Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

У листопаді 2016 року позивачі звернулися до суду із названим позовом у якому просили визнати за ними право власності на спадкове нерухоме майно - садовий (дачний) будинок в складі веранди - 6,1 кв.м коридору - 5,2 кв.м, кухні - 6,6 кв. м, кімнати - 14,2 кв. м, санвузлу - 3,6 кв.м, веранди - 11,1 кв.м, комори - 5,5 кв. м, гаражу -16,6 кв. м, коридора - 9,4 кв. м, коридора - 3,2 кв.м, кімнати -5,8 кв.м, кімнати - 8,3 кв.м, кімнати - 11,0 кв.м, загальна площа - 106,6 кв.м, (згідно технічної документації), що знаходиться за адресою вул. Іванівська, будинок 140, в садовому товаристві «Чайка» Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області по 1/3 частині кожному. Позовні вимоги обґрунтовували тим, що 8 травня 2009 року помер їх батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з садового (дачного) будинку по вулиці Іванівській будинок 140, в садовому товаристві «Чайка» Демидівської сільської ради, який належав померлому згідно свідоцтва про право власності на земельну ділянку. Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку вони отримали. Однак, оформити право власності на названий житловий будинок не можуть, оскільки будинок та господарські споруди побудовані були за життя їхнім батьком самочинно, без належного на це дозволу, у звязку з чим звернулися до суду. У судовому засіданні представник позивачів, позивач [PERSON] позов підтримали, надали аналогічні пояснення викладеним у позові та просили позов задоволення у повному обсязі. Представник Демидівської сільської ради в судове засідання не зявився про місце, день та час розгляду справи, був повідомлений належним чином, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Представник Садового товариства «Чайка» в судове засідання також не зявився про місце, день та час розгляду справи, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими та таким, що не ґрунтується на вимогах закону. Крім того, [PERSON] подала до суду письмові пояснення в яких просила відмовити у задоволенні позову, виходячи з наступного. [PERSON] у свої письмових поясненнях пояснила, що позивачами до суду подано неправдиву інформацію того, що спадщина складається із садово-дачного будинку, та взагалі про те, що їх батько був законним власником садово-дачного будинку. Жодного належного документу на підтвердження права власності на зазначений будинок позивачами не надано, та й не може бути надано, оскільки їх не існує, зазначений позов заявляється формально не для визнання, а для набуття права власності, у звязку з чим в його задоволенні має бути відмовлено. Жодного доказу, що позивачі зверталися до нотаріуса з метою оформлення самочинного будівництва не має. Дійсний рік побудови садово-дачного будинку їй не відомий. Просили у задоволені позову відмовити за необґрунтованістю. Суд вислухавши пояснення сторін та їх представників, пояснення свідка, вивчивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст. 10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У судовому засіданні встановлено, що 08.05.2009 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть № 140647 серії І-БК, актовий запис від 11 травня 2009 року за № 8971 (а.с.11). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Зі свідоцтва про народження вбачається, що позивачі є синами померлого [PERSON], а третя особа - донькою (а.с.12-13, 91). З державного акта на право приватної власності на землю вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Демидівської сільської ради народних депутатів № 128 від 29.10.1997 року належить земельна ділянка площею 0,060 га для ведення садівництва розташованої на території Демидівської сільської ради, садове товариство «Чайка» (а.с. 14). Судом було витребувано копію спадкової справи № 834 щодо майна померлого 8 травня 2009 року [PERSON] з якої вбачається, що після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складалося із земельної ділянки площею 0, 060 га, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Демидівська сільська рада садівниче товариство «Чайка» та яку в рівних частинах успадкували його діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.82-105). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 жовтня 2012 року спадкоємцями після смерті [PERSON] на земельну ділянку, загальною площею 0, 060 га, кадастровий номер 3221882400:20:250:0153, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Демидівська сільська рада садівниче товариство «Чайка» в рівних частинах є його діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 27). Таким чином, з матеріалів спадкової справи, дослідженої під час судового розгляду, відсутні відомості щодо надання заяв позивачами та третьою особою стосовно прийняття спадщини у виді садового будинку, як і відсутні відомості, щодо взагалі наявності такого нерухомого майна у спадкодавця. З довідки виданої головою СТ «Чайка» вбачається, що [PERSON] був членом садового товариства «Чайка», створення якого затверджено рішенням виконкому Київської обласної ради народних депутатів № 18 від 13.02.89 року. Будинок № 140 знаходиться з адресою Демидівська сільська рада, СТ «Чайка», вул. Іванівська (а.с. 22). Відповідно до довідки виданої СТ «Чайка» від 22.03.2007 року № 002/2 [PERSON] був власником садового будинку (гаража) у садовому товаристві «Чайка», його будинок знаходиться за адресою Демидівська сільська рада, СТ «Чайка», вул. Іванівська, 140 (а.с. 23). Відповідно до довідки виданої головою правління СТ «Чайка» [PERSON]П є членом даного садового товариства та є власником садового (дачного) будинку № 140 по вул. Іванівська в СТ «Чайка» Демидівська сільська рада. Сума внесків за садовий (дачний) будинок в розмірі 200 грн. сплачена 1989 р. у повному обсязі. Рішення ВК Київоблради про відведення земельної ділянки для будівництва СБ (ДБ) від 13.02.1989 р. № 18. Садовий (дачний) будинок № 140 в СТ «Чайка» побудований господарчим способом в 1991 році та введений в експлуатацію в 1991 році (а.с. 29). Згідно довідки виданої головою правління СТ «Чайка» [PERSON]П є членом даного садового товариства та власником садової ділянки за адресою Демидівська сільська рада, СТ «Чайка», вул. Іванівська, 140 (а.с. 64). У той же час, із наданих до суду документі, а саме з витягу з протоколу загальних зборів садового товариства «Чайка» від 15 травня 1996 року вбачається, що [PERSON] за його заявою було прийнято до членів садового товариства «Чайка», лише у 1996 році (а.с. 33), у той час як рік побудови садового будинку відповідно до технічного паспорту (15-21) та довідки про уточнення року побудови (а.с.107) становить 1991 рік. Під час судового засідання, свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] був її братом. За життя, точного року вона не памятає, земельна ділянка у садовому товаристві та будинок купувались [PERSON], але як були оформлені документи вона не знає, з того часу її брат став членом садового товариства, та вона декілька разів сплачувала за нього членські внески. Відповідно до розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Таким чином вбачається, що рік побудови спірного садового будинку становить 1991 рік, то б то ще до того, як [PERSON], згідно рішення сільської ради від 1997 року було виділено земельну ділянку, та задовго до того, як [PERSON] став членом садового товариства у 1996 році, тому пояснення позивачів з того приводу, що садовий будинок був побудований їх батьком спростовуються наданими до суду документами та поясненнями свідка, а належних та допустимих доказів, у розумінні ст.ст.58,59 ЦПК України, на підтвердження вказаних у позові обставин суду не надано. Довіідки СТ «Чайка» з приводу належності спірного садового будинку на праві власності [PERSON], [PERSON] на є належними та допустимими доказами на підтвердження факту права власності, як і не є правовстановлюючим документом щодо нерухомого маййна. Згідно частини 1 та 2 статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до частини 3 цієї ж статті ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. З документів наданих до суду, встановлено, що 09.10.2013 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] було укладено договір купівлі продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого [PERSON], [PERSON] придбали в рівних долях 2/3 частини земельної ділянки, загальною площею 0, 060 га, кадастровий номер 3221882400:20:250:0153, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Демидівська сільська рада садівниче товариство «Чайка» (а.с. 25). 30.03.2015 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] було укладено договір про розірвання купівлі продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого сторони цим договором розірвали договір купівлі продажу земельної ділянки загальною площею 0,060 га, кадастровий номер 3221882400:20:250:0153, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Демидівська сільська рада садівниче товариство «Чайка» (а.с. 26). З названих договорів вбачається, що земельна ділянка, розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Демидівська сільська рада садівниче товариство «Чайка» вільна від будь яких забудов (а.с. 25 зворот 26). Згідно з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України», право власності на самочинно збудовані житлові будинку, будівлі, споруди, інше нерухоме майно, не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємців. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст.1218 ЦК України та з урахуванням розяснень наданих у пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Посилання позивачів на вимог ст.392 ЦК України, щодо то, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, є необґрунтованим, оскільки позивачами під час судового розгляду справи, не було доведено, що вони є власниками спірного майна, не надано документів на підтвердження права власності, або втрати таких документів, та взагалі зазначалось, що вони не є власниками даного майна. Позивачами, з урахуванням вимог ст.ст.58,59 ЦПК України, щодо належності та допустимості доказів, до суду не було надано жодного доказу на підтвердження самочинного будівництва садового будинку їх батьком [PERSON]. Крім того, з наданих до суду, нотаріально посвідчених договорів від 2013 року взагалі вбачається, що станом на вказану дату земельна ділянка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Демидівська сільська рада, садівниче товариство «Чайка» вільна від будь яких забудов. У звязку із чим, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON], [PERSON] до територіальної громади с.Димидів в особі Димидівської сільської ради, треті особи Садове товариство «Чайка», [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування на самочинно збудоване нерухоме майно необхідно відмовити за необґрунтованістю. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed