Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Зазначала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження. Позивач посилається на те, що в даний час ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідач відмовляється утримувати їхніх спільних дітей, ніякої матеріальної допомоги не надає. Позивач у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем не має змоги забезпечити малолітніх дітей, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття та на своє утримання в розмірі 1/6 частини доходів відповідача щомісячно до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. В судове засіданні позивач не з'явилася, надала суду заяву, де зазначила, що позов підтримує та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, а саме: свідоцтв про народження дітей, встановлено, що відповідач є батьком, а позивач - матір'ю [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; із довідки, виданої виконавчим комітетом Городківської сільської ради Крижопільського району Вінницької області № 1601 від 20.08.2014 року, встановлено, що позивач із дітьми проживають спільно в [ADDRESS]. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обов'язку матері, батька утримувати дитину та права дружини на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, тому суд має всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його малолітніх дітей. Згідно ст. 84 СК України дружина з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Статтею 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів суд має враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є працездатним, на його утримані інших членів сім'ї немає і він може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення сином трьох років. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI, від 08.07.2011 року, позивача звільнено від сплати судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок, тому на підставі статті 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved