Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

У листопаді 2016 року Комунальне підприємство «Київдорсервіс» (далі - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04 квітня 2016 року о 20.45 год. в м. Києві водій [PERSON] (далі за текстом - Відповідач), керуючи автомобілем «Renault Kangoo» державний номер [NUMBER], проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофора та при повороті ліворуч з вул. Щербакова на вул. Естонську не надав дорогу автомобілю «Chevrolet Lacetti», державний номер [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку на зелений сигнал світлофора, в результаті чого здійснив зіткнення із вказаним автомобілем та автомобілі зазнали механічних пошкоджень, а автомобіль «Chevrolet Lacetti» відкинуло на узбіччя і останнім було пошкоджено світлофорний стовб. Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2016 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. При зіткненні пошкоджені технічні засоби регулювання дорожнього руху: світлофор П.1.1 з ТВЧ «СЕА» - 1 шт., колона пішохідна - 1 шт., вартість завданого відповідачем матеріального збитку становить 10412,84 грн. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 10412,84 грн. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що 04 квітня 2016 року о 20.45 год. в м. Києві водій [PERSON], керуючи автомобілем «Renault Kangoo» державний номер [NUMBER], проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофора та при повороті ліворуч з вул. Щербакова на вул. Естонську не надав дорогу автомобілю «Chevrolet Lacetti», державний номер [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку на зелений сигнал світлофора, в результаті чого здійснив зіткнення із вказаним автомобілем та автомобілі зазнали механічних пошкоджень, а автомобіль «Chevrolet Lacetti» відкинуло на узбіччя і останнім було пошкоджено світлофорний стовб. Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 08 червня 2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП (а.с. 6). Відповідно положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої її ухвалено з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 04 квітня 2016 року, відбулася з вини [PERSON]. Згідно Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за квітень 2016 року, форми КБ-3 від 28.04.2016 року, вартість виконаних будівельних робіт, а саме: відновлення світлофорного об'єкту, становить 10412,84 грн. (а.с. 7-8). Згідно Акта приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2016 року, форми КБ-2в від 28.04.2016 року, вартість будівельних робіт підрядника по будові становить 10412,84 грн. (а.с. 9-12). З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було завдано матеріальні збитки майну Комунального підприємства «Київдорсервіс» в розмірі 10412,84 грн., позивачем самостійно було виконано роботи щодо відновлення світлофорних об'єктів, що підтверджується Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за квітень 2016 року від 28.04.2016 року (а.с. 6-8). 08.09.2016 року позивач звертався до відповідача з вимогою відшкодувати завдані ним матеріальні збитки в розмірі 10412,84 грн., яку залишено без задоволення (а.с. 14-15). Комунальне підприємство «Київдорсервіс» створене відповідно до рішення Київської міської ради від 27.11.2003 №216/1090 «Про заходи щодо поліпшення роботи з організації дорожнього руху, розвитку мережі паркінгів, автостоянок, місць для паркування та інших об'єктів дорожнього сервісу в м. Києві» та діє на підставі Статуту затвердженого розпорядженням Київської міської ради № 113 від 31.01.2014 та розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 22.04.2004 №680 «Про організаційно-правові заходи щодо створення комунального підприємства «Київдорсервіс». Законом України «Про автомобільні дороги» встановлений обов'язок органів місцевого самоврядування утримувати автомобільні дороги в належному стані. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про автомобільні дороги» складовими вулиць і доріг міст є, зокрема, технічні засоби організації дорожнього руху. Відповідно ст. 16 Закону України «Про автомобільні дороги» встановлено, що вулиці і дороги міст знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю, отже, технічні засоби організації дорожнього руху, також перебувають в комунальній власності міста. Відповідно до положень п. 3.4.3 та п. 3.4.9 Статуту Комунального підприємства «Київдорсервіс», є, зокрема, утримання технічних засобів регулювання дорожнього руху, встановлення, заміна та забезпечення експлуатаційного стану світлофорних об'єктів, дорожніх знаків, інших засобів регулювання дорожнього руху. Пунктом 5 розпорядження КМДА від 21.03.2005 №398 «Про впорядкування розміщення технічних засобів регулювання дорожнім рухом на вулично-шляховій мережі м. Києва» позивача визначено балансоутримувачем технічних засобів регулювання дорожнім рухом. Отже, відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, ст. ст. 16, 18 Закону України «Про автомобільні дороги», п. 3.4.3, п. 3.4.10 розпорядження КМДА від 22.04.2004 №680 та п. 5 розпорядження КМДА від 21.03.2005 №398 технічні засоби регулювання дорожнього руху міста Києва є комунальною власністю територіальної громади міста Києва та знаходяться на балансі Позивача. Згідно ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України). Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, враховуючи те, що позивачу завдано матеріальну шкоду, а саме, пошкоджені технічні засоби регулювання дорожнього руху: світлофор П.1.1 з ТВЧ «СЕА», пішохідна колона, з вини відповідача під час дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 04 квітня 2016 року, вартість завданого відповідачем матеріального збитку становить 10412,84 грн., тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1378,00 грн. З огляду на викладене, на підставі ст.ст. 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України, суд, -

Outcome: approved