Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

У квітні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , по якому просила, з урахуванням уточнених позовних вимог, стягнути з відповідача на свою користь матеріальні збитки в розмірі 5 000 грн. та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником автомобіля Шевроле Лачетті, державний номерний знак [NUMBER] . 12.03.2019 р. близько 10:15 год. автомобіль знаходився на стоянці для автомобілів, що знаходиться за адресою: проспект Університетський. м. Кропивницький, на території Кіровоградської обласної лікарні. В цей час власник автомобіля ВАЗ 2105, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , не впоравшись з керуванням пошкодив бампер та заднє праве крило автомобіля Шевроле Лачетті, державний номер [NUMBER] . 20 березня 2019 року постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда відповідача по справі було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач звернулася до СТО «Мах Мауеr», де при огляді автомобіля, повідомили, що вартість відновлювальних робіт (разом із заміною деталей) коштуватиме близько 10 000 грн. Вказує, що 03 квітня 2019 року звернулася до страхової компанії «УПСК» із заявою про відшкодування. 10 квітня 2019 року на розрахунковий рахунок позивача було сплачено кошти в розмірі 5016,5 грн. Тому просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальні збитки в розмірі 5 000 грн. Вказує, що окрім матеріальних збитків, протиправною поведінкою відповідача було завдано моральної шкоди, яка виразилась у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із пошкодженням свого майна. Моральну шкоду від протиправної поведінки відповідача позивач оцінює у розмірі 5 000 грн. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.04.2019 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання /а.с. 14-15/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.07.2019 року залучено до участі в справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПрАТ «UPSK» та витребувано з ПрАТ «UPSK» матеріали, які стосуються страхового відшкодування за заявою [PERSON] від 03.04.2019 року./а.с. 32-33/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.08.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті /а.с. 53-54/. В судове засідання позивач не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву, якою просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з`явились, повідомлені судом про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду невідомі. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, щопозивач є власником автомобіля Шевроле Лачетті, державний номерний знак [NUMBER] , про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 11.05.2018 року /а.с. 12/. 12.03.2019 року о 10 год. 15 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2105», державний реєстраційний номер [NUMBER] , по просп. Університетському, 2/3 у м. Кропивницькому на парковці біля приймального відділення Кіровоградської обласної лікарні, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 210994», державний реєстраційний номер [NUMBER] , автомобілем «Chevrolet Lacetti», державний реєстраційний номер [NUMBER] , та автомобілем «Opel Kadett, державний реєстраційний номер [NUMBER] , чим порушив вимоги п.п.2.3.б, 10.9 Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Унаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.03.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Постанова набрала законної сили 03.04.2019 року /а.с. 13/. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Позивач [PERSON] вказувала, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована ПрАТ «UPSK», у зв`язку з чим судом було залучено ПрАТ «UPSK» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Проте, ні представником ПрАТ «UPSK», ні [PERSON] доказів на підтвердження факту страхування цивільно-правової відповідальності [PERSON] в ПрАТ «UPSK» суду не надано. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно позиції Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15-ц відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Позивач просить стягнути з [PERSON] матеріальні збитки у розмірі 5 000 грн. за ремонт автомобіля Шевроле Лачетті, державний номерний знак [NUMBER] , вказуючи що вартість ремонтних робіт складає 10 000 грн., але будь-яких доказів про вартість такого ремонту позивачем не надано, тому суд не може встановити різницю, яку має виплатити відповідач. З наданої копії виписки з рахунку позивача від 10.04.2019 року про здійснення виплати Кіровоградською дирекцією ПрАТ «UPSK» страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 5 016,53 грн., не можливо встановити, що ця виплата страхового відшкодування відноситься до страхового випадку, зазначеного позивачем. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Тому, позовні вимоги про стягнення матеріальних збитків у розмірі 5 000 грн. задоволенню не підлягають. Позовні вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, який вона пережила під час дорожньо-транспортної пригоди; моральних та психічних переживаннях, пов`язаних з пошкодженням належного їй майна, не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Статтею 1167 ЦК України визначені підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, які полягають у тому, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 23 ЦК України визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно п. 5 Постанови Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому доказуванню позивачем підлягають такі обставини:наявність моральної шкоди, протиправність діяння того хто спричинив цю шкоду, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, необхідно з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 цієї постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Саме позивач має довести наявність усіх вищевказаних обставин для вирішення питання про наявність та розмір моральної шкоди. Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем, не доведено факт завдання моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру діями відповідача, позивачем не надано доказів наявності моральної шкоди. Отже, позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed