Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

У липні 2017 року представник ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення сплаченого страхового відшкодування у розмірі 22750, 61 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 11 липня 2014 року з вини відповідача [PERSON], яка керуючи автомобілем марки «Тойота» державний номер [NUMBER], скоїлася дорожньо транспортну пригоду, в результаті чого було пошкоджено автомобіль марки «Фольцваген», державний номер [NUMBER], який належить [PERSON], під керуванням [PERSON] Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Старокостянтинівського районного суду від 21 липня 2014 року. На момент скоєння ДТП цивільна відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні автомобіля відповідача була застрахована, відповідно до договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/6727390 від 31.05.2014 року. На підставі заяви, страхового акту № 1.102.14.05076/VESKO30865 від 03.11.2014 року, позивачем було здійснене страхове відшкодування в сумі 22750,61 грн. потерпілому, що підтверджується платіжним дорученням № 139501 від 05.11.2014 року. 16 червня 2016 року позивач звернувся до відповідача з листом про відшкодування в добровільному порядку витрат, понесених у звязку з проведенням регламентної виплати потерпілому, однак, по даний час витрати не відшкодовано. Оскільки, вирішити спір в позасудовому порядку не можливо, позивач звернувся до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, однак направив до суду заяву, якою просив розглянути справу без його участі в порядку заочного розгляду. Відповідачка, яка у встановленому порядку оповіщена про час і місце судового засідання, до суду не зявилася. У відповідності до ст.224 ч.1 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що 11 липня 2014 року відповідач [PERSON], яка керуючи автомобілем марки «Тойота» державний номер [NUMBER], скоїла дорожньо транспортну пригоду, в результаті чого було пошкоджено автомобіль марки «Фольцваген», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно постанови Старокостянтинівського районного суду від 21 липня 2014 року [PERSON] визнано винною за ч. 1 ст. 130, ст.124 КУпАП. Крім того, встановлено, що 24.10.2014 року потерпілим [PERSON] було подано заяву до ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» про відшкодування коштів внаслідок завданої його автомобілю шкоди на суму 22750,61 грн. Згідно платіжного доручення № 139501 від 05.11.2014 року позивачем виплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 22750,61 грн. 16 червня 2016 року за №1610 АХА/АГ, ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» звернувся до відповідача з листом про відшкодування в добровільному порядку витрат, понесених у звязку з проведенням регламентної виплати потерпілому, однак, по даний час витрати не відшкодовано. Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1\~статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(надалі Закон 1961-IV) водій транспортного засобу причетного до дорожньо-транспортної пригоди зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбаченихстаттею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно підпункту 38.1.1 «а»\~статті 38 цього Закону страховик має право подати регресний позов до страхувальника, після виплати страхового відшкодування, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.1ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Враховуючи постанову Старокостянтинівського районного суду від 24.07.2014 року, відповідальною за завдані потерпілому збитки, у даному випадку є відповідач у відповідності до вимог ст. 1188 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачка [PERSON] зобовязана відшкодувати позивачу ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» витрати, повязані з регламентною виплатою у розмірі 22750,61 грн. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з позивача слід стягнути 1600 грн. судових витрат, та 420 грн. понесених витрат за оголошення у друкованому виданні «Урядовий курєр».

Outcome: approved