overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 04 липня 1998 року Вишневим міськвиконкомом Києво-Святошинського району Київської області, між нею та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис № 103. Від шлюбу вони мають двох дітей дочку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, оскільки у подружжя протягом останніх п»яти років сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Шлюб носить лише формальний характер. Ведення спільного господарства між подружжям припинено, позивач вважає, що подальше збереження шлюбу також є неможливим. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 04 липня 1998 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК № 018139, видане 04 липня 1998 року Вишневим міськвиконкомом Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 103. Від шлюбу подружжя має двох дітей дочку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, оскільки у подружжя протягом останніх п»яти років сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Шлюб носить лише формальний характер. Шлюбні відносини між ними припинені. Подружжя проживає окремо один від одного на протязі останніх двох років, ведення спільного господарства між подружжям припинено. Примирення не можливе. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу також є неможливим. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05 вересня 2004 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 365. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, оскільки у них втрачені почуття любові одне до одного, взаємоповага та взаєморозуміння. Спільне господарство не ведеться, втрачені всі фізичні та духовні зв»язки, подружжя проживає окремо один від одного Шлюбні відносини між подружжям припинилися з початку 2014 року, примирення між ними не можливе. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 05 вересня 2004 [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК № 254374, видане 05 вересня 2004 Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 365. Від шлюбу подружжя має дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними не склалося, оскільки у них втрачені почуття любові одне до одного, взаємоповага та взаєморозуміння. Втрачені всі фізичні та духовні зв»язки, подружжя проживає окремо один від одного. Шлюбні відносини між подружжям припинилися з початку 2014 року, примирення між ними неможливе, сім'ю зберегти вони не бажають, строк на примирення не потрібен. Сторони не ведуть спільного господарства. Подружжя проживає окремо один від одного. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просила залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Петриченко», а тому суд залишає прізвище позивачу після розірвання шлюбу [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05 жовтня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції Донецької області, між нею та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис № 284. Від шлюбу вони мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, оскільки у подружжя протягом останніх двох років сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім»ю. Шлюбні відносини між ними припинені. Ведення спільного господарства між подружжям припинено, позивач вважає, що подальше збереження шлюбу також є неможливим. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 05 жовтня 2007 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 106890, видане 05 жовтня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 284. Від шлюбу подружжя має дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, оскільки у подружжя протягом останніх двох років сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім»ю. Шлюбні відносини між ними припинені. Подружжя проживає окремо один від одного, ведення спільного господарства між подружжям припинено. Примирення не можливе. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу також є неможливим. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05 серпня 2006 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований Виконкомом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 353. Від шлюбу вони має сина [PERSON] Вадимовича, [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, оскільки на протязі останніх трьох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Подружжя разом не проживає півтора року. З чоловіком спільного господарства не ведуть. Кожен з них має діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сім»ю. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення між ними не можливе. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 05 серпня 2006 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 026585, видане 05 серпня 2006 року Виконкомом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 353. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON] Вадимовича, [INFO]. Подружнє життя між ними не склалося, оскільки на протязі останніх трьох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Подружжя разом не проживає півтора року. З чоловіком спільного господарства не ведуть. Кожен з них має діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сім»ю. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення між ними неможливе, сім'ю зберегти вони не бажають, строк на примирення не потрібен. Сторони не ведуть спільного господарства. Подружжя проживає окремо один від одного. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просила залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Гермаш», а тому суд залишає прізвище позивачу після розірвання шлюбу [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06 вересня 2010 року Виконкомом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області між нею та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис № 416. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, оскільки у подружжя різні погляди на сімейне життя та обов»язки, на підставі чого в сім»ї відбувалися сварки. Шлюбні відносини між ними припинені з червня 2013 року. Ведення спільного господарства між подружжям припинено, позивач вважає, що подальше збереження шлюбу також є неможливим. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 06 вересня 2010 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 103986, видане 06 вересня 2010 року Виконкомом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 416. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, оскільки у подружжя різні погляди на сімейне життя та обов»язки, на підставі чого в сім»ї відбувалися сварки. Шлюбні відносини між ними припинені з червня 2013 року. Подружжя проживає окремо один від одного, ведення спільного господарства між подружжям припинено. Примирення не можливе. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу також є неможливим. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просила залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Коробко», а тому суд залишає прізвище позивачу після розірвання шлюбу [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06 грудня 2011 року Виконавчим комітетом Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що внесено актовий запис № 5. Від спільного подружнього життя вони дітей не мають. Подружнє життя між ними не склалося, оскільки у подружжя різні характери. З листопада 2012 року сімейні стосунки не підтримують. Ведення спільного господарства між подружжям припинено, примирення між ними не можливе. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу також є неможливим. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 06 грудня 2011 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 125689, видане 06 грудня 2011 року Виконавчим комітетом Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 5. Подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалося, оскільки у подружжя різні характери. З листопада 2012 року сімейні стосунки не підтримують. Ведення спільного господарства між подружжям припинено, примирення не можливе. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу також є неможливим. Спільного господарства подружжя не веде, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 08 серпня 2009 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області між нею та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис № 224. Від шлюбу вони мають двох дітей сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, оскільки у подружжя втречене почуття довіри, любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між ними припинені. Ведення спільного господарства між подружжям припинено, позивач вважає, що подальше збереження шлюбу також є неможливим. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 08 серпня 2009 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 085315, видане 08 серпня 2009 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 224. Від шлюбу подружжя має двох дітей сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, оскільки у подружжя втречене почуття довіри, любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між ними припинені. Подружжя проживає окремо один від одного, ведення спільного господарства між подружжям припинено. Примирення не можливе. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу також є неможливим. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 11 вересня 2004 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований Виконкомом Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 5. Від шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, оскільки шлюбні відносини між ними припинено. Причини розірвання шлюбу - є різні характери, відсутність взаєморозуміння, довіри, поваги. Кожен з них має діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сім'ю. З чоловіком спільного господарства не ведуть. Кожен з них веде самостійний спосіб життя, незалежно один від одного. Сім'я існує формально. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення між ними не можливе. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 11 вересня 2004 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК № 254518, видане 11 вересня 2004 року Виконкомом Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 5. Від шлюбу подружжя має двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними не склалося, оскільки шлюбні відносини між ними припинено. Причини розірвання шлюбу - є різні характери, відсутність взаєморозуміння, довіри, поваги. Кожен з них має діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сім'ю. З чоловіком спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Кожен з них веде самостійний спосіб життя, незалежно один від одного. Сім'я існує формально. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення між ними неможливе, сім'ю зберегти вони не бажають, строк на примирення не потрібен. Сторони не ведуть спільного господарства. Подружжя проживає окремо один від одного. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 11 січня 2003 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований Будинком цивільних обрядів м. Гродно країни Білорусь, актовий запис № 23. Від шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, оскільки у подружжя протягом останніх двох років постійно виникали сварки, погіршилися шлюбні відносини, що призвело до фактичного їх припинення. Близько року подружжя разом не проживає, спільне господарство не веде. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення між ними не можливе. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 11 січня 2003 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ДР № 0073439, видане 28 червня 2003 року Будинком цивільних обрядів м. Гродно країни Білорусь, актовий запис № 23. Від шлюбу подружжя має двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними не склалося, оскільки у подружжя протягом останніх двох років постійно виникали сварки, погіршилися шлюбні відносини, що призвело до фактичного їх припинення. Близько року подружжя разом не проживає, спільне господарство не веде. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення між ними неможливе, сім'ю зберегти вони не бажають, строк на примирення не потрібен. Сторони не ведуть спільного господарства Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просила залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Мацюк», а тому суд залишає прізвище позивачу після розірвання шлюбу Листопад.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 лютого 2015 року Виконавчим комітетом Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1. Від спільного подружнього життя вони мають дитину [PERSON] [INFO]. Подружнє життя не склалося, оскільки вони є людьми з різними характерами та поглядами на життя. Між ними немає взаєморозуміння, поваги, довіри один до одного, в сім'ї часто виникають непорозуміння. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу стало неможливим. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 14 лютого 2015 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ОК № 172313. Від спільного подружнього життя вони мають дитину [PERSON] [INFO]. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, оскільки у позивача та відповідача різні характери та погляди на життя та сімейні обовязки, через що між ними виникають непорозуміння. Між ними немає взаєморозуміння, поваги, довіри один до одного, в сім'ї часто виникають непорозуміння. Фактичні шлюбні стосунки у подружжя припинилися з квітня 2016 року Позивач [PERSON] зазначала, що сім'ю зберегти не бажає, просила після розірвання шлюбу залишити прізвище «Опанович». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved