Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, уточненим у подальшому, до [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем у справі перебувала у шлюбі, зареєстрованому 18 липня 2007 року Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №422. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2015 року шлюб між ними розірвано. В період шлюбу у них народилися дві доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом із матірю та знаходяться на її утриманні. Зазначала, що 13 березня 2015 року між відповідачем та малолітніми [PERSON], [PERSON], від імені яких вона, [PERSON], діяла, було укладено договір про припинення права на аліменти для дитини у звязку з передачею права власності на квартиру, в пункті 14 якого зазначено, що укладення даного договору не звільняє батька від обовязку брати участь у додаткових витратах на дітей. Вказувала,\~що діти\~тривалий час\~відвідували дошкільний\~заклад «Ясла-садок»\~№137,\~витрати за\~надання послуг\~ якого\~в 2018\~році склали\~4349,72\~грн.,\~а вартість харчування дітей в ньому за 2017 рік склала 11409,60 грн. Крім того, у звязку з тимчасовим припиненням роботи дошкільного закладу «Ясла-садок» №137, вона також понесла витрати на оплату приватного дитячого садка «Знайка» у розмірі 2763,00 грн. Також зазначала, що нею було укладено з ТОВ «Фітенержі» договори про надання спортивно-оздоровчих послуг дітям [PERSON], [PERSON], та здійснена оплата персонального тренування (індивідуального заняття в басейні) в розмірі 1500,00 грн. (510,00 +510,00 + 480,00). Стверджувала, що з метою оздоровлення дітей вона на початку року виїжджала з дітьми за кордон, унаслідок чого понесла додаткові витрати на загальну суму 32366,67 грн. та 95320,00 грн. Крім того, діти третій рік відвідують школу «Англійська [PERSON]», витрати за яку склали 12737,00 грн. та 1740,00 грн., які були сплачені за вересень 2018 року. Оплата навчання за одну дитину становить 1160,00 грн на місяць, на двох 2320,00 грн. Позивачка зазначала, що в червні 2018 року діти також були зараховані до Французької школи м. Одеси, за навчання в який за період з червня 2018 року по жовтень 2018 року вона сплатила по 18104,00 грн. за кожну дитину, а у вересні 2018 року сплатила 21000,00 грн. Отже, загальна сума фактично понесених додаткових витрат складає 219493,99 грн. Стверджувала, що відповідно до положень фінансового регламенту Французької школи м. Одеси, оплата вартості навчання на першу дитину розраховується відповідно до базового річного тарифу для фізичних осіб (матернель та початкова школа), зазначеного на с. 2-3 становить 4500,00 євро. Оплата вартості навчання на другу дитину розраховується відповідно до базового річного тарифу для фізичних осіб (матернель та початкова школа) з урахуванням знижки, зазначеної на с.5, і становить 3150,00 євро. Таким чином, оплата навчання обох доньок у навчальному році становить 7650,00 євро, вартість щорічної оплати за шкільний інвентар (за обох доньок) складає 200,00 євро, та щорічний внесок, розрахований відповідно до с.6 Фінансового регламенту в розмірі 240,00 євро (за обох доньок). Отже, майбутні додаткові витрати на дітей за навчання у Французькій школі м. Одеси щороку складатимуть мінімум 8090,00 євро, що у розрахунку на місяць складає 674,17 євро, а у гривневому еквіваленті складає 21922,57 грн. Позивачка зазначала, що тривалий час часткову участь у покритті витрат, повязаних з належним забезпеченням розвитку дітей та розширення їх кругозору, брали її батьки, оскільки її батька працював моряком і мав на той час стабільний дохід. На даний час батько похилого віку та не може ходити в рейси, а тому вона не спроможна нести таки витрати. Оскільки позивач офіційно працює, у нього стабільний дохід, то він має можливість самостійно нести додаткові витрати на утримання малолітніх доньок. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання малолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 24242,57 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, тобто до 29 січня 2031 року та стягнути з відповідача на її користь одноразово додаткові витрати на утримання малолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 219493,99 грн. Позивач та її представник, діючий на підставі ордеру від 18 грудня 2018 року в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Раніше надали суду відповідь на відзив (т.2 а.с.4, 190-194). Відповідач та його представник, яка діє на підставі ордеру від 22 жовтня 2018 року в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити в їх задоволені у повному обсязі. Раніше надали до суду відзив, яким позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити в їх задоволенні, оскільки позивачка перешкоджає відповідачу приймати участь у спілкуванні та вихованні дітей. При вирішенні питання щодо зарахування дітей до різних шкіл не ставить його, як батька до відома (т.1 а.с.108-112,156,157). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, пояснення свідка [PERSON], проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, зареєстрованому 18 липня 2007 року Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №422. В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2015 року шлюб між сторонами був розірваний та визначено місце проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] разом з їх матірю [PERSON] (т.1 а.с.6-7). Встановлено, що 13 березня 2015 року між відповідачем та малолітніми [PERSON], [PERSON], від імені яких діяла позивачка [PERSON], було укладено Договір про припинення права на аліменти для дитини у звязку з передачею малолітнім [PERSON] та [PERSON] права власності на Ѕ частину квартиру [ADDRESS], яка належала на праві власності відповідачу на підставі договору про поділ майна подружжя від 06 лютого 2015 року (т.1 а.с.8-10). Зі змісту вказаного Договору вбачається, що станом на час укладення даного договору, а саме на 13 березня 2015 року у відповідача [PERSON] заборгованості по сплаті аліментів не має. Відповідно до п.14 Договору про припинення права на аліменти для дитини у звязку з передачею права власності на квартиру, укладення даного договору не звільняє батька від обовязку брати участь у додаткових витратах на дітей. Судом встановлено, що 13 березня 2015 року між позивачкою [PERSON] та малолітніми [PERSON], [PERSON], від імені яких діяв відповідач [PERSON], було укладено Договір дарування , відповідно до умов якого [PERSON] передала у власність [PERSON] та [PERSON] в рівних частках Ѕ частину квартиру [ADDRESS], яка належала на праві власності позивачці на підставі договору про поділ майна подружжя від 06 лютого 2015 року (т.1 а.с.196). Встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2016 року були задоволені частково позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], за участю органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та зобовязано [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні [PERSON] з його дітьми, шляхом встановлення способу участі у вихованні та спілкуванні з обома доньками одночасно або окремо з однією із них без присутності їх матері [PERSON] кожного вівторка з 18.00 год. до 20.00 год., та кожної неділі з 11.00 год. до 18.00 год.; та у святкові дні за попередньою домовленістю з матірю дітей, до стабільного покращення стану здоровя дитини, що буде сприяти як найкращому забезпеченню інтересів дитини (т.1 а.с.115-117). Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 29 листопада 2016 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2016 року було змінено в частині встановлення порядку побачень [PERSON] з його доньками та встановлено порядок спілкування та побачень [PERSON] з його доньками з обома доньками одночасно або окремо з однією із них в присутності їх матері [PERSON] кожної середи з 18.00 год. до 20.00 год., та кожної неділі з 11.00 год. до 18.00 год.; та у святкові дні за попередньою домовленістю з матірю дітей, до стабільного покращення стану здоровя дитини, що буде сприяти як найкращому забезпеченню інтересів дитини (т.1 а.с.118-121). Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2015 року, яке набрало законної сили 22 лютого 2016 року [PERSON] було відмовлено в наданні їй дозволу на необмежені поїздки за кордон за межі України з доньками [PERSON] та [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу другого з батьків [PERSON] до досягнення доньками повноліття; наданні [PERSON] дозволу, без згоди батька [PERSON] на оформлення документів, повязаних з перетинанням її неповнолітніми доньками [PERSON] та [PERSON], [INFO], кордону України для виїзду за межі України (т.1 а.с.150-154). З матеріалів справи вбачається, що Приморським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист №53328398 на виконання рішення Апеляційного суду Одеської області від 29 листопада 2016 року, за яким було відкрите виконавче провадження. Зі змісту актів державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області від 16 вересня 2018 року, від 26 вересня 2018 року, від 03 жовтня 2018 року та від 17 жовтня 2018 року вбачається, що рішення Апеляційного суду Одеської області від 29 листопада 2016 року позивачкою належним чином не виконується (т.1 а.с.122-125). З цього приводу державний виконавець Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області звернувся до Приморського відділу поліції м. Одеси з поданням про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за невиконання виконавчого листа №522/17682/15-цій від 12 січня 2017 року виданого Приморським районним судом м. Одеса про зобовязання [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні [PERSON] з його дітьми (т. 1 а.с.210-211). Матеріалами справи встановлено, що сторони проживають окремо, позивачка проживає разом з доньками у квартирі [ADDRESS], з відповідачем не спілкується, оскільки між ними існують неприязні відносини. Встановлено, що позивачка неодноразово зверталась до правоохоронних органів з приводу неправомірних дій [PERSON], що підтверджується талонами повідомленнями (т.2 а.с.7,8,9,10,11,12-13,14). Відповідач зареєстрований та проживає разом з матірю [PERSON] в квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сімї та реєстрації (т.1 а.с.148). Встановлено, що позивачка працює в ТОВ «Юні-Оріент Шиппінг Ейдженсі» на посаді начальника відділу морських контейнерних перевезень та отримує середньомісячну заробітну плату в розмірі 4185,08 грн., що підтверджується довідкою від 23 травня 2018 року (т.1 а.с.25,195). Згідно довідки від 31 жовтня 2018 року відповідач [PERSON] з 31 грудня 2007 року працює в ТОВ «Мерск Україна Лтд» на посаді провідного фахівця з продажу, його середньомісячна заробітна плата за останній рік склала 65519,85 грн. (т.1 а.с.200). З пояснень позивачки та її представника в процесі судового розгляду встановлено, що після укладення Договору про припинення права на аліменти для дитини у звязку з передачею права власності на квартиру, позивачка за допомогою своїх батьків утримує своїх малолітніх дітей, та несе всі витрати, повязані з вихованням та забезпеченням дітей. При цьому, відповідач не приймає участі та не компенсує їй ці витрати. Встановлено, що малолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 01 серпня 2016 року по 31 серпня 2018 року відвідували дошкільний заклад «Ясла-садок» №137, оплата за харчування дітей за 2017 рік склала 11409,60 грн., що підтверджується довідками від 31 травня 2018 рок, від 15 листопада 2018 року та від 14 грудня 2018 року (т.1 а.с.11,208, т.2 а.с.17). Судом встановлено, що позивачка здійснювала батьківську плату за відвідування дітьми дошкільного закладу «Ясла-садок» №137 в розмірі 827,68 грн., 759,20 грн., 572,70 грн., 1364,84 грн., що підтверджується квитанціями від 09 грудня 2015 року, 22 січня 2018 року, 08 травня 2018 року, 26 липня 2018 року, від 10 вересня 2018 року та оплату за харчування дітей в дошкільному закладі «Ясла-садок» №137 в розмірі 825,30 грн. та 529,20 грн. (т.1 а.с. 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51). З матеріалів справи вбачається, що в серпні 2015 року позивачкою була здійснена оплата дитячого садка «Знайка» у розмірі 2763,00 грн., у звязку з раптовим тимчасовим припиненням роботи дошкільного закладу «Ясла-садок» №137, що підтверджується квитанцією №15 від 21 серпня 2015 року та довідкою приватного дитячого садка «ДОУ Знайка» від 12 грудня 2018 року (т.1 а.с.44, т.2 а.с.16). Встановлено, що 12 серпня 2018 року між [PERSON] та ТОВ «Фітенержі» були укладені договори про надання спортивно-оздоровчих послуг дітям [PERSON], [PERSON] (т.1 а.с.52-53,54-55) та позивачкою здійснена оплата персонального тренування (індивідуального заняття в басейні) в розмірі 1500,00 грн., що підтверджується платіжними чеками на суми 510,00 грн., 510,00 грн., 480,00 грн. та довідкою б/н та дати (т.1 а.с.57, т.2 а.с.19). 10 вересня 2018 року між позивачкою та ФОП [PERSON] було укладено договори за №107 від 10 вересня 2018 року та за № 108 від 10 вересня 2018 року на вивчення англійської мови у ТОВ «Приватний заклад освіти «Лондонська школа Англійської мови дістрікт» (т.1 а.с.75-76, 77-78). Крім того, позивачка оплатила за інформаційні консультаційні послуги за дітей в загальному розмірі 1740,00 грн., що підтверджується квитанціями від 11 вересня 2018 року на суму 870,00 грн. та 870,00 грн. (т.1 а.с.62). Відповідно до довідки директора школи «Английский [PERSON]» від 26 червня 2018 року №11 [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з листопада 2016 року по теперішній час є учнями школи «Английский [PERSON]». Загальна сума оплати за двох дітей за період 2017-2018 рр. склала 12737,00 грн. (т.1 а.с.12). Встановлено, що 29 серпня 2018 року між позивачкою та адміністрацією Французької приватної школи м. Одеси був підписаний фінансовий регламент на 2018-2019 рік (т.1 а.с.66-74). Відповідно до рахунків за №652 від 04 червня 2018 року, за №653 від 04 червня 2018 року, за № 002 від 28 серпня 2018 року, за №004 від 04 вересня 2018 року вартість навчання у Французькій школі м. Одеси за вказаний період складає 36208,00 грн., 14700,00 грн., 6400,00 грн. (т.1 а.с.13,14). Встановлено, що позивачка оплатила вартість навчання доньок у Французькій школі м. Одеси за червень 2018 року в розмірі 36208,00 грн., тобто по 18104,00 грн. за навчання кожної дитини, за серпень 2018 року в розмірі 14700,00 грн., та за вересень 2018 року в розмірі 6400,00 грн., що підтверджується квитанціями від 27 червня 2018 року, від 29 серпня 2018 року, від 06 вересня 2018 року та довідкою №277-12/18 від 13 грудня 2018 року (т.1 а.с.13,14,15,58,59,60,61, т.2 а.с.18). З матеріалів справи вбачається, що позивачка на підтвердження додаткових витрат надала суду копію договору про туристичне обслуговування №8 від 14 червня 2018 року, укладеного між ТОВ «Фієста-Тревел» та [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], 29 січня 2013 року (т.1 а.с. 18-20). Встановлено, що 15 червня 2018 року та 18 червня 2018 року позивачка оплатила за договором про туристичне обслуговування №8 від 14 червня 2018 року 95320,00 грн., що підтверджується квитанціями від 15 червня 2018 року на суму 42820,00 грн. та від 18 червня 2018 року на суму 52500,00 грн. (т.1 а.с.21,22,23,24). Факт укладення договору №8 від 14 червня 2018 року та оплати вартості послуг в розмірі 95320,00 грн. також підтверджується довідкою ТОВ «Фієста-Тревел» від 16 листопада 2018 року (т.1 а.с.231). Відповідно до листа ТОВ «Єременко та партнери», останній підтверджує факт укладення агентського договору №474А від 14 листопада 2016 року на туристичне обслуговування та додатку №б/н від 18 червня 2018 року між ТОВ «Єременко та партнери» та ТОВ «Фієста-Тревел» на предмет надання туристичних послуг для [PERSON] та супроводжуючих її осіб [PERSON] та [PERSON] Вартість туристичних послуг склала 47250,00 грн., яка була оплачена ТОВ «Фієста-Тревел» у повному обсязі (т.1 а.с.221). Згідно заявки на бронювання і дані туриста вартість авіаквитків Одеса-Венеція-Одеса складає 42905,00 грн. (т.2 а.с.39). Відповідно до платіжного чеку позивачкою було сплачено за оренду кортів 230,00 грн. (т.1 а.с.44). Встановлено, що діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], 29 січня 2013 року в лютому 2018 року навчалися у офісі лижної школи, оплата за навчання склала за 21 лютого 2018 року у розмірі 110 шв. фр., в еквіваленті за курсом НБУ (100 шв. фр. = 2895,72 грн.) 3185,20 грн., та за 22 лютого 2018 року у розмірі 110 шв. фр., в еквіваленті за курсом НБУ (100 шв. фр. = 2876,60 грн.) 3164,26 грн., що в загальному становить 6349,46 грн. (т.1 а.с.63,64,160,161). Крім того, в квітні 2018 року діти навчалися у Швейцарській лижній школі «Червоні легенди», за їх позивачкою було сплачено в загальному 680,00 шв.фр., а саме: 02 квітня 2018 року у розмірі 150 шв. фр., в еквіваленті за курсом НБУ (100 шв. фр. = 2751,75 грн.) 4127,62 грн., за 03 квітня 2018 року у розмірі 490 шв. фр., в еквіваленті за курсом НБУ (100 шв. фр. = 2736,47 грн.) 13408, 70 грн. та за 06 квітня 2018 року у розмірі 20 шв. фр., в еквіваленті за курсом НБУ (100 шв. фр. = 2709,18 грн.) 541,83 грн., що в загальному становить 18078,15 грн. (т.1 а.с.64, 162-164). На підтвердження того, що відповідач заінтересований в спілкуванні з дітьми та в їх вихованні, останнім надано до суду копії платіжних чеків на оплату іграшок для дітей та їх пересилку ТОВ «Нова пошта» ( т.1 а.с. 128-134,135-138). З матеріалів справи вбачається, що на утриманні відповідача знаходяться його батьки [PERSON], [INFO] та [PERSON], які є пенсіонерами, що підтверджується пенсійними посвідченнями (т.1 а.с.144,145). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). В правовій позиці Верховного Суду України, висловленій 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15, зазначено, що виходячи з аналізу\~ст. 185 СК України\~додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Відповідно\~\~до\~\~правової позиції, висловленої Верховним Судом України\~\~при розгляді\~\~справи №6-1489цс17 від 13 вересня 2017 року, і яка\~\~в силу ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~\~враховується судом при виборі і застосуванні норм\~права до спірних правовідносин, згідно із частиною першою\~статті 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей.\~\~Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Таким чином, доведенню підлягає наявність у дитини здібностей, талантів, хронічної хвороби чи каліцтва, що є особливими обставинами і є підставою для стягнення з іншого із батьків додаткових витрат. За частиною другою\~статті 185 СК України\~розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобовязаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Зі змісту позовної заяви вбачається, що додатковими витратами позивачка зазначає витрати на харчування дітей у дитячому садку, батьківську плату за дитячий садок, витрати на туристичні послуги, витрати на оплату навчання англійської та французької мови, витрати на навчання у лижній школі, витрати на оплату персонального тренування (індивідуального заняття в басейні) дітей. Суд вважає, що витрати на харчування дітей у дитячому садку, батьківську плату за дитячий садок, та витрати на туристичні послуги, не є витратами на розвиток здібностей дітей та повинні враховуватись судом при визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Приймаючи до уваги викладене, суд визнає вимоги позивача в частині стягнення витрат на харчування дітей у дитячому садку, батьківську плату за дитячий садок, та витрати на туристичні послуги такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому задоволенню не підлягають. За думкою суду, туристичні витрати не можуть розцінюватися судом як витрати на оздоровлення дітей, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які медичні документи лікарів з рекомендаціями щодо оздоровлення дітей у звязку з їх хворобою із зазначенням рекомендованих місць відпочинку та оздоровлення. Враховуючи наведене, суд задовольняє частково позовні вимоги в частині стягнення одноразово з відповідача додаткових витрат, зумовлених особливими обставинами, а саме витрати на оплату за навчання дітей англійської мови та навчання у французькій школі в м. Одесі, витрати на навчання у лижній школі, витрати на оплату персонального тренування (індивідуального заняття в басейні) дітей, які підтверджуються платіжними документами. Позивачкою до суду були надані платіжні документи, які підтверджують оплату останньою витрат на навчання доньок у Французькій школі м. Одеси за червень 2018 року в розмірі 36208,00 грн., за серпень 2018 року в розмірі 14700,00 грн., та за вересень 2018 року в розмірі 6400,00 грн., що підтверджується квитанціями від 27 червня 2018 року, від 29 серпня 2018 року, від 06 вересня 2018 року та довідкою №277-12/18 від 13 грудня 2018 року (т.1 а.с.13,14,15,58,59,60,61, т.2 а.с.18). Отже, сума грошових коштів, які були сплачені позивачкою за навчання дітей у Французькій школі м. Одеси складає 57308,00 грн., Ѕ частина яких підлягає стягненню з відповідача. Суд не приймає в якості доказів оплати за навчання доньок у Французькій школі м. Одеси за жовтень 2018 року в розмірі 28645,00 грн. та за листопад 2018 року в розмірі 29980,00 грн., суми, зазначені в довідці вказаної школи, оскільки позивачка не надала до суду на підтвердження вказаних виплат платіжні документи. Судом встановлено, що позивачкою було проведена оплата вивчення дітьми англійської мови у ТОВ «Приватний заклад освіти «Лондонська школа Англійської мови дістрікт» в розмірі 1740,00 грн. (870,00 грн. +870,00 грн.), що підтверджується квитанцією від 11 вересня 2018 року і Ѕ частина якої підлягає стягненню з відповідача (т.1 а.с.62). Суд не приймає в якості доказів оплати позивачкою навчання доньок у школі «Английский [PERSON]». за період 2017 - 2018 р.р. в розмірі 12737,00 грн. довідку вказаної шкоди, оскільки позивачка не надала до суду на підтвердження вказаних виплат платіжні документи (т. 1 а.с. 12). Встановлено, що позивачкою була здійснена оплата персонального тренування (індивідуального заняття в басейні) доньок ТОВ «Фітенерджі» в розмірі 1500,00 грн., що підтверджується платіжними чеками на суми 510,00 грн., 510,00 грн., 480,00 грн., Ѕ частина яких підлягає стягненню з відповідача (т.1 а.с.57). Суд не приймає в якості доказів оплати за навчання доньок у ТОВ «Фітенерджі» за вересень 2018 року в розмірі 1220,00 грн. та за листопад 2018 року в розмірі 1360,00 грн. довідку ТОВ «Фітенерджі» оскільки позивачка не надала до суду на підтвердження вказаних виплат платіжні документи (т.2 а.с.19). Відповідно до платіжного чеку позивачкою було сплачено за оренду кортів 230,00 грн., Ѕ частина якої підлягає стягненню з відповідача (т.1 а.с.44). З матеріалів справи вбачається, що позивачка здійснила оплату за навчання [PERSON], [INFO] та [PERSON], 29 січня 2013 року в лютому 2018 року у офісі лижної школи, в розмірі 220,00 шв.фр., в еквіваленті 6349,46 грн., та в квітні 2018 року за навчання дітей у Швейцарській лижній школі «Червоні легенди», за їх позивачкою було сплачено 680,00 шв.фр., еквівалент 18078,15 грн., що підтверджується платіжними документами. Отже Ѕ частина вказаних виплат підлягає стягненню з відповідача (т.1 а.с. 160,161, 162-164). Таким чином, загальна сума додаткових витрат, які понесла позивачка на утримання дітей складає 85205,61 грн. Оскільки батьки повинні нести витрати на дітей в рівних частках, тому з відповідача слід стягнути одноразово додаткові витрати в розмірі 42602, 80 грн., що складає Ѕ частини від загальної суми додаткових витрат, які понесла позивачка на навчання малолітніх дітей. Що стосується позовних вимог, щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання малолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 24242,57 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, тобто до 29 січня 2031 року, то суд вважає, що дані вимоги задоволенню не підлягають, у звязку з їх недоведеністю. Позивачкою не було надано до суду доказів того, що вона щомісячно витрачає додаткові витрати на дітей в розмірі 24242,57 грн. і що вона особисто може нести половину цих витрат при її середньомісячній заробітній платі в розмірі 4185,08 грн. Відповідно до ст. 264 ЦПК\~України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому\~числі, питання\~щодо розподілу між\~сторонами судових витрат. Судовий збір по справі становить 704,80 грн. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, то дані виплати підлягають до стягнення з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 185 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial