Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український дистрибуційний центр» про стягнення з відповідача на користь кожного з позивачів заборгованості у розмірі 61 150,05 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 840,60 грн. В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що 27.01.2016 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український дистрибуційний центр»був укладений договір найму транспортного засобу реєстраційний номер 129. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] передав у найм відповідачеві автомобіль марки «MAZDA» реєстраційний номер [NUMBER] . ТОВ «Український дистрибуційний центр» згідно із умовами зазначеного договору зобов`язалось сплатити позивачеві плату в загальній сумі за весь період найму транспортного засобу, яка дорівнює 61 150,05 грн. Також, 27.01.2016 року між [PERSON] та ТОВ «Український дистрибуційний центр» був укладений договір найму транспортного засобу реєстраційний номер 134. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] передав у найм відповідачеві автомобіль марки «FORD» моделі «TRANSIT», реєстраційний номер [NUMBER] . ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ДИСТРИБУЦІЙНИЙ ЦЕНТР» згідно із умовами зазначеного договору зобов`язалось сплатити позивачеві плату в загальній сумі за весь період найму транспортного засобу, яка дорівнює 61 150,05 грн. Позивачі виконали свої зобов`язання за вказаними договорами в повному обсязі, проте, відповідач не здійснив розрахунку, не сплатив плату, передбачену п. 7 вказаних вище договорів найму транспортного засобу. Просять уточнені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.07.2020 р. відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. (а.с. 15-16) Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.09.2020 р. відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Український дистрибуційний центр» Кривенди Максима Валерійовича про залишення цивільної справи за позовом [PERSON] , [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український дистрибуційний центр» про стягнення заборгованості, без руху. (а.с. 30) Відповідач 25.08.2020 року подав відзив на позов, у якому проти вимог позову заперечив у повному обсязі, вказав, що у позивачів відсутній документ, що підтверджує факт передачі-повернення транспортних засобів, тобто ними не доведено факту користування відповідачем заявленими транспортними засобами, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Крім того вказав, що позивачами невірно заявлено суму плати за період найму транспортних засобів, оскільки ними не враховано податок з доходів фізичних осіб у розмірі 11 924,26 грн. Тому вважають, що вірно порахована сума за договорами становить 49 225,79 грн. (а.с. 26-27) 25.09.2020 року до суду надійшла від представника позивачів [PERSON] відповідь на відзив у якому, вказано, що дійсно у позивачів не збереглися Акти, що підтверджують факт передачі-повернення транспортних засобів, проте з Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків», довідки № 27907 від 16.09.2020 року вбачається, що ТОВ «Український дистрибуційний центр» неодноразово здійснював на користь [PERSON] та [PERSON] виплати, код та назва яких «127 - інші доходи». Так кожного кварталу в 2016, 2017 та на початку 2018 року, відповідач робив позивачам нарахування у розмірі 5 217,39 гривень, утримував з цих нарахувань 18 % податку з доходів фізичних осіб в розмірі 939,12 гривень та перераховував його до державного бюджету. В назві та коді виплат не вбачається, що це саме оренда за користування транспортними засобами, однак, якщо місячну орендну плату за автомобіль в розмірі 1 739,13 грн. (п. 7 договорів найму) помножити на кількість місяців в одному кварталі, ми отримаємо суму, яка дорівнює 1 739,13 грн./міс. х 3 міс. = 5 217,39 грн., таку саму, яку ТОВ «УДЦ» нараховувала позивачам в 2016-2018 роках, тобто, з моменту підписання договорів оренди транспортних засобів. Зазначені докази спростовують твердження відповідача про те, що транспортні засоби не знаходились у нього в оренді. (а.с. 33-34) Крім того ним подано заяву про зменшення позовних вимог та уточнену позовну заяву, за якою просив стягнути з відповідача на користь [PERSON] - 37 092, 03 грн. заборгованості, 1939,98 грн. - 3% річних та інфляційні втрати у розмірі 2559,51 грн., що становить 41 591,52 грн., а на користь [PERSON] - 36 469,65 грн. заборгованості, 1884,89 грн. - 3% річних та інфляційні втрати у розмірі 2439,39 грн., що становить 40 793,93 грн. (а.с. 48-49) Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 27.01.2016 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український дистрибуційний центр»був укладений договір найму транспортного засобу реєстраційний номер 129. Відповідно до п. 7 вказаного договору [PERSON] передав у найм відповідачеві автомобіль марки «MAZDA» реєстраційний номер [NUMBER] . ТОВ «Український дистрибуційний центр» згідно із умовами зазначеного договору зобов`язалось сплатити позивачеві за користування транспортним засобом 1739,13 грн. щомісяця. (а.с. 9-10) 27.01.2016 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український дистрибуційний центр»був укладений договір найму транспортного засобу реєстраційний номер 134, згідно умов якого [PERSON] передав у найм відповідачеві автомобіль марки ««FORD» реєстраційний номер [NUMBER] , а ТОВ «Український дистрибуційний центр», відповідно до п. 7 зазначеного договору зобов`язалось сплатити позивачеві за користування транспортним засобом 1739,13 грн. щомісяця. (а.с. 11-12) Позивачами надано докази, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Український дистрибуційний центр» наймало транспортні засоби позивачів, неодноразово здійснював плату згідно договорів найму, що підтверджується Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків», довідкою № 27907 від 16.09.2020 року. (а.с. 35-47) Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеного Договорунайму транспортного засобу реєстраційний номер 129 не виконав у повному обсязі, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі й з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором на суму 37 092, 03 грн. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеного Договорунайму транспортного засобу реєстраційний номер 134 не виконав у повному обсязі, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі й з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором на суму 36 469,65 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов про стягнення боргу підлягає задоволенню. Згідно наданих позивачем [PERSON] розрахунків, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з вересня 2017 року по вересень 2020 року на суму боргу 37 092, 03 грн. було нараховано відповідачу 3% річних на суму 1939,98 грн. та інфляційне збільшення у розмірі 2 559,51 грн. (а.с. 59-61) Згідно наданих позивачем [PERSON] розрахунків, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з вересня 2017 року по вересень 2020 року на суму боргу 36 469,65 грн. було нараховано відповідачу 3% річних на суму 1884,89 грн. та інфляційне збільшення у розмірі 2 439,39 грн. (а.с. 62-64) Враховуючи відсутність доказів про те, що станом на день розгляду справи у суді відповідач виконав умови укладених з позивачами договорів найму, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачів, а відтак і про їх задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачами було сплачено судовий збір 840 грн. 80 коп. тому дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved