Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

У липня 2021 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрований 20 липня 2016 року Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис за №119. В обґрунтування позову вказала, що 20 липня 2016 року у Старокостянтинівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області зареєструвала з відповідачем шлюб за актовим записом № 119. Від спільного проживання із відповідачем в них народилася дитина: син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, через виникнення неодноразових непорозумінь на побутовому ґрунті та шлюбні стосунки стали неможливими. Оскільки в них різні характери та погляди на життя, внаслідок чого між ними було втрачено взаєморозуміння. Збереження сім`ї є неможливим та суперечить інтересам позивачки та дитини. 04 серпня 2021 року, в порядку п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України, у справі відкрито спрощене позовне провадження та постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення сторін. Відповідач [PERSON] протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали не надав відзив на позов в порядку, визначеному ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що 20 липня 2016 року у Старокостянтинівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, за актовим записом № 119, було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.07.2016 року. У шлюбі в сторін народилася дитина: син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, через виникнення неодноразових непорозумінь на побутовому ґрунті, внаслідок чого шлюбні стосунки стали неможливими. Сторони припинили подружні відносини та спільне господарство не ведуть. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Оскільки позов [PERSON] задоволено у повному обсязі, тому в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на її користь слід стягнути 908 грн судового збору. На підставі ст.ст. 105, 112 СК України та

Outcome: approved