Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Позов обґрунтовано тим, що вона та її син - [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . 12 червня 2017 року син, перебуваючи у шлюбі з [PERSON] , без відома позивачки зареєстрував у вказаній квартирі свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 16 листопада 2018 року рішенням Соснівського районного суду м.Черкас шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивачка зазначає, що [PERSON] із своєю матір`ю [PERSON] із серпня 2018 року у квартирі [ADDRESS] не проживають, а проживають за місцем іншого належного [PERSON] житла за адресою [ADDRESS] . Добровільної згоди на реєстрацію місця проживання дитини за своєю адресою проживання [PERSON] не надає. Позивачка зазначає, що наразі в неї виникла необхідність в продажу належної їй та її сину квартири для придбання житла більшого розміру, однак реєстрація малолітнього [PERSON] в їх квартирі чинить їй, як співвласнику квартири, перешкоди у користуванні своїм майном, оскільки унеможливлює здійснити продаж такого житла. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 7 травня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження. Відзиву від відповідача на позов та інших заяв по суті спору до суду не надходило. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 17 серпня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У вступному слові в судовому засіданні 26 серпня 2021 року позивачка позовні вимоги повністю підтримала та просила їх задовольнити із викладених в позові підстав. У вступному слові в судовому засіданні 26 серпня 2021 року відповідач [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] , в режимі відеоконференції з Канівського міськрайонного суду Черкаської області заперечувала щодо позовних вимог. Додатково вказала, що дитина зареєстрована за місцем проживання свого батька; змінювати місце реєстрації дитини вона не збирається. Представник третьої особи служби у справах дітей Черкаської міської ради - Качур І.В. в судовому засіданні вказала, що діючи в інтересах малолітньої дитини, вона заперечує щодо позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити. Вказав, що оскільки малолітній [PERSON] проживає з [PERSON] за місце її проживання, тому доцільно буде зареєструвати там і місце його проживання. Заслухавши вступне слово сторін та пояснення третіх осіб, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 405 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно із частинами першою, четвертою статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Судом установлено, що відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить в рівних частках [PERSON] та [PERSON] (а.с.9) За відомостями Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 15 березня 2021 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . (а.с.19) Відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с13) Отже, місце реєстрації малолітнього [PERSON] зареєстровано за місцем проживання його батька [PERSON] 16 листопада 2018 року рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 9 січня 2019 року рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з 23 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 500 грн щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трьох років до [INFO] . Відповідно до акта №29 від 19 листопада 2018 року, складеного за підписом майстра КП «Житлово-експлуатаційної контори», [PERSON] та її син [PERSON] проживає з 19 листопада 2018 року по даний час в [ADDRESS] . (а.с.17) Згідно акта опитування сусідів від 8 квітня 2021 року за підписом голови комітету самоорганізації населення мікрорайону «Хімселище», в квартирі [ADDRESS] [PERSON] у вказаній квартирі з 2018 року по теперішній час не проживає. Відповідно до статті 6 Сімейного кодексу України (далі - СК України) правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає (частина друга статті 3 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Згідно ч.ч.1,2 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Отже, оскільки малолітня дитина не може самостійно обирати місце свого проживання, тому факт її не проживання у спірній квартирі не є безумовною підставою для позбавлення дитини права користування цим житлом. Жодна дитина не може бути об`єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання (стаття 16 Конвенції). Не можна вважати не поважною причину не проживання дитини у спірному житлі її проживання в іншому місці, з одним із батьків, оскільки малолітня дитина в силу свого віку не має достатнього обсягу цивільної дієздатності самостійно визначати місце свого проживання. Маючи право проживати за зареєстрованим місцем проживання, за місцем проживання будь-кого з батьків, дитина може реалізувати його лише за досягнення певного віку. Не впливає на поважність причин не проживання дитини і наявність у того з батьків з ким вона фактично проживає права власності на житло, оскільки наявність майнових прав у батьків дитини не може бути підставою для втрати її особистих житлових прав. Визначальним в цьому є забезпечення найкращих інтересів дитини. Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 4 липня 2018 року справа №711/4431/17, від 10 квітня 2019 року справа №466/7546/16-ц, від 27 червня 2019 року у справа №337/1760/17, від 27 листопада 2019 року справа №368/750/16-ц, від 25 серпня 2020 року справа № 206/3425/18, вiд 9 вересня 2020 року справа №755/16152/16-ц. Оскільки через свій малолітній вік [PERSON] не може самостійно обирати місце проживання, тому факт його непроживання у спірній квартирі обумовлений поважними причинами і не є підставою для позбавлення його права користування належним його батьку житлом. Крім того, незважаючи на місце проживання малолітнього [PERSON] з матір`ю, він може бути зареєстрований у житлі батька, оскільки стаття 29 ЦК України не пов`язує місце проживання особи з її реєстрацією. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 27 грудня 2018 року справа №759/19394/15-ц. Суд також звертає увагу й на те, що позивачка не надала суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що реєстрація в квартирі її малолітнього онука чинить їй будь-які перешкоди в розпорядженні своєю власністю. Так, жодних доказів щодо дійсного наміру позивачки та її сина на відчуження квартири [ADDRESS] - суду не надано, як і не надано доказів про те, що вона зверталась до служби у справах дітей Черкаської міської ради за дозволом на зняття з реєстрації малолітнього онука в її квартирі. З огляду на викладене, діючи у тому числі в найвищих інтересах дитини, в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed