overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

У липні 2014 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Зазначила, що фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені та примирення не можливе. В судове засідання позивач з'явилась, позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила суд її задовольнити. Після надання строку для примирення в судове засідання призначене на 12 листопада 2014 року не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просив суд розглянути справу без її участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб з [PERSON] Відповідач у судове засідання з'явився, та заперечував проти задоволення позову, просив суд надати строк для примирення. В судове засідання призначене на 12.11.2014 року не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовну заяву визнає в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб з [PERSON] Судом встановлено, що сторони одружені з 15 листопада 1996 року, відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконачого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 790. Позивач та відповідач від шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть з грудня 2013 року, між ними відсутня взаємна допомога, відбулась втрата почуттів та поваги, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

У липні 2014 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з заявою про надання права на шлюб в якій зазначила, що вона в грудні 2013 року познайомилася з [PERSON], [INFO], від якого завагітніла і має намір народити дитину. Заявниця разом з [PERSON] вирішили одружитися, і проти цього не заперечує її мати, але вона не досягла віку, з якого можна реєструвати шлюб. Просила суд надати їй право на шлюб з [PERSON] В судовому засіданні заявниця [PERSON] . заяву підтримала і просила її задовольнити, про підстави та обставини якої пояснила так, як викладено в заяві. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечували та вважали її такою, що підлягає задоволенню. Представник заінтересованої особи - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького районного управління юстиції Полтавської області в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав клопотання про слухання справи за його відсутності. Суд заслухавши пояснення заявниці та заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, і, оцінюючи все в сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 22 СК України шлюбний вік для жінок встановлюється у вісімнадцять років. Згідно з ч.2. ст.23 СК України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. [PERSON] народилася [INFO] року в с. Гориславці Кременчуцького району Полтавської області, є неповнолітньою, тобто такою, що не досягла шлюбного віку. Перебуває на обліку по вагітності в жіночій консультації №2 Пологового будинку м. Кременчук, строк вагітності складає двадцять чотири тижні, що підтверджується довідкою Пологового будинку м. Кременчука за № 2 від 25.06. 2014 року. Мати заявниці не заперечує проти надання дочці дозволу на шлюб з [PERSON], що підтверджується відповідною заявою. За таких обставин судом встановлено, що надання права [PERSON] на шлюб в повній мірі відповідає її інтересам, і тому задовольняє її заяву.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

У липні 2014 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 04 серпня 2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Причиною розпаду сім'ї є відсут - ність взаєморозуміння; різні погляди на життя, ведення домашнього господарства виховання дітей. Відносини між сторонами фактично припиненні 6 років тому, у 2008 році. Позивач вважає, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. На підставі викладеного просила суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON]. У судове засідання позивач не з'явилася, на адресу суду надіслала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити посилаючись на підстави та обставини викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, на адресу надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, позов визнав, проти його задоволення не заперечував, вважав його таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, про що написав власноруч заяву. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступне: Сторони по справі одружилися 04 серпня 2001 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 2; місцем реєстрації шлюбу є Манжеліївська сільська рада Глобинського району Полтавської області, що під-тверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], та доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Шлюбні відносини сторони припинили у 2008 році. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння; різні погляди на життя, ведення домашнього господарства виховання дітей. Спільне господарство сторонами не ведеться, проживають окремо. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

У липні 2014 року до Олександрійського міськрайонного суду Кірвоградської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у зв'язку з навчанням. Позов мотивує тим, що відповідач є батьком та на теперішні час, позивач навчається, тому просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно, до закінчення терміну навчання у вищому навчальному закладі, а саме до 30.06.2016 року. Сторони у судове засідання не з'явилися, але надали письмові заяви в яких просять розглянути справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлені такі правовідносини. [INFO] народилася [PERSON], батько - [PERSON], мати - [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] У судовому засіданні встановлено, що відповідач є рідним батьком позивача. Відповідно до довідки №365 від 14.04.2014 року, [PERSON] являється студентом 2 курсу Олександрійського професійного ліцею денної форми навчання. Суд дійшов висновку, що позивач навчається, тому працювати не має можливості, а відповідач матеріально забезпечений та має можливість надати матеріальну допомогу, так як відповідач не вказав, та не надав відповідних доказів, що підтверджують наявність іншої родини, утримання інших неповнолітніх дітей та наявність тяжких захворювань, що перешкоджають надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Стаття 182 СК України вказує, що при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

У липні 2014 року до суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та суду пояснив, що з 3 листопада 2012 року він з відповідачем перебуває у шлюбі, який був зареєстрований у Гірницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області. В шлюбі в них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини в них з дружиною припинені у лютому 2013 року, оскільки в сім'ї часто виникали сварки з різних приводів. На теперішній час вони втратили почуття взаєморозуміння та поваги один до одного, тому просив суд розірвати шлюб, оскільки вважає, що примирення між ним та [PERSON] не можливе. Відповідач [PERSON] позов визнала та суду пояснила, що з 01.11.2012 року вони з позивачем перебувають у шлюбі. В шлюбі в них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини в них припинені. На теперішній час вони з [PERSON] втратили взаємні почуття поваги та любові один до одного, тому просила шлюб розірвати. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України, кожний має право на пред'явлення позову в суд про розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 3 листопада 2012 року у Гірницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 133. (а. с. 6) В шлюбі у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO]. ( а. с. 7) Як вбачається з позову та пояснень сторін, подружжя припинили шлюбні відносини та примиритися вони не бажають. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, що спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження їх сім'ї неможливо, так як це суперечить їх інтересам, тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. Шлюб у подружжя перший, спір про майно відсутній. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

У липні 2014 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому просив розірвати шлюб, укладений між ними 02 вересня 1978 року, актовий запис 2141. На підтвердження своїх вимог позивач вказував, що з 01 травня 2009 року шлюбно-сімейних відносин з відповідачкою не підтримують. Подружнє життя з жінкою не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого він втратив почуття любові та поваги до неї. Від вказаного шлюбу дітей не мають. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримував. Відповідач у судове засідання не прибула. Про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомляла та жодних заяв на адресу суду не надсилала. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України, суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що 02 вересня 1978 року Полтавським міським палацом шлюбів був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище), про що 02 вересня 1978 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис 2141 (оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], видане 02 вересня 1978 року). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбно - сімейні відносини не склалися, позивач бажає розірвати шлюб. В силу ст. ст. 21 та 24 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

У липні 2014 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому просив розірвати шлюб, укладений між ними 03 вересня 2005 року, актовий запис 1328. На підтвердження своїх вимог позивач вказував, що від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачкою. Сторони фактичного припинили шлюбні відносини. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримував та просив суд їх задовольнити. Відповідач також подала суду заяву про розгляд справу без її участі. Позовні вимоги визнавала. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, встановив наступне. Судом встановлено, що 15 лютого 2005 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище), про що складено відповідний актовий запис № 1328 (оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.02.2005 року). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбно-сімейні відносини не склалися, сторони бажають розірвати шлюб. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі встановлених фактів позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

У липні 2014 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому просив розірвати шлюб, укладений між ними 19 грудня 2003 року, актовий запис № 327 (оригінал свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] від 19.12.2003 року, а.с. 4.) На підтвердження своїх вимог позивач вказував, що з 2012 року відносини між ними погіршилися, шлюбні відносини між ними фактично припинені по причині різних поглядів на життя, більш того вже протягом достатньо тривалого часу вони проживають окремо і ніяких сімейних стосунків не підтримують. Причинами такого становища можна також вважати непорозуміння при вирішенні сімейних проблем, які в свою чергу призвели до втрати почуття любові та взаємної поваги. Відповідачка перестала піклуватися про створення нормальних сімейних стосунків та умов для існування сім'ї. Таке її ставлення призвело до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. Подальше спільне життя вважає неможливим. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримував. Відповідачка у судове засідання не прибула. Про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомляла та жодних заяв на адресу суду не надсилала. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України, суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що 19 грудня 2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Октябрського РУЮ м. Полтави був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище), про що цього ж дня в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 327 (оригінал свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] від 19.12.2003 року, а.с. 4). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Шлюбно-сімейні відносини не склалися, позивач бажає розірвати шлюб. В силу ст. ст. 21 та 24 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

У липні 2014 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 17 липня 1988 року, актовий запис 1156. На підтвердження своїх вимог позивач вказував, що сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинили в 2006 році. Сімейне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки на побутовому рівні, втрати почуття любові та поваги один до одного. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спірного майна не мають. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримув. Відповідач у судове засідання не прибув. Про день, час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином - рекомендованою кореспонденцією. Про причини своєї неявки суд не повідомляв та жодних заяв на адресу суду не надсилав. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України, суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що 17 липня 1988 року, міським палацом шлюбів Виконкому Полтавської міської ради народних депутатів Полтавської області, м. Полтава, актовий запис №1156 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище), про що 17 липня 1988 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис 1156 (оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17 липня 1988 року, а.с. 1156). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO] Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбно - сімейні відносини не склалися, позивачка бажає розірвати шлюб. В силу ст. ст. 21 та 24 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Звідси, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача витрат, пов'язаних з реєстрацією розірвання шлюбу не підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

У липні 2014 року до суду звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту родинних відносин між ним, померлою мамою - [PERSON] та рідним братом [PERSON], що йому необхідно для прийняття спадщини. У судовому засіданні заявник заяву підтримав та пояснив суду, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 6 березня 1998 року, виданого Комісією по приватизації жилого фонду ПО «Макіїввугілля», йому - [PERSON], мамі - [PERSON] та брату [PERSON] належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Прізвища власників у вказаному правовстановлюючому документі написані на російській мові. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частки квартири. Але перешкодою в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом є факт, що його прізвище в паспорті записано як «[PERSON]», у брата як «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть мами, її прізвище записано як «[PERSON]», а тому він не має можливості довести родинний зв'язок між мамою та братом. Просив встановити факт родинних відносин між ним - [PERSON] та [PERSON], як між сином та матір'ю, між ним - [PERSON] та [PERSON], як між рідними братами. [PERSON] та представник П'ятої Макіївської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явились, згідно заяв не заперечували проти задоволення вимог [PERSON] та просили справу розглянути у їх відсутність. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] основана на законі та підлягає задоволенню. Так, відповідно до ч. ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 152, виданим 6 березня 1998 року Комісією по приватизації жилого фонду ПО «Макіїввугілля». (а. с. 15) Із свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON], вбачається, що вони є рідними братами, а їх батьками є [PERSON] та [PERSON]. (а. с. 9, 13) [PERSON] померла [INFO] року, що убачається із свідоцтва про смерть, виданого Гірницьким відділом реєстрації актів громадянського стану м. Макіївки. ( а. с. 14) Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази, в їх сукупності, суд дійшов до висновку в тому що у судовому засіданні були підтверджені родинні відносини між [PERSON] та [PERSON], померлою [INFO] року, як між сином та матір'ю, та між [PERSON] та [PERSON], як між рідними братами, тому дані факти підлягають встановленню. На підставі викладеного,

Outcome: approved