Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

У липні 2019 року Державне підприємство Міністерства оборони України «Київський механічний завод» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення штрафу та пені за ухилення від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 листопада 2019 року позов Державного підприємства Міністерства оборони України «Київський механічний завод» до [PERSON] про стягнення штрафу та пені за ухилення від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Державного підприємства Міністерства оборони України «Київський механічний завод» штраф та пеню за несвоєчасну сплату підприємством загальнообов`язкових платежів у сумі 652 187,36 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь Державного підприємства Міністерства оборони України «Київський механічний завод» витрати зі сплати судового збору в сумі 9 782,82 грн. У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено. Постановою Полтавського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року апеляційну скаргу [PERSON] - задоволено частково. Заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 листопада 2019 року - скасовано і ухвалено нове рішення. Позов Державного підприємства «Київський механічний завод» Міністерства оборони України до [PERSON] про стягнення штрафу та пені всього у розмірі 652 187,36 грн. за ухилення від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Державного підприємства Міністерства оборони України «Київський механічний завод» штраф у розмірі 84 759,23 грн. та пеню у розмірі 192 386,79 грн. за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, а всього у розмірі 277 146,02 грн. У задоволенні решти позовних вимог у розмірі 375 041,34 грн. - відмовлено. Стягнуто з Державного підприємства Міністерства оборони України «Київський механічний завод» на користь [PERSON] різницю сплаченого судового збору у розмірі 4 280,14 грн. Разом з цим, при ухваленні судового рішення апеляційним судом залишилося не розглянутим клопотання Державного підприємства Міністерства оборони України «Київський механічний завод» від 18.06.2020 року про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн. (т.1 а.с. 230-249). Згідно ч.ч. 1, 2, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч.1,2,3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно матеріалів справи, 14 травня 2018 року між Адвокатським об`єднанням «Всеукраїнське адвокатське об`єднання» та Державним підприємством Міністерства оборони України «Київський механічний завод» укладено договір про надання правничої допомоги (правової) допомоги адвоката ( т.1 а.с. 234). Відповідно платіжного доручення № 1784 від 23 квітня 2020 року Державне підприємство Міністерства оборони України «Київський механічний завод» перерахувало на банківський рахунок Адвокатського об`єднання «Всеукраїнське адвокатське об`єднання» гонорар в розмірі 2000 грн за підготовку відповіді на заяву про перегляд заочного рішення по справі №536/1116/19 згідно з додатковою угодою № 11 від 23 квітня 2020 року (т.1 а.с. 236, 238). Крім того, відповідно платіжного доручення № 1825 від 18 травня 2020 року та 1876 від 09 червня 2020 року Державне підприємство Міністерства оборони України «Київський механічний завод» перерахувало на банківський рахунок Адвокатського об`єднання «Всеукраїнське адвокатське об`єднання» гонорар в розмірі 10 000 грн (5000+5000) за підготовку до судового засідання та участі представника у судовому засіданні по справі №536/1116/19 згідно з додатковою угодою № 12 від 14 травня 2020 року та № 13 від 09 червня 2020 (т.1 а.с. 240, 242, 244, 246). Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції Державне підприємство Міністерства оборони України «Київський механічний завод» у відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до суду 13.08.2020 р., просило вирішити питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 7 500 грн. (т.2 а.с. 58 - 67). На підтвердження вказаних витрат надано копію додаткової угоди № 15 до договору про надання правової допомоги від 14 травня 2018 року щодо надання правничої допомоги у вигляді підготовки відзиву на апеляційну скаргу [PERSON] у справі №536/1116/19 та додаткової угоди №16 про надання правничої допомоги у вигляді підготовки до судового засідання та участі представника адвокатського об`єднання у судовому засіданні по справі №536/1116/19 (т.2 а.с. 61, 65). Відповідно до платіжного доручення № 2016 та № 2017 від 05 серпня 2020 року Державне підприємство Міністерства оборони України «Київський механічний завод» перерахувало на банківський рахунок адвокатського об`єднання «Всеукраїнське адвокатське об`єднання» гонорар у розмірі 7 500 грн (2 500+5 000) згідно з додатковою угодою № 15 та № 16 (т.2 а.с. 63, 67). Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Постановою Полтавського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року частково задоволено позовні вимоги Державного підприємства Міністерства оборони України «Київський механічний завод» та стягнуто з відповідача [PERSON] штраф та пеню на несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, всього в розмірі 277 146, 02 грн, що становить 42,5% від розміру позовних вимог. Застосовуючи пропорційність щодо розміру задоволених позовних вимог, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню 8 287,50 грн. судових витрат, понесених позивачем Державним підприємством Міністерства оборони України «Київський механічний завод» на професійну правничу допомогу. Крім того, 21 вересня 2020 року до Полтавського апеляційного суду від Державного підприємства Міністерства оборони України «Київський механічний завод»надійшов розрахунок судових витрат на правову допомогу, в якому зазначено, що під час апеляційного перегляду судового рішення додатково були понесені витрати на правову допомогу. Так, за підготовку та направлення адвокатського запиту до ГУ ДПС у м. Києві було сплачено гонорар у розмірі 1000 грн, що підтверджується додатковою угодою № 17 від 18 серпня 2020 року, рахунком на оплату послуг № 18 від 18 серпня 2020 року, платіжним дорученням № 2068 від 31 серпня 2020 року, актом здачі-прийняття послуг № 29 від 04 вересня 2020 року; за участь в судовому засіданні в Полтавському апеляційному суді 02.09.2020 року та 14.09.2020 року під час розгляду справи 536/1116/19 Державним підприємством Міністерства оборони України «Київський механічний завод» було сплачено гонорар у розмірі 10 000 грн (5 000+5 000), що підтверджується додатковою угодою № 17 від 18 серпня 2020 року та додатковою угодою № 18 від 10 вересня 2020 року, рахунком на оплату послуг № 18 від 18 серпня 2020 року та № 19 від 10 вересня 2020 року, платіжним дорученням № 2068 від 31 серпня 2020 року та № 2108 від 10 вересня 2020 року, актом здачі-прийняття послуг № 29 від 04 вересня 2020 року та № 30 від 18 вересня 2020 року, а всього 11 000 грн. Відповідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про стягнення додаткових витрат на правову допомогу подано Державним підприємством Міністерства оборони України «Київський механічний завод» вже після прийняття постанови у цій справі і після закінчення п`ятиденного строку, передбаченого частиною восьмою статті 141 ЦПК України, тобто позивач пропустив строк для подання доказів щодо понесених витрат. При цьому, у своєму клопотанні від 21 вересня 2020 року не ставить питання про поновлення пропущеного процесуального строку та не вказано про поважність причин його пропуску. У зв`язку з цим колегія суддів вважає, що в частині вирішення питання про стягнення додаткових витрат всього у розмірі 11 000 грн. заяву Державного підприємства Міністерства оборони України «Київський механічний завод» слід залишити без розгляду. Дані докази були надані поза межами строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України. Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Згідно ч. 4. ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Outcome: partial