Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про збільшення розміру аліментів на утримання дітей. Позов обґрунтований такими обставинами. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13.11.2014 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1600 грн. щомісячно, починаючи з 11.08.2014 і до їх повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 400 грн. щомісячно починаючи з дня подання заяви, а саме з 11.08.2014 та до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до [INFO] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27.01.2015 розірвано шлюб між сторонами. З часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, розмір витрат на дітей значно зріс, у зв`язку з чим позивач просить стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 10000 грн. на кожного, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12.08.2021 відкрито провадження справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі від 12.08.2021 та копія позовної заяви з додатками надсилалася судом на адресу фактичного місця проживання відповідача. Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, процесуальні документи були отримані відповідачем. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13.11.2014 стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1600 грн. щомісячно, починаючи з 11.08.2014 і до їх повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви, а саме з 11.08.2014 та до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до [INFO] . 27.01.2015 рішенням Дарницького районного суду м. Києва розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 27.05.2005 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 416. Позов обгрунтовано тим, що спільна донька сторін [PERSON] з 01.09.2018 навчається в студії танців та згідно копії довідки від 06.07.2021 оплату занять здійснює мати, вартість яких становить 1200 грн. щомісяця. Син сторін [PERSON] має захворювання зі встановленим діагнозом епілепсія, що підтверджується копією виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 15.06.2021, виданою Міською дитячою клінічною лікарнею №1, яка наявна в матеріалах справи. Вартість лікування та обстеження сина є досить коштовними. Крім того, позивач несе витрати на додаткові заняття сина з математики, англійської мови, української мови та літератури в освітньому центрі «Setstud», зокрема в 2021 році позивач сплатила 25 205 грн., що підтверджується актом прийому-передачі виконаних робіт від 07.07.2021. Як вказує позивач в позовній заяві, вона також несе витрати на продукти харчування та на оздоровлення дітей, відповідач уникає будь якого спілкування з дітьми та досудового врегулювання спору. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття (стаття 51 Конституції України) та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Отже стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Конвенція про права дитини від 20.11.1989, ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, яка є першим і основним міжнародно-правовим документом, присвяченим широкому спектру прав дитини, визначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Такі ж рекомендації містяться і в Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959. Згідно з визначеними Декларацією принципами, дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом… . Найкраще забезпечення інтересів дітей має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть їх батьки. Відповідно до положень частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже за змістом цієї правової норми умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що визначений судом розмір аліментів на сьогоднішній день є недостатнім для забезпечення потреб дітей. Ці доводи позивача суд визнає слушними, оскільки на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів сину сторін було 8 років, а доньці сторін було 1 рік, а зараз діти мають відповідно повних 15 років та 8 років, у зв`язку з чим є очевидним, що забезпечення їх фізичного існування і гармонійного розвитку потребує більше коштів, ніж сім років тому. До того ж внаслідок інфляційних процесів за останні сім років вартість життя в Україні значно зросла, що є ще одним аргументом, який свідчить на користь доводів позивача про недостатність коштів, які сплачуються відповідачем, для утримання дітей. Позивачем також надано докази, які підтверджують наявність у сина сторін медичних діагнозів, що зумовлює понесення додаткових витрат на його обстеження та лікування, також позивачем надані докази понесення витрат на додаткові заняття дітей. Відповідно до положень статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до викладених у позовній заяві пояснень відповідач має нормальний стан здоров`я, працює, отримує додатковий дохід, будь-яких стягнень за виконавчими документами не має, і вказані обставини відповідачем не спростовані. Водночас позивачем не надано жодних доказів на підтвердження достатності доходу відповідача для сплати аліментів у заявленому розмірі, яка дорівнює статистично визначеній середній заробітній платі працівника у м. Києві станом на вересень 2021 р. (20658 грн.). Зважаючи на викладене, при визначенні конкретного розміру аліментів суд керується принципом рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і такими загальними засадами цивільного законодавства як розумність і справедливість та вважає обґрунтованою і доведеною вимогу про збільшення розміру аліментних зобов`язань відповідача до 3 000 грн. на кожну дитину. На думку суду такий розмір аліментів, який перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, забезпечить достатнє утримання дітей обома батьками, і не поставить платника аліментів у занадто скрутне матеріальне становище. Що стосується витрат на лікування сина, додаткові заняття дітей танцями, математикою, англійською мовою, українською мовою та літературою в освітньому центрі, оздоровлення дітей, то такі витрати є додатковими витратами в розумінні положень статті 185 Сімейного кодексу України, у яких відповідач зобов`язаний брати участь, а тому у разі спору про їх розмір позивач не позбавлена права звернутися до суду з відповідним позовом. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про збільшення розміру аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: partial