Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Філії приватного підприємства «Грандфінресурс» про стягнення суми, згідно якого просить розірвати Договір № 216040 від 05 березня 2013 року укладений між Приватним підприємством «Гранфінресурс» та [PERSON]; стягнути з відповідача 6000,00 грн. та 1885,00 грн., а також судовий збір в сумі 229,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2000,00 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05 березня 2013 року між Позивачем та відповідачем було укладено Договір №216040. За умовами договору відповідач взяв на себе обов'язок видати грошову суму зазначену у Додатку № 1 до даного Договору на умовах діяльності Програми «Альянс Україна», що міститься у Додатку №2 до Договору, втому числі за п. 1.1 Договору п.п. «б» організувати та проводити захід по розподілу грошового фонду, надати Учаснику відповідну суму, заявлену для придбання на умовах діяльності Програми. Згідно з п. 1.2 Договору «розмір грошової суми, заявленої учасником для придбання на умовах діяльності Програми та строки розрахунків по даному Договору зазначаються у відповідних додатках до Договору. За умовами Договору та Додатку №2 Позивач внесла на рахунок відповідача адміністративний платіж у розмірі 6000 (шість тисяч) грн. та загальний платіж в сумі 1880 (одна тисяча вісімсот вісімдесят) грн. Однак, свої зобов'язання відповідач відповідно до умов договору та Додатків до нього не виконав, у зв'язку з чим, Позивач була змушена звернутися до суду за захистом свого права. В судове засідання Позивач не з'явилась, надіслала на адресу суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов повністю підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 05 березня 2013 року між Позивачем та відповідачем було укладено Договір №216040. За умовами Договору відповідач взяв на себе обов'язок видати грошову суму зазначену у Додатку № 1 до даного Договору на умовах діяльності Програми «Альянс Україна», що міститься у Додатку №2 до Договору, втому числі за п. 1.1 Договору п.п. «б» організувати та проводити захід по розподілу грошового фонду, надати Учаснику відповідну суму, заявлену для придбання на умовах діяльності Програми. Згідно з п. 1.2 Договору «розмір грошової суми, заявленої учасником для придбання на умовах діяльності Програми та строки розрахунків по даному Договору зазначаються у відповідних додатках до Договору. За умовами Договору та Додатку №2 Позивач внесла на рахунок відповідача адміністративний платіж у розмірі 6000 (шість тисяч) грн. та загальний платіж в сумі 1880 (одна тисяча вісімсот вісімдесят) грн., що підтверджується наданими квитанціями. Однак, умови Договору порушені відповідачем, кошти не перераховуються з 02.10.2013 року. Згідно до п. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до п. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 615 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Згідно до ч. 1 ст. 592 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших вимогах. Відповідно до ст. 653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішення суду про зміну або розірвання договору законної сили. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Враховуючи вищевикладене, відповідачем в односторонньому порядку було порушено умови укладеного Договору та визнано неможливість виконання останнім умов Договору. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконує належним чином взятих на себе зобов'язань, суд вважає за можливе задовольнити позов [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь суму у розмірі 6000,00 грн. та 1885,00 грн. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 2000,00 грн. витрат на правову допомогу, то дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки не підтверджується належними доказами, в поданій квитанції неможливо встановити на що саме було перераховано кошти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 229 грн. 40 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. На підставі викладеного та

Outcome: partial