Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «НАСК «Оранта» про відшкодування шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 11 березня 2013 року по вул. Металургів-Незалежності в м. Бровари, Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів марки КРАЗ 65055 державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та FІАТ Doblo державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 червня 2013 року [PERSON] визнано винним у даній ДТП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» на підставі поліса № АВ/4051503, терміном дії з 01 липня 2012 року по 02 липня 2013 року. 05 листопада 2013 року ПАТ «НАСК «Оранта» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 22 512 грн. 24 коп. шляхом перерахування на рахунок станції технічного обслуговування, де проводився відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу позивача. Власником транспортного засобу FIAT Doblo державний номер [NUMBER] [PERSON] для визначення фактичного розміру завданого матеріального збитку було замовлено проведення незалежного автотоварознавчого звіту. Згідно Звіту № 13/015 про оцінку колісного транспортного засобу марки FIAT Doblo державний номер [NUMBER] від 25 червня 2013 року розмір матеріального збитку становить 27 649 грн. 20 коп. У досудовому порядку питання про доплату різниці між фактичним розміром матеріального збитку і виплаченим страховим відшкодуванням вирішено не було, оскільки ПАТ «НАСК «Оранта» відмовила у перегляді розміру страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб у звязку з відсутністю підстав. У звязку з наведеним, [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив стягнути 6480 грн. 89 коп., що складаються з 5\~401 грн. 37 коп. - різниці між фактичним розміром матеріального збитку і виплаченим страховим відшкодуванням: 119 грн. 52 коп. витрат на направлення телеграм відповідачу та третій особі щодо дати та часу проведення огляду пошкодженого транспортного засобу позивача; 350 грн. 00 коп. витрат за послуги евакуатора та 610 грн. 00 коп. вартості проведення незалежного експертного дослідження. Крім того, посилаючись на п. 37.2. ст. 37. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової\~відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач просив стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 1312 грн. 32 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник ПАТ «НАСК «Оранта» [PERSON] заперечував проти позовних вимог та просив у їх задоволенні відмовити. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 березня 2013 року, близько 23 год. 10 хв., [PERSON], керуючи автомобілем марки КРАЗ 65055 д.н. АІ 9806 СМ та рухаючись по вул. Незалежності в напрямку вул. Металургів в м. Бровари Київської області, на перехресті рівнозначних доріг не надав дорогу автомобілю [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що наближався праворуч по вул. Металургів, в результаті чого допустив із ним зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 червня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 26). На час дорожньо-транспортної пригоди у відповідача [PERSON] був наявний поліс обовязкового страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/4051503, терміном дії з 01 липня 2012 року по 02 липня 2013 року, що сторонами у судовому засіданні не заперечувалося. З матеріалів справи вбачається, що 12 березня 2013 року [PERSON] звернувся до відповідача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, на підставі якого 14 березня 2013 року було проведено огляд автомобіля позивача (а.с. 44). З протоколу огляду транспортного засобу, складеного 14 березня 2013 року провідним спеціалістом відділу аварійних комісарів ТОВ «Гарант АСІСТАНС» вбачається, що під час огляду автомобіля, страхувальник присутнім не був, та автомобіль був закритий, не знято даних з одонометра та зазначено у протоколі, що можливі приховані пошкодження. Крім того зазначено, що якщо під час ремонту будуть виявлені приховані пошкодження (які не вказані у цьому протоколі), про це повідомляється страхова компанія з метою складання додаткового протоколу (а.с.51). На підставі вказаного огляду 19 березня 2013 року було складено дослідження ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» № АІ2694СТ-19.03/2, згідно якого матеріальний збиток за умовами страхування, завданий автомобілю [NUMBER] в результаті його пошкодження, складає 22\~512 грн. 24 коп. (а.с. 45-50). Судом також зясовано, що 13 березня 2013 року позивач звернувся до ПрАТ «Український центр врегулювання збитків «Ладен-Авто» із заявою про проведення автотоварознавчого дослідження щодо вартості відновлювального ремонту належного йому транспортного засобу. 18 березня 2013 року експертом ПрАТ «Український центр врегулювання збитків «Ладен-Авто» [PERSON] за участю представника ПАТ «НАСК «Оранта» [PERSON], власника автомобіля та представника КП БМР «Служба замовника» була складена дефектна відомість огляду транспортного засобу із зняттям показань лічильника та оглядом відкритого автомобіля. Зауважень від учасників огляду не надходило. 25 червня 2013 року ПрАТ «Український центр врегулювання збитків «Ладен-Авто» складено звіт № 13/05, згідно з яким розмір матеріального збитку, завданого власникові колісного транспортного засобу марки «ФІАТ Добло» д.н. [NUMBER] складає 27\~649 грн. 20 коп. (а.с.81-91). Вартість проведеного ремонту належного позивачу транспортного засобу марки «ФІАТ Добло» д.н. [NUMBER] згідно ремонтної калькуляції № КВР-042/13 від 25 червня 2013 року та акта № 1-00000804 здачі-прийому робіт (надання послуг) склала 27\~913 грн. 20 коп. (а.с. 18-23). 20 червня 2013 року [PERSON] подав заяву про страхове відшкодування, на підставі якої лише 05 листопада 2013 року ПАТ «НАСК «Оранта» здійснено страхову виплату у розмірі 22\~512 грн. 24 коп. (а.с. 15, 27). На неодноразові звернення позивача [PERSON] різниця між сумою, що була фактично сплачена на ремонт його авто, та виплаченим ПАТ «НАСК «Оранта» страховим відшкодуванням відповідачем виплачена не була. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Згідно із ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За змістом ст. 22.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. У п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки№ № 4 від 01 березня 2013 року розяснено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Крім того, як пояснив експерт [PERSON] в судовому засіданні у звіті про оцінку колісного транспортного засобу №13/015 від 25 червня 2013 року враховано коефіцієнт фізичного зносу складників, пробіг автомобіля та додаткові пошкодження, які не були виявлені при його огляді працівником страхової компанії, оскільки він був закритий. На підставі викладеного, враховуючи те, що наявними в матеріалах справи підтверджується те, що позивачем було здійснено витрати на виконання робіт, необхідних для відновлення його пошкодженого авто, суд вважає вимоги позивача в частині стягнення різниці вартості проведеного ремонтну та виплаченою сумою страхового відшкодування обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню й стягненню з ПАТ «НАСК «Оранта» підлягає сума у розмірі 5 401 грн. 37 коп. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди (ст. 28 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). За правилами ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Судом також зясовано, що [PERSON] здійснив витрати на евакуацію пошкодженого транспортного засобу у розмірі 350 грн. 00 коп. (а.с. 24-25), на оплату послуг експерта ПП «Український центр врегулювання збитків «ЛАДЕН-Авто» щодо складання звіту № 13/015 від 25 червня 2013 року у сумі 610 грн.00 коп. (а.с. 16-17), а також витрати на повідомлення телеграфом щодо проведення 18 березня 2013 року огляду транспортного засобу позивача (а.с. 106-107), які на думку суду також підлягають стягнення з відповідача. Посилання ж позивача [PERSON] на положення п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» як на підставу для стягнення з ПАТ «НАСК «Оранта» пені за період з 20 лютого по 16 липня 2015 року у розмірі 1\~312 грн. 32 коп. суд вважає необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки дані положення статті не передбачають таких правових наслідків відмови у здійсненні страхової виплати як стягнення пені.

Outcome: partial