Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

У липні місяці 2015 року позивач звернулась із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 25 жовтня 1997 року. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають та утримуються нею, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому просить стягувати аліменти в її користь в розмірі по 800 грн. із заробітку відповідача на утримання кожної дитини. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просить їх задоволити. Суду пояснив, що відповідач здійснює часті поїздки за кордон, та не в цей час не займається вихованням дітей. Не заперечує, що надає матеріальну допомогу дітям. Здійснював оплату відпочинку дітей за межами України, тому вважає, що він має змогу сплачувати аліменти в такому розмірі. Відповідач та його представник в судовому засіданні заявлений позов у зазначеному розмірі визнали частково та він згоден сплачувати на утримання кожної дитини аліменти в розмірі по 400 грн. щомісяця. Суду пояснив, що він постійно займався утриманням та вихованням дітей, купував і купує продукти харчування, необхідний одяг, взуття, організовував дітям поїздки для відпочинку за кордон та у спортивний табір. Заслухавши доводи представника позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 жовтня 1997 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], батьком яких відповідно до свідоцтв про народження дітей є відповідач. Діти проживають і утримується матір'ю, що підтверджується довідкою ОСББ «Лідер-2» від 31.07.2015 року. В ході судового розгляду встановлено, що батько дітей брав постійно участь у їх утриманні, що по суті не заперечується представником позивача. Однак у зв'язку із загостренням сімейних стосунків та розлученням, надання матеріальної допомоги невчасно, як пояснює представник позивача виникло питання про стягнення коштів на утримання дітей в судовому порядку. Суд, при визначенні розміру аліментів враховує, що відповідач постійної роботи не має, як фізична-особа підприємець знятий з обліку у 2011 році, проте на обліку у центрі зайнятості як безробітний не перебуває, інших утриманців не має. З показів відповідача вбачається, що він влаштовував постійні поїздки для відпочинку дітей за межі України протягом 2011-2014 років, у спортивні табори для відпочинку та оздоровлення дітей, купував їм досить дорогий одяг та взуття, посилається на те, що надає таке матеріальне утримання і зараз, виховує та піклується про них. При таких обставинах відповідно до вимог статей 180,182 Сімейного кодексу України відповідач зобов'язаний та має змогу сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі 600 грн. із його заробітку (доходу) на кожну дитину щомісяця. При цьому суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини, її вік та матеріальне становище платника аліментів. Однак, суд не знаходить підстав для задоволення позову про стягнення аліментів в розмірі по 800 грн. на кожну дитину щомісяця. При цьому суд виходить з того, що позивач не довела, а суд не встановив, змогу відповідача сплачувати аліменти у заявленому розмірі на час розгляду справи судом, а також до досягнення дітьми повноліття. Також підстав для стягнення аліментів, виходячи із прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку суд не вбачає. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial