Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що 18 липня 2010 року виконкомом Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області за актовим записом № 77 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Від даного шлюбу у них народився син, [PERSON] [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого часто виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Позивач вважає, що одруження з відповідачкою виявилося невдалим, оскільки вони не змогли створити нормальних сімейних стосунків, які ґрунтувалися би на взаємоповазі один до одного, що і призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З травня 2014 року шлюб існує лише юридично, оскільки сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних стосунків. Спорів про проживання дитини та про розподіл майна не мають. Після розірвання шлюбу син [PERSON] буде проживати із матір'ю. При таких обставина позивач вважає, що збереження сім'ї з відповідачкою та примирення неможливе, оскільки подальше спільне життя з нею суперечить його інтересам, а тому просить суд розірвати шлюб. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у ньому. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, що проти розірвання шлюбу не заперечує, просить розглядати справу за її відсутності, у разі розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 липня 2010 року виконкомом Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області за актовим записом № 77 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Від даного шлюбу у них народився син, [PERSON] [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого часто виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Позивач вважає, що одруження з відповідачкою виявилося невдалим, оскільки вони не змогли створити нормальних сімейних стосунків, які ґрунтувалися би на взаємоповазі один до одного, що і призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З травня 2014 року шлюб існує лише юридично, оскільки сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних стосунків. Спорів про проживання дитини та про розподіл майна не мають. Після розірвання шлюбу син [PERSON] буде проживати із матір'ю. При таких обставина позивач вважає, що збереження сім'ї з відповідачкою та примирення неможливе, оскільки подальше спільне життя з нею суперечить його інтересам. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач надала суду заяву в якій зазначила , що у разі розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Вказана вимога підлягає задоволенню. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved