Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Менської міської ради Менського району Чернігівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, Менська районна державна адміністрація Чернігівської області, про визнання права на земельну ділянку. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на право на земельну ділянку (пай) № 805 , сіножаті, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за межами с. Миколаївка Менського району Чернігівської області. Позивач, як спадкоємець за заповітом та за законом першої черги, звернулася до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте їй було роз`яснено, що отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку не вбачається можливим із-за відсутності правовстановлюючого документу - Державного акту на право власності на земельну ділянку. Зазначає, що за життя спадкодавець [PERSON] взамін Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0269070, виданого на підставі рішення Менської районної державної адміністрації №246 від 07 серпня 1996 року і зареєстрованого 09 грудня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №70, одержав правовстановлюючий документ, відповідно до якого зареєстрував право власності на земельну ділянку площею 5,3868 га, рілля, кадастровий номер 7423088000:02:000:0070, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області, яка була нею (позивачем) успадкована, проте на іншу частину земельної частки (паю) № 805 , сіножаті, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за межами с. Миколаївка Менського району Чернігівської області, правовстановлюючого документу за життя не встиг отримати, оскільки помер. Враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] за життя вживав заходів щодо набуття права власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належних йому земельних часток (паїв), проте не реалізував його повністю, оскільки оформив право власності лише на земельну ділянку площею 5,3868 га, ріллю, розташовану на території Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області, позивач просить визнати за нею право на завершення оформлення правовстановлюючого документу на земельну ділянку (пай) № 805 , сіножаті, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами села Миколаївка Менського району Чернігівської області. Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Представники відповідача - Менської міської ради Менського району Чернігівської області, третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, Менської районної державної адміністрації Чернігівської області, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, про винесенні рішення покладаються на розсуд суду. За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без учасників справи за наявними у справі доказами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослiдивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7), після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно. Згідно з довідкою №857/12 від 04 грудня 2019 року, виданою в.о. старости с. Синявка [PERSON] , [PERSON] з 01 квітня 1940 року по 14 червня 2018 року був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] , разом з ним на день його смерті за вказаною адресою була зареєстрована та проживала його дружина [PERSON] , яка зареєстрована та продовжує проживати у вказаному будинку. Із заповіту, посвідченого 20 квітня 2018 року в.о. старости с. Синявка Менського району Чернігівської області Чернігівської області Хіль Г.В., вбачається, що [PERSON] все своє майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право заповів [PERSON] , [INFO] (а.с.38). З матеріалів спадкової справи №237/2018, заведеної з заявою [PERSON] , остання, як спадкоємець за вказаним заповітом, звернулася до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. 18 грудня 2018 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 5,3868 га, розташовану на території Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належало спадкодавцю на праві приватної власності згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, виданою Менською районною державною нотаріальною конторою 18 грудня 2018 року, індексний номер 150006299, кадастровий номер 7423088000:02:000:0070. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22 лютого 2016 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 859030374230 (а.с.42). Разом з цим, державним нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) - сіножаті, що перебуває в колективній власності КСП «Полісся» с. Синявка Менського району Чернігівської області та розташована за межами с. Миколаївка Менського району Чернігівської області, після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки за життя останній одержав документ, на підставі якого зареєстрував право власності на земельну ділянку, площею 5,3868 га, рілля, а на решту, сіножать, за вищевказаним сертифікатом (пай № 805 ), Державний акт/інший правовстановлюючий документ не видавався, та рекомендовано визнати право на вказану земельну ділянку (пай) у судовому порядку (а.с.59). За повідомленням Відділу у Менському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, [PERSON] за життя отримав Сертифікат на право на земельну частку (пай) земельного пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства «Полісся» с. Синявка Менського району Чернігівської області, розміром 5,10 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі серії ЧН №0269070, виданий на підставі рішення Менської районної державної адміністрації №246 від 07 серпня 1996 року, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну (пай) за №70 від 09 грудня 1996 року, що також підтверджується витягом із Книги реєстрації сертифікатів (а.с. 12), та мав право на отримання Державних актів/інших правовстановлюючих документів взамін вищевказаного Сертифікату на ріллю за межами с. Синявка Менського району Чернігівської області та на сіножаті с. Миколаївка Менського району Чернігівської області. На ім`я спадкодавця [PERSON] було зареєстроване речове право на земельну ділянку з кадастровим номером 7423088000:02:000:0070, площею 5,3868 га (рілля), цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 22 лютого 2016 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 859030374230; Державний акт/інший правовстановлюючий документ на право приватної власності на земельну ділянку на території Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на сіножаті (пай № 805 ), взамін Сертифікату на право на земельну частку (пай) земельного пайового фонду КСП «Полісся» с. Синявка Менського району Чернігівської області, розміром 5,10 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, серії ЧН №0269070, не видавався. Вартість паю (сіножаті) для ведення товарного сільськогосподарського виробництвами за межами с. Миколаївка Менського району Чернігівської області станом на 20 липня 2020 року складає з індексацією 1661,81 грн. (а.с.11). З довідки №887/12 від 14 листопада 2018 року, виданої в.о. старости с. Синявка [PERSON] , вбачається, що при розподілі кормової групи паїв (сіножаті) [PERSON] отримав номер земельної ділянки 805 , розташованої на території Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області за межами населеного пункту (а.с.13). Відповідно до частин 1, 2 статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками; право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до положень пункту «ґ» частини 1 статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» та Указом Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено організаційні та правові засади виділення паїв членам колективного сільськогосподарського підприємства. Отже, судом встановлено, що [PERSON] за життя вживав заходів щодо набуття права власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належних йому земельних часток (паїв), але не реалізував це право повністю, оскільки набув право власності лише на земельну ділянку, площею 5,3868 га, ріллю, для ведення товарного сільськогосподарського господарства, розташовану на території Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області, а на іншу частину земельної частки (паю) - пай № 805 , сіножаті, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за межами с. Миколаївка Менського району Чернігівської області, правовстановлюючого документу не отримав. Положеннями ч. 1 ст. 4, ст. 12, 13 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів і на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за позивачем права на завершення оформлення правовстановлюючого документу на земельну ділянку (пай № 805 , сіножаті), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами с. Миколаївка Менського району Чернігівської області, в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] чоловіка - [PERSON] , оскільки останній за життя мав право на земельну частку (пай), вживав заходів щодо набуття права власності на земельну ділянку на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної земельної частки (паю), але не отримав правовстановлюючого документу та не зареєстрував право власності у Державному земельному кадастрі.

Outcome: approved