overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

У липні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач не надає матеріальної допомоги. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, інших доходів не має, тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], в твердій грошовій сумі розміром 516 гривень, щомісячно, з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття та, аліменти у розмірі 1218,00 гривень на її утримання до досягнення дитиною трьох років Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач в судовому засіданні в частині стягнення аліментів дитину позов визнав, заперечував проти сплати аліментів на утримання дружини, оскільки вони проживають окремо. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено, що з 28 липня 2014 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та народження (а.с.4,5). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до її повноліття. Згідно вимог ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи, що відповідач працює, що підтверджується довідкою про доходи (а.с.22) суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів його доходу щомісячно, до досягнення ним повноліття та аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його доходу, щомісячно на утримання дружини [PERSON] до досягнення сином трирічного віку, починаючи з 29 липня 2015 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

У липні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 1989 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], який вже повнолітній. У 2013 році внаслідок подружньої невірності відповідача вони припинили сімейно-шлюбні відносини. Оскільки відповідач повністю ігнорує її, вона не може розірвати шлюб в органах РАЦСУ. Просила шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов підтримала, проти примирення заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 18 листопада 1989 року перебувають у шлюбі зареєстрованому відділом РАЦС Бородянського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка проти примирення заперечує і відповідно до ст.105, 112 СК України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

У липні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 24 жовтня 2010 року. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Відповідач зловживає спиртними напоями, в стані сп'яніння вчиняє сварки та скандали, ображає та принижує її гідність. Більше року разом не проживають, сімейно-шлюбні відносини не підтримують і не ведуть спільного господарства. Вважає, що шлюб існує формально тому просила його розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала, проти примирення заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність, проти примирення заперечував. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 24 жовтня 2010 року перебувають в зареєстрованому виконкомом Новозаліської сільської ради Бородянського району Київської області шлюбі, від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6) та копією свідоцтва про народження (а.с.7). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, проти примирення заперечувала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

У липні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 1987 року. Від шлюбу мають трьох дітей: Артема, [INFO], [PERSON], [INFO] та неповнолітнього [PERSON], [INFO]. У липні 2015 року вони припинили шлюбні відносини, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки та скандали, знущається з неї фізично та морально, не поважає її як особистість, що негативно позначається на вихованні дітей. Оскільки подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе просила його розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала, проти примирення заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 26 вересня 1987 року перебувають в зареєстрованому Клесівською селищною радою Сарненського району Рівненської області шлюбі, від цього шлюбу мають трьох дітей, з яких [PERSON], [INFO] на даний час неповнолітній, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6) та копією свідоцтва про народження (а.с.9). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, проти примирення заперечувала, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

У липні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26 травня 2000 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON] [INFO]. Шлюб між ними фактично розпався із-за різних поглядів на життя та виховання сина. В даний час вони не ведуть спільного господарства, припинили сімейно-шлюбні стосунки. Вважає, що шлюб існує формально, тому просила його розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала, проти примирення заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність, проти примирення заперечував. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 26 травня 2000 року перебувають в зареєстрованому Шапіївською сільською радою Сквирського району Київської області шлюбі, від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5) та копією свідоцтва про народження (а.с.7). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, проти примирення заперечувала, а відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

У липні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що являється опікуном неповнолітньої [PERSON], співвласниці квартири №34 в житловому будинку № 51 по вулиці Чкалова в селищі Немішаєве Бородянського району. Оскільки [PERSON] - другий співвласник вказаної квартири змінила замок вхідних дверей, ключ від якого їй не надала, просила зобов'язати відповідачку не чинити їй перешкод в користуванні вказаною квартирою, зобов'язавши її надати їй ключі від вхідних дверей квартири №34 в житловому будинку № 51 по вулиці Чкалова в селищі Немішаєве Бородянського району. Позивачка в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов визнала. Третя особа - Немішаївська селищна рада представника в судове засідання не направила, просила слухати справу без їх часті, позов підтримують. Дослідивши письмові докази у справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються власниками квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності № 415 від 15 жовтня 2003 року (а.с.11), копією витягу про державну реєстрацію прав (а.с.12) та копією рішення виконкому Немішаївської селищної ради №137 від 09 липня 2013 року (а.с.10). Рішенням виконкому Немішаївської селищної ради №154 від 08 липня 2003 року [PERSON] призначена опікуном неповнолітньої [PERSON], що підтверджується копією витягу з рішення (а.с.9), копією свідоцтва про народження (а.с.13) та копією посвідчення (а.с.7). З акту обстеження депутата Немішаївської селищної ради від 29 липня 2015 року (а.с.8) вбачається, що [PERSON] не може потрапити до квартири за адресою [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю ключів (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Оскільки позивачка не має ключів від спірної квартири, що визнається відповідачкою, то суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

у липні 2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 2002 року спільно проживала разом з відповідачем. [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON]. З 2009 року сторони проживають окремо один від одного та не підтримують стосунків. Дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Враховуючи викладене позивачка заявила позовну вимогу про стягнення з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої доньки аліментів в розмірі ? від усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з»явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] спільно проживали разом з 2002 року по 2009 рік. [INFO] народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4), згідно якого батьками дитини є [PERSON]. та [PERSON] Відповідно до довідки форми №3 [PERSON] та її донька [PERSON] зареєстровані та проживають у квартирі, що належить на праві власності [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 всіх виді доходу (заробітку) відповідача обґрунтовані та законні, а тому підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави витрати по оплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

У липні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 15 листопада 2013 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 584. Позивачка зазначила, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з травня 2014 року, вони проживають окремо, мають окремий бюджет та ведуть окреме господарство. Причиною розпаду сімї є зради відповідача, його зловживання спиртними напоями, що призвело до відсутності взаєморозуміння, поваги один до одного та різних поглядів на ведення сумісного господарства, розподілу сімейного бюджету, виховання дитини. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи в його відсутність не звертався. За відсутності заперечень з боку позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 15 листопада 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 584. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені, вони мають різні погляди на життя і сімю, не ведуть сумісного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення, згідно із нормами ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка в судовому засіданні висловила свою думка щодо залишення шлюбного прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

У липні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 17 січня 2014 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 19. Позивачка зазначила, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з січня 2015 року, вони проживають окремо, мають окремий бюджет та ведуть окреме господарство. Причиною розпаду є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на ведення сумісного господарства, розподілу сімейного бюджету, виховання дитини. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 17 січня 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 19. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені, вони мають різні погляди на життя і сімю, не ведуть сумісного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення згідно зі ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка в судовому засіданні висловила свою думка щодо залишення шлюбного прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

У липні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 27 червня 2013 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 250. Позивач зазначає, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з літа 2014 року, вони проживають окремо, мають окремий бюджет та ведуть окреме господарство. Причиною розпаду сім'ї стали часті сварки, оскільки відсутні взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на ведення сумісного господарства, розподілу сімейного бюджету, виховання дітей. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи в його відсутність не звертався. За відсутності заперечень з боку позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 27 червня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 250. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені, так як між ними виникали постійні сварки, через що вони мають різні погляди на життя і сімю, не ведуть сумісного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення згідно зі ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Отже подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка в судовому засіданні висловлена бажання щодо залишення шлюбного прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

У липні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивачка вказала, що вони з відповідачем 22 грудня 2012 року зареєстрували шлюб у Ленінському відділі ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №243. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинили з початку 2015 року, в зв»язку з тим, що відповідач регулярно зловживає спиртними напоями , майже кожного дня повертається з роботи у нетверезому стані, перебуваючи у стані сп»яніння веде себе неадекватно з усіма негативними наслідками , що негативно впливає на життя та виховання доньки, а тому позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе та його необхідно розірвати. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 грудня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у Ленінському відділі ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №243. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Неповнолітня донька [PERSON], [INFO] залишається проживати з позивачкою. Як вбачається з позовної заяви, між позивачкою та відповідачем майнового спору на даний час не виникає. На підставі викладеного,

Outcome: approved