Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

У листопаді 2016 року публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Експрес-Банк» звернулось до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 12 березня 2014 року з [PERSON] укладено кредитний договір № 98193/31/к3, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 25000 грн на строк тридцять шість місяців, з 12 березня 2014 року по 12 березня 2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних. [PERSON] не виконує зобовязання з повернення кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість, що станом на 7 листопада 2016 року становить 12053,05 грн, а саме: заборгованість за кредитом 4180 грн; заборгованість за простроченим кредитом 3460 грн; заборгованість за простроченими відсотками 1520,33 грн; пеня за кредитом 191,40 грн; пеня за відсотками 51,95 грн; інфляційні нарахування за простроченим кредитом 149,37 грн; штраф за порушення умов кредитного договору 2500 грн. У судове засідання представник позивача публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» не зявився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, повідомлявся про місце та час розгляду справи згідно положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про причину неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Оскільки відповідач, який повідомлявся про місце та час розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності у судове засідання не зявився, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову частково з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що 12 березня 2014 року між публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 98193/31/к3 (а. с. 5-7) (далі Договір). За змістом пунктів 1.1.-1.5. Договору, на умовах Договору, Кредитодавець зобовязується надати Позичальнику грошові кошти, надалі по тексту кредит, а Позичальник зобовязується використати кредит на цілі визначені Договором, своєчасно та у повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом, інші платежі, виконати інші свої зобовязання за Договором та повернути Кредитодавцю кредит на умовах та у строки (терміни) визначені Договором. Кредит надається у сумі 25000 грн на строк 36 місяців, з 12 березня 2014 року по 12 березня 2017 року. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. З моменту укладення договору до моменту припинення здійснення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, що було роботодавцем Позичальника на момент укладення цього Договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у Кредитодавця, становить 24 процентів річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, що було роботодавцем Позичальника на момент укладення цього Договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у Кредитодавця до закінчення строку дії Договору становить 38 процентів річних. Момент припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, що було роботодавцем Позичальника на момент укладення цього Договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у Кредитодавця, визначається як перше число календарного місяця, наступного після спливу двох календарних місяців, протягом яких не здійснювалось зарахування заробітної плати та інших виплат на поточний (картковий) рахунок від підприємства роботодавця, відкритий у Кредитодавця. Кредит надається Позичальнику на споживчі потреби. Відповідно до п. 2.5. Договору, погашення кредиту Позичальником здійснюється щомісячно шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок вказаний у п. 2.3. Договору, та/або шляхом внесення готівки у касу Кредитодавця для зарахування на вищезазначений рахунок у сумах та в терміни, визначених у Додатку № 1 до цього Договору, що є невідємною частиною Договору, та умовами цього Договору. За змістом пунктів 6.2.-6.4. Договору, за прострочення Позичальником визначеного Договором строку (терміну) сплати процентів за користування кредитом у розмірі, визначеному Договором, позичальник сплачує Кредитодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобовязання за кожний день прострочення. За прострочення Позичальником визначеного Договором строку (терміну) повернення кредиту (у т. ч. строку (терміну) дострокового повернення кредиту визначеного Кредитодавцем) у розмірі, визначеному Договором, Позичальник сплачує Кредитодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобовязання за кожний день прострочення. За невиконання або неналежне виконання Позичальником будь-якої умови Договору, зазначеної у п. п. 5.2.3., 5.2.4., 5.2.5. Договору, Позичальник сплачує Кредитодавцю штраф у розмірі 10 % процентів від суми отриманого кредиту за кожен випадок такого невиконання або неналежного виконання. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, до правовідносин сторін за кредитним договором підлягають застосуванню норми, що регулюють відносини позики, якщо це не суперечить суті кредитного договору. У порушення умов Договору та вищезазначених правових приписів, станом на 7 листопада 2016 року [PERSON] допустив заборгованість за Договором у розмірі 12053,05 грн, а саме: заборгованість за кредитом 4180 грн; заборгованість за простроченим кредитом 3460 грн; заборгованість за простроченими відсотками 1520,33 грн; пеня за кредитом 191,40 грн; пеня за відсотками 51,95 грн; інфляційні нарахування за простроченим кредитом 149,37 грн; штраф за порушення умов кредитного договору 2500 грн. За змістом ст. 549 ЦК України пеня і штраф є одним із видів цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування разом за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення (правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15). З урахуванням вищезазначеного, суд уважає необґрунтованим нарахування позивачем 2500 грн штрафу з одночасним нарахуванням пені як цивільно-правової відповідальності за порушення строків виконання зобовязання, а тому у цій частині позову має бути відмовлено. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 9553,05 грн. За змістом ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Експрес-Банк» у цій справі понесло судові витрати у розмірі 1378 грн зі сплати судового збору, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача у розмірі 1092,18 грн, тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial