Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

У квітні 2019 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 21.01.2017 року на підставі договору купівлі-продажу №144/2017/300679 нею було придбано автомобіль LexusGS350 VIN- [NUMBER] \~ у громадянина [PERSON] . На підставі заяви №11612690 від 21.01.2017 року Реєстраційним сервісним центром було проведено вторинну реєстрацію за договором купівлі-продажу та транспортний засіб зареєстровано на її ім`я. При намірі продажу вказаного транспортного засобу їй стало відомо, що на автомобіль Lexus накладено обтяження через невиконання умов кредитного договору про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування від 23.08.2017 року ТОВ «Авторай» перед ПАТ КБ «Надра», де вказаний автомобіль являється забезпеченням за договором застави.\~ На підставі викладеного просить зобов`язати ПАТ КБ «Надра» усунути перешкоді щодо вільного розпорядження належним їй на праві власності автомобілем шляхом виключення запису про його обтяження з реєстру обтяжень рухомого майна та моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Ухвалою суду від 07.05.2019 року було відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом. 26.07.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що приватне обтяження, яке позивач просить визнати припиненим, є дійсним (чинним) в силу того, що зобов`язання боржником виконано не було. 16 серпня 2019 року позивачкою до суду подано письмову відповідь на відзив, відповідно до якої просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30.08.2019 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, за участю її представника [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У вказаних запереченнях відповідач просив розгляд справи проводити за відсутності його представника. Судом встановлено, що 21.01.2017 року [PERSON] придбала автомобіль марки Lexus модель GS 350, 2007 року випуску, колір сірий, номер кузова [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , що підтверджується договором купівлі-продажу 1441/2017/300679 транспортного засобу від 21.01.2017 року. Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] автомобіль марки Lexus модель GS 350, 2007 року випуску, колір сірий, номер кузова [NUMBER] , 2007 року випуску, 21.01.2017 року зареєстровано на ім`я [PERSON] . Дата першої реєстрації на вказаний автомобіль 23.12.2011 року. Разом з тим, звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, вказує, що вона позбавлена можливості вільно розпоряджатися належним їй на праві власності автомобілем, оскільки з 25.07.2012 року відносно останнього було зареєстроване приватне обтяження на підставі кредитного договору №05/08/2007/840-К/576 від 23.08.2007 року за відповідними договорами застави, обтяжувачем є ПАТ «КБ «Надра», боржником ТОВ «Авторай». Як вбачається з Витягу державного реєстру обтяжень рухомого майна, 25.07.2012 року на автомобіль марки Lexus модель GS 350, 2007 року випуску, колір сірий, номер кузова [NUMBER] , підстава обтяження кредитний договір про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування, 05/08/2007/840-К/576, 23.08.2007 року, Відділення ПАТ КБ «Надра», Одеське РУ, за договорами застави, боржник: ТОВ «Авторай». Рішенням Господарського суду Одеської області від 3 травня 2012 року у справі №24/17-4626-2011 позов ПАТ «КБ «Надра» до ТОВ «Авторай» про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задоволено. Стягнуто з ТОВ «Авторай» на користь банку заборгованість у загальній сумі 24736136,41 грн., яка складається: із основної заборгованості по кредитному договором про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування № 05/08/2007/840-К/576 від 23 серпня 2007 року у сумі 4706948,26 грн., заборгованості за відсотками у сумі 4932084,28 грн., основної заборгованості за кредитним договором про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування №05/06/2008/840-К/9 від 17 червня 2008 року у розмірі 5097103,87 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 3732832,88 грн.; державне мито у сумі 25500 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу у сумі 236 грн. Згідно ст. 3, 4 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувала на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна. Частиною 2 ст. 586 ЦК України передбачено, що заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. Частиною 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків:1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, ТОВ «Авторай» зареєстровано 30.06.2006 за видами діяльності : 50.10.2 роздрібна торгівля автомобілями. Так, в судовому засіданні встановлено, що державну реєстрацію ТОВ «Авторай» припинено в результаті ліквідації юридичної особи 28.05.2013 року. В свою чергу, статтею 609 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Як передбачено ст. 10 Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків. Згідно п. 2 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 р. № 830, державний реєстр обтяжень рухомого майна (далі - Реєстр) - єдина комп`ютерна база даних про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження; держатель Реєстру - Мін`юст, що забезпечує ведення Реєстру; адміністратор Реєстру - державне підприємство, що належить до сфери управління Мін`юсту, що відповідає за технічне, технологічне та програмне забезпечення Реєстру, збереження та захист даних, що містяться у Реєстрі; реєстратори - суб`єкти, уповноважені держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також звернення стягнення на предмет обтяження, приймати заяви, видавати завірені витяги з Реєстру та виконувати інші функції, передбачені цим Порядком. Підставою для внесення запису про припинення обтяження до Реєстру відповідно до ст.ст. 43 та 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та п. 24 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, є заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більш як на п`ять років. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно, на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру. Відомості про припинення публічного обтяження підлягають державній реєстрації протягом п`яти днів після його припинення. Проведення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган чи на уповноважену ним особу. Записи про обтяження, які втратили чинність, підлягають виключенню з Реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як передбачено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При цьому, положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує. Таким чином, аналізуючи вищенаведені положення законодавства та встановлені по справі обставини, враховуючи що автомобіль позивача придбаний без обтяжень, які виникли в подальшому, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в частині усунення перешкод у користуванні автомобілем та зобов`язання відповідача подати до ДП «Національні інформаційні системи» заяву про внесення змін (припинення і виключення з реєстру приватного обтяження) до запису №12785826 від 25 липня 2012 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в частині виключення запису щодо об`єкта обтяження - автомобіля легкового Lexus модель GS 350, 2007 року випуску, колір сірий, номер кузова [NUMBER] , оскільки обтяження рухомого майна, яке перебуває у власності позивача, порушує права останньої, як власника та перешкоджають вільному та повноцінному здійсненню нею права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 768 грн. 40 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду. Разом з тим, суд вважає, що позивач належним чином не обґрунтував свої вимоги в частині стягнення моральної шкоди, а від так позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial