Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно - пайового товариства закритого типу «Славгород» Краснопільського району Сумської області розміром 5,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, по праву спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON], що належало їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за Законом від 25 червня 2003 року на Сертифікат серія [NUMBER] виданий Краснопільською районною державною адміністрацією 25 квітня 1996 року, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) 29 квітня 1996 року за № [NUMBER] на ім'я [PERSON]. Вимоги обґрунтовані тим, що Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом, спадщину прийняла шляхом подачі заяви до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, але позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку /пай/ у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно, який був втрачений власником за життя, про що зроблено оголошення в засобах масової інформації, і постановою нотаріуса їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Представник позивача - адвокат Ключник С.В. /договір про надання правової допомоги №31/2016 від 28.04.2016 та витяг з Єдиного реєстру адвокатів України серія ВМ №000062 від 23.01.2014/ в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з наведених у позові підстав. Відповідач та третя особа явку представника в судове засідання не забезпечили, відповідно поданих заяв просили справу розглянути за відсутності їх представника, не заперечують проти задоволення позову. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей 158, 169, 197 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/. Суд, заслухавши учасників судового розгляду спарви, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, приходить до наступного. Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом за матеріалами справи встановлено, що [INFO] у місті Харкові Харківської області померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить право на земельну частку /пай/ у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Славгород» Краснопільського району Сумської області розміром 5,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі грошовою оцінкою 86701,00 грн., що належало їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за Законом від 25 червня 2003 року на Сертифікат серія [NUMBER] виданий Краснопільською районною державною адміністрацією 25 квітня 1996 року, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) 29 квітня 1996 року за № [NUMBER] на ім'я [PERSON]. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із набуттям права на спадкове майно. До правовідносин, що виникли необхідно застосувати норми ЦК УРСР від 18.07.1963 року, так як спадщина після померлої [PERSON] відкрилась до 01.01.2004 року. Згідно статті 549 ЦК України (в ред. 1963 року) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він подав заяву до державної контори за місцем відкриття спадщини про прийняття спадщини. Як було встановлено судом та підтверджується матеріалами спадкової справи № 33/2004 після померлої [INFO] [PERSON] спадщину після неї прийняла шляхом подачі заяви до нотаріуса донька [PERSON], позивач по справі, котра вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до вимог статті 549 ЦК України (в ред. 1963 року), який діяв на час відкриття спадщини, і на частину спадкового майна у вигляді квартири номер [ADDRESS] отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, водночас, оформити спадщину на право на земельну частку /пай/ не може через відсутність у нього правовстановлюючого документу. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру (п. 4.20 Порядку), але позивач не має можливості надати правовстановлюючий документ на спірне майно, оскільки Сертифікат на право на земельну частку /пай/ втрачений спадкодавцем за життя, про що розміщено оголошення в районній газеті «Перемога» № 43 ( 10483) за 28 травня 2016 року. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) державною адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); а також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 392 ЦК України лише власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач звертався до відділу Держгеокадастру у Краснопільському районі Сумської області з заявою про видачу дубліката Сертифіката на земельну частку /пай/ [NUMBER] як втраченого, але їй в цьому було відмовлено по причині смерті власника. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що втрата Сертифікату на право на земельну частку (пай) та неможливість отримання його спадкодавцем, який би підтверджував факт права на спірну земельну частку/пай/, унеможливило отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. У теперішній час право позивача на спадщину за законом ніким не оспорене і спадщина не визнана відумерлою, належним відповідачем по даній справі є територіальна громада в особі Славгородської сільської ради Краснопільського району Сумської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому порядку, не має. Відповідно до частини третьої статті 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, визнані сторонами обставини суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі частини першої статті 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає. Заперечень проти позову і доказів відносно належності майна іншим особам в суд не надійшло, інших спадкоємців, які б вступили у спадщину, немає, спадщина не визнана відумерлою. Право, яке належало [PERSON] на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини, це право в порядку спадкування перейшло до позивача, котрий є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказану земельну частки /пай/ в нотаріальній конторі не може, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, тому її право підлягає захисту, іншим шляхом вирішити спір не можливо. Таким чином, позов є обґрунтованим і підставним до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved