Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Димівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку. На обґрунтування позову позивач зазначила, що отримала у спадщину після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO], земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,5 га, розташовану на території Димівською сільської Ради Новоодеського району Миколаївської області, яка належала спадкодавцю, що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом. У зв'язку зі змінами у законодавстві та не отриманням державного акту про право власності на вказану земельну ділянку їй було відмовлено у проведенні реєстрації права власності Реєстраційною службою Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області. Посилаючись на викладене, а також на те, що Димівська сільська рада буде мати право визнати земельну ділянку безхазяйною, просить про задоволення позову. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала з підстав у ньому викладених. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, вказавши про відсутність будь-яких претензій до позивача. Представник третьої особи - відділу Держземагенства у Новоодеському районі Миколаївської області, будучи присутнім у судовому засіданні 05.12.2013 р. та не заперечуючи проти задоволення позову, у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області вважала позов таким, що підлягає задоволенню, пояснивши суду, що відсутність у позивача державного акта про право власності на земельну ділянку, отриману у спадщину, перешкоджає у реєстрації її прав як власника цієї земельної ділянки. Вислухавши пояснення позивача, третіх осіб, вивчивши доводи позову та матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.07.2006 р. підтверджується, що [PERSON] є спадкоємцем усього майна [PERSON], померлого [INFO], в тому числі і земельної ділянки площею 1,50 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в межаї території Димівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту про право власності на землю МК№056428, виданого Новодеською РДА 08.12.2004 р.. Вказана земельна ділянка була зареєстрована у Державному земельному кадастрі 31.10.2013 р. на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки. Кадастровий номер земельної ділянки 4824882600:09:004:0030. Згідно пояснень позивача та представника Реєстраційної служби Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області позивачу роз'яснено про неможливість проведення реєстрації права власності на земельну ділянку спадкоємцем якої вона є після смерті свого чоловіка. Згідно з положеннями ст.ст.3,4 ЦПК України право на звернення до суду має особа, права, свободи чи інтереси якої порушуються, не визнаються або оспорюються, захист яких здійснюється судом у спосіб, визначений законом України. Ст.ст.11, 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.2 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що супроводжується внесенням відповідних записів до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Тобто реєстрація права власності - це не виникнення самого права, а визнання і підтвердження такого права. Реєстрація права власності є похідною від встановлення фактів виникнення, переходу або припинення права. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем усього майна [PERSON], померлого [INFO], в тому числі і земельної ділянки площею 1,50 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в межах території Димівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту про право власності на землю МК№056428, виданого Новодеською РДА 08.12.2004 р., засвідчену копію якого нотаріусом передано позивачу у справі. Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку [PERSON] до 01 січня 2013 року відповідно до діючого на той час законодавства не отримала. Звернувшись до Реєстраційної служби Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області у листопаді 2013 р. позивач отримала роз'яснення щодо неможливості проведення державної реєстрації її права власності на земельну ділянку, що підтверджено представником Реєстраційної служби. Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що звернення [PERSON] до суду з даним позовом пов'язано не з оспоренням чи запереченням її права власності Димівською сільською радою Новоодеського району як особи, що має абстрактне право на визнання нерухомого майна безхазяйним, про що йдеться у позові, а з відмовою реєстраційної служби в реєстрації права власності на належне їй нерухоме майно, що не є підставою для визнання права власності на нерухоме майно. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що задоволенні позовних вимог відмовити у зв'язку з безпідставністю заявлених вимог.

Outcome: dismissed