Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом та уточнивши свої позовні вимоги просить змінити спосіб стягнення аліментів і стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн. щомісячно починаючи з дня набрання рішення законної сили та до повноліття доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Новоград-Волинського МРУЮ знаходиться виконавчий лист 2-1061/07 виданий 25.06.2007 року на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду про стягнення аліментів. Згідно виконавчого листа з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі ? частини всіх видів заробітку [PERSON], але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісяця до повноліття дитини. На наданий час [PERSON] офіційно не працює та отримує мінливі періодичні доходи, тому виникла потреба звернутись з даним позовом. В судове засідання позивач не прибула, подала письмову заяву в якій просить позов задовольнити повністю, розгляд справи просила проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву в якій зазначив. що позовні вимоги визнає повністю, просить розгляд справи проводити без його участі. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ТП № 086008 від 27.03.2003 року сторони у справі - є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 31.07.2007 року - шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с.5). Неповнолітня дитина [PERSON], знаходиться на утриманні матері [PERSON]Л.(а.с.8). Згідно рішення Новоград-Волинського мвськрайонного суду від 2-1061/07 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду 22.05.2007 року та до повноліття доньки (а.с.4). Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите і в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обовязок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. За змістом статей 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За змістом ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами - будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги у розмірі, що зазначений позивачем у позовній заяві, на момент розгляду справи судом не встановлено. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою доньку до досягнення нею повноліття, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання дитини. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок ) гривень підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved