Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ У квітні 2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 06 липня 1991 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Старокостянтинівським районним відділом РАГС Хмельницької області, актовий запис № 124. В період шлюбу у них [INFO] народилась дочка [PERSON] , яка на даний час вже повнолітня. Зазначає, що їхній шлюб є формальним, оскільки відносини між ними тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування та взаєморозуміння, і як подружжя вони не проживають близько п`яти років. Оскільки відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в добровільному порядку через органи ДРАЦС, тому просить суд даний шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує, просить шлюб розірвати й не надавати строк на примирення. Відповідач [PERSON] також подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає, просить шлюб розірвати, строк на примирення не надавати. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 липня 1991 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 06 липня 1991 року Старокостянтинівським районним відділом РАГС Хмельницької області, актовий запис № 124. На час розгляду справи сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою\~статті 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою\~статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою\~статті 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до\~статті 110 Кодексу. Відповідно до\~статті 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, а також, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній їх волі, а розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за подачу даного позову до суду позивачкою сплачено 908 грн. судового збору і позов задоволено у повному обсязі, тому він підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved