overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

У листопаді 2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10.06.2006 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З березня 2010 року шлюбні відносини припинені. Просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, з підстав зазначених у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Частиною першою\~статті 224 ЦПК України\~передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112\~Сімейного Кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 10.06.2010 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис - № 375. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з березня 2010 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно\~ст. 113 СК України\~прізвище [PERSON] необхідно залишити - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

У листопаді 2016 року до суду звернулася [PERSON]. із вищевказаним позвом. Зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 02 жовтня 2009 року. Сторони мають малолітню дитину: доньку \~[PERSON], [INFO]. З жовтня 2016 року шлюбні відносини припинені. Просить шлюб розірвати, прізвище залишити - [PERSON]. Позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав, зазначених у позові, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності. Відповідач, проти позову не заперечує. Надав суду заяву про визнання позову, просить слухати справу за його відсутності. \~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 02 жовтня 2009 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис - 893. 02 листопада 2009 року народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з жовтня 2016 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ст. 113 СК України прізвище [PERSON] необхідно залишити - [PERSON]. Судові витрати розподілити відповідно до\~статті 88 ЦПК України. \~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

У листопаді 2016 року до суду звернулася [PERSON] із вищевказаним позвом. Зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04 липня 2014 року. Сторони мають малолітню дитину: доньку \~[PERSON], [INFO]. З жовтня 2016 року шлюбні відносини припинені. Просить шлюб розірвати, місце проживання дитини визначити з нею, прізвище залишити - Воля. Позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав, зазначених у позові, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності. Відповідач, проти позову не заперечує. Надав суду заяву про визнання позову, просить слухати справу за його відсутності. \~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 04 липня 2014 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис - 483. 10 травня 2007 року народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та Пермінова (після реєстрації шлюбу «Воля») [PERSON]. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з жовтня 2016 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Місце проживання дитини сторін малолітньої [PERSON], необхідно визначити з матір»ю [PERSON]. Згідно ст. 113 СК України прізвище [PERSON] необхідно залишити - Воля. Судові витрати розподілити відповідно до\~статті 88 ЦПК України. \~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

У листопаді 2016 року до суду звернулася [PERSON] із вищевказаним позвом. Зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 2014 року. З вересня 2016 року шлюбні відносини припинені. Просить шлюб розірвати, прізвище залишити - [PERSON]. Позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав, зазначених у позові. Представник позивача на розірванні шлюбу наполягає. Представник відповідача заперечує проти позову. Відповідач, проти позову заперечує, хоча визнає, що примирення не досягнуто. \~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 09 вересня 2014 року в Комунарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис - 870. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з вересня 2016 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо. Спір щодо поділу майна на даний час відсутній. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Суд за клопотанням відповідача надавав сторонам строк для примирення, але сторони примирення не досягли. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ст. 113 СК України прізвище [PERSON] необхідно залишити - [PERSON]. Судові витрати розподілити відповідно до\~статті 88 ЦПК України. \~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

У листопаді 2016 року до суду звернулося приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (надалі за текстом - позивач) з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (надалі за текстом - ДТП). В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 08.04.2016 р. в м. Києві відбулася ДТП за участю автомобіля «Chevrolet Aveo», держ.номер [NUMBER] , під керуванням відповідача, та застрахованого позивачем автомобіля «Suzuki New Grand Vitara», держ.номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок якої було спричинено механічні пошкодження транспортних засобів. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 13.05.2016 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Враховуючи те, що [PERSON] внаслідок настання страхового випадку було сплачено страхове відшкодування, позивач отримав право стягнути вказану суму з відповідача в порядку регресу. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 30.11.2016 р. відкрито провадження у справі, встановлено строк для подання письмових заперечень на позовну заяву. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 22.11.2017 року цивільну справу було передано для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Супрун Г.Б. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 27.11.2018 року цивільну справу було передано для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Гребенюку В.В. Відповідач на призначені судові засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, явку свого представника у судові засідання не забезпечив, відзив на позов у встановлений судом строк не подав. Відповідач правом на участь в судових засіданнях не скористався, за таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

У листопаді 2016 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 11 липня 1999 року Руднянською сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 7. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя у сторін не склалося, так як виявилися різні характери та погляди на життя. Подружжя не проживає разом, не веде спільного господарства та не підтримує подружніх відносин. З цих причин на теперішній час шлюб існує лише формально. Вважає, що збереження сім'ї та примирення між ними неможливе та суперечило б його інтересам. Від спільного подружнього життя мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що 11 липня 1999 року Руднянською сільською радою Броварського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини «[PERSON]» (а.с. 7). Матеріалами справи встановлено, що від спільного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про їх народження (а.с. 8-9). У судовому засіданні сторони пояснили, що близько п'яти років проживають окремо, подружні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

У листопаді 2016 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 13 грудня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 603. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що одруження із відповідачем виявилося невдалим у звязку із різними поглядами на життя, при яких продовження сімейних відносин є неможливим. Сімейні відносини фактично припинено з 2015 року. З цього часу сторони разом не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що шлюб набув формального значення та зберігати його є недоцільним, оскільки це суперечитиме її інтересам. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлялася належним чином. До початку розгляду справи подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала. У разі неявки у судове засідання відповідача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД № 342269 вбачається, що 13 грудня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а. с. 3). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін 30 серпня 2004 року народилася дочка [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про її народження (а.с. 5). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

У листопаді 2016 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON] зареєстрованого 19 вересня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 507. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що протягом останніх пяти років сімейне життя із відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин та відсутності спільних інтересів. Позивач зустріла іншого чоловіка, тому збереження шлюбу вважає неможливим. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечував та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про одруження серії 1-БК № 220795 вбачається, що 19 вересня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 3). Від спільного подружнього життя у сторін 22 лютого 2006 року народилися дві дочки [PERSON] та [PERSON], про що свідчать наявні у матеріалах справи копії свідоцтв про їх народження (а.с. 4,5). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

У листопаді 2016 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 21 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 203. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що під час спільного проживання з підстав психологічної несумісності, відсутності порозуміння, різних поглядів на вирішення сімейних проблем між подружжям постійно виникали сварки, тому починаючи з січня 2016 року сторони припинили підтримувати будь-які сімейно-шлюбні відносини, припинити вести спільне господарство, розподіляти сімейний бюджет та проживати окремо. З цих причин на теперішній час шлюб існує лише формально. Вважає, що збереження сімї та примирення між ними неможливе та суперечило б його інтересам. Шлюб розривають вдруге. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився. Про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб серії І-ОК № 176469 вбачається, що 21 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Матеріалами справи встановлено, що від спільного шлюбу у сторін 05 лютого 2004 року народилася дочка [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про її народження (а.с. 7). З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved