Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

У листопаді 2013р. [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона з 13.08.2010р. по 03.11.2011р. перебувала в шлюбі, зареєстрованому Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Від шлюбу у них народився син: [PERSON], [INFO]. За рішенням Малиновського районного суду від 03.11.2011р. шлюб між подружжям [PERSON] був розірваний. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем припинили шлюбні відносини і стали проживати окремо. Син залишився проживати з матір`ю. Стверджувала, що відповідач з дитиною не спілкується, на утримання сина матеріальної допомоги не надає, не займається його вихованням та ним зовсім не цікавиться. Вважаючи, що ставлення відповідача до рідного сина суперечить загальносвітовим нормам моралі та вимогам ст.150 СК України, позивачка в інтересах дитини просила суд на підставі ст.164 СК України позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивачка підтримала доводи позову та просила суд постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги та просив їх задовольнити, про що надав відповідну заяву (а.с.44). Представник органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, діюча за довіреністю від 04.02.2014р. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі (а.с.45). Представник прокуратури Малиновського району м. Одеси, діюча за довіреністю від 14.01.2014р. в судовому засіданні проти позовних вимог [PERSON] не заперечувала (а.с.32). Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд приймає рішення за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи позивача, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. У відповідності до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що сторони з 13.08.2010р. по 03.11.2011р. перебували в шлюбі, зареєстрованому Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №629, що підтверджується рішенням Малиновського районного суду від 03.11.2011р. (а.с.14). Від шлюбу у них народився син: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Рішенням Малиновського районного суду від 03.11.2011р. шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується рішенням Малиновського районного суду від 03.11.2011р. (а.с.14). Встановлено, що сторони проживають окремо. Малолітній [PERSON], [INFO], залишився проживати з позивачкою, та знаходиться на її утриманні. В ході судового розгляду встановлено і відповідачем не заперечувалося, що він після розлучення з позивачкою з сином не спілкується, на його утримання матеріальної допомоги не надає, не займається його вихованням та зовсім ним не цікавиться. Стверджував, що за цей час він один раз бачив сина і декілька разів надавав позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини. Встановлено, що позивачка проживає в м. Одесі і син [PERSON], [INFO] знаходиться на її утриманні та вихованні. Разом з ними проживає матір позивачки, яка також займається вихованням та утриманням дитини, що підтверджується довідкою з місця проживання від 11.11.2013р. (а.с.11). З довідки Одеського дошкільного навчального закладу «ясла-садок» №306 Одеської міської ради Одеської області від 26.11.2013р. №119 вбачається, що малолітній [PERSON], [INFO] відвідує Одеський дошкільний навчальний заклад «ясла-садок» №306 2 ясельну групу з серпня 2013 року. За весь термін батько жодного разу не відвідував дитину та участі у його вихованні не приймав (а.с.12). 18.02.2013р. відповідач оформив нотаріально посвідчену заяву про надання ним згоди на позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO], який є його рідним сином (а.с.13). З письмових пояснень сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON], які проживають з позивачкою у одному будинку вбачається, що відповідач з дитиною не спілкується і вихованням не займається. Дитина фактично не знає батька. Вихованням та утриманням дитини займається тільки його мати та його бабуся (а.с. 6,7). До висновку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав прийшов і орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, який дав відповідний висновок від 17.01.2014р. №0169/01-20 (а.с.20). Відповідно до п.16 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки, свідомого нехтування своїми обов'язками. В судовому засіданні встановлено, що відповідач проживає окремо від дитини, вихованням сина не займається, з ним понад двох років не спілкується і на протязі окремого проживання добровільно не надає матеріальної допомоги на його утримання. Факт того, що відповідач не проживає з сином і не приймає участі у його вихованні та утриманні, підтверджується висновком органу опіки та піклування, а також письмовими поясненнями сусідів, які вказали на те, що відповідач не спілкується з дитиною, оскільки з [PERSON] поруч завжди тільки її мати, або бабуся. Крім того, дані факти не заперечувалися і відповідачем. В ході судового розгляду було встановлено, що у відповідача відсутні будь-які почуття до свого сина, оскільки він з ним не спілкується і не приймає участі у його вихованні, хоча дитина потребує постійної турботи та любові. За таких обставин, суд вважає, що у процесі розгляду справи зібрано достатньо доказів про ухилення відповідача від здійснення батьківських обов'язків відносно своєї дитини. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає необхідним позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не приймаючи участі в вихованні сина. За таких обставин позивачка обгрунтовано звернулася до суду з даним позовом, оскільки позовні вимоги відповідають інтересам дитини. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі складає 229,40 грн., які належить стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved