Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 13.08.1987 року у Віньковецькому районному відділі РАГС Хмельницької області за актовим записом № 53. Позов мотивовано тим, що 13.08.1987 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, стосунки охололи, зникли теплі сімейні відносини, відсутня довіра та взаєморозуміння. На теперішній час шлюбні стосунки припинені, сторони спільного господарства не ведуть, тому [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 11.07.2018 року у справі відкрито провадження. Ухвалою суду від 06.09.2018 року у справі закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання 14.11.2018 року учасники справи, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не зявились. Позивач [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги, та просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] також надав до суду письмову заяву, в якій визнав заявлені позовні вимоги, та просив розгляд справи проводити за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов належить задоволити. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 13.08.1987 року за актовим записом № 53 у Віньковецькому райвідділі РАЦС Хмельницької області. Від шлюбу у подружжя народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Як випливає зі змісту позову, протягом шлюбного життя стосунки між сторонами охололи, зникли теплі сімейні відносини, почуття, довіра та взаєморозуміння. Через різні погляди на життя сторони тривалий час проживають порізно, спільного господарства не ведуть, і їх шлюб носить формальний характер. Позивач примирення із відповідачем вважає неможливим, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб існує формально, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Ухвалою суду від 27.09.2018 року сторонам було надано строк для примирення один місяць, однак примирення між ними не відбулось та взаєморозуміння між собою вони не досягли. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved