Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від сумісного шлюбу у них є дитина донька [PERSON], [INFO]. Їх спільне життя складалося не найкращим чином, чоловік зловживає спиртними напоями, принижує її, ніде не працює, через що у них постійно виникали скандали. Вони різні люди з різними поглядами на життя, вони не розуміють один одного, що призводило до сварок на побутовому рівні. Все це призвело до відчуження та втрати почуття любові та взаємної згоди. З 2014 року вони припинили спільне проживання. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим , сім»я розпалася остаточно та відновленню не підлягає, тому просить суд його розірвати. У судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. У судове засідання відповідач не зявився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 04 березня 1995 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної Ради народних депутатів , актовий запис №174. Від шлюбу вони мають дитину доньку Афанас»єву [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені з 2014 року. Почуття любові та поваги один до одного між ними втрачено. Спільне господарство вони не ведуть. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. Характер сформованих відносин у родині є таким, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам сторін та соціальній ролі сім`ї. Суд також виходить з того, що відповідач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними та матеріальними правами, наслідки зазначеної процесуальної дії йому розясненні, визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За наведених обставин визнання позову відповідачем слід прийняти і позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~Таким чином з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений нею при зверненні до суду з даною позовною заявою, судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved