Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач просить стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що сімейне життя з відповідачем у нього не склалось, на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільне господарство та проживають окремо. [PERSON] у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Також Позивач зазначає, що дитина проживає разом з ним, але його доходів на утримання сина не вистачає, а тому вважає, що матеріальна допомога з боку [PERSON] повинна бути регулярною. Позивач в судове засідання не з'явився, проте надав суду клопотання слухати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та ухвалення заочного рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 18.07.2003 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, зі слів Позивача, Відповідач припинила надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. З позовної заяви встановлено, що дитина проживає разом з батьком, але його доходів на утримання сина не вистачає. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, інших платежів аліментного характеру не має. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст. 61 цього кодексу. Встановлено, що Відповідач офіційно працевлаштована, працює в ТОВ «Фоззі-Фуд» , а отже має регулярний дохід, що виключає можливість стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно до віку і до досягнення дитиною повнолітнього віку. Згідно зі ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial