Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м.Одеси з позовом до Першого Малиновського Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Державного підприємства «СЕТАМ» про визнання прилюдних електронних торгів недійсними, скасування протоколу проведення електронних торгів, акту державного виконавця, стягнення коштів. Позовні вимоги мотивовано тим, що він 17.09.2018 року з електронних торгів придбав гараж [ADDRESS] , сплатив на користь відповідача ДП «Сетам» гарантійний внесок в сумі 6298 грн. 93 коп., сплатив на користь відповідача Першого Малиновського Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в якості ціни за придбане майно 119 679 грн. 57 коп., згідно протоколу проведення електронних торгів № 358017 від 17.09.2018 р. його було визнано переможцем аукціону, 11.10.2018 року було оформлено Акт про проведені електронні торги, позивач звернувся до нотаріуса по видачу свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, проте йому було відмовлено з огляду на те, що придбане позивачем нерухоме майно не зареєстровано за боржником [PERSON] . На підставі викладеного, позивач вважає, що торги було проведено з порушенням закону, просить визнати їх недійсними, скасувати протокол проведення електронних торгів № 35807 від 17.09.2018 року, Акт державного виконавця про проведені електронні торги від 11.10.2018 року, стягнути з відповідача ДП «Сетам» суму сплаченого гарантійного внеску в розмірі 6298 грн. 93 коп., з відповідача - Першого Малиновського Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області - суму коштів, сплачених за придбання майна в розмірі 119 679 грн. 57 коп., а також в дольовому порядку стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 12 липня 2019 року відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 11 вересня 2019 року (протокольною) відмовлено в задоволенні клопотання відповідача Першого Малиновського Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зупинення провадження у справі. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 10 жовтня 2019 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ТОВ «Кредит Європа Лізинг». Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 21 січня 2020 року (протокольною) у зв`язку із реорганізацією замість відповідача Першого Малиновського Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області залучено Перший Малиновський Відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 12 серпня 2020 року (протокольною) відмовлено в задоволенні клопотання відповідача Першого Малиновського Відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зупинення провадження у справі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві. Представник відповідача ДП «Сетам» в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 40-44, т.1), в якому просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що діями ДП «Сетам» прав позивача не порушено, торги проведено ним відповідно до вимог чинного законодавства, згідно відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, власником спірного майна є боржник [PERSON] , просив розглянути справу у відсутності представника відповідача. Представник відповідача Першого Малиновського Відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що спірне майно належить боржникові, його реалізацію було проведено правомірно. Представник третьої особи - Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, надав пояснення щодо позову (а.с. 71-75, т.1), в яких зазначив, що Державна казначейська служба не є стороною спірних відносин, кошти, сплачені позивачем, до Державного бюджету не зараховувались. Представник третьої особи - ТОВ «Кредит Європа лізинг», треті особи [PERSON] , [PERSON] , в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, пояснень на позов не надали. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Першому Малиновському Відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області знаходились накази Господарського суду Одеської області від 15.06.2015 року та від 08.12.2015 про стягнення з [PERSON] грошових коштів на користь ТОВ «Кредит Європа Лізинг» (а.с. 100, 101), в порядку примусового виконання постановою державного виконавця Першого Малиновського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області від 15.06.2018 року (а.с. 85-88 т.1) здійснено опис та арешт майна боржника - нежитлові приміщення гаражу [ADDRESS] загальною площею 30,6 кв.м., постановою від 02.07.2018 року було призначено суб`єкта оціночної діяльності для проведення оцінки вказаного майна (а.с. 106), 31.07.2018 року надано заявку на адресу Одеської філії ДП «СЕТАМ» для проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна (а.с. 109-110, т.1) 17.09.2018 року відбулись електронні торги з реалізації вказаного майна, переможцем торгів є позивач, що підтверджується копією протоколу № 358017 проведення електронних торгів від 17.09.2018 року (а.с. 112-113, т.1) 11.10.2018 року державним виконавцем було складено акт про проведені електронні торги, який було затверджено начальником Першого Малиновського Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 17-18, т.1). Також судом встановлено, що позивачем було сплачено гарантійний внесок на рахунок відповідача ДП «Сетам» в сумі 6 298 грн. 93 коп., на рахунок Першого Малиновського Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області - 119 679 грн. 57 коп., а разом - 125 978 грн. 50 коп., що підтверджується копіями квитанцій про сплату коштів (а.с. 19-20, т.1), факт сплати коштів відображено в акті про проведені електронні торги. 05 червня 2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Токарської Т. В. по видачу свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, проте йому було відмовлено, оскільки за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було виявлено факт невідповідності даних про власника нерухомого майна, оскільки воно не належить боржнику [PERSON] , наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.06.2019 р. № 68/02-31 (а.с. 23-24, т.1). З відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вбачається, що право власності на гараж [ADDRESS] , було зареєстровано 15.12.2008 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за третьою особою [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] , виданого 24.11.2008 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради (а.с. 51, т.1) В подальшому право власності на вказаний гараж 03.02.2016 року було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за третьою особою [PERSON] на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 09.10.2015 року по справі № 521/15742/15-ц (а.с. 21-22, т.1). За вказаною мировою угодою за [PERSON] в порядку поділу майна подружжя передано у власність спірний гараж (а.с. 125, т.1). Постановою Одеського апеляційного суду від 05.02.2020 року ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 09 жовтня 2015 року, якою було затверджено вказану мирову угоду, скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 237-242, т.1) Якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що на момент проведення електронних торгів власником придбаного позивачем гаражу був [PERSON] , який є боржником у виконавчому провадженні, в рамках якого було здійснено примусову реалізацію придбаного позивачем майна. Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Предметом позовних вимог є визнання електронних торгів недійсними. Частинами першою, другою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, визначено, що електронні торги - це продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 465/650/16-ц, провадження № 14-356цс18, та від 23 січня 2019 року у справі № 522/10127/14-ц, провадження № 14-428цс18, правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акту проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин. Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 ЦК України). Частиною четвертою статті 656 ЦК України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів. Згідно із пунктом 4 розділу X Порядку реалізації арештованого майна після повного розрахунку переможця за придбане майно на підставі протоколу про проведення електронних торгів складається акт про проведення електронних торгів, який підписується (затверджується) державним або приватним виконавцем. В акті про проведені електронні торги зазначається така інформація: ким, коли і де проводилися електронні торги; стисла характеристика реалізованого майна; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує її особу, місце проживання (у разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування, місцезнаходження та код за ЄДРПОУ); сума, внесена переможцем електронних торгів за придбане майно; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи (найменування юридичної особи) - боржника, її місце проживання (місцезнаходження); дані про правовстановлювальні документи, що підтверджують право власності боржника на майно (пункт 5 Розділу X Порядку реалізації арештованого майна). Відповідно до ст. 658 ЦК України, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Відповідно до ч.1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. У постанові від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17, провадження № 12-128гс18, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів. Державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовувану презумпцію права власності такої особи, а відтак наявність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності на вказаний гараж за [PERSON] за вказаних обставин не свідчить про належність їй на праві власності зазначеного гаражу й не може бути підставою для визнання недійсними проведених електронних торгів з його примусової реалізації. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для визнання недійсними електронних торгів з реалізації гаражу [ADDRESS] , які було проведено ДП «Сетам» 17 вересня 2018 року, й, відповідно, для скасування протоколу та акту державного виконавця їх проведення, стягнення коштів, сплачених позивачем за придбання майна на вказаних торгах. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підстави для стягнення судового збору з відповідачів відсутні.

Outcome: dismissed