Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

У липні 2015 року ПАТ «Дельта банк» звернувся до Апеляційного суду міста Києва із позовом до [PERSON](далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №310006026468001 від 24.06.2011 року в розмірі 49333,86грн. Відповідно до ухвали Апеляційного суду міста Києва від 08.07.2015 року підсудність позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договоромвизначена Шевченківському районному суду міста Києва. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.06.2011 року між Акціонерним товариством «Астрабанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №310006026468001, відповідно до умов якого відповідачу банк надав кредит у розмірі 86320,00 грн., зі сплатою 15,9 % річних, строком до 24.06.2016 року. Як зазначає позивач, зобов'язання в частині надання коштів відповідачу виконані в повному обсязі, в той же час відповідач не виконує умов договору в повному обсязі та кошти не повертає, а тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості з відповідача, що станом на 06.04.2015 року становить - 49333,86грн., з яких: тіло кредиту - 44307,29грн., відсотки по тілу кредиту - 5026,57грн., прострочене тіло кредиту - 16010,90грн. та прострочені відсотки - 4864,10грн. В судове засіданні представник позивача не з'явився направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як вбачається із заяви. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом в судовому засіданні встановлено, що 24.06.2011 року між ПАТ «Астра Банк» (далі - Банк) (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] (далі - Позичальник) був укладений кредитний договір №310006026468001. За даним договором Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 86320,00 грн., зі сплатою 15,9 % річних, строком до 24.06.2016 року (п.1.1., п. 1.4.1. Договору). Відповідно до п. 3.2.3 кредитного договору Позичальник має право вимагати дострокового повернення кредиту в повній сумі, сплати нарахованих процентів та комісій, та можливих штрафних санкцій , якщо Позичальник шістдесяти календарних днів від дати отримання вимоги Кредитора про надання додаткового забезпечення, згідно з п.3.2.2 цього Договору, не надасть такого забезпечення (шляхом укладення відповідного правочину) або запропоноване забезпечення не влаштовує Кредитора. Договір підписаний обома сторонами, що свідчить про те, що вони погодились з його умовами. 02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «Астра Банк» передає (відступає) позивачу права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість ПАТ «Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до витягу з Додатку №1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 02 грудня 2013 року, ПАТ «Астра Банк» відступив позивачу право вимоги по кредитному договору №310006026468001, укладеним з відповідачем. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання за Договором в частині повернення кредитних коштів не виконав в повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 06.04.2015року становить - 49333,86грн., з яких: тіло кредиту - 44307,29грн., відсотки по тілу кредиту - 5026,57грн., прострочене тіло кредиту - 16010,90грн. та прострочені відсотки - 4864,10грн. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач в судове засідання не з'явився, не надав доказів на підтвердження того, що заборгованість за кредитним договором відсутня чи є меншою. Отже, оскільки відповідач належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 49333,86грн. в примусовому порядку. У відповідності до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved