overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, вона зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 1183. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Шлюбні відносини між ними припинено. Причини розірвання шлюбу - є різні характери, відсутність взаєморозуміння, довіри, поваги. Кожен з них має діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Шість місяців спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Кожен з них веде самостійний спосіб життя, незалежно один від одного. Сім'я існує формально. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила суд розірвати між нею та [PERSON] шлюб, зареєстрований 29 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1183. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, поданий позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1183, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу подружжя має дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, з різними поглядами на життя. Їхня сім'я розпалася, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, сім»ю позивач зберегти не бажає. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просила залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]», а тому суд залишає прізвище позивачу після розірвання шлюбу -[PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 12 жовтня 2013 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинської ради Києво-Святошинського району Київської області, між ними було зареєстровано шлюб, актовий запис № 616. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. [PERSON] зазначає, що добровільно [PERSON] матеріальну допомогу на утримання дитини [PERSON] не надає, хоча спроможний надавати таку допомогу, оскільки працює та отримує заробітну плату. Враховуючи викладене, [PERSON] просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, суду надано заяву про розгляд справи у її відсутності, поданий позов підтримала та просила його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надано заяву про розгляд справи у його відсутності, поданий позов визнав і не заперечував щодо його задоволення. Суд, зясувавши дійсні обставини справи і дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 жовтня 2013 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 616, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 154969, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу позивач та відповідач мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК № 273572. Відповідно до довідки № 1233 від 23 вересня 2015 року, виданої Крюківщинською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, [PERSON] дійсно проживає та зареєстрована в [INFO], син [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача щомісячно аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з»явилася, разом з тим подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі та просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, разом з тим подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, зазначивши, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 03 жовтня 2001 року сторони зареєстрували шлюб в Полтавському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис № 1284, свідоцтво про шлюб І-КЕ № 075214. Від вказаного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO]. Спір про розподіл майна відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка в судове засідання не зявилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 22 вересня 2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Згідно свідоцтва про народження, виданого 23 червня 2008 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, серії 1-КЕ №070381, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст. 51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 80 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, дитини та матеріальне становище відповідача, інші обставини справи. Відповідно до\~ст.182 СК України\~\~встановлений\~\~мінімальний\~\~розмір аліментів, який на одну дитину\~\~не може\~\~бути менше 30% прожиткового\~\~мінімуму\~\~для дитини\~\~відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка в судове засідання не з'явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 26 червня 2004 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Згідно свідоцтва про народження, виданого 26 червня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м.Полтави, серії [NUMBER], батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження, виданого 10 червня 2008 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, серії [NUMBER], батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст. 51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 80 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, дитини та матеріальне становище відповідача, інші обставини справи. Відповідно до ст.182 СК України встановлений мінімальний розмір аліментів, який на одну дитину не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

у листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 04.07.2013 року. Від шлюбу мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог, зазначає про те, що внаслідок втрати взаємопорозуміння та почуття любові одне до одного, сімейне життя не склалося, у зв'язку із чим сторони у справі не підтримують сімейні стосунки та не ведуть спільне господарство. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечило б інтересам сторін. Позивач в ході розгляду справи підтримала позовні вимоги та їх обґрунтування в повному обсязі ї просила їх задовольнити, посилаючись на те, що відповідач неодноразово застосовував фізичну розправу по відношенню до неї. Відповідач не заперечував проти задоволення позову, вважаючи, що вимоги позивача є обгрунтованими. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 04.07.2013 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лугинського районного управління юстиції у Житомирській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 10, що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії І-ТП № 098977 виданого 04.07.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лугинського районного управління юстиції у Житомирській області. У період шлюбу у сторін в справі народилася дочка Богдана, [INFO]. Судом встановлено, що спільне життя сторін у справі не склалось, через постійні конфліктні ситуації, непорозуміння, що призвело до постійно напружених стосунків. Примирення між собою та збереження сім'ї позивач вважає неможливим та таким, що суперечило б інтересам сторін у справі, а також інтересам їх малолітньої дитини. Небажання обґрунтовує тим, що втратила до відповідача почуття любові. Протягом тривалого строку сторони у справі не ведуть спільного господарства, мають окремі бюджети і проживають на даний момент окремо. Статтею 56 Сімейного кодексу України\~визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 Сімейного Кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї у даному випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі, враховуючи обставини, що склалися у даному випадку, у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 16 вересня 2006 року між сторонами у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, актовий запис за № 1660. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між сторонами не склалось через несумісність характерів, втрати взаєморозуміння та довіри один до одного, різні погляди щодо життя та життєвих цінностей. З листопада 2014 року припинені шлюбні відносини, сторони не ведуть спільне господарство. Збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам подружжя. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Зазначила, що збереження шлюбу між сторонами можливе. Розірвання шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та їх неповнолітнього сина. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, сторони тривалий час разом не проживають (з грудня 2015 року), наданий судом строк для примирення позитивних наслідків для збереження сім'ї не дав, а відтак - збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе та суперечить інтересам подружжя та їх неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 21 грудня 2005 року між сторонами у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї зареєстровано шлюб, актовий запис за № 3522. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між сторонами не склалось через несумісність характерів, втрати взаєморозуміння та довіри один до одного, різні погляди щодо життя та життєвих цінностей, тривалий час сторони не ведуть спільне господарство, збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам подружжя. Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність відповідача. Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України розглянув справу у відсутність сторін в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, сторони разом не проживають, та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 24 лютого 1989 року між сторонами у Печерському відділі ЗАГС м. Києва зареєстровано шлюб, актовий запис за № 137. Від шлюбу у сторін є повнолітня донька Аліна. Подружнє життя між сторонами не склалось через несумісність характерів, втрати взаєморозуміння та довіри один до одного, різні погляди щодо життя та життєвих цінностей, тривалий час сторони не ведуть спільне господарство (близько трьох років), збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам подружжя. До судового засідання сторони не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, на розірванні шлюбу наполягають. Тому, суд розглянув справу у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, сторони разом не проживають, та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Печерський районний відділ ДМС у м. Києві, Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерська брама» про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, мотивуючи тим, що позивач є квартиронаймачем квартири [ADDRESS] на підставі ордеру, виданого виконкомом Київської міської ради трудящих № 1981 від 28 квітня 1976 року. У вказаній квартирі значиться зареєстрованим син позивача - [PERSON], який не бере участь у витратах на оплату житлово-комунальних послуг. Проте, відповідач у вказані квартирі не проживає з невідомих причин більше 6 місяців. Тому позивач звернулась з цим позовом до суду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та не заперечила щодо розгляду справи в порядку заочного провадження у відсутність відповідача. Відповідач та представники третіх осіб до судового засідання не з'явилися з невідомих причин, хоча про час, день та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач [PERSON] є квартиронаймачем квартири [ADDRESS] на підставі ордеру, виданого виконкомом Київської міської ради трудящих № 1981 від 28 квітня 1976 року (а.с. 8). У вказаній квартирі відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим з 4 січня 1990 року (а.с. 7). Проте, в ній не проживає з 1992 року, що стверджується відповідними актами (а.с. 9-11) та довідкою Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві (а.с. 13), оскільки перебуває у розшуку. Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Оскільки відповідач значиться зареєстрованим у [ADDRESS], квартиронаймачем котрої є позивач, відповідач у ній не проживає більше 6 місяці без поважних речей, не бере участь у витратах на оплату житлово-комунальних послуг, то суд дійшов висновку про задоволення позову та визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. Разом з тим, позовні вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають, оскільки такі вимоги є передчасними та орган, який здійснює реєстрацію та зняття з реєстрації фізичних осіб позивачем не залучено як відповідача у справі. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial