Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та Херсонської міської ради, в якому просила визнати майно спільною сумісною власністю подружжя, а також визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на ? частини квартири [ADDRESS] після померлого [PERSON]. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] (чоловіка). За життя померлим було придбано кооперативну квартиру [ADDRESS], за яку ними повністю сплачено пайові внески. Після смерті чоловіка позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Представник Херсонської міської ради в судовому засідання при вирішенні спору поклався на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. З'ясувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 28.02.1987 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син - [PERSON], [INFO]. [INFO] [PERSON] - помер. Позивач та [PERSON] є спадкоємцями першої черги після померлого. 22.08.2012 року Другою Херсонською державною нотаріальною конторою зареєстровано спадкову справу за номером 53279077 після померлого [PERSON]. Листом Другої Херсонської державної нотаріальної контори від 22.09.2015 року [PERSON] повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру. Рішенням загальних зборів ЖБК № 3 від 05.01.1988 року, яке затверджене рішенням виконавчого комітету міської Ради народних депутатів від 19.01.1988 року № 11, про прийняття до членів кооперативу [PERSON] на квартиру [ADDRESS], зі складом сім'ї: [PERSON] (дружиною) та [PERSON] (сином). Згідно довідки ЖБК № 89 від 10.02.2016 року пайові внески на спірну квартиру повністю сплачені станом на 1992 рік. Згідно ст. 22 КПШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Відповідно до ст. 28 КПШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Згідно вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно вимог ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Відповідно ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень ч. 3 цієї стаття спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно вимог ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Положеннями ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до чинного на момент існування правовідносин Закону України «Про власність» (ст. 15) член житлового-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, набуває права власності на це майно. Згідно вимог ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Пунктом 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» № 9 від 18.09.1987 року судам роз'яснено, що згідно із ст.15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Таким чином, згідно вимог законодавства, діючого на момент існування спірних правовідносин, право власності на кооперативну квартиру виникало з моменту виплати паю і не вимагало державної реєстрації. При цьому суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, спірне майно є спільною сумісною власністю позивача та її померлого чоловіка, а також те, що позивач, прийнявши спадщину після свого чоловіка, позбавлена можливості належним чином оформити своє право власності на ? частини спадкового майна. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved