Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

У липні 2017 року до Солом`янського районного суду міста Києва звернувся [PERSON] з позовом до МОУ та просив суд зобов`язати відповідача виключити з числа службових квартиру [ADDRESS] , надану на сім`ю з двох осіб у складі [PERSON] та його дружини [PERSON] . Позов обґрунтований тим, що позивач перебував на військовій службі у ЗС України у період з 05.08.1986 по 12.09.2011, як кадровий офіцер, а останні п`ять років за контрактом, та згідно наказу Міністра оборони України від 12.09.2011 №964, у зв`язку із закінченням строку дії контракту, був звільнений в запас з військової служби у військовому званні полковник. На час його звільнення, був пенсіонером, ветераном військової служби, мав вислугу років у 29 років, надані пільги згідно ЗУ «Про соціальний статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист». Позивач посилався на те, що на квартирному обліку у гарнізоні м. Київ він перебуває у загальній черзі з 02.10.2006 та у списках на першочергове забезпечення житлом з 14.11.2007 по теперішній час. Під час проходження служби у Київському гарнізоні, отримав від Міністерства оборони України однокімнатну службову квартиру (загальна площа 54,8 кв.м., жила площа 21,6 кв.м.) за адресою: [ADDRESS] , у складі сім`ї його та його дружини - [PERSON] (звільнена з військової служби за віком). Вказує на те, що оскільки правовідносини з Міністерством оборони України щодо проходження ним публічної військової служби, у зв`язку з його звільненням в запас, були припинені, а строк вислуги років є достатнім для звернення до відповідача з проханням виключити займану його сім`єю квартиру з числа службових, він, 24 червня 2015 року, у порядку визначеному в інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка затверджена наказом Міністра оборони України від 30 листопада 2011 року №737 (зі змінами), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 року за №24/20337 звернувся до Київського квартирно-експлуатаційного управління із заявою про виключення службової квартири [ADDRESS] з числа службових. Зазначено, що після підготовки, перевірки та погодження необхідних документів згідно вимог Інструкції всіма відповідними посадовими особами Міністерства оборони України, житловою комісією Генерального штабу ЗСУ, житловою комісією гарнізону м. Київ, його питання було винесено на розгляд Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах ЗС України, яке відбулося 27 листопада 2015 року. Оскільки дане засідання Комісії було проведено з численними порушеннями прав його сім`ї та порядку розгляду винесеного питання, що, в свою чергу призвело до прийняття незаконного і необгрунтованого рішення про відмову в задоволенні його заяви, він оскаржив це рішення до керівництва Міністерства оборони України, що потягло за собою повторний розгляд його заяви щодо виключення житла з числа службового, потім неодноразовий новий повторний розгляд, при цьому кожний новий розгляд його питання Комісією здійснювався з численними порушеннями, що постійно призводило до такого нового повторного розгляду. Позивач посилався на те, що про порушення неодноразово повідомлялось листами до керівного складу MO України, але в підсумку без аналізу та оцінки дій посадових осіб Комісії все закінчувалось тільки рішенням щодо повторного розгляду його питання на засіданні Комісії. Починаючи з 27.11.2015 по теперішній час, Комісія протягом чотирьох розглядів так і не спромоглася ухвалити законне рішення по суті винесеного питання, яке б відповідало нормам Житлового кодексу Української PCP, Закону України «Про соціальний статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист», Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постанові Ради Міністрів Української PCP і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 № 470 «Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Української PCP», Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081, Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка затверджена наказом Міністра оборони України від 30.11.2011 №737 (зі змінами) та інших регулятивних нормативних актів. Позивач вказав, що приймаючи до уваги те, що в силу п. 4.4 Інструкції: «Рішення (пропозиції) Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах ЗС України є остаточними для розгляду керівником квартирно-екплуатаційного органу, головою гарнізонної житлової комісії та начальником гарнізону», подальше вирішення його питання неможливе, а від так порушення з боку МОУ прав його сім`ї на забезпечення постійним житлом унаслідок виключення наданої йому службової квартири з числа службового, є невизначено триваючим. Враховуючи вищенаведене, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив задовольнити позов. Ухвалою судді від 14.07.2017 у справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду. Протокольною ухвалою суду від 27.09.2018 залучено до участі у справі третю особу: Головне квартирно-експлуатаційне управління ЗС України. 22.12.2018 на адресу суду від представника третьої особи - Головного квартирно-експлуатаційного управління ЗС України надійшли письмові пояснення, в яких просив відмовити у задоволенні позову. Зазначено, що на підставі ордеру №00756 від 25.04.2008 позивач отримав службову однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Третя особа критично ставиться до аргументів позивача з огляду на наступне. Так, посилається на те, що згідно п. 3.5. зазначеної вище Інструкції, до листа щодо виключення квартир із числа службових обов`язково додається відповідний протокол засідання Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах ЗС України. Зазначено, що жиле приміщення, яке належить до житлового фонду військової частини [NUMBER] та підпорядкованих їй військових частин, включається (виключається) із числа службового у встановленому порядку на підставі наказу командира військової частини [NUMBER] . Службові жилі приміщення, надані військовослужбовцям військової частини [NUMBER] та підпорядкованих їй військових частин за рахунок фонду МО України, виключаються із числа службових у порядку, встановленому цією Інструкцією. Для виключення квартири з числа службових військовослужбовець чи особа, звільнена у запас (відставку), подає начальнику КЕВ (КЕЧ) району рапорт (заяву), підписаний (підписану) всіма повнолітніми членами сім`ї. Посилається на те, що обов`язковою умовою для виключення квартир з числа службових є перебування військовослужбовців і осіб, звільнених у запас або відставку, на квартирному обліку в ЗС України і відповідність займаного житла нормам законодавства, встановленим для даного населеного пункту, що буде підставою для зняття сім`ї військовослужбовця з квартирного обліку. Підготовка документів для розгляду на Комісії з контролю за розподілом жилого приміщення у гарнізонах Збройних Сил України питання виключення квартири з числа службових та надання її військовослужбовцю для постійного проживання здійснюється відповідно до вимог розділу IV цієї Інструкції. Питання виключення квартир з числа службових на засіданнях Комісії з контролю за розподілом житла у гарнізонах ЗС України слід розглядати за такими критеріями: для військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі не менше 20 календарних років, а для осіб, звільнених у запас або відставку, які звільнені з військової служби за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі - незалежно від вислуги років; для сімей померлих (загиблих) військовослужбовців, сімей, які мають у своєму складі інвалідів та тяжкохворих. Вказав, що позивач не має відповідного статусу зазначеного у вищевказаних критеріях, оскільки, був звільнений з військової служби запас, у зв`язку із закінченням строку дії контракту. При цьому відмітив, що при регулюванні конкретних відносин у пріоритетному порядку застосовуються норми спеціального закону, а якщо вони є недостатніми для належного регулювання цих відносин, то у субсидіарному порядку можуть застосовуватися норми загального закону. Так, переважне застосування спеціального закону означає насамперед виявлення спеціальної правової норми, що підлягає переважному застосуванню перед загальною нормою. Крім того, зазначено, що передумовою для виникнення обов`язку щодо реалізації права військовослужбовців, що мають вислугу 25 календарних років та членів їх сімей на забезпечення постійним житловим приміщенням є наявність житлової площі та наближення черги за списком на отримання такого житла, оскільки в іншому випадку буде порушуватись конституційне право на житло інших громадян, що перебувають на обліку та мають право на першочергове отримання житла і також потребують поліпшення житлових умов. Вказує на те, що відповідно до даних довідки №23924 від 11.12.2018, позивач перебуває на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов в гарнізоні міста Київ зі складом сім`ї 2 (дві) особи: він, дружина [PERSON] - 1962 р.н., у загальній черзі з 02.10.2006 за №6243, в черзі для першочергового отримання житла з 14.11.2007 (пільга «Вислуга 25 календарних років») за №930, що дає підстави для висновку про те, що позивач має бути забезпечений житлом у порядку черги після того, як будуть забезпечені житлом особи, які перебувають у списку осіб, що мають право на першочергове одержання житла раніше нього, що відповідатиме положенням статті 43 ЖК України та ч. 1 ст. 24 Конституції України. Вважає, що доводи та аргументи, викладені позивачем у позовній заяві носять характер формальних міркувань, що не можуть слугувати достатньою та обґрунтованою підставою для зобов`язання Міністерства оборони України виключити з числа службових однокімнатну квартиру [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, будучи повідомленим про розгляд справи, в матеріалах справи наявні заяви представника відповідача про відкладення розгляду справи, що були призначені на 16.01.2019 о 14:40 та 07.06.2019 о 12:00, з підстав великої завантаженості безпосереднього представника МОУ у зв`язку з розглядом справ в інших судах. За таких обставин, суд вважає неявку представника відповідача в судове засідання неповажною. Треті особи в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про розгляд справи належним чином. Суд, заслухавши сторону позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що на підставі ордеру на право на зайняття службового приміщення №00756 від 25.04.2008 [PERSON] , сім`я якого складається з нього та дружини [PERSON] , отримав службову однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Судом встановлено, що згідно наказу Міністра оборони України від 12.09.2011 №964, у зв`язку із закінченням строку дії контракту, полковник [PERSON] був звільнений в запас з військової служби у запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту), з календарною вислугою років у 29 років. Встановлено, що 24 червня 2015 року позивач звернувся до Київського квартирно-експлуатаційного управління із заявою про виключення службової квартири [ADDRESS] з числа службових. З матеріалів справи вбачається, що комісією з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України 27.11. 2015 було розглянуто зазначену заяву [PERSON] , про що комісією оформлено прокол №154 від 27.11.2015. Так, на засіданні комісії не було погоджено питання про виключення квартири із числа службових з підстав безпідставного перебування позивача на квартобліку у зв`язку зі звільненням за закінченням строку контракту. Згідно Протоколу засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах ЗС України №217 від 10.12.2015, відмовлено [PERSON] у повторному розгляді його заяви. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звернувся до Міністра оборони України із заявою №25114/з від 11.12.2015 щодо вирішення питання з приводу виключення з числа службових квартири. Згідно Протоколу засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах ЗС України №14 від 14.01.2015, з приводу повторного розгляду даного питання за дорученням заступника Міністра оборони України, залишено попереднє рішення комісії в силі. З матеріалів справи вбачається, що 26.01.2016 позивач звернувся до Заступника Міністра оборони України із листом з приводу перевірки в правомірності щодо залишення попереднього рішення Комісії. Зазначений лист 26.01.2016 направлено за належністю начальнику Головного квартирно-експлуатаційного управління ЗС України. 01.08.2016 позивач повторно звернувся до Міністра оборони України зі зверненням з приводу вирішення питання про виключення квартири з числа службових та вказане звернення передано Заступнику Міністра оборони України із встановленим терміном виконання до 12.08.2016 Вбачається, що [PERSON] звернувся до Заступника Міністра оборони України із заявою ( Вх. №В-5592 від 07.09.2016 ) із проханням взяти під його особистий контроль питання з приводу відмови Комісії, оформленої в Протоколі №217 від 10.12.2015. Зазначену заяву передано на опрацювання відповідальним особам з терміном виконання до 12.09.2016. Згідно Протоколу засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах ЗС України №470 від 27.01.2017 прийнято рішення про непогодження заяви [PERSON] . Встановлено, що 07.02.2017 [PERSON] звернувся до Заступника Міністра оборони України зі зверненням (Вх. №В-757 від 09.02.2017), в якому вказав, що вважає рішення Комісії від 27.01.2017 №470 неправомірним та засідання нелегітимним, та, з проханням запропонувати Голові повторно провести засідання Комісії згідно чинного законодавства щодо його справи та дану ситуацію взяти під особистий контроль. Згідно Протоколу засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах ЗС України №510 від 22.03.2017 прийнято рішення про непогодження заяви [PERSON] на підставі п. 9 ст. 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та інших нормативних актів. [PERSON] 03.04.2017 звернувся до Заступника Міністра оборони України зі зверненням (Вх. №В-2084 від 06.04.2017), в якому просив розібратися в діях посадових осіб складу Комісії та прийняти рішення згідно чинного законодавства України. Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] посилався на те, що кожний новий розгляд його питання Комісією здійснювався з численними порушеннями, що постійно призводило до такого нового повторного розгляду, Комісія протягом чотирьох розглядів так і не спромоглася ухвалити законне рішення по суті винесеного питання, яке б відповідало нормам Житлового кодексу Української PCP, Закону України «Про соціальний статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист», Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постанові Ради Міністрів Української PCP і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 № 470 «Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Української PCP», Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081, Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка затверджена наказом Міністра оборони України від 30.11.2011 №737 (зі змінами) та інших регулятивних нормативних актів. З огляду на наведене, вважає, що з боку МОУ порушено право його сім`ї на забезпечення постійним житлом унаслідок небажання виключити надану йому службову квартиру з числа службового, на що суд зазначає наступне. Статтею 40\~ЖК України передбачено підстави для зняття громадян з квартирного обліку. Так, громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу PCP, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української PCP; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік. Спеціальним законом який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII. Згідно з ч. 1 ст.\~12\~вказаного Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України. На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 03.08.2006\~за №\~1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями. Пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством. При цьому вказаний пункт Порядку не містить вичерпних підстав для зняття військовослужбовця з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, оскільки передбачає можливість зняття особи з обліку й в інших передбачених законодавством випадках. Відповідно до абз. 1 п. 2.17 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства\~оборони України\~від 30.11.2011\~№ 737 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.01.2012 за № 24/20337, військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, за неможливості використання на військовій службі, а також після закінчення строку контракту при досягненні 20 років вислуги на військовій службі в календарному обчисленні, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання житла. Згідно п. 2.19 вказаної Інструкції військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов, унаслідок чого зникла потреба в наданні житла; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, які не зазначені в абз. 1 п. 2.17 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 01.01.2005 (крім випадків, вказаних у п. 2.18 цього розділу); обрання для місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством. Відповідно до п. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. Дія п. 9 ст.\~12\~Закону України\~«Про соціальний\~і правовий\~захист військовослужбовців\~та членів\~їх сімей» безпосередньо пов`язується із тим, з якої саме з підстав, зазначених у п. 62 Положення та ч. 6 ст.\~26\~Закону України\~«Про військовий\~обов`язок\~та військову\~службу» військовослужбовець звільнений у запас чи у відставку. За змістом ст.ст. 42, 43, 46\~ЖК України жилі приміщення надаються громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов. Таким громадянам жилі приміщення надаються в порядку черговості. Громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку. Організацію обліку військовослужбовців Збройних Сил України та осіб, звільнених у запас або відставку, що залишилися на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у Збройних Силах України (далі - особи, звільнені з військової служби) (далі - облік); забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової військової служби), а також осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, включаючи членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли, пропали безвісти під час проходження військової служби, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов (далі - члени сімей військовослужбовців); порядку створення та роботи житлових комісій; контролю за розподілом жилих приміщень у гарнізонах Збройних Сил України, перевірки правильності оформлення облікових справ військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов визначено Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою наказом Міноборони України № 737 від 30.11.2011, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.01.2012 за № 24/20337 (далі - Інструкція). Відповідно до п. 4.1. Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Міністерства\~оборони України\~№737\~від 30.11.2011 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.01.2012 за №24/20337 (діючої станом на момент спірних правовідносин; далі за текстом - Інструкція № 737), військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, які перебувають на квартирному обліку у Збройних Силах України, забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання в населеному пункті за місцем перебування їх на квартирному обліку згідно з чергою, яка визначається часом зарахування на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, або списків осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень). Дозволяється на підставі рішення заступника Міністра оборони України надавати за згодою військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби у запас або відставку, які перебувають на квартирному обліку як такі, що потребують поліпшення житлових умов (у тому числі, які отримали житло за місцем проживання відповідно до вимог законодавства), жиле приміщення для постійного проживання в межах норми забезпеченості в інших населених пунктах, в яких не ведеться квартирний облік у зв`язку з відсутністю військових частин Збройних Сил України. При надходженні житла в населених пунктах, в яких не ведеться квартирний облік у зв`язку з відсутністю військових частин Збройних Сил України, заступник Міністра оборони України за поданням начальника ГКЕУ Збройних Сил України затверджує пропорційність розподілу між гарнізонами житла, яке передається до гарнізонів для розподілу в цих населених пунктах. Зазначена інформація формується на підставі даних щодо кількості військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби у запас або відставку, які перебувають на квартирному обліку в гарнізонах Збройних Сил України і кількості бажаючих отримати житло в іншому населеному пункті. Після затвердження пропорційності розподілу визначеного в абзаці третьому цього пункту житла між гарнізонами квартирно-експлуатаційні органи та житлові комісії проводять розподіл квартир відповідно до вимог, встановлених цією Інструкцією, з обов`язковим дотриманням черговості квартирного обліку осіб, які виявили бажання на отримання цього житла. Згідно п. 4.4 цієї Інструкції військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання за рішенням КЕВ (КЕЧ) району, погодженим з гарнізонною житловою комісією. Список розподілу жилої площі для постійного проживання розробляється КЕВ (КЕЧ) району відповідно до загальної та пільгових черг гарнізону. У гарнізоні міста Києва Список розподілу постійного житла розробляється Київським квартирно-експлуатаційним управлінням. Після прийняття рішення гарнізонною житловою комісією щодо розподілу житла для постійного проживання Список розподілу постійного житла направляється КЕВ (КЕЧ) району разом з копією завіреного у встановленому порядку відповідного протоколу засідання гарнізонної житлової комісії до Служби правопорядку для перевірки. Про результати перевірки письмово повідомляються начальник гарнізону та КЕВ (КЕЧ) району. Після проведення перевірки та за відсутності зауважень Служби правопорядку Список розподілу постійного житла затверджується начальником гарнізону. Після затвердження (погодження) Список розподілу постійного житла разом з першими примірниками облікових справ подається керівником КЕВ (КЕЧ) району на перевірку до ГКЕУ Збройних Сил України. У разі непогодження ГКЕУ Збройних Сил України пропозицій про надання військовослужбовцю постійного жилого приміщення начальник КЕВ (КЕЧ) району після отримання письмового повідомлення про відмову від ГКЕУ Збройних Сил України повинен переглянути пропозиції та надати іншу кандидатуру для затвердження її у встановленому порядку або письмове обґрунтування попереднього рішення. Після перевірки ГКЕУ Збройних Сил України список розподілу постійного житла розглядається Комісією з контролю за розподілом житла у гарнізонах Збройних Сил України. Список розподілу постійного жилого приміщення в гарнізоні міста Києва перед розглядом Комісією з контролю за розподілом жилого приміщення в гарнізонах Збройних Сил України перевіряється юридичною службою Міністерством оборони України на відповідність вимогам законодавства. Рішення (пропозиції) Комісії з контролю за розподілом житла у гарнізонах Збройних Сил України є остаточними для розгляду керівником квартирно-експлуатаційного органу, головою гарнізонної житлової комісії та начальником гарнізону. Список розподілу постійного житла, погоджений Комісією з контролю за розподілом житла у гарнізонах Збройних Сил України, повертається ГКЕУ Збройних Сил України разом із завіреною копією протоколу засідання Комісії з контролю за розподілом житла у гарнізонах Збройних Сил України до гарнізону. Відповідно до п. 4.5 Інструкції КЕВ (КЕЧ) району подає затверджений начальником гарнізону витяг зі списку розподілу постійного житла у гарнізоні, погоджений протоколом засідання Комісії з контролю за розподілом житла у гарнізонах Збройних Сил України, разом з документами, що знаходяться в облікових справах, до виконавчого орган) сільських, селищних, міських, районних у містах (у раді їх створення) рад або районної державної адміністрації для видачі ордера, а в закритому військовому містечку КЕВ (КЕЧ) району видає ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер вручається безпосередньо військовослужбовцю, особі, звільненій з військової служби, на ім`я якого він виданий, або за їх довіреністю іншій особі. За змістом даної Інструкції рішення про надання військовослужбовцям жилих приміщень для постійного користування погоджується Комісією з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями. Рішення Комісії з контролю є обов`язковим для виконання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, військовими комісаріатами та військовими частинами. ГКЕУ на підставі рішення Комісії з контролю готує список надання постійного житла у Збройних Силах України, що подається на затвердження заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків. Затверджений список надання постійного житла у Збройних Силах України є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та подання до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі ордеру на постійну житлову площу, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення (п. 7 розділу II, п. 4 - 7 розділу VII Інструкції). За умовами ч.3 ст.\~12, ч.1 ст.\~13 ЦПК України\~обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, враховуючи, що відповідач своїм правом з`явитися в суд і спростувати доводи позивача не скористався, будь-яких доказів на спростування позиції позивача відповідачем не надано і клопотань перед судом про їх витребування не заявлено, відзиву не подано, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача шляхом зобов`язання Міністерство оборони України розглянути заяву [PERSON] від 24.06.2015 про виключення з числа службових квартири [ADDRESS] , наданої на сім`ю з двох осіб у складі [PERSON] та його дружини [PERSON] . Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Суд,

Outcome: partial