Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

У липні 2015 року до Оріхівського районного суду Запорізької області звернулась [PERSON] із заявою, в якій просила встановити факт належності їй Договору купівлі-продажу від 22.09.2015 року, за яким вона купила у [PERSON] жилий будинок, розташований за адресою Запорізька область, Оріхівський район, смт Комишуваха, вул. Комунарівська, 5. Заява обґрунтована тим, що у вказаному договорі з невідомих заявнику причин її імя помилково вказане як «Галина» замість «Ганна». Ця помилка є перешкодою у реалізації права власності заявника на зазначений жилий будинок. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] вимоги підтримав, пославшись на обставини та норми права, викладені в заяві, а також заявив клопотання про залучення як заінтересованої особи до участі в даній справі виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, оскільки цей орган здійснював нотаріальне посвідчення спірного договору купівлі-продажу, та в нього могли зберегтись відповідні документи. Ухвалою суду від 17.09.2015 року клопотання представника було задоволено, до участі у справі був залучений виконавчий комітет Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, на якого був покладений обовязок надати копії документів, що були підставою для нотаріального посвідчення спірного договору купівлі-продажу. У письмових поясненнях по суті заяви від 12.10.2015 року № 01-21/255 виконавчий комітет Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області зазначив, що Договір купівлі-продажу від 22.09.2015 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] щодо придбання жилого будинку по вул. Комунарівській, 5, у смт Комишуваха, дійсно був нотаріально посвідчений цим органом. У 1989 році відбулась пере нумерація будинків по провулку Комунарівському у смт Комишуваха, в ході якої будинок № 5 по цьому провулку став мати № 7, і в ньому проживає та зареєстрована [PERSON]. Перейменування вулиці Комунарівської та провулка Комунарівського в смт Комишуваха не проводилось. Під час складання документів по відчуженню житлового будинку, який належав громадянину [PERSON], у 1975 році секретарем селищної ради було допущено помилку як в адресі будинку, що відчужувався (замість провулку Комунарівського вказана вулиця Комунарівська), так і в зазначенні імені покупця (замість імені «Ганна» вказано імя «Галина»). Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Оріхівської районної ради Запорізької області подало письмові заперечення проти заяви, в якій послалось на те, що воно не є належною заінтересованою особою по даній справі, оскільки не брало участі ані в укладенні спірного договору купівлі-продажу, ані в його нотаріальному посвідченні, ані в його реєстрації. Дослідивши обставини справи та проаналізувавши вимоги законодавства України, що регулює відповідні правовідносини, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.09.1975 року виконавчим комітетом Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області був нотаріально посвідчений Договір купівлі-продажу, в якому зазначено, що [PERSON] продав, а [PERSON] купила жилий будинок, розташований за адресою Запорізька область, Оріхівський район, смт Комишуваха, вул. Комунарівська, 5. Під час складання та нотаріального посвідчення вказаного договору купівлі-продажу секретарем Комишуваської селищної ради було допущено помилку у зазначенні імені покупця замість імені «Ганна» вказано імя «Галина», що підтверджується поясненнями виконавчого комітету Комишуваської селищної ради та доданими до них документами. З 1975 року і до часу розгляду судом даної справи заявник [PERSON], [INFO], правомірно, відкрито та безспірно володіє вказаним Договором купівлі-продажу від 22.09.1975 року, та здійснює на його підставі повноваження власника відповідного обєкта нерухомого майна. На час придбання заявником нерухомого майна були чинними Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, а також Перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджені заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року. Згідно цих нормативно-правових актів нотаріально-посвідчений договір купівлі-продажу був підставою для виникнення права власності та реєстрації відповідного обєкта нерухомості. Таким чином, Договір купівлі-продажу від 22.09.1975 року за своєю правовою природою є правовстановлюючим документом, а його належність заявнику [PERSON], підтверджується зібраними у справі доказами. Стаття 256 ЦПК України передбачає право суду встановлювати факти, що мають юридичне значення. Разом із тим це можливо за наявності певних умов, а саме: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; 2) встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 6 ст. 235 та ч.4 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved