Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначив, що між ним та відповідачкою був укладений шлюб, про що свідчить актовий запис зроблений виконкомом Ставненської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області за №08 від 24.10.2015 року. Від шлюбу у них є дитина [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачкою і перебуває на її утриманні та вихованні. Зазначає, що між ними досягнуто згоди стосовно місця проживання дочки, та його участі в її утриманні та вихованні. Посилається, що спільне життя з відповідачкою не склалося через їхні різні погляди на нього. За час подружнього проживання між ними постійно виникали сварки, вони втратили будь-яку повагу один до одного, спільне господарство не ведеться, сімейні цінності для відповідачки відсутні. Наголошує, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливі. Вони не живуть нормальним сімейним життям вже більше 6 місяців. Вважає, що заходів до примирення вживати недоцільно. Спір про поділ майна, що є їхньою спільною власністю на даний момент відсутній. Позивач, з посиланням на ст.ст.\~104, 105,\~110,\~112 Сімейного кодексу України, просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. При поданні позову позивач поніс витрати у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок за сплату судового збору, які просить віднести на його рахунок і не стягувати з відповідачки. Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надала. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 14 травня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін. Сторони, будучи належним чином повідомленими про місце, час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує повністю, просить такий задовольнити. Примирятися не бажає. У судове засідання з`явитися не може, через постійне завантаження в роботі. Відповідач, будучи повідомленою про дату, час та місце проведення судового розгляду, що підтверджується відомостями рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень №8900002070502 (зворотній номер №8847700000445) та №8900002078554, (зворотній номер №8847700006001), повторно в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не подала. Про причини неявки суд не повідомила, жодних заяв від неї не надходило. Враховуючи неявку учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суддя, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити, зважаючи на таке. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 24 жовтня 2015 року, судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 24 жовтня 2015 року зареєстрували шлюб у виконкомі Ставненської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, про що було зроблено актовий запис № 08. Від шлюбу у них є дочка [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане 25 грудня 2015 року Виконавчим комітетом Ставненської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області. Зі змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами досягнуто згоди щодо здійснення ними батьківських прав та визначення місця проживання неповнолітньої доньки. Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернувся до суду з вказаним позовом за захистом своїх порушених прав. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11\~Сімейного\~кодексу\~України (далі - СК України). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, що визначено ч. 3 ст. 105 СК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~110\~СК\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст.\~112\~СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Положеннями ст.\~24\~СК\~України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. При цьому, судом враховуються аргументи позивача, наведені ним в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо припинення ведення спільного господарства, припинення подружніх відносин більше шести місяців, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів, не оспорювалися відповідачем. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення. Приймається до уваги судом і та обставина, що сторони будь-якого бажання щодо примирення та збереження сім`ї не висловили, хоча мали таку можливість, зважаючи на перебування справи на розгляді в суді з квітня 2021 року. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, та на які вірно посилається позивач в поданому позові. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує те, що понесені позивачем витрати становлять суму сплаченого ним судового збору за подання позову у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок, які позивач просить віднести на його рахунок та не стягувати з відповідачки. За таких обставин суд вважає за необхідне судовий збір віднести за рахунок позивача.

Outcome: approved