Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

У липні 2018 року публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві позивач вказав, що 11 грудня 2014 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір № 995018 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. 31 березня 2015 року сторони уклали Додатковий договір № 1 до вказаного договору № 995018, згідно умов якого банк відкриває відповідачу рахунок та надає платіжну картку типу Visa Classic та ПІН-код до неї. Крім того, банк встановлює [PERSON] кредит у розмірі 6800,00 грн.. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної катки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 28 % річних та сплачується щомісячно. АТ «Ощадбанк» свої зобов'язання за договором виконало, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач порушив взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та станом на 05.07.2018 року має заборгованість перед банком у розмірі 10 637,58 грн.. Прохав стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором та сплачений судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву згідно якої прохав розглядати справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у відкрите судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановлені законом строк і порядок, про що свідчать розписки про отримання судових повісток. У відповідності до ст.ст. 280, 223 ч. 4 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про слухання справи повідомлений належним чином, однак в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що 11 грудня 2014 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір № 995018 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. 31 березня 2015 року сторони уклали Додатковий договір № 1 до вказаного договору № 995018, згідно умов якого банк відкриває відповідачу рахунок та надає платіжну картку типу Visa Classic та ПІН-код до неї. Крім того, банк встановлює [PERSON] кредит у розмірі 6800,00 грн.. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної катки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 28 % річних та сплачується щомісячно. Таким чином, між сторонами склалися договірні відносини, врегульовані ЦК України, а саме: ст.1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, визначених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно п.1 ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 статті 1050 та частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів. Позовні вимоги позивача підтверджуються заявою позичальника на встановлення кредиту по рахунку фізичної особи від , вимогою про дострокове повернення кредиту, звітом щодо розрахунку сум інфляційних витрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом , договором №995018 про відкриття обслуговування рахунку ,випуск та надання платіжної картки від 11.12.2014 року, додатковим договором №1 від 31.03.2015 р., до договору № 995018, видом та предметом супутніх послуг та обслуговування їх вартості , повідомлення про умови кредитування від 31.03.2015 року, Згідно довідки АТ «Ощадбанк», заборгованість по кредитному договору станом на 05.07.2018 року складає 10 637,58 грн., з них: загальна сума основної заборгованості (основного боргу) - 6 721,65 грн.; загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 3031,82 грн.; загальна сума заборгованості за РКО - 6,00 грн., загальна сума нарахованої пені - 604,05 грн.; сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 209,32 грн., розмір 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 64,74 грн.. [PERSON] не виконав своїх зобов'язань за вказаним договором, внаслідок чого в нього перед АТ «Ощадбанк» виникла заборгованість. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що згідно з укладеним між сторонами кредитним договором відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту і позов підлягає задоволенню, оскільки порушено право позивача на своєчасне отримання належного виконання за зобов'язанням. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1762,00 грн., що підтверджено квитанцією про сплату, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Outcome: approved