Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

У листопаді 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача гроші в сумі 45548 грн. 13 коп. та судові витрати по справі, посилаючись на те, що між ПАТ«ПУМБ» та [PERSON] укладений кредитний договір № 22835343 від 31.07.2013 р., відповідно до якого позивачем надано кредит у розмірі 47400 грн. 00 коп., [PERSON] зобов'язалася використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 15,49% та повернути кредитні кошти до 28.07.2018 р. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, пояснюючи тим, що відповідачем було порушено законні права позивача, тобто отримання основної грошової суми кредиту, наданої відповідачу у тимчасове користування відповідно до умов договору, та відсотків за користування кредитом. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з'явилася повторно, про день слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, а тому суд вважає можливим слухати справу у її відсутності згідно ст. 224 ЦПК України (а.с.45, 47, 49, 56). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1, 3 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як встановлено в судовому засіданні, 31.07.2013 р., між ПАТ «ПУМБ» та [PERSON] укладений кредитний договір № 22835343 відповідно до якого позивачем надано кредитні кошти відповідачу у розмірі 47400 грн. 00 коп., згідно якого позивач зобов'язався надати кредит, а відповідач у свою чергу зобов'язалась використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 14,49 % та повернути кредит частинами в розмірі, в порядку та в строки, визначені кредитним договором, але не пізніше 28.07.2018 р. (а.с.7-12). Судом було встановлено, що позивачем направлялося Вимога за вих. №61-05-763 від 18.09.2014 р. про дострокове повернення всієї суми кредиту на нарахованих процентів за користування кредитом, на підставі п. п. 3.5.7., 3.5.8 кредитного договору, яка 22.10.2014 р. повернулася за закінченням терміну зберігання (а.с.15-17). Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався щомісяця погашати частину заборгованості та сплачувати відсотки за користування кредитом, однак свої зобов'язання не виконав, кредит не повертає та відсотки не сплачує, внаслідок чого станом на 29.10.2014 р. заборгованість за сумою кредиту складає 40786 грн. 73 коп.; заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом складає 2380 грн. 09 коп.; сума пені за порушення строків виконання зобов'язань за кредитним договором складає 2381 грн. 31 коп. (а.с.4-5). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки відповідач свої зобов'язання по поверненню кредиту не виконала, суд вважає необхідним стягнути з неї заборгованість у розмірі 45548 грн. 13 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved