Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

У квітні 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. У обґрунтування позовних вимог вказує, що 05 лютого 2021року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С.вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 4101 про стягнення з позивача кредитної заборгованості в розмірі 14450,57 грн. що виникла по кредитному договору № МФ-0761900000035 від 08 січня 2019 року, укладеному між позивачем та первісним кредитором ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс». На підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса, 26 лютого 2021року приватним виконавцем Григорчуком П.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» заборгованості (ВП №64643709). Між тим, позивачем зазначено, що на момент укладення кредитного договору за яким, виникло право вимоги, паспорт позивача та картка фізичної особи- платника податків були загублені, а позивач не укладав кредитний договір з ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс », про існування кредитного договору на підставі якого виникло право вимоги, дізнався зі документів про відкриття виконавчого провадження.Оспорюваний виконавчий напис вчинено з численними порушеннями вимог чинного законодавства, що робить його таким, що не підлягає виконанню. . Вважає, що виконавчий напис винесено неправомірно та із порушенням вимог ЗУ «Про нотаріат», а тому не підлягає виконанню. Заборгованість, наведена у виконавчому написі, не є безспірною. Просить суд визнати виконавчий напис № 4101, вчинений 05 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з нього на користь ТОВ « ФК «Прайм Альянс» заборгованості в розмірі 14450,57 грн. таким що не підлягає виконанню. У судове засідання позивач не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити. Представник відповідача направив на адресу суду відзив на позовну заяву, яка долучена до матеріалів. Так, відповідно до відзиву, позовні вимоги [PERSON] не визнає та просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Посилається на те, що за вказаним кредитним договором наявна заборгованість через невиконання [PERSON] своїх зобов`язань. Після набуття ТОВ «ФК «пройм Альянс» права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №МФ-0761900000035 від 08 січня 2019 року, останньому було направлено про це повідомлення та вимогу про необхідність сплатити заборгованість. За таких обставин, виконавчий напис вчинено з дотриманням діючого законодавства. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. та приватний виконавець Григорчук П.В. в судове засідання не з`явилися, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 08 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та [PERSON] , як клієнтом, укладено договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №МФ-0761900000035, згідно якого товариство на умовах цього договору та правил надає клієнту грошові кошти у сумі 5000 грн., а клієнт в свою чергу зобов`язується повернути грошові кошти у встановлений цим договором строк та сплатити проценти згідно відсоткової ставки за кожен день користування, визначеної договором. 01 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» укладено Договір№1 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань, відповідно до якого згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої фактором клієнту. Разом з правом вимоги до фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимоги, кожен наступний реєстр прав вимог доповнює, а не замінює попередній. Згідно витягу з реєстрау права вимог №8, від 15 квітня 2019 року клієнт передав, а фактор прийняв документацію боржника [PERSON] за договором №МФ-0761900000035( заборгованість складає 13950,57 грн). Вимога про погашення кредитної заборгованості на підставі ст..ст.530,512,516 ЦК України №413 від 30 листопада 2020 року, була направлена ТОВ «ФК «Прайм Альянс» на адресу [PERSON] в [ADDRESS] рекомендованим листом. 05 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталєю Станіславівною був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4101, про звернення стягнення на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» заборгованості, що виникла по кредитному договору, в розмірі 14450,57 грн. з [PERSON] . 26 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком Павлом Васильовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64643709. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17. Так, при вчиненні нотаріальних дій щодо видачі виконавчого напису, нотаріуси керуються ст. 262 ЦК України, ст. 34, 87-91 Закону України «Про нотаріат», гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 лютого 2012 року №296/5 та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року за № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів №622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 05 лютого 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Міурофінанс» та позивачем договір про надання кредиту №МФ-0761900000035 від 08 січня 2019 року не був посвідчений нотаріально. Інших документів, на підставі яких було вчинено оспорюваний виконавчий напис, окрім кредитного договору з доданим до нього договором №1 про відступлення права вимоги, суду не подано, відтак наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви та заяви про забезпечення позову в розмірі 1362 грн. 00 коп.

Outcome: approved