Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 14.12.2012 сторони уклади шлюб, який 23.12.2019 було розірвано. Від спільного з відповідачем життя сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання доньки між сторонами не досягнуто, на теперішній час відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На підставі вищевикладеного позивачка вимушена звернутись до суду із вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини: доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не з`явилась, про день, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Надала до суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі та без фіксації технічними засобами. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, жодних заяв та відзиву до суду не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст.\~223, ст.\~280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З 14.12.2012 року позивачка з відповідачем перебувають у шлюбі, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.12.2012 року, актовий запис за № 07 (а.с. 5). Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 23.12.2019 року по справі № 317/3179/19 №/п 2/317/1201/2019, яке набрало законної сили 23.01.2020, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 8). Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.03.2013 року, актовий запис № 25 (а.с.\~6). Неповнолітня дитина наразі проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 27.07.2020 № 609. Відповідач добровільно допомоги на утримання неповнолітньої [PERSON] не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. З урахуванням вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є законними, достатнім чином обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, оскільки задоволення позовних вимог, перш за все, повністю відповідає інтересам неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позивачка, як одержувач аліментів, звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у сумі 840,80 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved