Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

У листопада 2019 року заявник звернувся до суду із зазначеною заявою. Свої вимоги мотивував тим, що вона проживала в м.Горлівка Донецької області та працювала на підставі безстроково трудового договору у ФОП [PERSON] на посаді перукаря. З січня 2014 року по [INFO] вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У зв`язку з проведенням антитерористичної операції, вона вимушено переселилась та проживає в даний час в м.Боярка. На даний час виникла потреба в реєстрації як безробітня в службі зайнятості для подальшого працевлаштування. У жовтні 2019 звернулася до Києво-Святошинського районного центру зайнятості, з метою пошуку роботи та отримання статусу безробітної. Отримала відмову, оскільки вона уклала безстроковий трудовий договір № 0507080165 з фізичною особою-підприємцем [PERSON] , зазначений договір зареєстрований в Горлівському центрі зайнятості 30.07.2008 р. і до цього часу перебуває в діючому стані. У розумінні діючого законодавства України вона відноситься до категорії «зайнята особа» і тому не можете отримати статус безробітної». Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про перебування фізичної особи-підприємця у процесі припинення підприємницької діяльності, банкрутства - [PERSON] не перебуває в процесі припинення. Але будь-який зв`язок з даною особою відсутній, тому встановлення даного факту є важливим юридичним актом, який в подальшому відновить її права. Просила суд встановити факт припинення трудових відносин з 03 грудня 2016 року між [PERSON] та фізичною особою - підприємцем [PERSON] на підставі ст..38 КЗпП України за власним бажанням, та розірвати трудовий договір, укладений 30 липня 2008 року. У судовому засіданні заявник подану заяву підтримала. Просила врахувати, що єдиний спосіб для відновлення її прав є фактично рішення суду, та задоволити подану заяву. У судове засідання заінтересовані особи не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник Києво-Святошинського районного центру зайнятості надіслав суду листа, в якому просив слухати справи за його відсутності відповідно до вимог законодавства. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, судом розглядаються справи про встановлення юридичних фактів, які мають значення. Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При розгляді справи судом встановлено, що 30 липня 2008 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] у місті Горлівка Донецької області укладено безстроковий трудовий договір (прийнято на посаду перукаря), який зареєстрований Горлівським міським центром зайнятості. Дана обставина також підтверджена копією довідки Пенсійного фонду України форми ОК-5 №30:1505950701 від 29.10.20І9 року про «Індивідуальні відомості про застраховану особу» та копією трудової книжки [NUMBER] . 19 грудня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюбу та [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . [PERSON] має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , та з січня 2014 року по [INFO] перебувала у відпустці по догляду за другою дитиною до досягнення нею трьох річного віку Також судом встановлено , що [PERSON] постійно проживала за місцем своєї реєстрації, а саме: [ADDRESS] . У зв`язку із проведенням антитерористичної операції на території м. Горлівка, Донецької області, [PERSON] переїхала до міста Боярка Києво- Святошинськоцо району у лютому 2016 року, де взята на облік, як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №3244-7405 від 22.02.2016. У жовтні 2019 року [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного центру зайнятості, з метою пошуку роботи та отримання статусу безробітної. З листа Києво-Святошинського районного центру зайнятості № 682 від 29.10.2019 вбачається, що згідно інформаційно-аналітичної системи ЕІАС, 30.07.2008 р. [PERSON] уклала безстроковий трудовий договір №0507080165 з фізичною особою-підприємцем [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Зазначений договір зареєстрований в Горлівському центрі зайнятості 30.07.2008 р. і до цього часу перебуває в діючому стані. У розумінні діючого законодавства України [PERSON] відноситься до категорії «зайнята особа» і тому не може отримати статус безробітної». Відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань про перебування фізичної особи-підприємця у процесі припинення підприємницької діяльності, банкрутства - [PERSON] не перебуває в процесі припинення. Згідно змісту ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N9 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Проте, у зв`язку з припиненням трудових відносин на окупованій території та вимушеним переміщенням у мене відсутня така можливість як і можливість скористатися послугами центру зайнятості для незайнятих осіб. Аналогічні положення містяться в Європейській соціальній хартії (переглянута) від 03.05.1996р. (ратифікована Україною 14.09.2006р.). Так, ст. 1 Хартії визначає що з метою забезпечення ефективного здійснення права на працю сторони зобов`язуються: визнати однією зі своїх найголовніших цілей і одним зі своїх найголовніших обов`язків досягнення та підтримання якомога високого і стабільного рівня зайнятості, маючи на меті досягнення повної зайнятості; ефективно захищати право працівника заробляти собі на життя професією, яку він вільно обирає; створювати безкоштовні служби працевлаштування для всіх працівників або забезпечувати їхнє функціонування; забезпечувати належну професійну орієнтацію, підготовку та перекваліфікацію або сприяти їм. При таких обставинах, враховуючи те, що відповідач знаходиться на непідконтрольній Україні території, у заявника відсутня можливість припинити трудовий договір в інший спосіб окрім звернення до суду, оскільки поштова служба зв`язку не працює, що підтверджено листом Укрпошти від 09.10.2019 №1853-Г-2019100310138, де зазначено що з 27 листопада 2014 року «...Укрпошта призупинила приймання і доставку поштових відправлень на території міста Горлівка Донецької області, які не контролюються українською владою»(копію листа додаю). Частиною 1 статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що для громадян України, які переселились з тимчасово окупованої території України, реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на надання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Відповідно до п. 8 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, затвердженого Міністерством праці та соціальної політики України №260 від 08.06.2001 року у разі закінчення строку трудового договору або припинення його достроково в трудовому договорі фізична особа - підприємець робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору. Згідно з Порядком відповідальна особа центру зайнятості робить на трьох примірниках трудового договору запис про зняття трудового договору з реєстрації. Трудовий договір складається у трьох автентичних примірниках, один з яких перебуває у фізичної особи, другий у працівника, третій у державній службі зайнятості, яка здійснила реєстрацію трудового договору. Відповідно до положень Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою та форми трудового договору між працівником і фізичною особою, проведення дій по зняттю з реєстрації трудового договору в центрі зайнятості можливо лише у разі звернення обох сторін трудових відносин (фізичної особи і працівника) з належними їм документами до центру зайнятості. Таким чином, зняття з реєстрації трудового договору можливо вчинити лише за умови присутності як роботодавця, так і працівника з відповідними документами. Відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» зареєстрована (взята на облік) внутрішньо переміщена особа, яка не звільнилася з роботи (на припинила інший вид зайнятості), у разі неможливості продовження роботи (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання, для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю та соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття може припинити трудові відносини, надавши нотаріально посвідчену письмову заяву про припинення працівником трудових відносин з підтвердженням того, що ця заява таким громадянином надіслана роботодавцю рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви). Але, у зв`язку з загостренням суспільно-політичної ситуації на території Донецької та Луганської областей, проведення бойових дій в зоні АТО, підвищення ризику виникнення загрози життю та здоров`ю, блокуванням шляхів проїзду до цих областей, незаконними озброєними угрупуваннями працівникам поштового зв`язку зупинено приймання до пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів, які є підконтрольними державній владі України. Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» від 30.10.2014 було визначено перелік населених пунктів, на яких тимчасово не діє українська влада. В цьому переліку зазначено місто Горлівка, Донецької області. Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» місто Горлівка знаходить на території, де органи державної влади не здійснює на даний час свої повноваження, в тому числі і поштові служби. Частиною 1 ст.319 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1, 7 постанові № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. З матеріалів справи вбачається, що встановлення даного факту заявнику необхідно для реєстрації як безробітної в службі зайнятості та подальшого працевлаштування. Враховуючи, що [PERSON] на момент фактичного припинення трудових відносин проживала за межами окупованої території м. Горлівка та не має можливості забезпечити фізичну присутність на цій території для сповіщення державної служби зайнятості України про розірвання трудового договору, а зв`язок із колишнім роботодавцем фактично втрачений, її місце знаходження мені невідоме, вбачається неможливим зняти договір з реєстрації. В ході дослідження матеріалів справи та перевірки їх доказами суд прийшов до висновків, що знайшли своє підтвердження факт припинення трудових відносин. Зазначені факти підтверджується наявними у справі доказами, дослідженими судом під час розгляду справи, що узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявник у інший спосіб не може довести даного факту і зазначені обставини перешкоджають подальшому взяттю та облік та працевлаштування у визначений законом спосіб, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Вимоги про розірвання трудового договору не підлягають до задоволення, оскільки фактично є цивільним спором між [PERSON] та [PERSON] та має вирішуватись в позовному провадженні. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом. Відтак, сплачений при звернені до суду з заявою про встановлення фактів судовий збір не відшкодовується за рахунок іншої сторони.

Outcome: dismissed