Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

У липні 2018 року до Оболонського районного суду м. Києва подано позовну заяву ТОВ «Інтекс-Груп» до [PERSON] про стягнення 63 127 грн. 18 коп. заборгованості за договором поворотної фінансової позики №1-1307 від 13.07.2017 року. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07.08.2018 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. У грудні 2018 року ТОВ «Інтекс-Груп» подано заяву про забезпечення позову. В своїй заяві позивач вказує на те, що відповідачу належить на праві власності автомобіль «НYUNDAI ELANTRA» 2008 р.в., державний реєстраційний номер [NUMBER], який виставлений на продаж. Таким чином, з метою забезпечення реального виконання рішення суду, прийнятого судом за результатами розгляду позову ТОВ «Інтекс-Груп» до [PERSON] в даній справі, позивач просить суд вжити заходи забезпечення, а саме: накласти арешт на автомобіль «НYUNDAI ELANTRA» 2008 р.в., державний реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Більше того, у відповідності ст.152 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи. З огляду на зазначене, в судове засідання для вирішення питання забезпечення позову сторони не викликались. При цьому, дослідивши матеріали позову та поданої заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково. З наданої суду відповіді Регіонального сервісного центру в м. Києві МВС України від 02.08.2018 року за №31/26-644аз вбачається, що автомобіль «НYUNDAI ELANTRA» 2008 р.в., дата державної реєстрації 11.11.2008 року станом на 31.07.2018 року зареєстровано за [PERSON] Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Відповідно до п.п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Згідно п. 3 наведеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб. При цьому, зі змісту Цивільного процесуального кодексу Українив бачається, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Зміст заходів забезпечення та мета їх застосування, полягає в захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб, більше того коли мова йде про аналогічне право користування спільною власністю. У порядку забезпечення позову не можна забороняти вчиняти дії, які під час розгляду спору прямо дозволені законом. За таких обставин, з огляду на зміст та розмір позовних вимог, ініційоване представником позивача забезпечення підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved