overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

У липні\~2018\~р.\~позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 25 липня 1992 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, вчинений виконавчим комітетом Листопадівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, актовий запис № 4. Від шлюбу та сумісного проживання неповнолітніх дітей сторони не мають. Відносини між сторонами припинилися по причині того, що сторони мають різні погляди на життя та несумісність характерів, а тому позивач вважає, що їхнє подальше спільне сімейне життя неможливе та просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач у підготовчому судовому засіданні позов підтримав повністю та просив подальший розгляд справи проводити без його участі. \~ \~ \~ \~Відповідач під час підготовчого судового засідання позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні. У судове засідання для розгляду справи по суті сторони не зявилися, при цьому були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено,\~що 25\~липня 1992\~року між\~[PERSON] та\~[PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис №4, вчинений виконавчим комітетом Листопадівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. Від спільного проживання сторони неповнолітніх дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися по причині того, що вони мають різні погляди на життя та несумісність характерів, в результаті чого постійно в сімї виникали сварки, примиритися не бажають, вважають, що подальше спільне життя між ними не можливе. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків, суд дійшов до висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

У липні 2018 р. позивач [PERSON] звернулась до суду із даною заявою. В обґрунтування заявлених вимог зазначила наступне. Рішенням Оболонського р/с м. Києва від 26.04.2018 р. позов [PERSON] було задоволено. Як вказує заявник, у тексті рішення помилково вказано дату їх одруження та з помилками вказано ідентифікаційні коди сторін, а також такі самі помилки є у виконавчому листі виданому судом. Тому посилаючись на зазначені обставини, заявник просить суд виправити зазначені описки у тексті рішення та виконавчого листа № 2/756/2991/18. Сторони в судове засідання не викликались. Суддя, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив обставини, що викладені нижче. Рішенням Оболонського р/с м. Києва від 26.04.2018 р. позов [PERSON] було задоволено. Згідно до ч. 1 ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Згідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Тому враховуючи вищевикладене суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як дійсно існують описки у вищевказаному рішення суду та виконавчому листі. Тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

У липні 2018 р. позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач [PERSON] , як його знайома, у травні 2016 р. запропонувала позивачу укласти із нею договір дарування 7000 дол. США. з подальшим перерахуванням даних коштів на мій валютний рахунок, який [PERSON] повинен був відкрити у ПАТ «ФІДОБАНК». Як вказує позивач, у свою чергу, за фактом дарування йому коштів у вищезазначеному розмірі, він повинен був надавати відповідачу [PERSON] юридичні послуги за розцінками, що вдвічі нижчі ніж він (позивач) зазвичай пропонує замовникам юридичних послуг (позивач зареєстрований в якості ФО-П на єдиному податку з видом діяльності - надання юридичних послуг, а також маю статус адвоката) та до повного погашення подарованої мені суми. Також вказує, що на виконання даної домовленості, між мною та [PERSON] 18.05.2016р. був укладений з нотаріальним посвідченням договір дарування коштів у сумі 7000 дол. США, що за курсом НБУ дорівнювало 176890 грн. Як вказано у позові. на підставі рішення НБУ від 20.05.2016 р. № 8 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 20.05.2016 р. № 783 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ФІДОБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». У зв`язку із вищенаведеним рішенням ФГВФО. у ПАТ «Фідобанк» відмовив позивачу у відкритті рахунку у доларах США, а введення у ПАТ «ФІДОБАНК» тимчасової адміністрації унеможливило відповідачу [PERSON] у будь-який спосіб розпоряджатись коштами на власному валютному рахунку. Тому посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд укладений між ним та [PERSON] договір дарування грошових коштів від 18.05.2016 р., що посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріальної округу Київської області Швидкою І.М., зареєстрованим в реєстрі за № 532, визнати недійсним повністю з дати укладання. Позивач до початку судового засідання подав заяву щодо підтримки свого позову. Відповідач 05.12.2018 р. надіслала свою письмову заяву щодо визнання позову у повному об`ємі. Таким чином, зважаючи на визнання позову відповідачем [PERSON] суд задовольняє позов [PERSON] у повному об`ємі. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

У липні 2018 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 12615,97 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 29.05.2013 р., з яких: - 4941,11 грн. тіло кредиту; - 1535,69 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 5062,22 грн. пеня; - а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. штраф (фіксована частина); - 576,95 грн. штраф (процентна складова), посилаючись на те, що відповідачу, згідно вказаного договору було надано кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач відзив на позов не надав. Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 29.05.2013 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір б\\н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 60-76). Відповідач [PERSON] взятих на себе зобовязань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконав у строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит та проценти за його користування не сплатив у повному обсязі, порушивши вимоги кредитного договору та ст. ст. 525, 526, 530, 1054 ЦК України. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 58,59) відповідач має заборгованість перед позивачем станом на 18.06.2018 р. у розмірі 12615,97 грн., яка складається з: - 4941,11 грн. тіло кредиту; - 1535,69 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 5062,22 грн. пеня; - а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. штраф (фіксована складова); - 576,95 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, повязані зі сплатою ним за подачу позову 1762 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 530, 536, 549-552, 611, 612, 624, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

У липні 2018 р. позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що відділом РАЦСу Подільського РУЮ в м. Києві 11.06.2005 р. було зареєстровано шлюб із відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу є дитина - [PERSON] [INFO] Як вказує позивач, з 01.06.2016 р. у них припинені стосунки, сторони проживають окремо один від одного і спільне господарство не ведеться. Посилаючись на зазначене, позивач просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] Позивач написала заяву щодо підтримки свого позову. Відповідач у судове засідання не з'явився. Суд вважає за можливе розглядати справу заочно на підставі наявних у справі доказів та у відсутності відповідача. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив, що між сторонами було укладено шлюб 11.06.2005 р., який зареєстрований відділом РАЦСу Подільського РУЮ в м. Києві, а/з № 351. Від даного шлюбу є дитина - [PERSON] [INFO] Судом також встановлено, що протягом сумісного життя виникали конфлікти, які призвели до розпаду сім'ї, на даний час з 01.06.2016 р. шлюбні стосунки сторонами не підтримуються, турбот один про одного сторони не здійснюють. Їх шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. При задоволенні позовних вимог з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

У липні 2018 р. представник позивача звернувся до Святошинського районного суду з позовом до [PERSON] , вимогами якого є стягнення заборгованості. Ціна позову визначена позивачем у розмірі 7599,66 грн. Предметом позову є стягнення заборгованості, підставою позову є невиконання обов`язків щодо оплати послуг . 31.03.2020 року Сергієнко Ю.Ф. , який здійснює представництво інтересів Житлово-будівельного кооперативу «Авіатор-15» направив до суду заяву про закриття провадження з підстав відмови від позову у зв`язку із задоволенням відповідачем позовних вимог після пред`явлення позову, зазначивши, що наслідки закриття провадження йому відомі та зрозумілі. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 31.03.2020 року судом на підставі ст.206 ЦПК України закрито провадження у цивільній справі за позовом Житлово-будівельний кооператив «Авіатор-15» (03179, м. Київ, вул. Ак. Єфремова, 17) до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості у зв`язку з відмовою позивача від позову. 22.04.2021 року представник Житлово-будівельний кооперативу «Авіатор-15» Сергієнко Ю.Ф. направив до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судового збору з відповідача. В обґрунтування своєї заяви посилається на норми ч.3 ст. 142 ЦПК України. Дослідивши матеріали поданої заяви суд доходить наступного висновку. Відповідно до п.3 ч. 1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч.3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Як зазначив представник позивача у заяві про відмову від позову, відповідачем були задоволені вимоги позивача після пред`явлення позову. За таких обставин у відповідності до вимог ч.3 ст. 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто суму сплаченого судового збору - 1762,00 грн. Зважаючи на вище викладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-28 00:00:00

У липні 2018 р. представник позивача звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 04.12.2007 р. на обліку Служби у справах дітей Оболонської РДА у м. Києві перебуває малолітній [PERSON] [INFO], як такий, що опинився у складних життєвих обставинах, у зв'язку із ухиленням відповідача [PERSON] від виконання батьківських обов'язків. За повідомленням адміністрації школи І-ІІІ ступенів № 226 Оболонського району м. Києва учень 4 класу [PERSON] після смерті матері залишився проживати із батьком - відповідачем по справі, який зловживає алкоголем, не займається вихованням сина та не забезпечує його матеріально. 28.11.2017 р. спеціалістом служби, спільно з вчителем та працівником поліції було відвідано сім'ю відповідача - [ADDRESS], а 14.12.2017 р. сім'ю [PERSON] взято під соціальний супровід центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Оболонського району м. Києва. 15.12.2017 р. за заявою [PERSON] та клопотанням служби у справах дітей, малолітнього [PERSON] [INFO] було тимчасово влаштовано до вищевказаного центру. Як вказано у позові, за час перебування [PERSON] [INFO] відповідач [PERSON] жодного разу свого сина не відвідав, незважаючи на рекомендації щодо лікування очей у дитини та проведення оперативного втручання. При цьому відповідач відмовився від проходження реабілітації від алкогольної залежності, у квартирі для дитини не створено умови для проживання, виховання та розвитку. До моменту подання позову відповідач [PERSON] продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських обов'язків. Тому посилаючись на вищевикладені обставини, представник позивача просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] [INFO] та стягнути з відповідача у розмірі ? частки від отриманих ним доходів щомісячно на користь опікуна чи установи під опікою якої буде перебувати дитина. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

У липні 2019 [PERSON] звернувся до суду з черговою заявою про забезпечення доказів у справі за позовом до [PERSON] про стягнення коштів з продажу спільного сумісного майна. В заяві про забезпечення доказів заявник просить: витребувати у приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Прокудіної Л.Д. завірену копію договору купівлі-продажу від 13.10.2015 року, предметом якого був продаж квартири [ADDRESS] . Обґрунтування заяви [PERSON] зводиться до того, що забезпечення слід зробити з метою доведення факту продажу спільного сумісного майна, а саме квартири [ADDRESS] та з метою уточнення ціни за яку була продана квартира. У заявника є труднощі в отриманні запитуваної інформації, оскільки він не був стороною договору. Вивчивши та перевіривши матеріали заяви про забезпечення доказів суд приходить до висновку про необхідність її задоволення із наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Відповідно до ч.ч. 5,6 ст. 118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви. У разі задоволення заяви суд в ухвалі зазначає доказ, а також дії, що необхідно вчинити для його забезпечення. На думку суду відомості, які містяться в договорі купівлі-продажу від 13.10.2015 року стосуються предмету доказування в даній справі. При цьому, відповідач позбавлений можливості самостійно надати суду вказаний доказ з причин, що не залежать від його волі. За таких обставин, суд приходить до висновку, про необхідність забезпечити відповідачу можливість реалізувати своє право на подання доказів, яке передбачено п. 2 ч. 1 ст. 43 ЦПК України шляхом їх витребування у фактичного володільця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

У липні 2019 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем; залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] ; неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити на проживання з нею до його повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 03.11.2012 року з відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] .Сторони не підтримують шлюбних відносин близько дев`яти місяців через різні характери та протилежні погляди на сімейне життя, проживають окремо. Вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно і примирення між ними не можливе, тому звернулася до суду за захистом своїх сімейних прав. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. (а.с. 15) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає. (а.с. 16). В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.11.2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Кашперівської сільської ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис №3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 03.11.2012 року. (а.с. 5) У свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , батьками вказані сторони по справі. (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір`ю. Відтак, дітей суд залишає на проживання з позивачем, оскільки спору про це у сторін не виникло. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, клопотання про надання часу на примирення від сторін не надходило, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім`я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved