Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Садівницького товариства «Десенка» (далі - відповідач) про захист прав споживача, стягнення збитку та відшкодування моральної шкоди за неправомірне відключення від електропостачання садового будинку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є членом Садівницького товариства «Десенка» та власницею садового будинку [ADDRESS] 15 січня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про постачання електричної енергії до електроустановок вказаного садового будинку. 28 вересня 2014 року без попередження та складання відповідного акту та без зазначення причин, даний садовий будинок було відключено від електромережі садівницького товариства, яка є власністю товариства. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2015 року позовні вимоги [PERSON] було задоволено та визнано дії Садівницького товариства «Десенка» щодо відключення електроенергії в садовому будинку неправомірними та було зобов`язано Садівницьке товариство «Десенка» поновити електропостачання. Проте, станом на 22 липня 2015 року рішення суду не виконано і електропостачання не поновлено. Тому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивач просив суд відповідно вимогам договору «Про електропостачання» від 15.01.2013 року та договору від 27.01.2014 року № 73, стягнути з відповідача штрафні санкції на користь позивача за неправомірне припинення електропостачання садового будинку [ADDRESS] на протязі 323 днів в сумі 80411,20 грн.; стягнути з відповідача збитки на користь позивача, які понесені нею в зв`язку з витратами на закупівлю бензину для опалення, водопостачання та освітлення садового будинку в сумі 20294,87 грн.; стягнути 3% річних від простроченої суми в розмірі 3428,30 грн.; стягнути заподіяну моральну шкоду в сумі 30000,00 грн.. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог та просили суд відмовити у їх задоволенні. До матеріалів справи долучено заперечення. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником садового будинку 9, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно. В п. 3.1 Стату Садівницького товариства «Десенка» зазначено, що спільною власністю Товариства є належні йому електромережі, будівлі, водопостачальні споруди, телефонні мережі, огорожі та інше майно, придбане або створене за рахунок коштів Товариства чи спільної діяльності членів товариства. 15 січня 2013 року між відповідачем та позивачем було укладено Договір про постачання електричної енергії, відповідно до умов якого, споживач продає електричну енергію субспоживачу для забезпечення потреб електроустановок субспоживача з приєднаною та дозволеною потужністю 0,54 кВт., а субспоживач оплачує споживачу вартість використаної електричної енергії. 27 січня 2014 року між відповідачем та позивачем було укладено Договір № 7/9 про постачання електричної енергії, яким передбачені істотні умови щодо постачання електричної енергії. Судом встановлено, що 28 вересня садовий будинок позивача було відключено від електропостачання. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року було відмовлено [PERSON] у задоволенні її позовних вимог до Садівницького товариства «Десенка», третя особа - [PERSON] про визнання дій незаконними та зобов`язання здійснити дії. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2015 року було скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року та постановлене нове, яким було визнано дії Садівницького товариства «Десенка» щодо відключення електроенергії в садовому будинку [ADDRESS] неправомірними та було зобов`язано Садівницького товариства «Десенка» поновити електропостачання садового будинку [ADDRESS]. Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч. 1 ст. 14 ЦПК України). Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч. 3 ст. 61 ЦПК України). Як вбачається з позовних вимог, то позивач просить відповідно вимогам договору «Про електропостачання» від 15.01.2013 року та договору від 27.01.2014 року № 73, стягнути з відповідача штрафні санкції на користь позивача за неправомірне припинення електропостачання садового будинку [ADDRESS] на протязі 323 днів в сумі 80411,20 грн. за період з 28 вересня 2014 року по 20 серпня 2015 року. Відповідно до п. 6.1.3 Договору «Про електропостачання» від 15.01.2013 року, у випадку безпідставного припинення електропостачання, споживач зобов`язаний сплатити субспоживачу штрафні санкції в розмірі 200,00 гривень за кожний день припинення електропостачання. Така умова також зазначена у п. 6.1.3 Договору № 7/9 про постачання електричної енергії Враховуючи те, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2015 року було визнано дії відповідача щодо відключення електроенергії неправомірними, а також те, що Договір про постачання електричної енергії від 15 січня 2013 року є чинним і п. 6.1.3 договору передбачено стягнення штрафних санкцій, суд прийшов до висновку, що дані позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме у сумі 64600,00 грн. за період з 28.09.2014 року по 20.08.2015 року (323 днів х 200,00 грн.). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України). Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Що стосується решти позовних вимог, то вони не підлягають задоволенню, оскільки вони є необґрунтованими та позивачем не надано належних доказів для їх підтвердження. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 646,00 грн..

Outcome: partial