overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

У липні 2010 року [PERSON] звернувся до суду зі вказаною заявою, мотивуючи свої вимоги наступним. 26 червня 1998 року йому було видано державний акт на право приватної власності на землю, згідно якого він отримав у приватну власність земельну ділянку площею 5,86 га, розташовану на території Машівської селищної ради Машівського району Полтавської області. Вирішивши здати належну йому земельну ділянку в оренду, та оглянувши документи, було виявлено, що в державному акті на право приватної власності на землю не вірно зазначено його прізвище, а саме, замість прізвища за паспортом [PERSON], в державному акті в графі «Прізвище» зазначено Богом»яков. Оскільки державний акт на право приватної власності на землю являється правовстановлюючим документом, а виправлення у ньому не допускаються, а тому заявник змушений звернутись до суду для встановлення факту належності йому вказаного державного акта. У судовому засіданні заявник [PERSON] свою заяву підтримав з підстав, викладений в ній. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, направив клопотання (а.с.12), в якому просить справу розглянути без участі представника райдержадміністрації, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, заслухавши думку заявника, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 26 червня 1998 року Машівською районною державної адміністрацією Полтавської області на імя Богом»якова [PERSON], жителя [INFO], видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 016952 (а.с.7). З наданої заявником копії паспорта серії КО № 490224 (а.с.5) вбачається, що його прізвище [PERSON], він народився 16 травня 1955 та зареєстрований [INFO]. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що прізвище заявника у державному акті на право приватної власності на землю зазначено невірно, оскільки згідно даних паспорта його прізвище значиться [PERSON], інші його анкетні дані повністю співпадають з даними державного акту на право приватної власності на землю, а тому заява підлягає задоволенню, зі встановленням факту належності заявникові вказаного документа. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

У липні 2010 року [PERSON] звернувся до суду зі вказаною заявою, мотивуючи свої вимоги наступним. 26 червня 1998 року йому було видано державний акт на право приватної власності на землю, згідно якого він отримав у приватну власність земельну ділянку площею 5,86 га, розташовану на території Машівської селищної ради Машівського району Полтавської області. Вирішивши здати належну йому земельну ділянку в оренду, та оглянувши документи, було виявлено, що в державному акті на право приватної власності на землю не вірно зазначено його прізвище, а саме, замість прізвища за свідоцтвом про народження та паспортом Лимар, в державному акті зазначено Лимарь. Оскільки державний акт на право приватної власності на землю являється правовстановлюючим документом, а згідно інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, виправлення у державному акті не допускаються, а тому він змушений звернутись до суду для встановлення факту належності йому вказаного державного акта. В судовому засіданні заявник свою заяву підтримав з підстав, викладених в ній, заінтересована особа в судове засідання не зявилася, надала клопотання (а.с.12), в якому проти задоволення заяви не заперечує, просить справу розглядати за наявними матеріалами та доказами по справі. Суд, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 26 червня 1998 року Машівською районною державної адміністрацією Полтавської області на імя [PERSON], жителя [INFO], видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 016693 (а.с. ). З наданої заявником копії паспорта серії КО № 013352 (а.с.8) вбачається, що його прізвище Лимар, він народився 18 вересня 1960 року та зареєстрований [INFO]. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що прізвище заявника у державному акті на право приватної власності на землю зазначено невірно, оскільки згідно даних паспорта його прізвище значиться Лимар, інші його анкетні дані повністю співпадають з даними державного акту на право приватної власності на землю, а тому заява підлягає задоволенню, зі встановленням факту належності заявникові вказаного документа. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

У липні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 11 травня 2001 року у виконкомі Тарасовецької сільської ради Новоселицького району, актовий запис№2. Від шлюбу у них є неповнолітній син [PERSON], який проживає з батьком. Просила розірвати шлюб , посилаючись на те, що сім,я розпалося в 2005 році. На примирення не згідна В попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала, пояснила, що з відповідачем разом не проживає з серпня 2005 року, На примирення не згідна. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав , і пояснив що , вони з серпня 2005 року не ведуть спільного господарства та не підтримують жодних стосунків. Суд вважає, що позов можливо вирішити в стадії попереднього судового розгляду, оскільки визнання позову не протирічить закону та не порушує права та свободи третіх осіб. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони разом не проживають з серпня 2005 року, На примирення не згідні. Шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу протирічить інтересам сторін , а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

У липні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 31 липня 1986 року в виконкомі Боянської сільської ради, актовий запис №37.Неповнолітних дітей у них не має. Позивачка просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що сім'я розпалося в травні 2006 року по вині відповідача. На примирення не згідна. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають з травня 2003 року Неповнолітніх дітей у них немає. За наданий судом строку для примирення вони не помирилися. За таких обставин суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

У липні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.02.2002 року у відділі РАЦСу Новоселицького РУЮ Чернівецької області, актовий запис №3. Від спільного життя дітей немає. Просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що з червня 2004 року вони з відповідачем не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та проживають окремо, вона створила нову сім»ю. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і підтвердила обставини вкладені в позові. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у його відсутності за наявними матеріалами справи. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з червня 2004 року не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Даний шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім'ї суперечить їх інтересам, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

У липні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 грудня 1989 року. Шлюб був зареєстрований в виконкомі Костичанської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, актовий запис №29 Від шлюбу у них неповнолітніх дітей не має Просила розірвати шлюб,оскільки вони разом не проживають з грудня 2001 року. На примирення не згідна В попередньому судовому засіданні відповідач позов визнав. Суд вважає, що позов можливо вирішити в стадії попереднього судового розгляду, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права та свободи третіх осіб. Суд, вислухавши пояснення відповідача , перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони разом не проживають з грудня 2001 року . Відповідач на примирення не згідний. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

У липні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 7 травня 1994 року. Шлюб був зареєстрований в виконкомі Рокитнянської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, актовий запис № 03 Від шлюбу у них є син [PERSON] [INFO], який проживає з батьком. Просила розірвати шлюб, посилаючись на те, що сім'я розпалося в червні 2008 року. По вині відповідача На примирення не згідна В попередньому судовому засіданні відповідач позов визнав і пояснив, що позивачка має іншого чоловіка. На примирення не згідний Суд вважає, що позов можливо вирішити в стадії попереднього судового розгляду, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права та свободи третіх осіб. Суд, вислухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони разом не проживають з червня 2008 року. Відповідач на примирення не згідний. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

У липні 2012р. Приватне акціонерне товариство «Українське Дунайське пароплавство» (далі ПАТ «УДП») звернулось до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в період з 17.11.2010 р. по 22.03.2011 р. комірником ПАТ «УДП» [PERSON] було відпущено невідомим особам зі складу № 7 ДМТЗ без будь-якого документального оформлення та вказівок керівництва товарно-матеріальні цінності на суму 106 313,33 грн., що вбачається з Акту позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності від 03.04.2012 р. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив стягнути суму збитків на користь ПАТ «УДП». Відповідач у судовому засіданні обставини справи не визнала, зазначила, що відпуск товарно-матеріальних цінностей відбувався за розпорядженням керівництва. Заслухавши представника позивача, відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно Акту позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності від 03.04.2012 р. № 850-16/47 виявлено відчуження державного майна на загальну суму 106 313,33 грн. (а.с.8-17). Згідно наказу № 184 від 07.07.2009 р. [PERSON] переведена на посаду старшого комірника складського господарства ділянки матеріально-технічного забезпечення служби флоту та берегових підрозділів (а.с.47). 10.01.2003 р. із [PERSON] було укладено договір № [NUMBER] про повну матеріальну відповідальність (а.с. 49). Згідно ч.1 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків. Випадки повної матеріальної відповідальності передбачені ст. 134 КЗпП України. При цьому, ст. 134 КЗпП України передбачені підстави матеріальної відповідальності працівників за заподіяння шкоди підприємству, установі, оргіназації, в ой час, як згідно Акту ревізії від 03.04.2012 р. № 850-16/47 відчуження державного майна. Виходячи з норм ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистими немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно Постанові Управління МВС України на Одеській залізниці Лінійного відділу на станції Ізмаїл про закриття кримінального провадження від 27.06.2014 р. відчуження державного майна на загальну суму 106 313,33 грн. не встановлено (а.с.200-201). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

У липні 2013 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що спільне життя у них не склалося, протягом останніх двох років вони втратили довіру та почуття поваги один до одного, у зв'язку з чим з жовтня 2012 р. вони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав пославшись на викладені у позовній заяві обставини. Додатково пояснив, що у нього немає почуття кохання до дружини, через що не вважає за можливе зберігати шлюб. Відповідач [PERSON] позов визнала не заперечуючи, що з жовтня 2012 р. вони не підтримують шлюбних стосунків і не ведуть спільного господарства. Пояснила, що за час, наданий судом для примирення, вона намагалася примиритися і зберегти сім'ю, проте позивач не іде на контакт, у зв'язку з чим вона не вважає за потрібне наполягати на збереженні шлюбу. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2010 р. (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Судом встановлено, що у стосунках між подружжям відсутні кохання та взаємоповага, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З жовтня 2012 р. сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що за час, який пройшов з моменту подання позову, з якого протягом п'яти місяців суд пропонував [PERSON] та [PERSON] примиритися, відновлення сімейних відносин не відбулося, суд приходить до висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який понад рік існує лише формально, порушує принцип його добровільності і суперечить інтересам сторін та їх малолітнього сина, що є підставою для його розірвання. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

У липні 2013р. [PERSON] звернулася з позовною заявою, якою просив розірвати шлюб між нею та [PERSON] В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила після розірвання шлюбв відновити їй дошлюбне прізвище. Відповідач в судовому засідання проти позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 5 серпня 2005 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції міста Києва, актовий запис №1010 (а.с. 44), дітей не мають. Із встановлених обставин вбачається, що спільне життя подружжя припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити. Згідно ст. 113 СК України позивачці слід відновити дошлюбне прізвище - [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

У липні 2013 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із указаним позовом. Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 29 січня 2014 року позов задоволено повністю. Відповідачі подали апеляційну скаргу на рішення суду. Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 19 лютого 2014 року матеріали даної цивільної справи направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про судові витрати у справі. В судове засідання особи, які брали участь у розгляді справи, не з'явились. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі. Згідно зі ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь в справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 80 ЦПК України у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог. Встановлено, що позивачами заявлено одинадцять позовних вимог немайнового характеру, при цьому сплачено 458 грн. 80 коп. судового збору. Виходячи з положень Закону України «Про судовий збір» (в редакції на день звернення до суду та збільшення позовних вимог), зокрема п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4, та розміру мінімальної заробітної плати, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 рік», станом на день звернення позивачів до суду та збільшення позовних вимог за одну вимогу немайнового характеру справлявся судовий збір в розмірі 114 грн. 70 коп. Позивачами оплачено чотири позовні вимоги немайнового характеру (114 грн. 70 коп. х 4 = 458 грн. 80 коп.). Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 29 січня 2014 року при задоволенні позову не вирішено питання про стягнення з відповідачів судового збору в дохід держави за решту сім позовних вимог немайнового характеру. Зважаючи на викладене, з відповідачів Ковельської міської ради, [PERSON], [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 802 грн. 90 коп. (114 грн. 70 коп. х 7 = 802 грн. 90 коп.). Тобто, з кожного з відповідачів по 267 грн. 64 коп. На підставі ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

У липні 2013 року [PERSON] звернувся в суд із заявою і просив встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], яка померла [INFO], а саме, що остання є його рідною матір'ю. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] вказав, що його прізвище [PERSON] і його рідною матір'ю є [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті матері [PERSON] залишилось спадкове майно. Однак, на даний час він не може оформити спадщину, оскільки у свідоцтві про народження заявника невірно записано відомості про матір, а саме її прізвище вказано «[PERSON]» замість «[PERSON]», а тому він не може довести родинні відносини із своєю матір'ю. Заявник подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представником заінтересованої особи - Старокостянтинівської міської ради направлено до суду заяву про розгляд справи за її відсутності проти заяви заперечень не має. Дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що заявником є [PERSON], його рідною матір'ю є [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті матері [PERSON] залишилось спадкове майно. Однак, на даний час заявник не може оформити спадщину, оскільки у свідоцтві про народження заявника невірно записано відомості про матір, а саме її прізвище вказано «[PERSON]» замість «[PERSON]». Встановлено, що згідно свідоцтва про народження заявника, його матір'ю записана [PERSON] Крім того, встановлено, що згідно свідоцтва про смерть померла [INFO] [PERSON] записана як «[PERSON]» , а не «[PERSON]». Встановлено, що згідно паспортних даних заявник також записаний за прізвищем «[PERSON]». Зазначені обставини підтверджуються: паспортними даними заявника; свідоцтвом про народження заявника; свідоцтвом про смерть [PERSON] За таких обставин, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON], яка померла [INFO] є рідною матір'ю [PERSON].

Outcome: approved