить суд не надавати їм строку для примирення, оскільки він твердо вирішив розірвати шлюб та свою позицію міняти не збирається. Просить суд: розірвати шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який зареєстрований 10.08.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кам'янсько-Дніпровського районного управління юстиції у Запорізькій області за актовим записом №39. В судове засідання позивач не з?явився надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про що свідчать поштові повідомлення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 10.08.2013 року, позивач уклав шлюб з [PERSON], [INFO], яка після реєстрації шлюбу взяла прізвище «[PERSON]», шлюб був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кам'янсько-Дніпровського управління юстиції у Запорізькій області, під актовим записом № 39, що підтверджується свідоцтвом про шлюб яке є в матеріалах справи (а.с.6). Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, але шлюбні відносини фактично припинені, тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити, так як при тих відносинах, що склалися між подружжям, збереження сім'ї неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом, за яким вказує, що відповідно до укладеного кредитного договору від 24.04.2008 року між АКІБ «УкрСибббанк» та відповідачем [PERSON] остання отримала кредит у розмірі 49\~500,00 доларів США, зі сплатою відсотків у розмірі 12,5 % на рік за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення до 24.04.2028 року. Кредит був виданий під поруку [PERSON] та [PERSON], згідно якої боржник і поручителі зобовязались нести солідарну відповідальність перед банком в повному обсязі за зобовязаннями боржника [PERSON], що виникли з кредитного договору. Далі позивач зазначає, що у звязку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору у відповідача [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі: 44\~244,27 доларів США кредитна заборгованість, 7989,23 доларів США заборгованість по процентам, 11754, 35 гривень пеня за прострочення сплати кредиту, 49821,88 гривень пеня за прострочення сплати процентів. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача наполіг на заявленому позові за вищевказаними підставами, а сторона відповідачів на позов заперечила, вказуючи на пропуск банком строку позовної давності. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, вислухавши сторони, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. На підставі викладеного, суд

Outcome: partial