Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Територіальної громади в особі Дніпродзержинської міської ради, 3-я особа, яка не заявляє самостіних вимог, третя Дніпродзержинська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позивачка у судове засідання не з*явилась. Подала суду заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В обгрунтування пред*явлених позовних вимог вказала, що з 04 листопада 1988 року вона перебувала у шлюбі із [PERSON]. Дітей від шлюбу вони не мали і проживали і були зареєстровані у [INFO] у м. Кам*янському, який на праві власності належав батькові чоловіка, а її свекру, - [PERSON]. 25 липня 2007 року свекор помер. Після його смерті відкрилась спадщина на будинок № 103 по вулиці Хасанівській у м. Кам*янському. При житті свекор заповіту не склав і її чоловік звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом. Однак, за отриманням свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом він до нотаріальної контори не звертався. Разом з тим, вони продовжували у будинку постійно проживати. 27 вересня 2013 року її чоловік помер. Вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом і звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після його смерті. Однак, у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом їй було відмовлено з тієї причини, що вона не може підтвердити право власності свого нині покійного чоловіка на спадковий будинок з надвірними будівлями. Вважає, що покійний чоловік спадщину після смерті свого батька у вигляді будинку № 103 по вулиці Хасанівській у м. Кам*янському прийняв. Просить позов задовольнити. Відповідач та представник 3-ї особи у судове засідання не з*явились. Подали суду заяви, в яких просили суд розглянути справу у відсутність їх представників. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, із технічного паспорту від 05 грудня 2007 року вбачається, що нині покійному [PERSON], батьку нині покійного чоловіка позивачки, [PERSON], а її свекру, на праві власності належить будинок з надвірними будівлями № 103 по вулиці Хасанівській у м. Кам*янському. Свекор позивачки помер 25 липня 2007 року. При житті він заповіту не складав. Чоловік позивачки, син [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, після звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за отриманням свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом не звертався. У судовому засіданні було встановлено, що позивачка разом з чоловіком були зареєстровані та після смерті свекра продовжували проживати у спадковому будинку. Чоловік позивачки, [PERSON], помер 27 вересня 2013 року. Позивачка, як єдиний спадкоємець першої черги за законом, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом їй було відмовлено з тих підстав, що вона не може підтвердити право власності свого покійного чоловіка на спадковий будинок з надвірними будівлями. Разом з тим, позивачка на день смерті як свого свекра, так і чоловіка, зареєстрована та проживає у спадковому будинку. При таких обставинах суд вважає, що покійним чоловіком позивачки спадщина після смерті батька фактично була прийнята. Від прийняття спадщини нині покійний чоловік позивачки не відмовлявся. Навпаки, у встановлений законом строк він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України: «У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки». Згідно зі ст. 1268 ЦК України: «Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.» При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає, що понесені позивачкою судові витрати у вигляді судового збору необхідно покласти на позивачку.

Outcome: approved