Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

У листопаді 2014 року ПАТ «ВТБ БАНК» звернувся з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 14 січня 2014 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 250 000 грн. зі сплатою 24 відсотків річних за користування кредитом строком до 14 січня 2018 року. Банк зобов'язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У зв'язку з чим борг [PERSON] станом на листопад 2014 року становить 276 063,93 грн.: 232 414,57 грн. - сума простроченої заборгованості за кредитом з врахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, 19 298,58 грн. - сума боргу за процентами з врахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, 7 704,28 грн. - сума пені, нарахована у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу, 16 646,50 грн. - борг по комісії за обслуговування кредиту урахуванням 0,5 % пені. Вказали, що між банком та [PERSON] укладено договір поруки, за яким поручитель несе солідарну відповідальність за виконання умов кредитного договору [PERSON] Просили суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 276 063,93 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, просив суд задоволити позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У судове засідання відповідачі не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що 14 січня 2014 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №R53700513261В, за яким [PERSON] отримав кредит в розмірі 250 000 грн., строком до 14 січня 2018 року та сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24%. У п. 1 договору вказано, що банк зобов'язується надати позичальнику грошові кошти в порядку та на умовах, зазначених в цьому договорі, а позичальник зобов'язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та строках, що встановлені договором. У п.4 договору передбачено, що позичальник зобов'язаний щомісячно вносити платежі відповідно до графіка повернення кредиту і сплати процентів. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У п. 5.1. договору передбачена відповідальність позичальника за невиконання зобов'язань, а саме сплата пені та штрафів. У п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Наявність виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за невиконання кредитного договору, за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту. Ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. П.2 договору сторони погодили, що підписанням цього договору позичальник підтвердив своє приєднання до Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк». Відповідно до п.3.2.1 вищевказаних Правил банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у разі порушення позичальником зобов'язань, в тому числі затримання повернення частини кредиту та/або процентів та/або щомісячної комісійної винагороди щонайменше на один календарний місяць. Позивачем надано суду достатньо доказів на підтвердження прострочення відповідачем, позичальником, строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. За ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. 14 січня 2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено договір поруки №R53700513261В-П1, за яким [PERSON] поручилась перед банком за виконання [PERSON] зобов'язань, що виникли та/або можуть виникнути у майбутньому на підставі кредитного договору №R53700513261В від 14 січня 2014 року. У п.2.1 договору вказано, що сторони договору визначають, що у випадку порушення позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед банком у поновному обсязі зобов'язань позичальника за кредитним договором. Включаючи повернення кредиту, сплату нарахованих процентів за користування кредитом, комісійної винагороди, неустойки (пені, штрафів) та відшкодування збитків, пов'язаних з порушенням виконання зобов'язань позичальника. На підставі наведеного, перевіривши подані розрахунки, суд вважає доведеними вимоги позивача про наявність заборгованості, яка підлягає стягненню солідарно з [PERSON] та [PERSON] в розмірі 276 063,93 грн.: 232 414,57 грн. - сума простроченої заборгованості за кредитом з врахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, 19 298,58 грн. - сума боргу за процентами з врахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, 7 704,28 грн. - сума пені, нарахована у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу, 16 646,50 грн. - борг по комісії за обслуговування кредиту урахуванням 0,5 % пені. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжне доручення №42533 від 15 жовтня 2014 року. При поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 2760,64 грн.. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідачів понесених судових витрат підлягають задоволенню пропорційно до задоволеної частки. Враховуючи викладене та

Outcome: approved