Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

у квітні 2019 року [PERSON] звернувся до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він є громадянином Російської Федерації, постійно проживає на території України з 1995 року та в УДМС в Полтавській області перебуває на обліку як іммігрант, має посвідку на постійне місце проживання на території України. 27.03.2018 МЗС Росії видало йому паспорт Російської Федерації з терміном дії до 27.03.2028 року, який він 03.08.2018 здав до Машівського РС УДМС в Полтавській області для проставлення відмітки про наявність посвідки на постійне місце проживання, а пізніше дізнався, що працівники Машівського РС загубили його паспорт громадянина РФ. Вважає, що це відбулося внаслідок неналежного виконання працівниками Машівського РС УДМС в Полтавській області своїх службових обов`язків, що призвело до його додаткових витрат та завдало душевних страждань, а тому просить стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь для відшкодування завданої матеріальної шкоди у сумі 5685,00 грн. та завданої моральної шкоди у сумі 50000,00 грн. 31.05.2019 р. від відповповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому УДМС України в Полтавській області заперечує проти задоволення позовних вимог, зважаючи на те, що у позивача відсутні докази вини працівників УДМС у втраті паспорта громадянина Російської Федерації типу [NUMBER] , також є необґрунтованою вимога щодо відшкодування майнової шкоди, оскільки не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження проїзду позивача. Вимога про відшкодування моральної шкоди є також необґрунтованою та безпідставною, так як позивачем не надано жодного доказу наявності шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і діями УДМС України в Полтавській області, вини відповідача (а.с.50-55). У судовому засіданні позивач позов підтримав та наполягав на його задоволенні, пояснивши, що подав заяву та паспорт громадянина Російської Федерації до Машівського РС УДМВ України в Полтавській області та працівниками вказаної служби паспорт був втрачений, чим йому завдано матеріальної та моральної шкоди. Представник відповідача-1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином та завчасно (а.с.65,75). Представник відповідача-2 проти задоволення позову заперечувала та пояснила, що Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року №321 передбачає, що у разі, коли протягом строку дії посвідки іноземець отримав новий паспорт, подає такий документ до органу, який видав посвідку для проставлення відмітки. Оскільки посвідка [PERSON] видавалася УДМС України в Полтавській області, проставлення відмітки до нового паспорту також здійснює УДМС, а не Машівським районним сектором. Начальник Машівського РС була звільнена за угодою сторін, але остання також допустила порушення в роботі - не роз`яснила [PERSON] порядок проставлення відмітки в паспорті. Також повідомила, що проведеними перевірками УДМС України в Полтавській області та Машівським ВП не встановлено, що паспорт позивача втрачено саме Машівським РС та що [PERSON] взагалі здавав паспорт до РС. Суд заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані сторонами письмові докази, прийшов до такого висновку. Судом установлено, що [PERSON] - позивач по справі є громадянином Російської Федерації, який має посвідку на постійне проживання на Україні, що підтверджується копією облікової картки та копією паспорта громадянина РФ типу [NUMBER] від 25.01.2019 р. з відміткою пр наявність посвідки від 04.06.2014 р. (а.с.4,5). Як убачається з копії пенсійного посвідчення серія [NUMBER] від 09.11.2018 р. позивач є особою з інвалідністю 3 групи та перебуває на пенсійному обліку в Пенсійному фонді України (а.с.7). З копії паспорта [NUMBER] МЗС Росії 38001 убачається, що позивачу було видано 27.03.2018 р. паспорт громадянина Російської Федерації з терміном дії до 27.03.2028 р. (а.с.6). Відповідно до Положення про Державну міграційну службу України, затверджену Постановою Кабінету Міністрів України №360 від 20 серпня 2014 року, державна міграційна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністерство внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції, еміграції), у тому числі протидії нелегальній( незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначних законодавством категорій мігрантів. Згідно з п.54 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року №321у разі, коли протягом строку дії посвідки іноземець отримав новий паспорт, він подає такий документ до органу, який видав посвідку для проставлення відмітки. Видача іноземцеві або особі без громадянства посвідки здійснюється територіальним органом / територіальним підрозділом ДМС, уповноваженим суб`єктом, який прийняв документи для її оформлення (у тому числі замість втраченої або викраденої), обміну, після пред`явлення паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, в якому на останній вільній сторінці проставляється відмітка про отримання посвідки, зразок якої встановлюється МВС. У разі оформлення нового паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства (у зв`язку з втратою, закінченням строку дії попереднього тощо) іноземець або особа без громадянства звертаються до територіального органу / територіального підрозділу ДМС за місцем проживання та подають документи, передбачені підпунктами 1 і 3 пункту 40 цього Порядку, для проставлення відмітки про отримання посвідки до нового паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства. Відмітка проставляється в день звернення. За вимогами п. 35 Порядку, у разі коли протягом строку дії посвідки в документах, зазначених у пункті 32 цього Порядку, змінилися відомості, такі документи подаються до територіального органу / територіального підрозділу ДМС, який видав посвідку, протягом 10 днів з моменту настання змін з метою внесення до відомчої інформаційної системи ДМС. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до епікризу завідувача терапевтичного відділення КНП «Машівська ЦРЛ» Машівської районної ради Полтавської області від 25.01.2019 р., гр. [PERSON] знаходився в терапевтичному відділенні з 15.01.2019 р. по 25.01.2019 р., звернувся з скаргами на постійний головний біль, поганий сон, судоми у верхніх та нижніх кінцівках, головокружіння, підвищену емоційність, хиткість при ходьбі, дратівливість, швидку втомлюваність (а.с.16). У ст.23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. З огляду на ст.ст.1166, 1167 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. За змістом ст.1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Тобто, обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна. Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.81 ЦПК України. Враховуючи зміст вищевказаних норм ЦК України у цьому виді деліктних зобов`язань треба доводити як наявність шкоди так і її заподіяння внаслідок протиправного рішення дії або бездіяльності конкретно визначеної посадової особи. Водночас відповідно до висновку Машівського ВП від 24.10.2018 р., у ході проведення додаткової перевірки підтвердити чи спростувати факт надання паспорта громадянина Російської Федерації [PERSON] працівникам Машівського РС УДМС України в Полтавській області не виявилось можливим у зв`язку з суперечливими даними в поясненнях, наданих заявником та працівниками Машівського РС УДМС, інших можливих свідків даної події встановити не виявилось можливим (а.с.10,11). За повідомленням ГУ Національної поліції в Полтавській області від 29.07.2019 року (а.с.93), висновок Машівського ВП, затверджений 24.10.2018 року, за яким в ході перевірки було встановлено, що паспорт позивача був втрачений працівниками Машівського РС, на що є відповідний висновок службового розслідування (а.с.10), слід вважати помилковим. Не встановлено такого факту і службовою перевіркою, проведеною УДМС України в Полтавській області (а.с.100,101). Суд також зазначає, що позивачем не надано до матеріалів справи жодної копії заяви, адресованої УДМС України в Полтавській області чи Машівському РС вказаної служби про проставлення посвідки на постійне проживання до нового паспорту, зі штампом установи або підписом посадової особи, які б засвідчили прийняття такої заяви. При цьому, відповідачем по справі заперечується отримання будь-якої кореспонденції від [PERSON] . З огляду на відсутність доказів звернення позивача до відповідача із заявою про проставлення до паспорту громадянина РФ відмітки про посвідку на право постійного проживання та відповідно втрати паспорту громадянина РФ на ім`я [PERSON] працівниками Машівського РС УДМС України в Полтавській області, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. У відповідності з вимогами ст.141,142 ЦПК України судові витрати покладаються на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed