Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між ним та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 22000 грн. зі сплатою 16,5% річних за весь час користування кредитом та щомісячної комісії у розмірі 0,18% від суми кредиту з кінцевим терміном повернення до 13 серпня 2015 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за договором, між банком та [PERSON] и також між банком та [PERSON] було укладено договори поруки, згідно яких поручитель взяв на себе зобовязання відповідати перед банком за невиконання позичальником [PERSON] своїх зобовязань у тому ж обсязі, що і боржник. Позичальник повинен був щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитним договором шляхом внесення щомісячного платежу. Відповідач [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, в звязку з чим, за ним виникла заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісії, пені за прострочення платежів та штрафу. У звязку з зазначеним, позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 16502,41 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надавали. З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 14 вересня 2005 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком Надра, з однієї сторони, та відповідачем [PERSON], як позичальником з другої сторони, був укладений кредитний договір №11/2005/91042/980, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у 22000 грн. зі сплатою 16,5% річних за весь час користування кредитом та щомісячної комісії у розмірі 0,18% від суми кредиту строком на 120 місяців. Позичальник взяв на себе зобовязання щомісяця здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу у розмірі 419,60 грн. /а.с.11-12/. З метою забезпечення виконання зобовязань за договором, між банком та [PERSON] и також між банком та [PERSON] було укладено договори поруки, згідно яких поручитель взяв на себе зобовязання відповідати перед банком за невиконання позичальником [PERSON] своїх зобовязань у тому ж обсязі, що і боржник /а.с. 13,14/. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати комісії, внаслідок чого станом на 06 липня 2015 року за ним утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 16502,41 грн. (шiстнадцять тисяч п'ятсот двi гривнi 41 копiйка), з яких: 9161,11 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1752,49 грн. - заборгованість за відсотками, 2972,68 грн. - пеня, 416,13 грн. - комісія, 2200 грн. - штраф. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком /а.с.7-10/. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.ст. 553,554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, заборгованість за кредитним договором, відсотками та пені, підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку. Зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача заборгованості за кредитним договором у зазначеному вище розмірі. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду , тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved