Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

у Кремінський районний суд Луганської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, після смерті матері [PERSON] та зобовязання вчинення дій, мотивуючи тим, що 07.03.2005 році він надав для свого брата [PERSON] 1\~500 грн. в рахунок його частки від спадщини нерухомого майна по вул.Пролетарська (Козацька), 79 у м.Кремінна Луганської області, про що є розписка із вказівкою, що претензій останній щодо батьківської спадщини не має, разом з тим, 03.11.2003 року та 06.01.2006 року позивачем надано 1000 грн. та 500 грн. відповідно, для свого брата [PERSON], в рахунок його частки в спадщині нерухомого майна по вул.Пролетарська (Козацька), 79 у м.Кремінна Луганської області, про що є розписка із вказівкою, що претензій останній щодо батьківської спадщини не має. 19.08.2016 року померла їх мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно: житловий будинок №79 по вул.Пролетарська (Козацька) у м.Кремінна Луганської області та земельну ділянку, площею 0,0812 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, розташованої за адресою: м.Кремінна, вул.Пролетарська (Козацька), 79 Луганської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №885436, виданого на підставі рішення Кремінської міської ради від 19.11.2008 року №23/24. Вказує, що після смерті матері, всупереч попереднім домовленостям та отриманим коштам, разом з ним, його брат [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини за законом, а брат [PERSON] подав заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON], у звязку з чим, просить визнати за ним право власності на спадкове нерухоме майно, після смерті матері [PERSON] на підставі розписок. Окрім того, вказує, що відповідачі без згоди позивача звернулися у Кремінський РЕС та Кремінську дільницю газового господарства із заявою про припинення електро- і газопостачання, у зв?язку з чим, було припинено надання таких послуг. Разом з тим, за відновлення постачання електрики і газу у спірний будинок, необхідно сплатити значну суму грошей, у зв?язку з чим, позивач просить зобов?язати відповідачів відновити електро- і газопостачання спірного житлового будинку за їх кошт. У зв?язку з чим, звернувся у суд. Просив стягнути з відповідачів судовий збір. У відкритому судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, подавши доповнення до позову та уточнивши позовні вимоги, просив заявлені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та пояснив, що він домовився із своїми братами про те, що заплатить їм гроші у визначеному розмірі по 1500 грн. кожному в рахунок батьківського спадкового майна, яке знаходиться по вул.Пролетарська (Козацька), 79 у м.Кремінна Луганської області. Зі свого боку умови домовленості він виконав та надав братам по 1500 грн. та останні надали розписки про отримання таких грошей, та в розписках вказали, що претензій до позивача по спадщині батьків не мають. Однак, після смерті матері, його брати звернулися із заявами до нотаріуса про прийняття спадщини на користь [PERSON], з приводу чого позивач звернувся до поліції із заявою про вчинення шахрайських дій. Вважає, що на даний час, із врахуванням індексу інфляції, надана сума котів відповідає вартості частки у спадковому майні відповідачів, а відтак просить задовольнити позов. Окрім того, пояснив, що через звернення відповідачів до Кремінського РЕСу та Кремінської дільниці газового господарства, у спадковому будинку останні відключили електро- та газопостачання, у звязку з чим, просить зобовязати останніх вчинити дії по відновленню електро- та газопостачання за спірним будинком. Відповідач [PERSON] у відкритому судовому засіданні пояснив, що дійсно у 2003 р. та у 2006 р. від свого брата [PERSON] він отримав двома частинами грошові кошти у загальному розмірі 1\~500 грн. в рахунок своєї частини нерухомого спадкового майна: домобудівництва і садиби по вул.Пролетірській, 79 у м.Кремінна, яке належало їх матері, у звязку із досягненням домовленості про подальше здійснення догляду позивачем за їх спільною матірю. Така домовленість виникла у звязку із відсутністю на той час у позивача місця для проживання, а відтак він поселився у будинку матері та там проживав до того часу, поки не переселився до свого власного будинку. Однак, після смерті матері, у звязку із недотримання умов домовленостей, на думку відповідача, щодо належного догляду за їх спільною матірю, він вирішив прийняти свою частку спадщини, після смерті матері. Щодо припинення електро- та газопостачання, пояснив, що дійсно вони з другим відповідачем звернулися з заявою про припинення надання таких послуг за адресою спірного спадкового будинку, з метою запобігання виникнення боргу по використанню газу та електрики, допускаючи протиправне використання останніх в період до прийняття та оформлення спадщини на дане нерухоме майно. Проти позову заперечив у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у відкритому судовому засіданні пояснив, що позивач та відповідачі не могли укладати будь-яких договорів щодо нерухомого майна, право власності якого перебувало у іншої особи, разом з тим, питання щодо розподілу спадкового майна може бути урегульоване лише з моменту відкриття спадщини, тобто після смерті матері сторін, в порядку, передбаченому ст.1267 ЦК України та даний договір, на підтвердження якого складені та підписані розписки, є нікчемним за своєю природою. Проти позову заперечив та просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідач [PERSON] у відкритому судовому засіданні пояснив, що він дійсно 2005 року отримав від позивача грошові кошти у розмірі 1500 грн. в рахунок своєї частки батьківської спадщини, однак, підтримуючи пояснення свого брата [PERSON], зазначив, що в замін їх часток спадщини, з позивачем домовились про здійснення ним догляду за матірю, однак останній ні під час проживання разом з матірю, ні після того і до смерті матері, на думку відповідача належного догляду за матірю не здійснював, а такий догляд часто здійснював він, у звязку з чим, і вирішив прийняти спадщину, шляхом відмови від своєї частки на користь молодшого брата [PERSON]. Окрім того, підтвердив, що з метою уникнення виникнення будь-яких боргів з електро- та газопостачання за адресою нерухомого майна їх матері до моменту належного оформлення спадкових прав на таке нерухоме майно, він з братом звернулися до Кремінського РЕСу та Кремінської дільниці газового господарства з заявою щодо припинення надання таких послуг. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідачів, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається із повторного свідоцтва про смерть серія І-ЕД №492132, виданого 25.08.2016 року Кремінським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області (а.с.21), 19.08.2016 року померла [PERSON]. Як вбачається із спадкової справи №63/2016, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, зокрема із земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку та госпбудівель, розташованої по вул.Козацька (до зміни назви вул.Пролетарська), 79, м.Кремінна Луганської області, та житлового будинку, який побудований на даній земельній ділянці. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №885436 від 29.10.2009 року (а.с.28), власником земельної ділянки, площею 0,0812 га, розташованої за адресо: вул.Пролетарська, 79 у м.Кремінна Луганської області, призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку та госпбудівель, на підставі рішення 23 сесії 5 скликання Кремінської міської ради від 19 листопада 2008 року №23/24, вказана [PERSON]. Як вбачається із інформаційної довідки КП «Кремінське районне бюро технічної інвентаризації» від 10.04.2017 року №117 (а.с.122), згідно матеріалів інвентаризаційної справи, станом на 01.01.2013 року, об?єкт нерухомого майна «житловий будинок з будівлями та спорудами», розташований в м.Кремінна, вул.Козацька (Пролетарська), 79, зареєстрований в КП «Кремінське РБТІ» в реєстровій книзі 21 за номером 4278 на праві власності за [PERSON] на підставі: ? частка свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, виданого Кремінською державною нотаріальною конторою 13.01.1997 року., реєстр №1-367; ? частка свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Кремінською державною нотарфальною конторою 13.01.1997 року., реєстр №1/369. Згідно інформаційної довідки зі Спадковоого реєстру (заповіти/спадкові договори) №44949983, виданої о 13:43 год. 02.09.2016 року, наданої у зв?язку із відкриттям спадкової справи після смерті [PERSON], за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Як вбачається із заяви про прийняття спадщини від 02.09.2016 року №129, поданої у спадковій справі №63/2016, від імені [PERSON] (а.с.8), позивач звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] Як вбачається із заяви про прийняття спадщини від 05.09.2016 року №131, поданої у спадковій справі №63/2016, від імені [PERSON] (а.с.10), останній звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] Як вбачається із заяви про прийняття спадщини від 05.09.2016 року №132, поданої у спадковій справі №63/2016, від імені [PERSON] (а.с.9), останній звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про відмову від спадщини після смерті своєї матері [PERSON] на користь її сина [PERSON]. З розписки від 07.03.2005 року (а.с.29), підписаної [PERSON] та дослідженої у судовому засіданні, встановлено, що [PERSON] отримав від свого рідного брата [PERSON] 1\~500 грн. в рахунок своєї частки батьківського спадку (домобудівництва та садиби по вул.Пролетарська, 79 у м.Кремінна), претензій щодо спадку батьків за вказаною адресою до [PERSON] не має, що [PERSON] не заперечується та знайшло своє підтвердження у судовому засіданні. З розписок від 03.11.2003 року та 06.01.2006 року (а.с.29,43), підписаних [PERSON] та досліджених у судовому засіданні, встановлено, що [PERSON] отримав від свого рідного брата [PERSON] 1\~500 грн. в рахунок своєї частки батьківського спадку (домобудівництва та садиби по вул.Пролетарська, 79 у м.Кремінна), претензій щодо спадку батьків за вказаною адресою до [PERSON] не має, із зазначенням примітки: 1000 грн. отримав у 2003 році (згідно копії розписки від 03.11.2003 року (а.с.43)), 500 грн. отримав 06.01.2006 року, що [PERSON] не заперечується та знайшло своє підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається із ч.1-2 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. При цьому, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У відповідності до абз.1 ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Згідно ст.217ЦК України, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно ст.236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ч.1-2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив його, та батьки. Як вбачаться із ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними; спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них; спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Статтею 1124 ЦК України встановлено підстави усунення від права на спадкування. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] померла 19.08.2016 року, а відтак, згідно ч.1-2 ст.1220 ЦПК України, 19.08.2016 року є часом відкриття спадщини. Разом з тим, у відповідності до ч.3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ч.1-2 ст.1258 ЦК України, право на спадкування у спадкоємців за законом виникає почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] і [PERSON] є рідними братами, а спадкодавець [PERSON] була їх матірю, а відтак вони є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] З досліджених в судовому засіданні розписок від 07.03.2005 року, 03.11.2003 року та 06.01.2006 року встановлено, та не заперечується учасниками судового розгляду, що позивач надав кошти в розмірі по 1 500 грн. для відповідачів [PERSON] та [PERSON], кожному, в рахунок своєї частки батьківського спадку. Однак, право на спадкування у позивача та відповідачів виникло 19.08.2016 року з дня відкриття спадщини, та до такого моменту у позивача та відповідачів права на розпорядження будь-яким майном чи правами, які в майбутньому могли бути ними успадковані, не існувало та розпоряджатися таким майном чи правами останні не могли, а позбавлення права на спадщину є нікчемним, таким, що не відповідає закону. Зокрема, позбавлення права на спадкування можливе з виключних підстав, визначених ст.1224 ЦК України, однак виплата обумовленої сторонами вартості такого майна, яке може входити в склад спадщини в майбутньому, із відібранням розписки про отримання коштів у перелік таких підстав не входить. Разом з тим, у відповідності до ч.3 ст.1267 ЦК України, спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Однак, таке право виникає лише після відкриття спадщини та не може виникати наперед, тобто до відкриття спадщини. А відтак, суд не приймає доводи позивача щодо обміну грошових коштів на частки батьківського спадку, як такого, що вчинено відповідно до закону. Окрім того, розписка є борговим документом, який укладається у відповідності до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов і посвідчує передання позичальнику позикодавцем визначеної грошової суми, що не заперечується відповідачами, при цьому в матеріалах справи відсутні та не надані позивачем чи відповідачами письмові угоди, посвідчені нотаріусом про зміну розміру часток у спадщині когось із них. Окремо, суд дослідив питання можливості урегулювання ймовірних спадкових прав у момент укладення договору, за яким 03.11.2003 році [PERSON] отримав від позивача у справі 1000 грн., як зазначено з розписки в рахунок своєї частки батьківського спадку (домобудівництва та садиби по вул.Пролетарська, 79 у м.Кремінна). Як вбачається із розписки, дана дія була вчинена 03.11.2003 році, а відтак, на час вчинення такої дії цивільні правовідносини регулював чинний на той час ЦК УРСР від 18.07.1963 року №1540-VI, зі змінами та доповненнями, які набули чинності 30.10.1999 року. Однак, у ЦК УРСР, який діяв на момент складання такої розписки, відсутнє поняття «розписки», як договору про наміри, чи розпорядження ймовірним спадковим майном, яке може виникнути в майбутньому, чи правом на спадкування. Разом з тим, відповідно до ст.525 ЦК УРСР, яка діяла на момент складання розписки, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно ст.548 ЦК УРСР, яка діяла на момент складання розписик, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Отже, право на спадщину виникає з моменту відкриття спадщини та для розпорядження спадщиною, необхідно її прийняти. Разом з тим, не передбачена можливість розподілу, купівлі-продажу чи вчинення інших дій правового характеру, щодо ймовірного спадкового майна чи права на спадкування, право на яке може виникнути у майбутньому, до відкриття спадщини. Із пояснень учасників справи та наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] у відповідності до чинного законодавства скористалися своїм правом на спадкування за законом після смерті своєї матері як спадкоємці першої черги, так як не були усунуті від права на спадкування та відсутні письмові угоди, посвідчені нотаріусом про зміну розміру часток у спадщині когось із них, а саме земельної ділянки та житлового будинку, за адресою м.Кремінна, вул.Пролетарська, 79 Луганської області. Станом на час розгляду даного спору позивач, як спадкоємець першої черги має право на 1/3 частку спадкового майна, а відповідач [PERSON], із врахуванням того, що [PERSON] відмовився від своєї 1/3 частки спадщини на його користь, має право на 2/3 частки спадщини, яка відкрилася після смерті їх спільної матері [PERSON] Суд вбачає у діях сторін щодо попереднього урегулювання питання розподілу ймовірної, такої, що може мати місце у майбутньому, спадщини через складання розписок із підтвердженням, таких, за їх згоди, грошовим виразом, як наміри щодо вчинення дій у майбутньому. Однак, такі дії не мають та не можуть мати правових наслідків після відкриття спадщини, лише як ймовірна попередня домовленість, так як право юридичного урегулювання питання розподілу спадщини, зокрема, зміни розміру частки у спадщині, купівлі-продажу частки у спадковому майні, відмови від права на спадкування, зявляється лише і тільки з дня відкриття спадщини згідно ч.3 ст.1223 ЦК України. Та зміна розміру часток у спадковому нерухомому майні чи щодо транспортних засобів здійснюється у однозначно визначеному ст.1267 ЦК України порядку, а саме через укладення письмових договорів та нотаріального їх посвідчення. А відтак, нікчемною є передбачена у розписках від 03.11.2003 року, 07.03.2005 року та 06.01.2006 року, умова про відмову від ймовірних, таких, що можуть мати місце в майбутньому, але можуть і не набутись у майбутньому, прав щодо спадкового майна, так як такого права у сторін на момент укладення боргових розписок не було. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] має право на 1/3 частку спадщини після смерті матері [PERSON] за законом, разом з тим, із врахуванням пояснень сторін, які вказували, що на час розгляду справи не знають, де знаходяться правовстановлюючі документи на спірне спадкове нерухому майно, не заперечували, щодо наявності таких правовстановлюючих документів, за відсутні відомостей щодо втрати останніх, із врахуванням того, що сторонами не було надано належних доказів можливої втрати правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, та враховуючи, що підставою позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно є наявність саме і лише боргових розписок, які досліджені у судовому засіданні, однак позивачем вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті матері не заявлялася, а відтак, враховуючи принцип диспозитивності, із врахуванням відсутності постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], у зв?язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, суд не може визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку спадкового майна за законом, так як така функція, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, покладена на нотаріуса, а суд не може перебирати на себе повноваження інших органів і вирішувати за таких умов питання щодо визнання за позивачем права власності на 1/3 частку спадкового майна за законом, після смерті його матері [PERSON] З огляду на вищевказане, суд не вбачає підставності щодо визнання права власності за позивачем на спірне спадкове майно, після смерті [PERSON], а відтак, в задоволенні даної частини позовних вимог необхідно відмовити. При вирішенні позовної вимоги щодо зобовязання відповідачів вчинити дії, а саме, щодо зобовязання відповідачів за власний кошт відновити газо- та електропостачання до спірного будинку, суд виходив із наступного. Як вбачається із пояснень позивача, відповідачів, із оглянутих у відкритому судовому засіданні матеріалів справи, після смерті [PERSON] відповідачі звернулися до Кремінського РЕСу та Кремінської дільниці газового господарства, які надають послуги з електро- та газопостачання, з метою припинення надання останніми послуг, у звязку із смертю домоволодільця. Разом з тим, [PERSON], маючи право на 1/3 частку спадкового майна, після смерті матері за законом, на момент звернення із такою вимогою, спадкових прав на вказане домоволодіння не отримав. З огляду на вище встановлене, позивач передчасно звернувся до суду за захистом, на його думку, порушеного права, так як на час розгляду справи не набув права власності на даний житловий будинок. Разом з тим, суд не може здійснити захист права, порушення якого може виникнути у майбутньому. А відтак, в задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити. Згідно\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Беручи до уваги викладене, наявні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог[PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, після смерті матері [PERSON] та зобовязання вчинення дій. У разі відмови у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати по справі не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed