Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про переведення прав та обов'язків співвласника-боржника з проведенням відповідного перерахунку та визнання права власності на частину квартири. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі до 02 вересня 2004р. В шлюбі у сторін, [INFO] народилась донька [PERSON]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23.08.2018 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задоволено частково, стягнуто з [PERSON], [INFO]. народження на користь [PERSON], [INFO] народження неустойку (пеню) в зв'язку з несплатою аліментів, в розмірі 42605 /сорок дві тисячі шістсот п'ять/ грн. 26 грн.; судовий збір у розмірі 551 /п'ятсот п'ятдесят одна / грн. 20 коп.; витрати пов'язані з публікацією оголошень про виклик [PERSON] до суду у розмірі 1212,0 /одна тисяча двісті дванадцять/ грн., в решті позову відмовлено. У зв'язку з несплатою аліментів на утримання спільної дитини згідно довідок-розрахунків заборгованість відповідача становить за період з квітня 2003 року по 01 серпня 2012 року - 125834,27 грн., за період з 01.09.2015 року по 30.09.2017 року - 192626,32 грн., розмір неустойки/пені - 42605,00 грн., загальний розмір заборгованості станом на вересень 2017 року складає 361065,59 грн. Відповідно договору купівлі-продажу від 10 грудня 2001 року позивач та відповідач є в рівних частках власниками квартири за адресою: [ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Криворучко В.П., зареєстрованого в реєстрі за № 4951. Відповідач зазначеною житловою площею не користується з часу розірвання шлюбу, інтересами дитини не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. Позивач зазначає, що виховує двох дітей, знаходиться в скрутному матеріальному становищі, добровільно вчинити дії з переоформлення права власності частини майна відповідача в рахунок погашення заборгованості здійснити не можливо у зв'язку із тим, що відсутній з ним будь- який зв'язок. Згідно звіту про оцінку майна, вартість квартири за адресою: [ADDRESS] від 27 жовтня 2017 року становить 149161 грн. 1\\2 частина квартири перебуває у власності відповідача, ? частина якої становить - 74580,50 гривень, що значно менше ніж заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання доньки. Тому позивач просив суд перевести на [PERSON] права та обов'язки співвласника боржника [PERSON] на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] провівши відповідний перерахунок боргу [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 74580, 50 грн., згідно якого встановити відсутність частини боргу [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі вартості 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою судді від 15.01.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 14.06.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. У судове засідання відповідач не з'явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав. У судове засідання представник третьої особи не з'явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23.08.2018 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задоволено частково, стягнуто з [PERSON], [INFO]. народження на користь [PERSON], [INFO] народження неустойку (пеню) в зв'язку з несплатою аліментів, в розмірі 42605 /сорок дві тисячі шістсот п'ять/ грн. 26 грн.; судовий збір у розмірі 551 /п'ятсот п'ятдесят одна / грн. 20 коп.; витрати пов'язані з публікацією оголошень про виклик [PERSON] до суду у розмірі 1212,0 /одна тисяча двісті дванадцять/ грн., в решті позову відмовлено (а.с. 20-23). Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 82 ЦПК України). Судом встановлено, що позивач з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі до 02 вересня 2004 року, у яких [INFO] народилась донька [PERSON] (а.с. 9). У зв'язку з несплатою аліментів на утримання спільної дитини згідно довідок-розрахунків заборгованість відповідача станом на 01.08.2012 року становить 125834,27 грн., станом на вересень 2017 року становить 192626,32 грн., розмір неустойки/пені - 42605,26 грн., загальний розмір заборгованості станом на вересень 2017 року складає 361065,59 грн. (а.с. 6, 13-15). Відповідно договору купівлі-продажу від 10 грудня 2001 року позивач та відповідач в рівних частках є власниками квартири за адресою: [ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Криворучком В.П., зареєстрованого в реєстрі за № 4951 (а.с. 3). Згідно звіту про незалежну оцінку майна від 27 жовтня 2017 року, вартість квартири за адресою: [ADDRESS] становить 149161,00 грн. (а.с. 4). Позивач зазначає, що відповідач зазначеною житловою площею не користується з часу розірвання шлюбу, інтересами дитини не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, самостійно виховує двох дітей, знаходиться в скрутному матеріальному становищі, добровільно вчинити дії з переоформлення права власності частини майна відповідача в рахунок погашення заборгованості здійснити не можливо у зв'язку із тим, що відсутній з ним будь- який зв'язок, додатково зазначила, що 1\\2 частина квартири перебуває у власності відповідача, вартість якої становить - 74580,50 гривень, значно менше ніж заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання доньки, тому частина заборгованості може бути погашено в її рахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 366 Цивільного кодексу України визначено, що кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов'язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку. Відповідно до статті 371 Цивільного кодексу України, кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 цього Кодексу. Виходячи з положень цієї норми, кредитор може вимагати переведення на нього прав та обов'язків співвласника-боржника щодо належної йому частки у майні лише після того, коли останній відмовився виконати вимоги про продаж своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від її придбання. Доказів про те, що позивач пред'являв вимоги до відповідача про продаж належної йому частки, а він від цього відмовився, позивач не надав, тому позовні вимоги в частині переведення на [PERSON] прав та обов'язків співвласника боржника [PERSON] на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] задоволенню не підлягають. Позовні вимоги в частині визнання права власності на ? частину квартири за адресою: [ADDRESS] за позивачем також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від першої позовної вимоги, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи юридичну оцінку поясненням та доказам наявним у матеріалах справи, беручи до уваги, що доказів про те, що позивач пред'являв вимоги до відповідача про продаж належної йому частки, а він від цього відмовився, позивач не надав, а позовна вимога про визнання права власності на ? частину квартири за адресою: [ADDRESS] за позивачем є похідною від першої позовної вимоги, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed