Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

У липні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 16 листопада 2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №002-03530-161110, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит, шляхом відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки на загальну суму 5 000,00 грн. Позичальник зобовязання за кредитним договором не виконав, в звязку з чим, станом на 03 травня 2013 року виникла заборгованість в розмірі 6943,30 грн., яку позивач, а також судові витрати просив стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 16 листопада 2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №002-03530-161110, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит, шляхом відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки на загальну суму 5 000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Проте, в порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого за ним станом на 03 травня 2013 року виникла заборгованість по тілу кредиту в розмірі 6943 грн. 30 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 6943 грн. 30 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved