Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 30 жовтня 2015 року в с.Липівка \~ Томашпільського району Вінницької області померла її мати [PERSON] і після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 1,7191 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (державний акт на право приватної власності на землю серії ВН №122063 виданий Томашпільською районною державною адміністрацією 28 лютого 2003 року , зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею , договорів оренди землі за №309) та земельна ділянка площею 1,7191 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (державний акт на право приватної власності на землю серії ЯД №413168 виданий Томашпільською районною державною адміністрацією 08 серпня 2008 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №0108826600038). Позивачка та її брат [PERSON] є спадкоємцями за законом на спадщину і просять визнати за ними право власності по одній земельній ділянці.Коли вони звернулися з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, то нотаріусом їм було відмовлено у цьому в зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім»я спадкодавця, що є підставою для звернення з позовом до суду за захистом своїх прав. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з»явилися, надіслали до суду заяву про розгляд справи по суті у їх відсутності і просять визнати за ними право власності по одній земельній ділянці. \~ \~ \~ \~Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим, який підлягає задоволенню з таких підстав. До відносин спадкування необхідно застосувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини, тобто норми ЦК України в редакції 2003 року. Відповідно до статей 1217, 1261 ЦК спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст.1220 зазначеного кодексу визнається день смерті спадкодавця. Згідно зі ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, строк якої з урахуванням вимог ст. 1270 ЦК установлений у шість місяців. За змістом глави 87 книги 6 вказаного кодексу прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об»єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до роз»яснень, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що спадкодавець померла 30.10.2015 року в с.Липівка Томашпільського району Вінницької області. Спадкоємцями залишись [PERSON] та [PERSON]. Томашпільською державною нотаріальною конторою відповідно до повідомлення останньої від 12.07.2016 року №226/0116 на ім»я позивачки, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на ім»я спадкодавця. На підставі викладеного,

Outcome: approved