Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради, Територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації. Позивачі в судове засідання не з'явилися, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, попередньо не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, зокрема, і через оголошення у пресі - газеті «Зоря Полтавщини». Треті особи Виконавчий комітет Ленінської районної у м. Полтаві ради та Територіальна громада в особі Полтавської міської ради в судове засідання не з'явилися, попередньо надавши заяви про розгляд справи без їх представників. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України, справу потрібно вирішувати на підставі наявних у ній даних і доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.01.1990 року згідно ордера №20 виданого НОД-4 від 29.01.1990 року [PERSON] отримала одну кімнату жилою площею 19,0 м.кв. у будинку [ADDRESS] в якій проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON] та зареєструвалися за адресою. 31 січня 2003 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвано, про що в книзі реєстрації актів зроблено запис №24, серія [NUMBER]. З 2003 року відповідач [PERSON] за вищевказаною адресою не проживає. Відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS], не проживає, допомоги по обслуговуванні даної квартири не надає та не сплачує за послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до акту від 31.05.2016 року, посвідченого начальником дільниці №5 КП «ЖЕО №2» [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2003 року, після розлучення. Раніше з'являвся один раз на рік, останній раз з'являвся взимку 2013 року, що підтверджується підписами сусідів: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] Відповідно до актів від 18.04.2016 року, 18.05.2016 року, 18.06.2016 року, 18.07.2016 року, 18.08.2016 року, 18.09.2016 року [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2003 року, після розлучення. Раніше з'являвся один раз на рік, останній раз з'являвся взимку 2013 року, що підтверджується підписами сусідів: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та їхніми письмовими поясненнями. Згідно положень ст. 150 ЖК України, які узгоджуються зі змістом ст. 383 ЦК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації є обґрунтованими, а позовна заява підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 71 Житлового кодексу при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням,визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, оскільки відповідач не проживає за адресою більше шести місяців, не несе будь-яких витрат по оплаті за проживання, він вважається таким, що втратив право користування вищевказаною квартирою. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до [PERSON], за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради, Територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved