Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до Старокостянтинівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,100 га по [ADDRESS], що належала [PERSON], яка померла [INFO], на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 13.06.1995року. В обґрунтування позову вказав, що [INFO] померла його матір - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина в склад якої входять вищевказана земельна ділянка. Він прийняв спадщину у встановленому законом порядку, звернувшись з відповідною заявою до нотконтори, однак оформити своє спадкове право на земельну ділянку він не може, оскільки у Державному акті на право власності на земельну ділянку зроблено виправлення в графі власник, тому нотаріусом даний Держакт не приймається до уваги, як правовстановлюючий документ. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю та просила його задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник відповідача в судове засідання не з'явивсь, і він нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що 30 грудня 2014р. померла матір позивача - [PERSON] (свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] від [INFO] /а.с.4/). Після її смерті відкрилась спадщина в склад якої входить, в тому числі і земельна ділянка для обслуговування житлового будинку площею 0,100 га по [ADDRESS], що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 13.06.1995року (а.с.5). Позивач є спадкоємцем [PERSON] за законом, як син спадкодавця (свідоцтво про народження Серії [NUMBER] від 03.11.1958 р. /а.с.4), відповідно до положень ч.1 ст.1261 ЦК України і який прийняв спадщину, звернувшись з відповідною заявою до Старокостянтинівської держнотконтори 17.04.2015р. Разом з тим, позивач позбавлений можливості нотаріально оформити свої спадкові права, оскільки у вищевказаному Держакті у графі «власник» зроблено виправлення, про що держнотаріусом Старокостянтинівської держнотконтори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій №3801/02-31 від 26.09.2016р. (а.с.9). Відповідно до п.23 постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин, суд дійшов висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності, в порядку спадкування за законом, на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,100 га по [ADDRESS], що належала [PERSON], яка померла [INFO], на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 13.06.1995року. На підставі викладеного,

Outcome: approved