Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що у травні 2016 року при зверненні до [PERSON] сільської ради Долинського району Кіровоградської області дізнався, що спадкодавець [PERSON] знятий з реєстрації у с. Пишному Долинського району Кіровоградської області, тобто де раніше проживав, а також де посвідчувався заповіт на користь позивача. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка площею 9,91812 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Долинського району Кіровоградської області. [PERSON] є спадкоємцем вищезазначеної земельної ділянки після смерті [PERSON] за заповітом, посвідченим 5 жовтня 2006 року секретарем Першотравневої сільської ради Долинського району Кіровоградської області. 3 червня 2016 року [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті [PERSON], однак йому було відмовлено у цьому за пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] зазначає, що строк для прийняття спадщини пропустив з поважної причини, оскільки не знав та не міг знати про смерть спадкодавця, оскільки проживає за адресою: [INFO], працює на посаді голови селянського (фермерського) господарства «[PERSON]П», що знаходиться на території Криворізького району Дніпропетровської області. У судовому засіданні представника позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] позов підтримав за обставин зазначених у ньому, попросив позов задовольнити. Суду пояснив, що [PERSON] постійно проживає та працює у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, а тому не знав та не міг знати про смерть спадкодавця [PERSON] Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Кіровоградської області за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти позову, попросила відмовити у задоволенні позову. Суду пояснила, що між селянським (фермерським) господарством «Павел» в особі [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди землі площею 9,91812 га на строк десять років від 10 лютого 2005 року. Ця земля є предметом заповіту. Селянське (фермерське) господарство «Павел» знаходиться у с. Пишному Долинського району Кіровоградської області, а позивач [PERSON] є його керівником. Умовами договору оренди землі передбачено, що орендна плата сплачується до 31 грудня поточного року. У випадку смерті орендодавця надається домовина та транспорт у межах села. За цих обставин [PERSON] не міг не знати, що помер спадкодавець [PERSON], а тому пропустив строк для прийняття спадщини не з поважних причин. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Долинського району Кіровоградської області у судове засідання не зявився, повідомлявся про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Петрівського району Кіровоградської області у судове засідання не зявився, повідомлявся про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Представник відповідача [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позову, вважає його необґрунтованим. Суду пояснив, що поважними причинами для визначення додаткового строку для прийняття спадщини можуть бути такі причини, що пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Доказів таких причин [PERSON] не надав, а тому у цьому позові має бути відмовлено. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що 30 липня 2012 року у с. Червонокостянтинівці Петрівського району Кіровоградської області помер [PERSON] (а. с. 7). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка площею 9,91812 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Долинського району Кіровоградської області. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. За змістом ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки [PERSON] сільської ради Петрівського району Кіровоградської області № 815 від 2 серпня 2016 року, [PERSON] проживав без реєстрації разом із сином [PERSON] на території [PERSON] сільської ради Петрівського району Кіровоградської області. 16 листопада 2015 року приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] після смерті [PERSON], спадкоємцю [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 9,9181 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Долинського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3521987500:02:000:0226. Позивач у справі [PERSON] є спадкоємцем земельної ділянки площею 9,9181 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Долинського району Кіровоградської області та належала спадкодавцю [PERSON], згідно заповіту посвідченого 25 жовтня 2006 року секретарем Першотравневої сільської ради Долинського району Кіровоградської області, зареєстрованого у реєстрі за № 23 (а. с. 8). Постановою приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] від 3 червня 2016 року позивачеві [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], з тих підстав, що ним пропущено встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини (а. с. 9). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. [PERSON] зазначає, що спадщину після смерті [PERSON] не прийняв, оскільки постійно проживає та працює у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, а тому не міг знати про смерть спадкодавця. Тобто позивач уважає саме ці обставини поважними причинами для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. З матеріалів справи видно, що між селянським (фермерським) господарством «Павел» в особі [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди землі від 10 лютого 2005 року, зареєстрованого у Державному реєстрі земель за № 754 від 11 липня 2005 року. Предметом оренди за цим правочином є земельна ділянка площею 9,92 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Долинського району Кіровоградської області. Цей договір оренди землі укладений на строк десять років. За умовами договору оренди землі від 10 лютого 2005 року у випадку смерті орендодавця надається домовина та транспорт у межах села. Орендна плата вноситься у строк до 31 грудня поточного року. При цьому орендар селянське (фермерське) господарство «Павел» керівником якого є позивач [PERSON] знаходиться у с. Пишному Долинського району Кіровоградської області, а тому доводи з приводу того, що постійно працює у м. Кривому Розі Дніпропетровської області не можна визнати обґрунтованими. Суд вище зазначав, що поважними причинами для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, однак зазначені [PERSON] причини для прийняття спадщини таких ознак не мають, а тому позивачем не доказано поважність пропуску строку для прийняття спадщини. Слід також зазначити, що саме на позивача покладено обовязок у цій справі доказувати поважність причин строку для прийняття спадщини. Відповідно до вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] районної державної адміністрації Кіровоградської області, [PERSON] сільської ради Долинського району Кіровоградської області, [PERSON] сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed