Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з [PERSON] на його користь основний борг в розмірі 23\~979 грн., три відсотка річних від прочтроченої суми за період прострочення в розмірі 2\~138,40 грн., інфляційні витрати в розмірі 18\~089,87 грн, а всього 44\~207,27 грн. В обгрунтування позову зазначив, що 19 листопада 2012 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики у формі розписки, відповідно до якого він передав відповідачу грошову позику в розмірі 3\~000 доларів США зі строком повернення до 29 листопада 2012 року. Укладення договору позики підтверджується розпискою відповідача від 19 листопада 2012 року, що відповідає вимогам п. 2 ст. 1047 ЦК України. У встановлений строк та до сьогоднішнього часу відповідач борг йому не повернув, у звязку з чим виникла заборгованість у сумі 3000 доларів США, що станом на 29.11.2012 року за курсом НБУ становить 23 979 грн. Позивач зазначив також, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі викладеного, вважає, що з відповідача на його користь необхідно стягнути три відсотка річних від простроченої суми за період прострочення в розмірі 2\~138,40 грн., а також суму боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 18\~089,87 грн. У березні 2016 року позивач надав суду уточнену позовну заяву, у якій просив стягнути з [PERSON] на його користь основний борг з урахуванням трьох відсотків річних в розмірі 81\~965, 67 грн., судових витрат у розмірі 335,88 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 819,66 грн. У судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач до судового засідання не зявився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Направлені за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача судові повістки повернуті до суду з відміткою відділу зв?язку про закінчення терміну зберігання та відсутністю адресата, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне\~\~повідомлення сторонни (а.с. 18-19, 25-27, 31). Крім того, відповідач також повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи через оголошення у газеті «Слобідський край». За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судовим розглядом установлене наступне: 19 листопада 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у формі розписки, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] грошову позику в розмірі 3\~000 доларів США зі строком повернення до 29 листопада 2012 року. Укладення договору позики підтверджується розпискою відповідача від 19 листопада 2012 року, що відповідає вимогам п. 2 ст. 1047 ЦК України, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи а.с. 42. Грошові кошти у розмірі 3000 доларів США були передані 19 листопада 2012 року в момент підписання розписки. Статтею ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання повинно виконуватися належним чином згідно умовам договору. \~ Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позивальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти у строк та в порядку, що встановлений договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму боргу. Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач умови договору виконав цілком та вчасно. Однак, відповідач свої зобовязання не виконав, до теперішнього часу борг у сумі 3\~000 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 09.03.2016 року 79\~491,39 грн. (3000 * 26,497130), не повернув. Так, станом на 20.11.2015 року відповідач прострочив виконання зобов'язання у період з 01.12.2012 року по 20.11.2015 року на 1085 днів. 3\~000 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 29.11.2012 року становить 23\~979,00 грн. (3000 * 7,9930). Таким чином, три відсотки річних від простроченої суми становлять (23\~979 грн. : 365 : 100% х 3 % х 1085 днів) = 2\~138,40 грн. Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу з урахуванням трьох відсотків річних у розмірі 81\~629,79 грн. Відповідно вимог п. 3 та п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати сторін, що пов'язані з явкою до суду та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Згідно квитанції № 0.0.514027253.1 від 01.03.2016 року позивачем було здійснено оплату за публікацію в газеті «Слобідський край» оголошення про виклик відповідача у сумі 278, 40 грн., а також здійснена оплата за повідомлення відповідача телеграфом у сумі 57,48 грн., що підтверджується копією квитанції від 29.01.2016 року (а.с. 36, 38). Вищевказані суми у розмірі 335,88 грн. суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути на користь позивача витрати за сплату судового збору у розмірі 819,66 грн.

Outcome: approved