Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

У липні 2017 року позивач звернувся із позовом до Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет», третя особа: Міністерство освіти і науки України про стягнення ненарахованої та недоплаченої суми стипендії та інфляційних втрат, посилаючись на ті обставини, що з 01 вересня 2012 року його було зараховано до складу студентів Національного гірничого університету, прийнятих на навчання за державним замовленням на денну форму навчання поза конкурсом на геологорозвідувальний факультет. Його було зараховано на пільгових умовах, як дитину шахтаря, який має стаж підземної роботи більше 15 років. Всупереч Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у період з вересня 2012 року по червень 2016 року відповідачем нараховувалась стипендія на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб, чим порушив його право на належний соціальний захист. Про порушене право позивач дізнався з довідки про доходи від 26 травня 2017 року та 23 червня 2017 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок стипендії, на що отримав відповідь про неможливість здійснення такого перерахунку у зв'язку із закінченням навчання. Оскільки він не знав про порушення свого права та не міг знати позовна давність застосуванню не підлягає. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача не нараховану та невиплачену стипендію, враховуючи інфляційні втрати за період з вересня 2012 року по червень 2016 року у розмірі 85 767, 08 грн. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, а також надано письмові заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, а також надано клопотання про застосування строку позовної давності. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII Особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання, можуть отримувати інші стипендії, призначені фізичними (юридичними) особами. Згідно з ч. 1 ст. 5 закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-V1, шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Судом встановлено, що [PERSON] 01 вересня 2012 року був зарахований до складу студентів денної форми навчання ДВНЗ «Національний гірничий Університет», а його батько мав стаж роботи на підземних роботах не менш як 15 років, у зв'язку із чим позивач мав право на зарахування поза конкурсом. З вересня 2012 року по червень 2016 року позивачу не донараховувалась та не виплачувалась стипендія. У розрахунку заборгованості з виплати стипендії, доданого позивачем до позовної заяви, її визначено вірно з огляду на наступне. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб становить: з 1 січня - 1102 гривень, з 1 жовтня - 1118 гривень. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2013 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2013 році складає з 01 січня 2013 року 1147 грн., з 01 грудня 2013 року 1218 грн. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2014 рік» у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб встановлено в розмірі 1218,00 грн. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2015 року складає 1218,00 грн., а з 01 грудня 2015 року - 1378 грн. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік» мінімальний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2016 року становить 1 378 грн., з 01 травня 2016 року - 1450,00 грн., з 01 грудня 2016 року - 1 600, 00 грн. Відповідно до п. 5 статті 62 Закону України «Про вищу освіту» розмір академічної та соціальної стипендій, порядок їх призначення і виплати встановлюються Кабінетом Міністрів України. Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882 «Питання стипендіального забезпечення». Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-V1 має вищу юридичну силу ніж Постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 № 882 «Порядку призначення і виплати стипендії», а невнесення відповідних змін до Постанови КМУ після прийняття Закону України не є підставою для порушення прав позивача на отримання стипендії у розмірі, встановленому Законом і цим Законом гарантовано позивачу виплату стипендії, незважаючи на результати успішності. Суд також звертає увагу на те, що відсутність бюджетного фінансування не може бути причиною невиконання покладених на відповідача зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»). Таким чином, розмір ненарахованої та невиплаченої стипендії позивачу за період з 01 вересня 2012 року по червень 2016 року складає 51563 грн. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи, а з огляду на те, що на день винесення рішення редакція ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не змінена та не виключена із Закону, то позивач має право на призначення йому стипендії у розмірі, визначеному Законом, тобто у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» стипендії відносяться до об'єктів, що підлягають індексації. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Таким чином, враховуючи розрахунок, наданий позивачем загалом інфляційні втрати за недонораховану та не виплачену відповідачем стипендію становить 34204, 08 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи, а з огляду на те, що на день винесення рішення редакція ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не змінена та не виключена із Закону, то позивач має право на призначення йому стипендії у розмірі, визначеному Законом, тобто у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Що стосується поданої відповідачем заяви про застосування строку позовної давності, то вона судом відхиляється з тих підстав, що позивачем обґрунтовано належним чином підстави пропуску строку позовної давності. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, то на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір 640,00 гривень. На підставі викладеного, Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII, Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-V1 ,

Outcome: approved