Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

У липні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON], [INFO] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви до суду та досягнення дитиною повноліття та кошти на її особисте утримання в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 05.07.2020 року. В обґрунтування позову вказувала, що 11.02.2017 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося,після розірвання стосунків між ними, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість, оскільки працює офіційно та має дохід, дочка знаходиться на її повному утриманні. В даний час вона не працює, так як знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, тому також потребує матеріальної допомоги. 08.08.2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Позивач в поданій нею заяві від 11.09.2018 року позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в поданій 11.09.2018 року заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 11.02.2017 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки про отримання (неотримання) допомоги від 13.07.2018 року № 8405/10, виданої Управлінням соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, [PERSON], адреса реєстрації: [ADDRESS] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Білоцерківської міської ради та відповідно Закону України» Про державну допомогу сім`ям з дітьми» з 01.07.2017 року до 01.08.2020 року їй призначено державну соціальну допомогу при народженні дитини [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Так статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України) . Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 5 та ч. 6 ст. 84 СК України). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як закріплено в ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, а дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання\~ дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття та стягнення з відповідача аліментів на особисте утримання позивача в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в сумі, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 704,80 грн.. Враховуючи визнання позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 352,40 грн. (50 відсотків) судового збору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved