Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання права власності по ? частині житлового будинку за кожним. В позові в обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі посилаються на наступне. [INFO] року померла їх мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина, зокрема на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом, інші спадкоємці відсутні, однак через відсутність реєстрації права власності за спадкодавцем їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та задоволення позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надано суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, прийняття рішення відповідно до законодавства. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до норм Цивільного законодавства України спадкоємством є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом [NUMBER] про право приватної власності на житловий будинок від 30.12.1991 року. Згідно технічного паспорту на житловий будинок, виготовленого КП «Комінтернівське РБТІ» станом на 13.06.2016 року, інвентаризаційна справа 2234, будинок має загальну площу 70,2кв.м., житлову площу 37,4кв.м. [INFO] року [PERSON] помела, про що [INFO] року виконкомом Кіровської сільської ради Комінтернівського району Одеської області зроблено відповідний актовий запис №23, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від [INFO] року. [PERSON] є спадкоємцем першої черги - сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Кіровською сільською радою Комінтернівського району Одеської області 03.09.1977 року, актовий запис №47. [PERSON] є спадкоємцем першої черги - сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Кіровською сільською радою Комінтернівського району Одеської області 25.12.1986 року, актовий запис №41. Відповідно до ст.2 Закону України від 01.07.2004 р. №1952-1V «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. В той же час, здійснення державної реєстрації права власності в порядку, передбаченому цим законом, є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. За таких обставин суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1216-1218, 1221, 1261, 1297 ЦК України,

Outcome: approved