Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ «Життя» (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просив стягнути з відповідача на свою користь викупну суму у розмірі 48 943, 71 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.10.2014 між позивачем та відповідачем було укладено Договір добровільного страхування життя № 85-2106-0005 (далі по тексту - Договір страхування), обов'язки за яким позивач виконував належним чином. В подальшому позивач звернувся до відповідача із заявою про розірвання Договору страхування та просив виплатити йому викупну суму. Разом з тим, відповідач залишив поза увагою вказане звернення та не повернув до цього часу суму сплачених страхових платежів, чим порушує права позивача та умови Договору страхування. У зв'язку з вище викладеним, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, через канцелярію суду надав письмову заяву, відповідно до якої просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе розглядати справу без їх участі, ухваливши за згодою представника позивача, відповідно до ст. 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 6 ст. 6 Закону України «Про страхування», страхування життя - це вид особистого страхування, який передбачає обов'язок страховика здійснити страхову виплату згідно з договором страхування у разі смерті застрахованої особи, а також, якщо це передбачено договором страхування, у разі дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування та (або) досягнення застрахованою особою визначеного договором віку. Статтею 982 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку ( страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що між сторонами 10.10.2014 укладено Договір добровільного страхування життя № 85-2106-0005 (а.с. 4-5), предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з життям, здоров'ям та працездатністю Застрахованої особи. Відповідно до положень вказаного Договору, Страховик бере на себе зобов'язання при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату у відповідності до Розділу ІІ цього Договору (пп. 8.4.3. Договору страхування), а Страхувальник внести страховий платіж у розмірі та строки, визначені цим Договором (пп. 8.3.2. Договору страхування). Відповідно до п. 4.2. Договору страхування, страховий тариф становить 0,97 %, страхова сума - 296 478 грн., страховий платіж сплачується одноразово, у розмірі 287 583, 66 грн., пільговий період для сплати страхового платежу становить дванадцять місяців з початку дії Договору. Строк дії Договору - до 09.10.2019 (п. 5.1. Договору страхування). З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору страхування позивачем було сплачено страхові внески в розмірі: 4 000 грн. відповідно до квитанції від 13.10.2014, 14 580 грн. відповідно до квитанції від 10.10.2014, 11 570 грн. відповідно до квитанції від 13.10.2014, 15 570 грн. відповідно до квитанції від 14.10.2014, 15 530 грн. відповідно до квитанції від 16.10.2014, 13 000 грн. відповідно до квитанції від 22.01.2015, 7 450 грн. відповідно до квитанції від 23.02.2015, 5 300 грн. відповідно до квитанції від 23.03.2015 (а.с. 7-10), а всього на загальну суму 87 000 грн. Згідно з ч. 1 ст. 997 ЦК України, договір страхування припиняється у випадках, встановлених договором та законом. Положеннями частини другої вказаної статті ЦК України визначено, що страхувальник або страховик може відмовитися від договору страхування в інших випадках, встановлених договором. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про страхування», дію договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика, якщо це передбачено умовами договору страхування. Умовами Договору страхування передбачено, що Страхувальник має право вносити зміни до умов цього Договору або достроково припинити його дію згідно Розділу 9 цього Договору (пп. 8.1.5. Договору страхування). За положеннями п. 9.2. Договору страхування, дія цього Договору припиняється за взаємною згодою сторін, а також у разі виконання Страховиком зобов'язань за цим Договором в повному обсязі; закінчення строку дії цього Договору; інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача із Заявою про дострокове припинення Договору добровільного страхування від 20.10.2016 (а.с. 12, 13, 14). Разом з тим, вказана заява була залишена відповідачем поза увагою, досягти згоди щодо розірвання вказаного спірного Договору в позасудовому порядку сторонам не вдалося. Відповідно до ч. 2, 4, 6, 8 ст. 28 Закону України «Про страхування», дію договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика, якщо це передбачено умовами договору страхування. У разі дострокового припинення дії договору страхування, крім договору страхування життя, за вимогою страхувальника страховик повертає йому страхові платежі за період, що залишився до закінчення дії договору, з відрахуванням нормативних витрат на ведення справи, визначених при розрахунку страхового тарифу, фактичних виплат страхових сум та страхового відшкодування, що були здійснені за цим договором страхування. Якщо вимога страхувальника обумовлена порушенням страховиком умов договору страхування, то останній повертає страхувальнику сплачені ним страхові платежі повністю. У разі дострокового припинення дії договору страхування життя страховик виплачує страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом страхувальника за договором страхування життя. Викупна сума - це сума, яка виплачується страховиком у разі дострокового припинення дії договору страхування життя та розраховується математично на день припинення договору страхування життя залежно від періоду, протягом якого діяв договір страхування життя, згідно з методикою, яка проходить експертизу в Уповноваженому органі, здійснена актуарієм і є невід'ємною частиною правил страхування життя. Уповноважений орган може встановити вимоги до методики розрахунку викупної суми. У разі дострокового припинення дії цього Договору Страховик виплачує Страхувальнику викупну суму. Розмір викупних сум зазначений в Додатку до Договору добровільного страхування життя №85-2106-0005 (а.с. 6), вказані в одиницях відповідальності Страховика по Договору і складають на кінець кожного року страхування, зокрема, другого року страхування - 48 943, 71 грн.(п. 1.2. Додатку). Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 60 ЦПК України встановлено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вище викладене, судом встановлено, що право позивача на виплату викупної суми виникає саме в разі дострокового припинення Договору страхування. Порядок дострокового припинення Договору передбачає наявність згоди обох сторін Договору. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що Договір страхування є чинним, в судовому порядку не припинений, згоди на його дострокове припинення відповідач не надавав, доказів протилежного позивачем в розумінні ст. 60 ЦПК України не надано, а тому вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача викупної суми в розмірі 48 943, 71 грн. є передчасною. Враховуючи вище викладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача грошової суми у розмірі 48 943, 71 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed