Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

У липні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з СТ з ДВ «Гарантія» на його користь 50000 грн., а в разі її ліквідації з Моторно (транспортного) страхового бюро України. Стягнути з [PERSON] на його користь 47\~515 грн. та франшизу в розмірі 1000 грн. відповідно договору. Стягнути з відповідачів солідарно на його користь моральну шкоду в сумі 10\~000 грн. Ухвалою суду від 14.07.2015 року вищевказаний позов був залишений без руху. У серпні 2015 року позивачем надано уточнену позовну заяву, у якій просить стягнути з СТ з ДВ «Гарантія» на його користь 50 000 грн. Стягнути з [PERSON] на його користь 47\~515 грн. та франшизу в розмірі 1000 грн. відповідно договору. Стягнути з відповідачів солідарно на його користь моральну шкоду в сумі 10\~000 грн. Стягнути з СТ з ДВ «Гарантія» на його користь витрати, понесені при сплаті судового збору у розмірі 621,80. Стягнути з [PERSON] на його користь витрати, понесені при сплаті судового збору у розмірі 728,75 грн. Стягнути з [PERSON] на його користь вартість послуг банку при оплаті судового збору в сумі 19,85 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на те, що 22 січня 2014 року близько 7 год. 20 хв. гр. [PERSON], керуючи автомобілем Рено, державний номер [NUMBER], по вул. Піонерській в с.м.т. Голованівськ в напрямку вул. Леніна Кіровоградської області не виконав вимоги дорожнього знаку «2.1 надати дорогу» та не надав перевагу в русі автомобілю, що рухався назустріч по головній дорозі та здійснював поворот ліворуч на перехресті доріг з вул. Леніна, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Форд під його керуванням, який рухався назустріч. Дорожньо-транспортна подія відбулася з вини водія [PERSON], який порушив вимоги п.п. 8.4 «б», 16.11, 32.2.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою апеляційного суду Харківської області від 23 грудня 2014 року. Крім того, зазначив, що між громадянином [PERSON] та СК «Гарантія» було укладено страховий поліс № АС/0648793, термін дії якого починається 10.02.2013 року, та закінчується 09.02.2014 року, відповідно якого страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну складає 50\~000 грн. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» він повідомив СТ з ДВ «Гарантія» про настання страхового випадку по договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та того ж дня подав заяву про виплату страхового відшкодування та необхідні документи, які були прийняті представником страхової компанії [PERSON], який оглядав його автомобіль за вказівкою страхової компанії. Постанови суду про визнання винним [PERSON] ним була надіслана на адресу СТ з ДВ «Гарантія» вказану у страховому полісі 26.02.2015 року, однак лист йому було повернуто у зв'язку з закінченням встановленого строку на його отримання. Вищевказану суму позивач просить стягнути з СТ з ДВ «Гарантія» на свою користь. Також позивачем зазначено, що загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля Форд Транзит ВА 3370 АІ, 1998 року випуску, склала 97\~515 грн. Дана сума відновлювального ремонту автомобіля перевищує суму зазначену в страховому полісі № АС/0648793, тобто 50\~000 грн., у зв'язку з чим решта суми, тобто 47\~515 грн. та 1000 грн. франшизи підлягає стягненню з винуватця ДТП гр. [PERSON] Крім того, внаслідок протиправних дій [PERSON] позивачу була заподіяна моральна шкода, яка виразилася у тому, що йому та його дружині під час ДТП було спричинено ушкодження здоров'я у вигляді струсу головного мозку, в результаті чого він та його дружина переживали фізичний біль. Тривалий час його автомобіль було пошкоджено, у зв'язку з чим він вимушений був користуватися громадським транспортом, хвилювався за все, що сталося, за свій стан здоров'я та стан здоров'я його дружини. Йому довелося звернутися до лікарів у зв'язку з незадовільним самопочуттям, головними болями, поганим сном, підвищеним артеріальним тиском, болями в області серця. Він витратив значні кошти для проїзду у громадському транспорті до лікарень, в тому числі і на консультації до лікарів поза межами свого місця проживання, на ринки та на інші буденні потреби, через що він втратив нормальний сон. І до того суворий сімейний бюджет, оскільки він не працює, а допомагає своїй дружині, яка займається підприємницькою діяльністю, довелося винаймати транспорт для її здійснення. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого він почав до всього нервово відноситися. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім самого нього і члени його родини, родичі, що призвело до розладу стосунків у його родині, у зв'язку з чим моральну шкоду він оцінив у розмірі 10\~000 грн., яку просить стягнути з відповідачів солідарно на його користь. До судового засідання позивач та його представник не з'явилися. Про дату, час та місце слухання справи повідомлені були належним чином. Від представника позивача надійшла заява, у якій він просив слухати справу у його відсутність та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та позов просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія», а також відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилися. Про дату, час та місце слухання справи повідомлені були належним чином. Причини неявки суду не відомі. За таких обставин, згідно ст. 224 ЦПК України суд ухвалив винести заочне рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судовим розглядом встановлене наступне. 22 січня 2014 року близько 7 год. 20 хв. гр. [PERSON], керуючи автомобілем Рено, державний номер [NUMBER], по вул. Піонерській в с.м.т. Голованівськ в напрямку вул. Леніна Кіровоградської області не виконав вимоги дорожнього знаку «2.1 надати дорогу» та не надав перевагу в русі автомобілю, що рухався назустріч по головній дорозі та здійснював поворот ліворуч на перехресті доріг з вул. Леніна, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Форд під його керуванням, який рухався назустріч. Вищезазначене встановлене постановою апеляційного суду Харківської області від 23.12.2014 року, якою постанову судді Ленінського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2014 року про закриття провадження по справі відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП скасовано та прийнято нову постанову, якою визнано встановленим в умовах ДТП від 22 січня 2014 року за участю водіїв [PERSON] та [PERSON], що дії [PERSON] не відповідали вимогам п.п. 8.4 «б», 16.11, 32.2.1 Правил дорожнього руху України, а провадження по справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП за спливом строку накладення адміністративного стягнення (а.с. 12-15). Таким чином, вина [PERSON] доведена та встановлена судовим рішенням. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля «FORD Transit 2,5 D», державний номер [NUMBER], власником даного автомобіля є [PERSON] (а.с. 16). Згідно відповіді № 5600 від 11.06.2015 року вбачається, що за [PERSON] зареєстрований автомобіль RENAULT MEGAN, державний номер [NUMBER] (а.с. 7). Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, несе особа, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування зазначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо в наслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобовязані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Згідно вимог ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мале місце дії та чи вчинені вони цією особою. Як розяснив пленум Верховного суду України в п. 9 Постанови № 6 від 27 березня 1992 року (із послідуючими змінами та доповненнями) „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форми власності судом слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обовязку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовується в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. У відповідності до вимог ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно акту надання послуг № 3 від 15 травня 2015 року загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля FORD Transit, державний номер [NUMBER], 1998 року випуску, складає 97\~515 грн. Факт сплати вартості послуг ремонту автомобіля у сумі 97\~515 грн. посвідчується штампом та підписом виконавця (а.с. 17). Крім того, судом встановлено, що 09.02.2013 року між громадянином [PERSON] та СК «Гарантія» було укладено страховий поліс № АС/0648793, термін дії якого починається 10.02.2013 року та закінчується 09.02.2014 року, відповідно до якого страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну складає 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн., розмір франшизи складає 1\~000 (одна тисяча) грн. (а.с. 20). Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Розмір франшизи встановлюється при укладенні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності та не може перевищувати 2 % від ліміту відповідальності страховика. Відповідно до п. 36.6. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Враховуючи той факт, що сума відновлювального ремонту автомобіля FORD Transit, державний номер [NUMBER], 1998 року випуску, перевищує суму зазначену в страховому полісі № АС/0648793, тобто 50 000 грн., то решта суми підлягає стягненню з винуватця ДТП гр. [PERSON] Відповідно до ст 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих,\~\~встановлюється\~\~при\~\~укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може\~\~перевищувати\~\~2\~\~відсотки\~\~від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування\~\~завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Так, страховим полісом № АС/0648793 передбачений розмір шкоди, заподіяної майну, у сумі 50\~000 грн. та розмір франшизи 1\~000 грн. Таким чином сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з СТ з ДВ «Гарантія» на користь позивача складає 49\~000 грн. (50\~000 грн. 1\~000 грн.). Решта суми, а саме 48\~515 грн. (97\~515 грн. 49\~000 грн.) та розмір франшизи у сумі 1\~000 грн. підлягає стягненню з винуватця ДТП гр. [PERSON] на користь позивача. Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Пунктом 5 Пленуму Верховного Суду України постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діяння заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Також відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третіх осіб. Статтею 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: 1) шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; 2) шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; 3) шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; 4) моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 5) шкода, пов'язана із смертю потерпілого. Таким чином, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко передбачено, у яких випадках страхова компанія виплачує потерпілому шкоду, заподіяну життю і здоров'ю. Позивачем не надано на підтвердження позову в частині відшкодування моральної шкоди з СТ з ДВ «Гарантія» на його користь належних та допустимих доказів, у зв'язку з чим в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Стосовно відшкодування моральної шкоди з відповідача [PERSON] на користь позивача суд в цій частині вимоги задовольняє частково у сумі 3000 грн., виходячи з характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів судові витрати пропорційно задоволених позовних вимог до кожного з них та вважає за необхідне стягнути з СТ з ДВ «Гарантія» на користь позивача витрати понесені при сплаті судового збору у сумі 500 грн. та з відповідача [PERSON] 850,55 грн. Вимога позивача стосовно стягнення з [PERSON] на його користь вартості послуг банку при оплаті судового збору у сумі 19,85 грн. задоволенню не підлягає, оскільки дані витрати є комісією банку та не відноситься до судових витрат.

Outcome: partial