Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 31 березня 2015 року в смт. Томашпіль Вінницької області померла його дружина [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок, розташований по вул. Миру, 4 в смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області, належний [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори 25 липня 2005 року. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, однак коли він звернувся з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, то нотаріусом йому було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, а тому з даним позовом він вимушений звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за ним права власності на вищевказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак, надіслав на адресу суду заяву в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не зявився, однак представник селищної ради юрисконсульт [PERSON] надіслав до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути за відсутності представника селищної ради, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не зявилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 31 березня 2015 року в смт. Томашпіль Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 5). Після сметрі [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно. Згідно довідки № 391 від 22 квітня 2015 року, виданої виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради до складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Миру, 4 в смт. Томашпіль Вінницької області належний [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу дитлового будинку серії ВСІ № 023847 від 20 липня 2005 року. Крім того, в довідці зазначено, що після смерті [PERSON] спадкоємцем майна за законом залишився чоловік [PERSON] (а.с. 20). Згідно довідки про показники обєкта нерухомого майна № 67 від 16 травня 2016 року, виданої КП «Могилів-Подільське МБТІ», станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Миру, 4 в смт. Томашпіль Вінницької області не зареєстровано (а.с. 6). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-АМ № 335376, виданого 05 червня 1988 року Вилянською сільською радою Томашпільського району Вінницької області [PERSON] є чоловіком покійної [PERSON] (а.с. 13). Згідно довідки, виданої [PERSON] районною державною нотаріальною конторою №231/0116 від 13 липня 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], [PERSON] відмовлено, у звязку відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа (а.с. 14). Згідно повідомлення [PERSON] державної нотаріальної контори спадкова справа після померлої [PERSON] заведена за № 145/2015, однак свідоцтво про право на спадщину не видавалаось (а.с. 18-20). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин суд приходить до висновку, про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved