Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач - [PERSON] звернувся до суду з зазначеним цивільним позовом до відповідача - [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 8.040,00 гривень та завданої моральної шкоди у сумі 5.000, гривень, а також вирішити питання судових витрат. Позовні вимоги мотивуються тим, що 28 квітня 2014 року о 12 год. 00 хв. відповідач, керуючи мотоциклом Дніпро-11, державний номер знак [NUMBER], по вулиці 30-річчя Перемоги, в м. Бердичеві, не переконався в безпечності і в тому, що він не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, почав здійснювати обгін автомобіля позивача марки ВАЗ-211540, державний номер знак [NUMBER], який подав сигнал лівого повороту та почав здійснювати маневр лівої повороту у задній карман до магазину «Шпалери». У зв'язку з порушенням відповідачем п.12.1. Правил дорожнього руху України, транспортні засоби здійснили зіткнення та отримали механічні пошкодження. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача марки ВАЗ-211540, державний номер знак [NUMBER], який належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 04.12.2012 року Бердичівським ВРЕР УДАІ УМВС України в Житомирські області, отримав технічні пошкодження, а позивачу завдано матеріальної та моральної шкоди. Позивач у своєму позові звертає увагу суду, що зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, який керував мотоциклом Дніпро-11 і відповідно порушив п.12.1 Правила дорожнього руху України, про що свідчить постанова Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.06.2014 року, якою відповідача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. На автозапчастини для ремонту автомобіля позивачем було витрачено 3.050,00 гривень, що підтверджується товарним чеком за № 30 від 26 липня 2014 року, вартість робіт по ремонту та частковому фарбуванню автомобіля склала 4.990,00 гривень, що також підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера за № 2289 від 11 серпня 2014 року. Загальна сума завданих йому матеріальних збитків становить 8.040.00 гривень. Крім матеріальних збитків позивач стверджує, що йому було завдано значної моральної шкоди, яка складається в моральних переживаннях у зв'язку з пошкодженням його автомобіля. На його думку, моральна шкода полягає в порушенні його нормальних життєвих стосунків. Він став відчувати провину перед членами родини за тривалі незручності та значні матеріальні витрати на подальший ремонт автомобіля, хоча і не був у цьому винний. Крім цього, він був змушений пояснювати усім, що сталося, а це знову примушувало його переживати неприємні хвилини дорожньо-транспортної пригоди. Моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 5.000,00 гривень. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав з наведених у позові підстав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечив. Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином згідно ст.74-76 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, заперечення проти позову суду не надано. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно з частиною першою статті 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28 квітня 2014 року о 12 год. 00 хв. відповідач, керуючи мотоциклом Дніпро-11, державний номер знак [NUMBER], по вулиці 30-річчя Перемоги, в м. Бердичеві, не переконався в безпечності і в тому, що він не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, почав здійснювати обгін автомобіля позивача марки ВАЗ-211540, державний номер знак [NUMBER], який подав сигнал лівого повороту та почав здійснювати маневр лівої повороту у задній карман до магазину «Шпалери». У зв'язку з порушенням відповідачем п.12.1. Правил дорожнього руху України, транспортні засоби здійснили зіткнення та отримали механічні пошкодження. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача марки ВАЗ-211540, державний номер знак [NUMBER], який належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 04.12.2012 року Бердичівським ВРЕР УДАІ УМВС України в Житомирські області, отримав технічні пошкодження, а позивачу завдано матеріальної та моральної шкоди. Позивач у своєму позові звертає увагу суду, що зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, який керував мотоциклом Дніпро-11 і відповідно порушив п.12.1 Правила дорожнього руху України, про що свідчить постанова Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.06.2014 року, якою відповідача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.3, 4). На автозапчастини для ремонту автомобіля позивачем було витрачено 3.050,00 гривень, що підтверджується товарним чеком за № 30 від 26 липня 2014 року, вартість робіт по ремонту та частковому фарбуванню автомобіля склала 4.990,00 гривень, що також підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера за № 2289 від 11 серпня 2014 року. Загальна сума завданих йому матеріальних збитків становить 8.040.00 гривень (а.с.5-8). Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Частиною 1 ст.1166 Цивільного кодексу України, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст.1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (ч. 1 ст. 1187 ЦК України), відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів), відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п.1 ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Що стосується відшкодування завданої моральної шкоди, то відповідно до ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини душевних страждань, ступеня вини особи, що завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Частина 2 ст.23 ЦК України визначає, у чому полягає моральна шкода. Згідно з ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, - право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду. З огляду на п.5 постанови вказаного вище Пленуму ВСУ та ст.1167 ЦК, зобов'язання відшкодувати моральну шкоду виникає за наявності:а)моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; б)неправомірних рішень, дій чи бездіяльності заподіювача шкоди; в)причинного зв'язку між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; г)вини заподіювача шкоди. Суд, з'ясувавши, чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого вона при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, дійшов до висновку про законність таких вимог позивача. Моральна шкода полягає у тому, що у зв'язку із завданням шкоди майну позивачу джерелом підвищеної небезпеки позивач, звичайно, мав переживання, душевні страждання, був змушений звертатися за захистом своїх прав та інтересів до суду, що тягло за собою, принаймні, моральні затрати. Пошкодження автомобіля призвело, безперечно, до змін в організації життя позивача, оскільки останній був вимушений витрачати свій час на звернення до підприємств, установ та органів, що вимагало від нього додаткових зусиль для відновлення звичайного укладу життя. Порушення прав позивача і зміна режиму його життя має між собою причинний зв'язок. Проте, розмір моральної шкоди, який вказаний позивачем, не є адекватним завданій моральній шкоді і не може бути є засобом отримання доходу. Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов до висновку про те, що грошова компенсація в розмірі 500,00 гривень відповідатиме засадам розумності і справедливості. Факт моральних втрат, щодо яких була б доцільною грошова компенсація в розмірі 5.000,00 гривень є недоведеною позивачем. Судові витрати згідно з статтями 79,88 ЦПК України, які підтвердженні письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи, суд покладає на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial