Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним вище позовом, в якому зазначав про те, що з 12 вересня 1982 року він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Разом з тим, сімейне життя у нього із [PERSON] не склалося. Вони мають різні погляди на життя та сім'ю. З 2004 року шлюбні стосунки не підтримують, а із 2012 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від спільного шлюбу мають повнолітніх дітей. Просив розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Про день, час і місце розгляду справи повідомлялась у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. Заслухавши пояснення позивача та перевіривши матеріали справи й дослідивши зібрані докази, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 12 вересня 1982 року, про що Лознянською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області зроблено відповідний актовий запис за № 16. Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON] (а.с.5). Відповідно до частини другої статей 104, 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із частиною другою статті 112 того ж СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що продовжувати подальше спільне життя [PERSON] із [PERSON] не бажає, має іншу жінку, збереження шлюбу суперечить його інтересам. Від шлюбу мають повнолітніх дітей. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved