Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

У листопаді 2015 року ПАТ «[PERSON] банк Аваль» звернувся з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 13 213,06 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 287 232,95 гривень, в обгрунтування якого послався на те, що 14.07.2006 року між АППБ «Аваль», назву якого змінено на ПАТ «[PERSON] банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/0010/74/59810 , за умовами якого відповідачка отримала кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 30 000 доларів США з встановленням процентної ставки за користування кредитом складає 11,5 % річних. У якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між АППБ «Аваль» та відповідачем [PERSON] 14.07.2006 року було укладено договір поруки, згідно з умовами якого поручитель зобовязався нести солідарну відповідальність нарівні з позичальником за повернення сум кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій перед банком у випадку невиконання зобовязань по кредитному договору №014/0010/74/59810 відповідачкою [PERSON] Відповідачка [PERSON] отримавши кредитні кошти, умови п.5.1 кредитного договору щодо часткового погашення кредиту та сплаті відсотків за фактичне використання кредитних коштів щомісячно, до пятнадцятого числа місяця, не виконує, після отримання повідомлення, у відповідності з п.п. 6.5 договору, не повернув банку кредитні кошти та не сплатив відсотки за користування цими коштами. Відповідно п.9.1 договору за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0.5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. У звязку з порушенням [PERSON] умов кредитного договору станом на 23.09.2015 року, в неї виникла прострочена заборгованість щодо погашення кредиту та сплаті відсотків за користування кредитними коштами на загальну суму в гривневому еквіваленті 287 232,95 гривень, яка складається з: суми основного боргу за кредитом 242 530,85 грн., заборгованості за відсотками 44 702,10 грн. На підставі п.6.5 кредитного договору у випадку невиконання позичальником умов цього договору та/або договорів застави/іпотеки, кредитор має право вимагати дострокового погашення позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. Поручитель, згідно п.2.1. договору поруки від 14.07.2006 року, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, несе солідарну з ним відповідальність перед кредитором за виконання боргових зобовязань в повному обсязі, у відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 554 ЦК України. На підставі того, що відповідачами не виконуються зобовязання за кредитним договором, позивач просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] пояснив, що сплата відповідачем [PERSON] заборгованості по кредитному договору припинилась у 2014 році, з того часу ніяких дій з боку відповідачів щодо сплати заборгованості не було, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення на підставі існуючих у справі доказів не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином /а.с.49,50/, причину неявки суду не повідомили, письмових пояснень або заперечень на позов не надали. За таких обставин, суд зі згоди представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Згідно частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишився, та сплати належних йому процентів. Судом установлено, що 14.07.2006 року між АППБ «Аваль», назву якого змінено на ПАТ «[PERSON] банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/0010/74/59810, на умовах якого відповідачці було надано кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 30 000,00 доларів США, з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 11,5% річних з кінцевим терміном повернення 14.07.2026 року. /а.с.15-17/ Згідно паспортних даних [PERSON] А.М.29.12.2007 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та перейшла на прізвище чоловіка «Міщенко». /а.с.24-25/ Підпунктом 2 пункту 3.5 кредитного договору передбачено, що забезпеченням даного договору може бути договір поруки. 14.07.2006 року між АППБ «Аваль» та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно п.1.2. якого, відповідач на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед кредитором відповідати по зобовязанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору №014/0010/74/59810 від 14.07.2006 року. /а.с.19-20/ Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання. Згідно статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Статтею 554 ЦК України визначені правові наслідки порушення зобовязання, забезпеченого порукою та закріплено, що боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову субсидіарну відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи суму основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, відповідачі [PERSON] та [PERSON] відповідно до вимог закону та умов договору поруки від 14.07.2006 року несуть відповідальність як солідарні боржники за усіма зобовязаннями, що витікають з кредитного договору № 014/0010/74/59810 від 14.07.2006 року. Статтями 610 і 611 ЦК України передбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що в порушення умов вищезазначеного кредитного договору відповідачка [PERSON] свої зобовязання щодо сплати мінімально необхідного платежу не виконує, у звязку з чим станом 23.09.2015 року в неї існує прострочена заборгованість за кредитом, яка згідно наданого позивачем розрахунку становить 13 213,06 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 287 232,95 гривень, із яких заборгованість за кредитом 11 156,71 доларів США, що еквівалентно 242 530,85 гривень; заборгованість по відсоткам 2 056,35 доларів США, що еквівалентно 44 702,10 гривень /а. с.8-14/. Згідно п.5.5. кредитного договору [PERSON] зобовязана достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів, що визначені кредитним договором протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту надіслання банком відповідного листа-повідомлення. 17.07.2015 року за №114-0-0-00/15-39735 та 19.10.2015 року за №114-0-0-00/15-51902 позивач відповідно до положень кредитного договору та договору поруки, направив на адреси відповідачів вимоги про дострокове виконання зобовязань по кредитному договору №014/0010/74/59810 від 14.07.2006 та про виконання грошових зобовязань за договором поруки від 14.07.2006 року, однак на сьогоднішній день ці вимоги відповідачі не виконали /а. с. 21,22/. Отже, виходячи з вимог закону, та положень кредитного договору та договору поруки позивач обґрунтовано звернувся до суду з позовом щодо стягнення у солідарному порядку заборгованості з відповідачів і правомірно вимагає достроково повернути йому надані кредитні кошти й сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених кредитним договором № 014/0010/74/59810 від 14.07.2006 року. Відповідачами в свою чергу не надано суду жодних доказів, які спростовують доводи викладені позивачем у позовній заяві. Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, виходячи з встановленого в судовому засіданні неналежного виконання відповідачами зобовязань по кредитному договору та договору поруки, суд прийшов до висновку, що предявлені позовні вимоги ґрунтуються на законі та договірних відносинах між сторонами, які прописані в кредитному договорі № 014/0010/74/59810 від 14.07.2006 року та договорі поруки 14.07.2006 року і підлягають задоволенню. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно платіжного доручення № 453157 від 27.10.2010 року вбачається, що позивач сплатив судовий збір у розмірі 4 308,49 гривень /а. с. 7/. На підставі викладеного,

Outcome: approved