overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з 02.09.2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем не підтримують з початку 2016 року, оскільки втрачено взаєморозуміння один одного, постійно виникають сварки із-за різних поглядів на життя та при вирішенні соціально-побутових питань. Спільного господарства не ведуть, спору про розподіл майна не виникає. Згоди щодо виховання дітей дійшли у добровільному порядку. Подальше збереження шлюбу та примирення неможливі та суперечать інтересам позивача, тому у судовому порядку шлюб вона просить розірвати. Позивач до судового засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу, оскільки встановлено та підтверджено матеріалами справи, що подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливими. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з\~реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу\~надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не ставить питання про відновлення дошлюбного прізвища. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з 07.09.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем не підтримують з весни 2016 року, оскільки втрачено взаєморозуміння один одного, постійно виникають сварки із-за різних поглядів на життя та при вирішенні соціально-побутових питань. Спільного господарства не ведуть, спору про розподіл майна не виникає. Згоди щодо виховання дитини дійшли у добровільному порядку. Подальше збереження шлюбу та примирення неможливі та суперечать інтересам позивача, тому у судовому порядку шлюб він просить розірвати. Позивач до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу, оскільки встановлено та підтверджено матеріалами справи, що подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливими. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з\~реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу\~надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не ставить питання про відновлення дошлюбного прізвища. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з 10.05.2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем не підтримують, оскільки втрачено взаєморозуміння один одного, постійно виникають сварки, скандали із-за різних поглядів на життя. Спільного господарства не ведуть, спору про розподіл майна не виникає. Згоди щодо виховання дитини дійшли у добровільному порядку. Подальше збереження шлюбу та примирення неможливі та суперечать інтересам позивача, тому у судовому порядку шлюб вона просить розірвати. Позивач до судового засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягає на розірванні шлюбу, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не зявився з невідомих причин, був належно повідомлений про місце та час розгляду справи. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу, оскільки встановлено та підтверджено матеріалами справи, що подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливими. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з\~реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу\~надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не ставить питання про відновлення дошлюбного прізвища. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з 16.12.2000 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем не підтримують з літа 2015 року, оскільки втрачено взаєморозуміння один одного, постійно виникають сварки із-за різних поглядів на життя. Спільного господарства не ведуть, спору про розподіл майна не виникає. Згоди щодо виховання дітей дійшли у добровільному порядку. Подальше збереження шлюбу та примирення неможливі та суперечать інтересам позивача, тому у судовому порядку шлюб він просить розірвати. Позивач до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу, оскільки встановлено та підтверджено матеріалами справи, що подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливими. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не ставить питання про відновлення дошлюбного прізвища. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 14.05.2008 року ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачка [PERSON] уклали кредитний договір №490156353. Відповідно до умов договору Банк зобов»язався надати відповідачу кредит у вигляді грошових коштів в національній валюті, а відповідач зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (рівними платежами щомісячно). Банк свої зобов»язання за кредитним договором виконав в повному обсязі ( а саме надав Відповідачу (позичальнику) грошові кошти в обсязі та у строк, встановлений кредитним договором).27.12.2012 року ПАТ «Альфа-Банк» та ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект Капітал»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

у липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 11 225 грн. 54 коп. та судового збору в розмірі 1378 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, у позовній заяві справу просить розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи сповіщалась в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 26.12.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами Банку складає між нею і Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач свої зобов'язання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 30.04.2016 року виникла заборгованість в розмірі 11 225 грн. 54 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 372 грн. 33 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 6942 грн. 47 коп., заборгованість за пенею та комісією - 2900 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 510 грн. 74 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 4). Таким чином заборгованість за кредитом в розмірі 11 225 грн. 54 коп. та судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

у липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 17 269 грн. 12 коп. та судового збору в розмірі 1378 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, у позовній заяві справу просить розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи сповіщалась в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 12.06.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами Банку складає між нею і Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також сплачувати по комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач свої зобов'язання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 31.05.2016 року виникла заборгованість в розмірі 17 269 грн. 12 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 3722 грн. 79 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 12 247 грн. 80 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 798 грн. 53 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 4-5). Таким чином заборгованість за кредитом в розмірі 17 269 грн. 12 коп. та судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. 15 серпня 2016 року уточнив позовні вимоги, які обґрунтовує тим, що 31.05.2014 року між ним в особі відділення «Азов» та [PERSON] був укладений кредитний договір №463/13 А за умовами якого позивач надав кредит в сумі 8 000 грн., зі сплатою 0,13% від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом щомісячно терміном на 18 календарних місяців. Відповідач належним чином не виконав умови договорів, в результаті чого станом на 31.05.2016 року має заборгованість в сумі 12047,16 грн. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду лист, в якому прохає справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором №463/14 А від 31.05.2014 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 8 000 грн., зі сплатою 0,13% від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом щомісячно терміном на 18 календарних місяців (а. с. 6-7), розмір заборгованості підтверджено розрахунком (а. с. 4). На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 02.11.2011 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 4800 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином не виконав умови договору, в результаті чого має заборгованість в сумі 11776,17 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість в сумі 11776,17 грн. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором від 02.11.2011 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 4800 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з представленим розрахунком сума заборгованості складає 18650,48 грн. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те, що 05.12.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір без номеру, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 1120 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36%. Відповідач належним чином не виконав умови договору, в результаті чого має заборгованість в сумі 12573,76 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість в сумі 12573,76 грн. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором від 05.12.2007 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 1120 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36%. Згідно з представленим розрахунком сума заборгованості складає 12573,76 грн. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те, що 08.09.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір без номеру, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 473,07 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36%. Відповідач належним чином не виконав умови договору, в результаті чого має заборгованість в сумі 13762,64 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість в сумі 13762,64 грн. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором від 08.09.2007 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 473,07 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36%. Згідно з представленим розрахунком сума заборгованості складає 13762,64 грн. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved