Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначила, що з 11 грудня 1999 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 30 жовтня 2000 року, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис №570. Від вищезазначеного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Після припинення сімейних відносин дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її повному утриманні. Наразі [PERSON] навчається у Дніпровському технікуму зварювання та електроніки імені Є.О. Патона на четвертому курсі денного відділення на бюджетній формі фінансування. Термін навчання - з 20 серпня 2015 року по 30 червня 2019 року, що підтверджується копією довідки від 03 липня 2018 року №728. Син сторін потребує матеріальної допомоги, оскільки не має ніяких доходів і знаходиться на утриманні позивача, перебуває на обліку у лікаря-кардіолога та систематично проходить курс лікування. Відповідач в свою чергу має можливість надавати сину матеріальну допомогу. З цих підстав просила стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 31 липня 2018 року та до досягнення нею 23 років. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, відзив не подавав, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву позивачки, відповідно до ст.ст. 280 - 289 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 11 грудня 1999 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Наразі шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який на теперішній час є повнолітнім. З 2015 року [PERSON] навчається у Дніпровському технікуму зварювання та електроніки імені Є.О. Патона на четвертому курсі денного відділення на бюджетній формі фінансування. Термін навчання - з 20 серпня 2015 року по 30 червня 2019 року, що підтверджується копією довідки від 03 липня 2018 року №728. Позивач звернулась до суду з цим позовом 31 липня 2018 року. В силу вимог частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з частини 1 статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до статей 199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У пункті 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відтак, за змістом статті 199 Сімейного кодексу України обов'язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладено на обох батьків. Позивач [PERSON] не має достатніх коштів для забезпечення всіх потреб сина, який потребує матеріальної допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач працездатний та може надавати матеріальну допомогу. При цьому позивачкою заявлено позовну вимогу про встановлення аліментів саме у твердій грошовій сумі. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн. щомісячно, починаючи з 31 липня 2018 року та до закінчення навчання 30 червня 2019 року, але не більше як до досягнення ним 23 років. Разом з цим, суд роз'яснює сторонам, що відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Оскільки в силу частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, відповідно до частини 6 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial