Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

у липні 2020 року ТОВ «Порше Лізинг Україна» звернулось до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] у якому просило стягнути з [PERSON] неустойку у розмірі подвійної плати за користування річчю - транспортним засобом VW Т5 Multivan GP 2.0 DiTDI, 2013 року виробництва, шасі № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] за період з 16.06.2017 по 16.06.2020 у розмірі 2 740 845,64 грн та вирішити питання про розподіл судових витрат по справі. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 26.11.2013 року між позивачем, як лізингодавцем, та [PERSON] , як лізингоодержувачем, укладено договір про фінансовий лізинг № 00009119. Предметом контракту, згідно з п. 3.1. загальних умов, є транспортний засіб, зазначений у контракті - транспортний засіб VW Т5 Multivan GP 2.0 DiTDI, 2013 року виробництва, шасі № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] . Позивач зазначає, що ТОВ «Порше Лізинг Україна», у відповідності до п.п.3.2. та 3.1. загальних умов, придбаває об`єкт лізингу (набуває право власності на нього), який був обраний відповідно до специфікації лізингоодержувачем та в повній мірі відповідає вимогам лізингоодержувача. Лізингоодержувач на власний розсуд здійснив вибір дилера-продавця, у якого ТОВ «Порше Лізинг Україна» придбало об`єкт лізингу. В договорі лізингу сторони визначили умови лізингу. На виконання умов укладеного Договору лізингу та положень п.3.2. Загальних умов, 28.11.2013 позивачем укладено відповідний Договір купівлі-продажу автомобіля №815912 з ТОВ «Атлант-М Лепсе», відповідно до умов якого ТОВ «Порше Лізинг Україна» придбало (отримало право власності) на Об`єкт лізингу, що підтверджується Актом прийому-передачі транспортного засобу від 03.12.2013 року та передало його у користування під виплату лізингових платежів лізингоодержувачу. Починаючи з вересня 2014 року відповідач перестав сплачувати лізингові платежі, незважаючи на те, що зобов`язаний був їх сплачувати до 15.11.2018. З метою повернення об`єкта лізингу, 09.02.2015 року приватним нотаріусом КМНО Хижняк А.М. було вчинено виконавчий напис №168 про зобов`язання повернути автомобіль марки «Volkswagen Multivan» на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна», проте, як вказує позивач, станом на дату подання даної позовної заяви об`єкт лізингу позивачу так і не повернуто відповідачем. Також в обґрунтування позову зазначає, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28.09.2015 року по справі № 752/5536/15-ц позовні вимоги ТОВ «Порше Лізинг Україна» до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за договором про фінансовий лізинг від 26.11.2013 року задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» основну суму заборгованості за договором фінансового лізингу від 26.11.2013 року. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 29.11.2016 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.07.2017 року стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» пеню, три проценти річних. Позивач посилається на те, що оскільки між сторонами виникли правовідносини щодо найму транспортного засобу, то до таких правовідносин застосовується частина 2 статті 785 ЦК України, у зв`язку з чим позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача неустойку у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення у загальному розмірі 2 740 845,64 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 02.09.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 25.01.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Відповідач у встановлений строк не скористався своїм правом на подання письмового відзиву. Представник позивача в ході судового розгляду підтримав позов, просив його задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на невиконання своїх зобов`язань відповідачем за договором лізингу. Також представник позивача не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся належним чином за місцем реєстрації.. удова повістка повернулась до суду з відміткою про відсутність адресата за даною адресою. На підставі ст.ст.128, 130 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про місце і час судового розгляду. На підставі ст. 280 ЦПК України та за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.11.2013 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна», як лізингодавецем, та [PERSON] , як лізингоодержувачем, укладено договір про фінансовий лізинг № 00009119 разом з додатками до нього, серед яких загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу та графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (план відшкодування), які є невід`ємними частинами договору лізингу. В загальних умовах, які є додатком до договору лізингу зазначено, що ці загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу (надалі разом із договором про фінансовий лізинг спільно іменуються як «контракт»), а також графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (план відшкодування) як додаток до контракту, що є невід`ємною його частиною, та інші додатки, що є невід`ємними його частинами, являють собою угоду між сторонами щодо придбання ТОВ «Порше Лізинг Україна», а також передачі об`єкту лізингу лізингоодержувачу, згідно з положеннями ЗУ «Про фінансовий лізинг» від 16.12.1997 року, а також іншими чинними положеннями українського законодавства. Цей контракт разом з усіма додатками та іншими доданими до нього матеріалами, складає цілісну угоду між сторонами по відношенню до предмета цього контракту (п.20.2. загальних умов). Як вбачається з матеріалів справи, предметом контракту (об`єктом договору лізингу), згідно з п. 3.1. загальних умов, є транспортний засіб, зазначений у контракті. Детальна характеристика об`єкту лізингу визначена сторонами в договорі лізингу, відповідно до якої ним є транспортний засіб VW Т5 Multivan GP 2.0 DiTDI, 2013 року виробництва, шасі № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] . ТОВ «Порше Лізинг Україна», у відповідності до п.п.3.2. та 3.1. загальних умов, придбаває об`єкт лізингу (набуває право власності на нього), який був обраний відповідно до специфікації лізингоодержувачем та в повній мірі відповідає вимогам лізингоодержувача. Лізингоодержувач на власний розсуд здійснив вибір дилера-продавця, у якого ТОВ «Порте Лізинг Україна» придбало об`єкт лізингу. Як вбачається з договору лізингу, сторони визначили умови лізингу, зокрема, вартість об`єкту лізингу: еквівалент 93 632,00 доларів США, авансовий платіж: еквівалент 46 816,00 доларів США, обсяг фінансування: еквівалент 46 816,00 доларів США, кількість лізингових платежів: 60, строк лізингу (місяців): 60, щомісячний лізинговий платіж: еквівалент 1 451,63 доларів США. Судом встановлено, що на виконання умов укладеного Договору лізингу та положень п.3.2. Загальних умов, 28.11.2013 позивачем укладено відповідний Договір купівлі-продажу автомобіля №815912 з ТОВ «Атлант-М Лепсе», відповідно до умов якого ТОВ «Порше Лізинг Україна» придбало (отримало право власності) на об`єкт лізингу, що підтверджується Актом прийому-передачі транспортного засобу від 03.12.2013 року та передало його у користування під виплату лізингових платежів лізингоодержувачу, що підтверджується копією акту прийому-передачі до Договору лізингу. Згідно з пунктом 6.5. Загальних умов термін сплати платежів встановлено не пізніше дати вказаної у графіку платежів. Як вбачається з матеріалів справи, починаючи з вересня 2014 року відповідач перестав сплачувати лізингові платежі. Відповідно до підпункту 8.3.2. пункту 8.3. Загальних умов, якщо Лізингоодержувач повністю або частково не здійснить оплату 1 (одного) Лізингового платежу, при цьому якщо прострочення Лізингового платежу триває більш, ніж 30 днів (відповідно до Закону України «Про фінансовий лізинг»), ТОВ «Порше Лізинг Україна» має право припинити Контракт/відмовитися від Контракту і витребувати Об`єкт лізингу від Лізингоодержувача, в тому числі у примусовому порядку згідно з виконавчим написом нотаріуса. Згідно з підпунктом 12.6.1. пункту 12.6 Загальних умов ТОВ «Порше Лізинг Україна» має право в односторонньому порядку припинити цей Контракт/відмовитися від Контракту, та, також серед іншого, право на повернення Об`єкта лізингу, у випадку, якщо Лізингоодержувач не сплатив 1 (один) наступний Лізинговий платіж у повному обсязі або частково, і строк невиконання зобов`язання зі сплати перевищує 30 (тридцять) календарних днів. Таке право Лізингодавця передбачено також частиною 2 статті 7 Закону України «Про фінансовий лізинг». Так, позивачем направлено на адресу відповідача вимогу про сплату заборгованості за договором, повернення Об`єкту лізингу та повідомлення про відмову від Договору в порядку частини 2 статті 7 Закону України «Про фінансовий лізинг», однак, об`єкт лізингу відповідач не повернув, доказів зворотнього матеріали справи не містять. Згідно з пунктом 13.1. Загальних умов Лізингоодержувач зобов`язаний у строки, встановлені ТОВ «Порше Лізинг Україна», повернути Об`єкт лізингу ТОВ «Порше Лізинг Україна» в усіх випадках дострокового закінчення строку лізингу, припинення Контракту, крім випадку, коли Лізингоодержувач набуває право власності на Об`єкт лізингу відповідно до умов Контракту. Якщо Лізингоодержувач відмовляється від повернення або затримує повернення Об`єкта ЛІЗИНГУ, ТОВ «Порше Лізинг Україна» має право вилучити (повернути) Об`єкт без попередньої згоди Лізингоодержувача У визначеному законодавством України порядку. Відповідно до пункту 13.2. Загальних умов у разі вилучення (повернення) Об`єкта лізингу Лізингоодержувач зобов`язаний забезпечити ТОВ «Порше Лізинг Україна» або уповноваженій нею особі вільний доступ до місця розташування Об`єкта лізингу, а також не перешкоджати процесу повернення об`єкта лізингу. Лізингоодержувач не має права на відшкодування збитків, завданих внаслідок вилучення (повернення) Об`єкта лізингу. З матеріалів справи вбачається, що 09.02.2015 року приватним нотаріусом КМНО Хижняк А.М. було вчинено виконавчий напис №168 про зобов`язання повернути автомобіль марки «Volkswagen Multivan» на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна». Крім цього, заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28.09.2015 року по справі № 752/5536/15-ц позовні вимоги ТОВ «Порше Лізинг Україна» до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за договором про фінансовий лізинг від 26.11.2013 року задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» основну суму заборгованості за договором фінансового лізингу від 26.11.2013 року. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 29.11.2016 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.07.2017 року стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» пеню, три проценти річних. Відповідно до частини 1 статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Частиною 2 статті 785 ЦК України визначено, що якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Згідно із частиною другою статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Згідно з частиною другою статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Виходячи з аналізу норм цивільного законодавства, договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу транспортного засобу, про що свідчить зміст договору та правила статті 628 ЦК України. До зазначених висновків Верховний Суд дійшов у постанові від 22.07.2019 по справі № 728/150/17. Отже, оскільки між сторонами виникли правовідносини щодо найму транспортного засобу, то до таких правовідносин застосовується частина 2 статті 785 ЦК України, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача, згідно наданого позивачем розрахунку, підлягає стягненню неустойка розмір якої становить 2 740 845,64 грн. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України, а тому, у зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача на його користь з відповідача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 41 112,68 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн, що підтверджені належними доказами.

Outcome: approved