Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

У квітні місяці 2015 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 8 філії «Дніпропетровське регіональне управління» АТ «Банк Фінанси та Кредит», про захист прав споживача та повернення грошових вкладів. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 06.03.2013 року між нею та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 8 філії «Дніпропетровське регіональне управління» АТ «Банк Фінанси та Кредит», було укладено договір строкового банківського вкладу «Стандарт» № 2177/370-13 зі строком по 11 березня 2014 року в національній валюті, відповідно до якого позивач вніс на рахунок банку суму грошових коштів у розмірі 100 000, 0 грн, а відповідач зобов'язувався повернути вклад у вказаний вище строк та сплатити проценти. Після закінчення строку дії договору позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення суми строкового банківського вкладу та суми нарахованих процентів, проте суму вкладу та нараховані проценти відповідач позивачу не повернув. Зважаючи на викладене вище, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму грошових коштів у розмірі 100 000, 0 грн. Під час розгляду справи позивач зменшив розмір позовних вимог. Просив стягнути з відповідача на свою користь суму вкладу у розмірі 70 000, 0 грн У судове засідання позивач не з'явився, направленим до суду листом просив розглядати справу без його участі, позов підтримав, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки судові не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 06.03.2013 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 8 філії «Дніпропетровське регіональне управління» АТ «Банк Фінанси та Кредит», було укладено договір строкового банківського вкладу «Стандарт» № 2177/370-13 зі строком по 11 березня 2014 року в національній валюті, відповідно до якого позивач вніс на рахунок банку суму грошових коштів у розмірі 100 000, 0 грн, а відповідач зобов'язувався повернути вклад у вказаний вище строк та сплатити проценти. Після закінчення строку дії договору позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення суми строкового банківського вкладу та суми нарахованих процентів, проте відповідач частково розрахувався з відповідачем, повернувши суму вкладу у розмірі 30 000, 0 грн , а також нараховані проценти. Відповідно до ст.. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до п.3.3 Положення «Про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», затвердженого Постановою правління Національного банку України за № 516 від 03.12.2003 року, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладі, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно з ч.1,2,4 ст.1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Частиною 5 ст. 1061 ЦК України передбачено обов'язок банку щодо виплати вкладникові процентів на суму вкладу у розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Згідно ст..1066 ЦК України за договором банківського вкладу банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку) грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до положень ст..1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається. Так, як відповідач прострочив виконання зобов'язання щодо виплати вкладнику банківського вкладу, умови договору не виконав, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути суму банківського вкладу у розмірі 70 000, 0 грн

Outcome: approved