Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

У квітні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» (надалі - ТОВ «ФК «Інвест Хаус»), треті особи: [PERSON] , приватний нотаріус Івано-Франківського міського округу Личук Т.В., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що між ВАТ КБ «Надра» та позивачем, як позичальником, 22 вересня 2008 року укладено кредитний договір «Автопакет» № 213/АМК/56/2008-840 від 22.09.2008 р. за умовами якого, позивач отримав в кредит грошові кошти в сумі 32820.68 дол. США для придбання автомобіля, який переданий в заставу Банку. У 2009 році позивачем автомобіль було передано для реалізації заставного майна представнику банка разом із двома комплектами ключів та техпаспортом на авто. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2012 року (справа 2610/10718/2012) задоволено позовні вимоги ВАТ КБ «Надра» та стягнуто солідарно з [PERSON] , як боржника та [PERSON] , як поручителя заборгованість за кредитним договором в сумі 47212,61 дол. США. Між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» 05 березня 2020 року укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором № 213/АМК/56/2008-840 від 22.09.2008 р. За заявою ТОВ «ФК «Інвест Хаус» від 04 липня 2020 року приватним нотаріусом Івано-франківського міського округу Лічуком Т.В. вчинено виконавчий напис про стягнення заборгованості за період з 05 березня 2020 року по 10 червня 2002 року, яа складається із: 812938,84 грн. - заборгованості за кредитом, 1137812,56 грн. - заборгованості за відсотками; та сплати за вчинення виконавчого напису в сумі 300 грн. Посилаючись, що виконавчий напис вчинено зі порушенням Порядку нотаріальних дій нотаріусами України, а саме за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості, а також порушення умов виникнення права вимоги, за якою минуло більше трьох років, також відсутність належного сповіщення боржника про звернення для вчинення виконавчого напису нотаріуса, просить суд задовольнити позовні вимоги та вирішити питання розподілу судових витрат. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 квітня 2021 року справу передано для розгляду до Оболонського районного суду м.Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 12 травня 2021 рок визначено головуючим у справі суддю Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17 травня 2021 року відкрито загальне позовне провадження та призначеного справу до розгляду, а також за клопотанням позивача витребувано у приватного нотаріуса належним чином засвідчену копію нотаріальної справи за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса. Ухвалою суду від 17 травня 2021 року за заявою позивача забезпечено позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 62916328 на підставі виконавчого напису нотаріуса, вчиненного приватним нотаріусом Івано-Франківського міського округу Личуком Тарасом Володимировичем від 04 липня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2398. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Друченко А.Ю. підтримав заявлені позовні вимоги з підстав та мотивів викладених у позовній заяві. Наполягав на їх задоволенні, через відсутність доказів безспірності заборгованості, не наданням стягувачем виписки з рахунку по укладеному кредитному договору із зазначенням періоду виникнення заборгованості та її складових, з огляду на наявність заочного рішення та дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, позисчальником змінено строк дії договору, та сплив трирічного строку позовної давності з часу закінчення строку дії кредитного договору, не сповіщення позичальника про усунення порушень. Представник відповідача ТОВ «ФК «Інвест Хаус» не скористався правом безпосередньої участі, в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надсилав, про причину неявки суду не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходили. Від третьої особи - приватного нотаріуса Івано-Франківського міського округу Личука Т.В. на вимогу суду копії матеріалів нотаріальної справи не надійшло. Двічі кореспонденція надсилалась за зареєстрованим місцем розташування нотаріуса, але повернута без вручення з позначкою, що адресат відсутній за місцем проведення нотаріальної діяльності. Також в матеріалах справи наявні докази належного сповіщення про час та місце розгляду приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О., яка не скористалась правом безпосередньої участі в розгляді справи. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача та третіх осіб за наявними матеріалах справи доказами. Судом встановлено, що між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] 22 вересня 2008 року укладено кредитний договір «Автопакет» № 213/АМК/56/2008-840 від 22.09.2008 р. за умовами якого, позивач отримав в кредит грошові кошти в сумі 32820.68 дол.США для придбання автомобіля з терміном повернення до 18 вересня 2015 року (а.с.13-17). Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 21 червня 2012 року (справа 2610/10718/2012) задоволено позов ПАТ КБ «Надра» стягнуто солідарно з [PERSON] , як боржника та [PERSON] , як поручителя заборгованість за кредитним договором № 213/АМК/56/2008-840 від 22.09.2008 р. в розмірі 47212,61 дол. США. (а.с. 18-19). Як видно з тексту виконавчого напису, вчинено приватним нотаріусом Івано-франківського міського округу Лічуком Т.В. 04 липня 2020 року за заявою ТОВ «ФК «Інвест Хаус» про стягнення заборгованості з [PERSON] за період з 05 березня 2020 року по 10 червня 2002 року, яа складається із: 812938,84 грн. - заборгованості за кредитом, 1137812,56 грн. - заборгованості за відсотками; та сплати за вчинення виконавчого напису в сумі 300 грн. Також у виконавчому написі зазначено, що між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» 05 березня 2020 року укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором № 213/АМК/56/2008-840 від 22.09.2008 р. (а.с. 20). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. 31 серпня 2020 року відкрито виконавче провадження № 62916328 за виконавчим написом № 2398 виданим 04.07.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського округу Личуком Т.В. (а.с. 26). Між сторонами виник спір стосовно дотримання вимог діючого законодавства при вчиненні приватним нотаріусом Івано-Франківського міського округу Личуком Т.В при вчиненні виконавчого напису № 2398 виданим 04.07.2020 року за заявою стягувача ТОВ «ФК «Інвест Хаус». Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такий правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 (№ 754/9711/14-ц). Судом досліджено докази надані позивачем в обґрунтування заявлених вимог, зокрема умови кредитного договору «Автопакет» від 22 вересня 2008 року, зі строком погашення кредиту 18 вересня 2015року (а.с. 9-12). Судом також досліджено заочне рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 21 червня 2012 року (справа 2610/10718/2012), відповідно до якого задоволено позовні вимоги ВАТ КБ «Надра» стягнуто дострокового заборгованість за кредитним договором солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 213/АМК/56/2008-840 від 22.09.2008 року в сумі 47212,61 дол. США. На підставі досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що станом на дату звернення до нотаріуса зі заявою про вчиненні виконавчого напису 04 липня 2020 року сплив трирічний строк позовної давності до вимог кредитора. Крім того, суд погоджується із твердженням позивача, що з виконавчого напису нотаріуса невідомо за який проміжок часу виникла заборгованість за відсотками в сумі 1137812,56 грн., з чого складається визначений розмір заборгованості. Зазначений у виконавчому написі період з 05 березня 2020 року по 10 червня 2020 року не можна визнати обґрунтованим, тому що строк дії кредитного договору закінчився за умовами укладеного договору 18 вересня 2015 року (п. 1.1.4). У постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другої статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси заявника забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, встановивши, що строк дії укладеного між сторонами кредитного договору закінчився 18 вересня 2015 року, а з оскаржуваного виконавчого напису неможливо встановити час виникнення заборгованості за відсотками в сумі 1137812,56 грн. та його складові частини, суд не може встановити факт безспірності зазначеної заборгованості та погодитися із періодом її утворення з 05 березня 2020 року по 10 червня 2020 року. Також, суд вважає слушними доводи позивача, щодо порушення підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржник, якщо він є відмінний від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Судом двічі витребовувались документи нотаріальної справи за оспорюваним виконавчим написом, проте ухвала суду залишилася без виконання. З огляду на зазначене, як порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушень порядку повідомлення боржника про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, на підставі чого, суд дійшов до висновоку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] та визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського округу Личука Т.В. від 04 липня 2020 року, за № 2398, за яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Інвест Хаус» грошових коштів в розмірі 1 951 051 грн. 40 коп. таким, що не підлягає виконанню. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. В судовому засіданні представник позивача повідомив, що у передбачений процесуальними вимогами подасть докази розміру витрат позивача на правничу допомогу. При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 908,00 грн. та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454,00 грн., що разом становить 1362,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» на користь позивача, на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved