Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах [PERSON], звернулася до суду з позовом до Київської міської ради про визнання право власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS]. Позивачка вказала, що відповідно до норм діючого законодавства та у встановлені строки вона звернулася до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS], у зв'язку із тим, що вона не надала оригіналу правовстановлюючого документу щодо належності майна спадкодавцеві, а саме договору купівлі-продажу. Посилаючись на те, що оригінал договору купівлі-продажу від 13.02.1998 року був втрачений та враховуючи те, що були порушені права на спадкування за законом, просить визнати за нею та її сином право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] за кожним з них. У судовому засіданні представник позивачів позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Пояснив, що позивачі позбавлені можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спірне майно. Представник Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направили до суду пояснення по справі, в яких просять слухати справу у відсутність їх представників та на підставі поданих стороною доказів, прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства (а.с. 74-75). Представник Головного управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду пояснення, в яких просить розглядати справу у відсутність їх представника (а.с. 66-67). Заслухавши пояснення представника позивачів, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 20 червня 1997 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6). Від даного шлюбу вони мають сина - [PERSON], 2000 року народження ( а.с. 7). Згідно договору купівлі-продажу від 13.02.1998 року [PERSON] на Українській біржі «Десятинна» придбав 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] (а.с. 10). [INFO] помер [PERSON] (а.с. 8), після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS]. 11 лютого 2015 року позивачі, у строки передбачені ЦК України, звернулися до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] (а.с. 79 зворот, 80). Чотирнадцятою Київською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с. 79-103). 18 червня 2015 року нотаріальна контора надала позивачу відмову у видачі свідоцтва про право власності на 1/2 частину житлового будинку, у зв'язку із тим, що не надано оригіналу правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві, а саме оригіналу договору купівлі-продажу частини будинку (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з матеріалів справи позивачі належать до спадкоємців за законом. Як вбачається з копії спадкової справи [PERSON] звернулася до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] Враховуючи неможливість видачі Свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку, питання про визнання права власності підлягає вирішенню у судовому порядку. Статтею 392 ЦК України зазначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У роз'ясненнях п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зважаючи на те, що позивачі в строки встановлені законом вчасно звернулися до нотаріуса для прийняття спадщини після померлого [PERSON], суд вважає, що позов про визнання за позивачами права власності на частину житлового будинку по 1/4 частині за кожним у порядку спадкування після померлого [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved