Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи зменшення нею позовних вимог, просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., щомісячно, з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що 17 серпня 2010 року вона і [PERSON] уклали шлюб. Сімейне життя з відповідачем у них не склалося, у зв`язку з чим нею подано до суду також позов про розірвання шлюбу між ними. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає разом із матір`ю та перебуває на повному її утриманні. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина їй не надає. Її доходів недостатньо для повноцінного утримання дитини. Добровільно надавати матеріальну допомогу відповідач не бажає, має мінливий дохід, свої заробітки від неї він приховує, від виконання своїх батьківських обов`язків ухиляється. Стан здоров`я та матеріальний стан відповідача задовільний, тому він має можливість надавати матеріальну допомогу їхньому малолітньому синові. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги повністю, враховуючи подану нею заяву про зменшення позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позов із урахуванням зменшення позовних вимог визнає в повному обсязі, проти його задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що із 17 серпня 2010 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає разом із матір`ю, що підтверджується довідкою №\~244, виданою 23 квітня 2019 року Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області Житлово-експлуатаційна контора 5. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги позивачу на утримання їхнього малолітнього сина [PERSON] добровільно не надає. Домовленості щодо утримання дитини батьком, який проживає окремо, між сторонами не досягнуто. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2019 рік від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII визначено, що прожитковий мінімум у 2019 році на одну дитину віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2027 грн., з 1 липня 2117 грн., з 1 грудня 2218 грн. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги малолітньому синові [PERSON] не надає, позов про стягнення з нього аліментів на дитину в розмірі 2500 грн. визнав, а також те, що обов`язок по утриманню дитини законом покладено на обох батьків у рівній мірі, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved