Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

У липні 2016 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 24411 грн 58 коп. та судові витрати по справі, посилаючись на ті підстави, що 01.05.2013 трапилася ДТП за участю [PERSON] на час скоєння пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Постановою Макарівського районного суду Київської області від 06.06.2013 відповідача визнано винним у вчиненні ДТП в результаті якої був пошкоджений транспортний засіб «Skoda Fabia» номерні знаки [NUMBER]. Позивач на підставі заяви потерпілої особи виплатив йому матеріальну шкоду у розмірі 24411 грн 58 коп. на підставі чого у нього виникло право регресної вимоги до відповідача. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, 26.10.2017 подано клопотання про про слухання справи без участі представника (а.с. 55). Відповідач у судовому засіданні заперечував частково та підтвердив той факт, що на момент ДТП у його був відсутній поліс обов'язкового страхування. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 01.05.2013 о 13 год. 05 хв. у с. Бишів Макарівського району Київської області по вул. Кірова [PERSON] керуючи транспортним засобом «ГАЗ 24» номерні знаки [NUMBER] для забезпечення безпеки дорожнього руху зобовязаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан транспортного засобу, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою під час руху, проте цього водій не зробив, що призвело до відмови гальмівної системи, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Шкода» номерні знаки [NUMBER], який рухався попереду в цій же смузі руху, чим порушив вимоги пунктів 2.3 «а», «б» Правил дорожнього руху України. Згідно постанови Макарівського районного суд Київської області від 06.06.2013 [PERSON] визнано винним за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення (а.с. 6). Відповідно до п. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Встановлено, що на час дорожньо-транспортної пригоди у потерпілої особи був чинний поліс №АВ/4052667 укладений 26.06.2012 строк дії якого з 06.07.2012 до 05.07.2013 щодо транспортного засобу «Skoda Fabia» номерні знаки [NUMBER] (а.с. 20). Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно звіту про оцінку колісного транспортного засобу №20699 від 30.05.2013 складеного ТОВ «Євро Асистанс» розмір завданих збитків власнику транспортного засобу «Skoda Fabia» номерні знаки [NUMBER] внаслідок ДТП від 01.05.2013 становить 25406 грн 35 коп. (а.с. 7-30). Позивач відповідно до ст. 22 закону та п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону МТСБУ 18.07.213 здійснило виплату відшкодування потерпілій особі у розмірі 24411 грн 58, що підтверджується платіжним дорученням №2176 (а.с. 26). Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 4 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Таким чином, в судовому засіданні позивачем доведено, що відповідач не виконав свої зобов'язання, передбачені договором страхування перед позивачем. За даним договором страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяно шкоду третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за полісом №АВ/4052667. Даним полісом забезпечений транспортний засіб автомобіль «Skoda Fabia» номерні знаки [NUMBER] та встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 50000, а франшиза дорівнює 50000 грн. 00 коп.. Згідно ч. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. За таких обставин, суд вважає доведеним позивачем завданий йому розмір матеріального збитку, який відповідно до звіту №20699 про оцінку колісного транспортного засобу вартість матеріального збитку складає 24411 грн 58 коп. У відповідності до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Згідно п. 3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує витрати на проведення експертизи лише в разі якщо він визначений законом строк не направив свого представника для огляду транспортного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позивач виконав всі покладені на нього зобов'язання, а тому у нього виникає повне право звернутися безпосередньо до відповідача з вимогою про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди у порядку регресу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved