Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

У липні 2020 року позивач АТ КБ «Приватбанк» (надалі по тексту - Банк або позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] (надалі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості. Позов мотивував тим, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав Заяву б/н від 21 липня 2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 11400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач зазначає, що Банк умови договору виконав, проте [PERSON] порушив умови договору кредиту, не повертав отриманий кредит своєчасно, не сплачував кошти (відсотки) за користування ним, у зв`язку із чим за останнім, рахується заборгованість із тіла кредиту в сумі 8002,05 грн.. Між тим, [INFO] [PERSON] помер. У зв`язку із смертю позичальника 28 січня 2019 року позивачем була направлена претензія кредитора до Фастівської міської державної нотаріальної контори та 19 березня 2019 року отримано відповідь приватного нотаріуса Чернишової О.А, в якій зазначалося, що спадкоємицею померлого [PERSON] , яка звернулася із заявою про прийняття спадщини є відповідач - [PERSON] . Відтак, Позивачем 16 травня 2020 року до вказаної спадкоємиці було направлено лист-претензію про погашення заборгованості за померлого позичальника, але нею вказаний лист залишено поза увагою. З врахуванням викладеного, Банк звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з спадкоємиці позичальника - відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредиту у розмірі 8002,05 грн. за кредитним договором № б/н від 21 липня 2010 року та судові витрати. Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2020 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Разом з позовною заявою подав клопотання, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд розглянути справу за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач, яка належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, в судове засідання не з`явилася, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористалася, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 21 липня 2010 року на підставі заяви [PERSON] , між останнім та ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» був укладений договір № б/н, який складається із Заяви позичальника та Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 10-34). Як встановлено судом, позивач свої зобов`язання за Договором виконав належним чином. Однак, [PERSON] скориставшись кредитними коштами, не виконав зобов`язань, визначених Договором, порушив умови щодо погашення кредиту. Згідно з наданим Банком розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитним договором № б/н від 21 липня 2010 року, вбачається, що позичальник [PERSON] користувався кредитними коштами в повному обсязі та допустив заборгованість перед банком у розмірі 8002,05 грн., а саме заборгованість за тілом кредиту (а.с.7-9). Доказів повернення зазначеної суми заборгованості за тілом кредиту за даним кредитним договором до суду не надано. Даючи юридичну оцінку доказам, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що позичальник [PERSON] свої зобов`язання за Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 21.07.2010 року належним чином не виконував, внаслідок чого у нього утворився борг перед позивачем в загальному розмірі коштів, що були фактично отримані, тобто борг за тілом кредиту відповідно до довідки заборгованості - 8002,05 грн.. Між тим, [INFO] позичальник, [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київської області 04 вересня 2014 року (а.с.36). Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1219 ЦК України визначено, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч. 3 ст. 1 1281 ЦК України). Статтею 1282 ЦК України визначено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Таким чином, суд приходить до висновку, що відносини із кредитної заборгованості допускають правонаступництво у зв`язку зі смертю позичальника, і тому спадкоємці, які прийняли спадщину зобов`язані задовольнити підтверджені вимоги кредитора у межах вартості спадкового майна. Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії спадкової справи № 1/2015 заведеної приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Київської області Чернишовою О.А., після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] із заявою про прийняття спадщини звернулася його дружина [PERSON] (а.с.73) З матеріалів вищевказаної спадкової справи вбачається, що [PERSON] , на підставі її заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, 26 березня 2015 року було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на 1/3 частину двохкімнатної квартири номер [ADDRESS] (а.с. 92). 02 січня 2019 року АТ КБ «Приватбанк» направлено до Фастівської міської державної нотаріальної контори Претензію кредитора після смерті [INFO] [PERSON] , проте вказана Претензія 08 лютого 2019 року завідувачем Фастівської міської державної нотаріальної контори Бойко О.О. направлена за місцем заведення спадкової справи - приватному нотаріусу Чернишовій О.А. (а.с. 94-96). 20 лютого 2019 року приватним нотаріусом Чернишовою О.А. направлено спадкоємцю [PERSON] повідомлення про претензію кредитора (а.с. 103). Таким чином, судом достовірно встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що відповідач [PERSON] прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого Позичальника, а відтак саме остання в межах отриманого у спадщину майна повинна відповідати за зобов`язаннями спадкодавця по вказаному кредиту перед позивачем виключно у розмірі суми заборгованості за тілом кредиту. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що за час свого життя позичальник [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором б/н від 21 липня 2010 року належним чином не виконав, спадщину після його смерті прийняла його дружина - відповідач по справі [PERSON] , спірні правовідносини допускають правонаступництво, позивач АТ КБ «Приватбанк» з вимогами до спадкоємця звернувся в передбачений ст. 1281 ЦК України термін, а тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволення. Таким чином з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором № б/н від 21 липня 2010 року в загальному розмірі 8002, 05 грн.. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп., що підтверджено платіжним дорученням від 02 березня 2020 року (а.с. 4). У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Фастівський міськрайонний суд Київської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved