Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 23 січня 2016 року в смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області померла його баба [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої входить ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Івана Франка, 31 в смт.Томашпіль Томашпільського району Вінницької області. Ще за життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. Однак коли він звернувся з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, то нотаріусом йому було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, а тому з даним позовом він вимушений звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за ним права власності на вищевказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак, його представник, адвокат [PERSON] надіслав на адресу суду заяву в якій просить розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не зявився, однак голова селищної ради [PERSON] надіслав до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути за відсутності їх представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не зявилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 23 січня 2016 року в смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул.Івана Франка, 31 в смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області. Згідно довідки № 3521 від 01 грудня 2016 року, виданої виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради після смерті [PERSON] 23 січня 2016 року та на день смерті була зареєстрована та проживала в [INFO], залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під № 31. Після смерті [PERSON] спадкоємцем зазначеного майна за заповітом залишився онук [PERSON] (а.с. 48). Згідно свідоцтва про право власності ? частини житлового будинку, розташованого по вул. Івана Франка, № 22 (теперішня [PERSON] № 31), в смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області належить [PERSON] (а.с.7). Як вбачається з копії заповіту складеного 01 березня 2006 року, посвідченого нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], позивач дійсно є спадкоємцем за заповітом (а.с.36). Як вбачається з довідки № 3520 від 01 грудня 2016 року виданої виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради про те, що адреса будинку : вул. Івана Франка, 22 була змінена на 42, а після впорядкування, на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] селищної ради народних депутатів трудящих №142а від 21.11.1985 року стала: вул.[PERSON] під номером № 31(а.с. 49) . Згідно довідки, виданої [PERSON] районною державною нотаріальною конторою № 320/0116 від 13 вересня 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], [PERSON] відмовлено, у звязку відсутністю належного правовстановлюючого документа на імя спадкодавця (а.с.38). Згідно повідомлення [PERSON] державної нотаріальної контори № 466/0116 від 15 листопада 2016 року спадкова справа після померлої 23 січня 2016 року [PERSON] заведена за № 79/2016, однак, свідоцтво про право на спадщину [PERSON] не видавалось (а.с. 44-47). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин суд приходить до висновку, про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved