overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою та вказав, що перебуває у шлюбі з відповідачкою, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 631 від 04.06.2011 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання та фактичні шлюбні відносини між подружжям припинено з березня 2014 року, спільного господарства з того часу не ведуть. За таких обставин шлюб між позивачкою та відповідачем носить лише формальний характер, між подружжям виникають часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову. Відповідачка в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечувала, проте в подальшому до суду не зявилась, причин неявки суду не повідомила, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 4 червня 2011 року. За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що постійно виникали сварки та конфліктні ситуації, з березня 2014 року спільно не проживають. Ухвалою суду від 16 грудня 2014 року сторонам надавався термін для примирення на чотири місяці, однак з пояснень сторін вбачається, що примирення між ними досягнуто не було. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив зменшити розмір аліментів на утримання їхньої дочки - [PERSON], [INFO], обґрунтовуючи вимоги тим, що за рішенням суду з нього стягуються аліменти на утримання дочки у розмірі 1 000,00 грн. щомісячно, проте з моменту його постановлення, його матеріальний стан погіршився і на даний час на його утриманні перебуває дочка від іншого шлюбу. Просив змінити розмір стягуваних з нього аліментів з 1 000,00 грн. до 385,80 грн. щомісячно. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали і просили вимоги позову задовольнити. Відповідач з його представником у судовому засіданні проти позову заперечували, наполягаючи на тому, що зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON], суперечитиме інтересам дитини, оскільки витрати пов'язанні з утриманням дочки є дуже значними і відповідач фактично сама її виховує та утримує, на даний час не працює. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення даного позову, виходячи із наступного. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, 7 лютого 2013 року Святошинським районним судом м. Києва у справі за № 2/759/567/13 постановлено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1 000,00 грн. щомісячно (а.с. 4 - 8). Підставою для подання даного позову стало те, що на його утриманні перебуває малолітня дочка від іншого шлюбу. У підтвердження цього позивачем були надані належні свідоцтва(а.с. 12, 13). Згідно з частиною 2 статті 197 Сімейного кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості або іншою обставиною, що має істотне значення. При ухваленні рішення про часткове задоволення позову і зменшення розміру аліментів до 600,00 гривень, суд бере до уваги те, що у нього на утриманні знаходиться дитина від іншого шлюбу - [PERSON], [INFO] і дружина - [PERSON], які з ним проживають. Відтак, беручи до уваги майнові інтереси обох сторін, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів до 500,00 грн. на місяць, що має сплачувати позивач на утримання своєї дитини - [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що вона є донькою [PERSON]. Домоволодіння [ADDRESS], було збудовано батьком [PERSON] у 1969 році відповідно до технічного паспорту на житловий будинок та договору безстрокового користування земельною ділянкою. Ми разом мешкали з батьком так як він потребував турботи та допомоги у зв'язку з його віком та хворобами. Вела спільне господарство, сплачувала комунальні платежі, здійснювала капітальні ремонти домоволодіння та господарських споруд. Однак, батько [PERSON], помер [INFO]. Просила визнати за неї право власності в порядку спадкування. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала письмову заява в якої вона просила розглянути справу за її відсутності та наполягала на задоволенні позову. Представник відповідача Маріупольської міської ради до суду не з'явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Третя особа: Відділ Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції не з'явилися але про час розгляду справи були належним чином повідомлені, та від них не поступила заява про розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що після смерті її батька - [PERSON], який помер 04 лютого 2014 року, актовий запис № 113, відкрилася спадщина на домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS]. Позивач в передбачений законом термін, звернувся до другої Маріупольської державної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, постановою від 23.08.2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [PERSON] з усіма надвірними прибудовами, за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки КСН «Бригантина», позивач разом з батьком проживала з 2010 р. та проживає по сей день. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1228 ЦК України, визнається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив відмову від неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, строк на примирення просила не надавати. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, строк на примирення просив суд не надавати. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 18 серпня 2009 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. З липня 2013 року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 30 жовтня 2009 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Протягом двох років сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 13.08.08 року між сторонами укладено кредитний договір. Відповідно до договору банк надав кредит у сумі 3 000 гривень. Банк свої зобов'язання виконав, кредит надав, але відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, кредит та відсотки не сплачує. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. В судове засідання сторони не з'явилися, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.08.08 року відповідач заповнив заяву на отримання кредиту. Як вбачається з умов та правил надання банківських послуг, форма договору про надання банківських послуг, яка укладається між банком та держателем картки складається з заяви, пам'ятки клієнта, умов та правил надання банківських послуг, тарифів. З письмових матеріалів справи вбачається, що банк надав кредит у розмірі 3 000 гривень. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов′язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов′язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов′язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, сплати процентів та неустойки. Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов′язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов′язання не допускається. Станом на 22.10.14 року за відповідачем існує заборгованість у сумі 25 346,77 грн. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови кредитного договору в повному обсязі не виконав, кредит не виплатив, відсотки за користування кредитом не сплатив, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 253,47 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не зперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 22 травня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0054/82/0201922, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 36452 грн. 22 коп., а відповідач зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, повернути позивачу основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші обов'язки, визначені цим Договором. Процентна ставка становить за користування кредитом становить 34,4 % річних. Дата повного погашення кредиту - 22 травня 2018 року. Відповідно до п.10.3 умов Договору, за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за Договором, відповідач зобов'язався сплатити позивачу пеню в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Дотепер відповідач не виконує належним чином зобов'язання, заборгованість по кредиту - 31 718 грн. 16 коп., заборгованість по відсоткам - 5 573 грн. 29 коп., нарахована пеня - 5537 грн. 73 коп. - станом на 29.07.2014 року. Також, на адресу відповідача надсилалася вимога від 05.08.2014 року про дострокове виконання грошових зобов'язань за договором протягом 30 календарних днів з дня одержання даної вимоги. Таким чином, загальний розмір заборгованості становить 42 829 грн. 18 коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 611, 612, 615, 625, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором, у зв'язку з чим з неї необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором №014/0054/82/0201922 від 22 травня 2012 року в розмірі 42 829 грн. 18 коп. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 428 грн. 29 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем 27.1.2001 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, відсутні спільні погляди на життя, довіра, почуття любові та поваги втрачено, примирення неможливе. Протягом останніх трьох років відносини погіршувалися, а з вересня 2014 не проживають однією сім'єю, шлюбні відносини припинені. Спір щодо спільного майна та утримання дитини на даний час відсутній. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та просила суд його задовольнити, суду пояснила, що з вересня 2014 не проживають однією сім'єю, шлюбні відносини припинені. Спір щодо спільного майна та утримання дитини на даний час відсутній. Суд, вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.01.2001 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення неможливе. Спір щодо спільного майна на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що відповідачка бажає залишити собі прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Мотивує позовні вимоги тим, що з відповідачем він перебуває у шлюбі з 23 жовтня 2010 року. Від подружнього життя мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що одруження з відповідачем виявилось не вдалим, шлюбні відносини фактично припинились. Подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, спору про розподіл майна не мають. Вони почали проживати окремо. Позивач вважає, що подальше спільне життя буде суперечить інтересам сім'ї та їхньої дитини. Позивач в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду заяву в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 жовтня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Виконавчим комітетом Горбівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області зроблено відповідний актовий запис за № 02. Від вказаного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся з позовом до квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці про визнання права власності. В позові посилаються на те, що він проживає в [INFO]. На прилеглій до території багатоквартирного житлового будинку №38 У 2010 році, він без належно оформленої проектної документації побудував гараж - майстерню нежитлова будівля літ. Ж. З метою узаконення і визнання права власності на новозбудовану нежитлову будівлю гаража-майстерню літ. Ж, ним було замовлено виготовлення технічного паспорта з технічним висновком щодо виконаних будівельно-монтажних робіт та їх відповідність державним стандартам, будівельним нормам та правилам, а також робочий проект на встановлення автоматичної установки пожежної сигналізації. Із технічного паспорта, креслень та висновків вбачається, що станом на 2012 рік нежитлова будівля гаража-майстерня літ. Ж, загальною площею 76,00 кв.м. яка розташована в м. Чернівці, по вул. І.Підкови, 38 знаходиться в доброму стані та відповідає по конструкціям будівельним нормам та правилам. Він вважає, що побудована ним будівля гаража-майстерні літ. Ж на вул. І. Підкови, 38 в м. Чернівці, відповідає державним будівельним, санітарним та пожежним нормам та правилам. Просить суд визнати за ним право власності на нежитлову будівлю гараж-майстерню літ. «Ж», загальною площею. 76,00 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. І.Підкови, 38. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та прохання розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та прийняти рішення згідно з чинним законодавством. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному об'ємі. Судом встановлено, що із технічного паспорта, креслень та висновків вбачається, що нежитлова будівля гаража-майстерня літ. Ж, загальною площею 76,00 кв. м, яка розташована в м. Чернівці, по вул. І.Підкови, 38 знаходиться в доброму стані та відповідає по конструкціям будівельним нормам та правилам.(5-9) Згідно зі ст. 376 ЦК України, житловий будинок, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. На вимогу власника, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. У відповідності до положень ст. 376 ЦК України - суд може визнати за [PERSON], право власності на нежитлову будівлю гараж-майстерню літ. «Ж», загальною площею. 76,00 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. І.Підкови, 38.

Outcome: approved