Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, якою просила визнати за нею право власності на домоволодіння в цілому, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] і складається з: житлового будинку літ. А-1, загальною площею 32,8 кв.м., житловою площею 17,3 кв.м. з ганком а; підвал літ.А-1 загальною площею 35,6 кв.м.; літня кухня Б загальною площею 34,4 кв.м. з ганком б; вбиральня В, навіс Г,Д; вольєр Ж; споруди №1-3,1. В обґрунтування позову позивач вказала на те, що згідно рішення виконавчого комітету Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради №1447 від 16.12.2005 р. «Про дозвіл будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]» за нею - [PERSON] було закріплено земельну ділянку по [ADDRESS], площею 1000 кв.м. та дозволено будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Пунктом 1 рішення виконавчого комітету Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради №1576 від 15.12.2006 року «Про узаконення і прийняття в експлуатацію житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]», було узаконено житловий будинок літ. А-1 з ганком а; літня кухня Б з ганком б; вбиральня В, навіс Г,Д; вольєр Ж та узаконено і затверджено акт державної приймальної комісії «Про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних будинків» житлового будинку житловою площею 17,3 кв.м., загальною площею 68,4 кв.м. по [ADDRESS], які належать позивачу. Пунктом 2 зазначеного рішення позивача було зобов'язано оформити і зареєструвати право власності на домоволодіння [ADDRESS] та внести зміни в технічну документацію на домоволодіння. На теперішній час, спірні самочинно побудовані споруди відповідають вимогам надійності і безпечної експлуатації будівель та споруд і можливість їх безпечної експлуатації. Будь-які спори з приводу розташування домоволодіння між нею та власниками сусідніх ділянок - відсутні, не порушують прав інших осіб. 25 листопада 2008 року позивач уклала з відповідачем договір оренди житлового будинку [ADDRESS], згідно якого, остання прийняла в оренду зазначений житловий будинок, проте, на теперішній час відповідач вимагає надати їй правовстановлюючі документи на орендований житловий будинок, тому, позивач вимушена звернутись до суду із зазначеною позовною заявою. Позивач у судове засідання не з'явилась, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.174 ЦПК України, була приєднана до справи. Представник третьої особи - Дніпропетровської міської ради, у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Згідно з ч.2 ст.331 ЦК України - право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Крім того, ч.5 ст.376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради №1447 від 16.12.2005 р. «Про дозвіл будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]» за [PERSON] було закріплено земельну ділянку по [ADDRESS], площею 1000 кв.м. та дозволено будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (а.с.12). Пунктом 1 рішення виконавчого комітету Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради №1576 від 15.12.2006 року «Про узаконення і прийняття в експлуатацію житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]», було узаконено житловий будинок літ. А-1 з ганком а; літня кухня Б з ганком б; вбиральня В, навіс Г,Д; вольєр Ж та узаконено і затверджено акт державної приймальної комісії «Про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних будинків» житлового будинку житловою площею 17,3 кв.м., загальною площею 68,4 кв.м. по [ADDRESS], які належать позивачу (а.с.13,14-17). Пунктом 2 зазначеного рішення позивача було зобов'язано оформити і зареєструвати право власності на домоволодіння [ADDRESS] та внести зміни в технічну документацію на домоволодіння (а.с.13). Згідно технічного паспорту, який було виготовлено за станом на 11.12.2013 р. домоволодіння [ADDRESS] і складається з: житлового будинку літ. А-1, загальною площею 32,8 кв.м., житловою площею 17,3 кв.м. з ганком а; підвал літ.А-1 загальною площею 35,6 кв.м.; літня кухня Б загальною площею 34,4 кв.м. з ганком б; вбиральня В, навіс Г,Д; вольєр Ж; споруди №1-3,1(а.с.18-23). На теперішній час, спірні самочинно побудовані споруди - житловий будинок літ. А-1, загальною площею 32,8 кв.м., житловою площею 17,3 кв.м. з ганком а; підвал літ.А-1 загальною площею 35,6 кв.м.; літня кухня Б загальною площею 34,4 кв.м. з ганком б; вбиральня В, навіс Г,Д; вольєр Ж; споруди №1-3,1, відповідають вимогам надійності і безпечної експлуатації будівель та споруд і можливість їх безпечної експлуатації, що підтверджено відповідним звітом про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта від 11.12.2013 року, складеного ПП «Енкобуд» (кваліфікаційний сертифікат серії АЕ №000687 від 28.08.2012 р.) (а.с.25-37). Оскільки права інших осіб не порушено, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на домоволодіння в цілому, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] і складається з: житлового будинку літ. А-1, загальною площею 32,8 кв.м., житловою площею 17,3 кв.м. з ганком а; підвал літ.А-1 загальною площею 35,6 кв.м.; літня кухня Б загальною площею 34,4 кв.м. з ганком б; вбиральня В, навіс Г,Д; вольєр Ж; споруди №1-3,1. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На підставі викладеного,

Outcome: approved