Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

У липні 2019р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових коштів на утримання дитини. На обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що за час спільного проживання з відповідачем, а саме [INFO] у них народився син [PERSON] , батьком якого є відповідач [PERSON] . На даний час шлюб сторони розірвали та припинили спільне проживання. Син [PERSON] проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні, дитина є інвалідом з дитинства та потребує постійного лікування, догляду і обслуговування, що потребує значних коштів. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, тому позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, які стягуються з відповідача згідно рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 15.04.2019р. у справі №147/704/18. Також зазначила, що за період з 20 жовтня 2018р. по даний час витрати на лікування сина, а саме придбання ліків, проведення обстежень, призначення лікарів, замовлення квитків, склали суму 37793,63 грн. Відповідач в добровільному порядку не бажає надавати матеріальну допомогу, якої потребує [PERSON] на лікування сина, хоча він аліменти нікому іншому не сплачує, стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей не має, батьки на його утриманні не перебувають. У зв`язку з чим, просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання сина, понесених в зв`язку з його хворобою в сумі 18896,82 грн. 23.07.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено перше судове засідання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.04.2013р. Виконкомом Демидівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області (а.с. 4). Згідно довідки №220 від 24.05.2019р., виданої виконкомом Тростянецької селищної ради Тростянецького району Вінницької області, [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с. 5). Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 15.04.2019р. у справі 147/704/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, ухвалено стягувати із відповідача на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.06.2018р. і до досягнення дитиною повноліття та 20.05.2019р. видано виконавчий лист (а.с. 6). [PERSON] 26.03.2019р. є інвалідом з дитинства, діагноз - затримка психомовного розвитку та згідно Епікризу знаходився на стаціонарному лікуванні в дитячому неврологічному відділенні №4 ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка з 18.10.2018р. по 26.10.2018р., що підтверджується відповідними медичними документами (а.с. 8,9,10). На проходження досліджень, придбання ліків для [PERSON] були витрачені кошти [PERSON] в сумі 37793,63 грн., що підтверджується квитанціями, долученими до матеріалів справи (а.с. 20 - 24). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27лютого 1991року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Статтею 141СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з частиною першою статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до частини другої статі 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 185 СК України, додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після фактичного понесення разово, періодично або постійно. У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звернуто увагу судів на те, що до передбаченої статтею 185СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. В правовій позиції Верхового Суду України, висловленій 13 вересня 2017р. у справі № 6-1489цс17, зазначено, що виходячи з аналізу статті 185 СК України, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] додаткові кошти на утримання сина, понесених в зв`язку з хворобою сина в сумі 18896,82 грн. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Суд вважає, що визнання відповідачем позову в частині стягнення додаткових витрит на дитину не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, які викликані хворобою дитини, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь позивача понесені додаткові витрати, викликані особливими обставинами, зокрема хворобою сина, в розмірі 18896, 82 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовій збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, як сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved