Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

У квітні 2018 р. позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів та щомісячно стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі по 1500,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітей повноліття. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26.11.2015 р. з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 750,00 грн. на кожну дитину щомісячно. Оскільки на даний час коштів, що були стягнуті рішенням суду, на утримання дітей не вистачає, позивач на сьогоднішній день не працює та діти знаходяться виключно на її вихованні, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою від 18.06.2018 року у даній справі було відкрите спрощене провадження та призначено справу до розгляду без виклику сторін. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Станом на час ухвалення рішення закінчились строки для подання відповіді на відзив, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26.11.2015 р. з відповідача на користь позивача вирішено стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 750,00 грн. на кожну дитину щомісячно (а.с. 5). Рішення набрало законної сили 08.12.2015 р. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, законодавець визначає підстави, які можуть при їх доведенні, слугувати зміні розміру аліментів: у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач підставою для зміни розміру аліментів у сторону їх збільшення вказує таку обставину, як девальвацію гривні після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів. Суд вважає, що підстава повідомлена позивачем не може слугувати як така, що може змінити розмір аліментів, визначених судом. Законодавець визначає, що розмір аліментів не може бути меншим ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України), а сам розмір аліментів, що визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації (ч. 2 ст. 184 СК України), що повинно враховуватись при фактичній сплаті (або розрахунку заборгованості) аліментів.

Outcome: dismissed