Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

У липні 2013 року ПАТ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № ODXRRX12400298 від 12.08.2008 року в розмірі 27 866,69 гривень та судових витрат у сумі 278,67 гривень, посилаючись на те, що 12.08.2008 року [PERSON] отримала строковий кредит на придбання товару у сумі 2057,86 (дві тисячі п'ятдесят сім) гривень, строком на 12 місяців з 12.08.2008 року по 12.08.2009 року, і зобов`язалася повернути кредит й сплатити єдиноразову винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 179,9 гривень та відсотки за користування кредитом в розмірі 0,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а також сплачувати щомісячну винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 51,45 гривень та виконати інші умови визначені в Заяві, Умовах та правилах надання банківських послуг. Позичальник, також зобов'язався починаючи з « 10» по « 15» число кожного місяця надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 228,64 гривень для погашення заборгованості за кредитом. Згідно умов укладеного договору цей договір складається з Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг. Позивач повністю та в строки виконав зобов'язання по кредитному договору № ODXRRX12400298 від 12.08.2008 року, надавши згідно заяви позичальника від 12.08.2008 року, кошти в сумі 2057,86 (дві тисячі п'ятдесят сім) гривень, шляхом перерахування вказаних кредитних коштів в повній сумі на поточний рахунок [PERSON] відкритий в ПАТ «ПРИВАТБАНК». Відповідачка [PERSON] отримавши кредитні кошти, умови пунктів 2.4.2.2.2., 2.4.2.2.3. та 2.4.2.2.4. кредитного договору щодо повернення щомісяця відповідної частини кредиту і сплати відсотків за фактичне користування кредитними коштами, не виконує, у зв'язку з чим в неї виникла заборгованість, яка станом на 01.07.2013 року складає в розмірі 27 866,69 гривень. На підставі того, що [PERSON] не виконала свої зобов'язання по кредитному договору, позивач просить задовольнити позов, а також стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати в розмірі 278,67 гривень. В судове засідання представник позивача Бибик Д.П., не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення на підставі існуючих у справі доказів не заперечує /а. с. 35/. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, пояснивши суду, що кредитні кошти вона отримала на прохання своєї знайомої, яка купляла телефон в кредит. Про те, що у неї існує заборгованість за вищезазначеним кредитним договором, вона дізналася лише тоді коли отримала документи з суду. У 2012 році вона одружилась та перейшла на шлюбне прізвище - [PERSON]. Від заявленої заборгованості не відмовляється, однак можливості її погасити на сьогоднішній день у неї не має, через те, що вона ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Вислухавши пояснення відповідача та розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Згідно частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишився, та сплати належних йому процентів. Судом встановлено, що 12 серпня 2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] підписано строковий кредитний договір № ODXRRX12400298 про надання кредиту на придбання товару у сумі 2057,86 (дві тисячі п'ятдесят сім) гривень, відповідно до умов якого, відповідачка зобов`язалася повернути кредит й сплатити єдиноразову винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 179,9 гривень та відсотки за користування кредитом в розмірі 0,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а також сплачувати щомісяця винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 51,45 гривень та виконати інші умови визначені в Заяві, Умовах та правилах надання банківських послуг. Згідно умов укладеного договору цей договір складається з Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг /а. с. 6, 7-25/. З копії заяви позичальника від 12.08.2008 року вбачається, що кредит надавався строком на 12 місяців з 12.08.2008 року по 12.08.2009 року, включно і сторони домовилися, що з « 10» по « 15» число кожного місяця [PERSON] повинна надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 228,64 гривень для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат /а. с. 6/. Крім того, згідно заяви позичальника № ODXRRX12400298 від 12.08.2008 року, [PERSON] доручила банку перерахувати кредитні кошти в день надання кредиту в сумі 1799,00 (одна тисяча сімсот дев'яносто дев`ять) гривень на поточний рахунок № [NUMBER], відкритий в Філії Южного ГРУ ПриватБанку м. Одеса, МФО 328704, ЗКПО 34055340 з призначенням платежу «Перерахування коштів згідно з рахунком-фактурою № 874 від 12.08.2008 року, у т.ч. ПДВ 299,83 грн.», та в сумі 179,90 (сто сімдесят дев'ять) гривень 90 копійок на поточний рахунок № 61114909938360, в ПриватБанку, МФО 328704. ЗКПО 23212839 з призначенням платежу «Сплата єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту за кредитним договором № ODXRRX12400298 від 12.08.2008 року». Підпунктами 2.4.2.2.2., 2.4.2.2.3. та 2.4.2.2.4. пункту 2.4.2.2. кредитного договору Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Рострочка») (Стандарт) передбачено обов'язок позичальниці погашати кредит у порядку та строки відповідно до Заяви. Однак, відповідачка [PERSON] жодного разу вищезазначені умови кредитного договору від 12.08.2008 року не виконала, у зв'язку з чим в неї виникла прострочена заборгованість за кредитом, яка згідно наданого позивачем розрахунку станом на 01.07.2013 року складає у розмірі 27 866,69 гривень, із яких: заборгованість за кредитом - 2057,86 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом - 69,95 гривень; заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 617,40 гривень; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 23 318,30 гривень, а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5. Умов та правил надання банківських послуг: - штраф у розмірі 500,00 гривень (фіксована частина) та штраф у розмірі 1303,18 гривень (процентна складова) /а. с. 4/. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 статті 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 610 і 611 ЦК України передбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно частини 1 та 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи те, що нарахований позивачем розмір неустойки значно перевищує розмір завданих збитків, яких зазнав кредитор внаслідок порушення зобов'язання боржником, необгрунтування позивачем розміру пені, а також враховуючи матеріальний стан боржника, яка не працює і тільки отримує від держави соціальну допомогу на утримання малолітньої дитини, суд вважає, що заборгованість по пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором в сумі 23 318,30 гривень, підлягає зменшенню до 3000 гривень. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При розгляді справи встановлено, що 14.09.2012 року відповідачка [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON], та після одруження перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON] /а. с. 49/. На підставі вище викладеного,

Outcome: partial