Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

У квітні 2019 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач зазначає, що вона є власником домоволодіння за адресою [ADDRESS] ». 10 вересня 2005 року донька позивача [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після чого 25.03.2008 року зареєструвала у належному позивачу будинку. 09.11.2010 року вищевказаний шлюб було розірвано. Після розлучення відповідач виїхав з належного позивачу будинку, при цьому з місця реєстрації не знявся. Одразу після розірвання шлюбу покинув вказане домоволодіння та станом на сьогоднішній день не з`являвся, тобто протягом понад 8 років. На даний час місцезнаходження відповідача у справі позивачу невідоме, а тому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Ухвалою судді від 06 травня 2019 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суд від 08.08.2019 року було закрито підготовче судове засідання та призначено цивільну справу до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач підтримав поданий позов, та просив його задовольнити, пославшись на обставини викладені в ньому. Суд, заслухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] є власницею будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . У вищевказаному будинку зареєстрований [PERSON] . Дана обставина підтверджується копією будинкової книги, наявною в матеріалах справи (а.с.5). З акту обстеження житлових і матеріально-побутових умов виданого депутатом Бориспільської міської ради Степаненко М.І. вбачається, що в будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , але фактично за цією адресою не проживає. Допитана в судовому засіданні як свідок, позивач у справі показала, що відповідач у справі не проживає за зареєстрованою адресою близько 7 років. Свідок [PERSON] у судовому засідання показала, що відповідач за вказаною не проживає близько 9-10 років. Допитаний як свідок [PERSON] показав, що відповідач у справі не менше 5 років не проживає за своїм місцем реєстрації. Допитаний у судовому засідання як свідок [PERSON] показав, що відповідач не менше 5 років не проживає за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. У відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин суд, оцінивши надані докази приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] , вже понад рік, не користуються цим житлом та не сплачує за житлово-комунальні послуги, що у свою чергу порушує право позивача на реалізацію нею пільг по сплаті витрат, пов`язаних з утриманням житла. Договір найму житла між власником домоволодіння та відповідачами в матеріалах справи відсутній. Відомості про поважність причин такого тривалого не проживання відповідача за місцем реєстрації судом не встановлено. За таких обставин суд, оцінивши докази надані позивачем, приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст. 317, 319, 321, 379, 391, 405 ЦК, ст.71 ЖК України

Outcome: approved