Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення у розмірі 66300 грн. 68 коп., а також судовий збір по справі у розмірі 1762 грн. 00 коп. В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що між КП «Дніпроводоканал» та [PERSON] встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно рішення Дніпровської міської ради № 526 від 20.04.1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал», абоненту відкрито особовий рахунок. Відповідно до розрахунку позивача сума заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS], де відповідальним квартиронаймачем є [PERSON], якій відкрито особовий рахунок № [NUMBER], станом на 01.01.2018 року складає 36675 грн. 37 коп. Загальна заборгованість відповідача перед КП «Дніпроводоканал» складає 66300 грн. 68 коп., з яких сума основного боргу - 36675 грн. 37 коп.; інфляційне збільшення суми боргу - 24788 грн. 57 коп.; розмір 3% річних - 4836 грн. 74 коп., у зв'язку з чим, позивач вимушений звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов задовольнити, посилаючись на підстави, які в ньому зазначені, та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач не з'явилась в судове засідання без поважних причин; належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання; не подала відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи та ухвалення заочного рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, та у зв'язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вислухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (арк.с.13). Відповідачу був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] на ім'я [PERSON] (а.с.4), за яким вона повинна була сплачувати комунальні послуги щомісячно. Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що сторони знаходилися у фактичних договірних відносинах, згідно яких позивач надавав відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідач була зобов'язана сплачувати за ці послуги грошові кошти відповідно до норм та тарифів, що діяли у відповідний період. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо щомісячної оплати наданих позивачем послуг, виникла заборгованість за період з 01.01.1999 року по 31.01.2018 року у розмірі 36675 грн. 37 коп., яку відповідач добровільно не погашає, що підтверджується роздруківкою по особовому рахунку відповідача (арк.с.4-5). Відповідно до ст. ст. 67,68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання свого обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року №6-2951цс15. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість за водопостачання та водовідведення утворилася за період з 01.01.1999 року по 31.01.2018 року складає 36675 грн. 37 коп. Згідно детального розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість відповідача перед позивачем за: 1999 рік становить - 24 грн. 09 коп.; за 2000 рік становить - 102 грн. 17 коп.; за 2001 рік - 299 грн. 65 коп.; за 2002 рік - 285 грн. 01 коп.; за 2003 рік - 293 грн. 38 коп.; за 2004 рік - 288 грн. 41 коп.; за 2005 рік - 316 грн. 51 коп.; за 2006 рік 494 грн. 26 коп., за 2007 рік - 827 грн. 31 коп., за 2008 рік 1483 грн. 12 коп.; за 2009 рік - 2296 грн.74 коп.; за 2010 рік - 2868 грн.; за 2011 рік - 3018 грн. 15 коп.; за 2012 рік - 3149 грн. 60 коп.; за 2013 рік - 2864 грн. 01 коп.; за 2014 рік - 3600 грн. 24 коп.; за 2015 рік - 3630 грн. 06 коп.; за 2016 рік - 3993 грн. 95 коп.; за 2017 рік - 6276 грн. 71 коп., за січень 2018 року - 564 грн. Усього за період з 01.01.1999 року по 31.01.2018 року за спожиті послуги відповідачу нараховано 36675 грн. 37 коп. За вказаний період відповідачем вносилася оплата за комунальні послуги у розмірі 961 грн. 57 коп. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення в розмірі 66300 грн. 68 коп., з яких: 36675 грн. 37 коп. - заборгованість за послугами водопостачання та водовідведення, 24788 грн. 57 коп. - інфляційне збільшення суми боргу; 4836 грн. 74 коп. - 3 % річних. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1762 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved