Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

У липні 2021 року позивач звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області із даним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідачки на його користь додаткові витрати на доньку [PERSON] , [INFO] у розмірі 18504,82 грн.. Позов мотивував тим, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від даного шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] . З березня 2020 року по даний час, за власним бажанням доньки та домовленістю з відповідачкою, донька фактично проживає з ним. Після звільнення з роботи, відповідачка повністю залишила доньку лише на його виховання, матеріальну допомогу доньці надавати припинила, змінила місце свого проживання та вибула до Херсонської області, де фактично проживає до цього часу. Позивач зазначає, що 23 березня 2021 року між ним та відповідачкою було укладено договір про утримання та виховання дитини. 17 травня 2021 року Фастівським міськрайонним ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 65439991 про примусове стягнення аліментів з відповідачки на користь доньки, яке триває і на даний час. Починаючи з 01 січня 2021 року відповідачка зовсім припинила здійснювати додаткові витрати на доньку пов`язані з розвитком її певних здібностей, придбанням (оренда) конкурсних костюмів (плаття, взуття, косметичне приладдя, тощо), участю у змаганнях, майстер-класах, поїздках, а також припинила витрати на лікування доньки. Приватним лікарем [PERSON] на підставі скарг доньки було проведено її огляд та призначено лікування, пов`язане з витратами на придбання ліків. Відповідно до його розрахунків, з його власних заощаджень на придбання доньці ліків, у період з 01 січня 2021 року по день позовної заяви, ним було витрачено 6586,92 грн.. Разом з тим, позивач послався на те, що з 2012 року по теперішній час донька займається східними та бальними танцями у КЗ Фастівської міської ради «Фастівський міський палац культури». За його розрахунками, з його власних заощаджень на зайняття донькою танцями, у тому числі участю в змаганнях, конкурсах, майстер-класах, придбання (оренда) костюмів і взуття, пошиття костюмів, реквізити, поїздок, у період часу з 01 липня 2021 року по день подачі позовної заяви, витрачено 27632,71 грн. та 2790,00 грн.. Таким чином на розвиток здібностей доньки, його додаткові витрати складають загальну суму 30422,71 грн.. Позивач вважає, що оскільки, загальна сума його додаткових витрат на доньку складає 37009,63 грн., то половина цієї суми підлягає стягненню з відповідачки, а саме 18504,82 грн.. Тому, він звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Позивач в судовому засідання позов підтримав з підстав викладених в ньому, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, проти його задоволення заперечував. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Через канцелярію суду подав заяву в якій просив суд розглянути справу без участі представника служби та ухвалити рішення в інтересах малолітньої [PERSON] . Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 10 лютого 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Даний шлюб рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2015 року було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено Свідоцтвом про її народження Серія [NUMBER] виданим повторно 19 серпня 2020 року. 23 березня 2021 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про утримання та виховання дитини, вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Київської області Сергеєвою А.В. та зареєстрований в реєстрі за № 574. Як вбачається із Довідки № 37 від 17 березня 2021 року виданої Головою ОСББ «Інтер-14», [PERSON] , 2008 року народження, з березня 2020 року проживає разом з батьком [PERSON] , 1978 року народження, в квартирі [ADDRESS] . Згідно Довідки № 23 від 18 березня 2021 року виданої ТОВ «Шелтер Інвест», [PERSON] проживає в гуртожитку заводу за адресою: [ADDRESS] , з 07 грудня 2020 року тимчасово не проживає по теперішній час. [PERSON] , [INFO] , з березня 2020 року в гуртожитку не проживає. Відповідно до характеристики [PERSON] , наданої Директором КЗ ФМР «Фастівьсикй міський Палац Культури» [PERSON] , остання займається у складі народного аматорського ансамблю бального танцю «Діана» та є солісткою студії східного танцю «Бахіра», де займається з 2013 року. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.\~185\~СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. Як зазначив Верховний суд у постанові від 01 квітня 2019 року по справі № 233/3518/17, наявність додаткових витрат має довести той з батьків, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини в якості аліментів. У постанові Верховного суду від 04 грудня 2019 року по справі № 320/383/19 роз`яснено, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що з його власних заощаджень ним було витрачено додаткові кошти на утримання доньки [PERSON] яка проживає з ним, в загальному розмірі 37009,63 грн., частина з яких, а саме 18504,82 грн., підлягає стягненню з відповідачки. Так, на підтвердження своїх позовних вимог, позивачем було надано суду Скріншоти квитанцій про придбання ліків доньці на загальну суму 6586,92 грн., Скріншоти банківських доручень та квитанцій про витрати на Східні танці (керівник Гуртка Глуханюк М.І.) на загальну суму 27632,71 грн. та Скріншоти банківських доручень та квитанцій про витрати на Бальні танці (керівник гуртка [PERSON] ) на загальну суму 2790,00 грн.. Проте, з наданих позивачем [PERSON] квитанцій на придбання ліків не вбачається, що позивачем в аптеках купувалися ліки саме для доньки [PERSON] , які були призначені останній лікарем педіатром [PERSON] .. Окрім того, з [PERSON] банківських доручень та квитанцій про витрати на Східні танці (керівник гуртка [PERSON] ) та Скріншотів банківських доручень та квитанцій про витрати на Бальні танці (керівник гуртка [PERSON] ) на які посилається позивач, також не вбачається, що грошові кошти перераховувалися позивачем як кошти, що спрямованні на оплату занять з бальних та східних танців доньки [PERSON] . Більш того, у платіжних дорученнях АТ КБ «ПриватБанк» зазначено, що призначенням платежу є «Перерахунок особистих коштів для поповнення карти» та вбачається, що позивач перераховував грошові кошти на картки різних осіб. Разом з тим, на обґрунтування своїх позовних вимог, позивачем не надано підтверджуючих документів, з яких вбачалося б, що гуртки, які відвідує донька [PERSON] є платними, і саме він за договором проводить оплату у визначеному розмірі. Наданий позивачем товарний чек № 2386 на придбання дорожнього чемодану на суму 885,00 грн. не може слугувати доказом додаткових витрат. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положеннями ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вище викладене, оскільки позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження понесених ним додаткових витрат на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за доцільне віднести судові витрати у вигляді судового збору за рахунок держави.

Outcome: dismissed