Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними та зареєстрований Лобачівською сільською радою Решетилівського району Полтавської області, актовий запис №3 від 25.03.2000 року. В заяві зазначила, що від цього шлюбу вони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. Спочатку їхнього подружнього життя з відповідачем їх стосунки були нормальними, але згодом зясувалося, що їх шлюб був помилкою. Вони з відповідачем мають різні погляди на життя, зовсім по різному оцінюють ті чи інші життєві ситуації, у їхній сімї запанувала напружена атмосфера, вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, у звязку з цим вони припинили підтримувати подружні відносини з серпня 2016 року і поновлювати їх не збираються. Їх сімя розпалася і відновлення її неможливе. Вона вважає, що подальше подружнє життя з відповідачем буде суперечити її інтересам, єдиним способом врегулювання їх відносин вона вважає розірвання шлюбу, а тому вона вимушена звернутися до суду. Сторони в судове засідання не з'явились, суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, де позивач позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити, а відповідач позовні вимоги визнав. ( а.с. 24-25) Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. 25 березня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Лобачівською сільською радою Решетилівського району Полтавської області, актовий запис №3, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії 019870 від 25 березня 2000 року. (а.с. 3) Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ №026242, виданим Лобачівською сільською радою Решетилівського району Полтавської області 11 серпня 2000 року, актовий запис №3. (а.с. 6) Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 статті 104 СК України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. У частині 3 статті 105 СК України зазначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з матеріалів справи, сторони не ведуть спільне господарство і шлюбні стосунки не підтримують, шлюб існує лише формально, подальшого збереження сім`ї позивач не бажає, а відтак примирення між подружжям неможливе. З огляду на особливий характер сімейних відносин, зважаючи на положення ст.ст.111,\~112 Сімейного кодексу України\~та на те, що фактично сімейні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими. Крім того, згідно з\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, а також враховуючи, що відповідач визнав повністю позовні вимоги та не заперечував проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч.2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved