Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати відповідачів такими, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] виселити відповідачів із квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення; зняти відповідачів з реєстрації у квартирі [ADDRESS] В обґрунтування позову послалась на те, що їй на праві власності, згідно договору купівлі-продажу від 04.02.2011 року, належить квартира [ADDRESS] Згідно даного договору відповідачі взяли на себе обов'язки по виселенню та знятті з реєстрації до 04.08.2011 року, однак останні залишились проживати та зареєстровані у квартирі та чинять перешкоди у користуванні житлом, що належить їй на праві власності, а відтак не виконують зобов'язання обумовлені договором купівлі-продажу. 04.08.2017 року відповідач [PERSON] подала заперечення, у якому просила у задоволенні позову відмовити. Зазначила, що за умовами договору купівлі продажу вона лише була позбавлена права відчужити спірну квартиру із залишенням за нею права володіння та користування такою. 31.08.2017 року відповідач [PERSON] подав заперечення на позов, у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити у зв'язку з безпідставністю. Зазначив, що він як один із власників спірної квартири, не давав згоди на її продаж. Він продовжує проживати у спірній квартирі, яка є єдиним його житлом. Крім того, позивач не зазначає підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право на користування квартирою. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала з підстав вказаних у позовній заяві. Додатково пояснила, що на момент продажу єдиним власником спірної квартири була [PERSON] Відповідач [PERSON] та її представник у судовому засіданні позов не визнали. [PERSON] суду пояснила, що не мала наміру відчужувати спірну квартиру, метою договору була застава квартири. Просила у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, з підстав вказаних у запереченні. Просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Установлено, що 04.02.2011 року державним нотаріусом П'ятої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON] був посвідчений укладений між [PERSON] та [PERSON] попередній договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Сторони домовились про реєстрацію і проживання продавця у вищезазначеній квартирі та оплату всіх комунальних послуг до 04.08.2011 року. Згідно з копією заяви [PERSON], адресованої П'ятій Львівській державній нотаріальній конторі від 04.08.2011 року, посвідченої державним нотаріусом П'ятої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] просить передати [PERSON] заяву наступного змісту: «Прошу вас протягом одного місяця зняти з реєстрації членів вашої сім'ї та звільнити квартиру [ADDRESS] або укласти основний договір купівлі-продажу квартири. В іншому випадку документи будуть направлені до суду». З копії повідомлення завідуючої П'ятої Львівської державної нотаріальної контори від 04.08.2011 року №2144/21-16, адресованої [PERSON], встановлено, що П'ята Львівська державна нотаріальна контора надсилає заяву [PERSON] наступного змісту: «Прошу вас протягом одного місяця зняти з реєстрації членів вашої сім'ї та звільнити квартиру [ADDRESS] або укласти основний договір купівлі-продажу квартири. В іншому випадку документи будуть направлені до суду». На повідомленні міститься відмітка про те, що [PERSON] отримала повідомлення 04.08.2011 року. Відповідачі зареєстровані у квартирі [ADDRESS] що підтверджується копією довідки Відділу реєстрації Червоноградської міської ради від 23.11.2016 року №12427. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 06.11.2017 року, [PERSON] є власником спірної квартири на підставі договору купівлі-продажу №3-397 від 04.02.2011 року. Статтею 47 Конституції України закріплено право кожного громадянина України на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Положеннями статті 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Частиною першою ст.109 ЖК України визначено, що виселення із займаного приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 зазначеного Кодексу). За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак порушення свого права власності позивач не обґрунтував та не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що відповідачі чинять перешкоди у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном. Наведене свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житлом, а отже, й про виселення та зняття з реєстрації за місцем проживання, як похідних.

Outcome: dismissed