Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] предявила в суді позов, у якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також кошти на її утримання у розмірі 600 гривень щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Заявлені вимоги мотивує тим, що з 22 листопада 2014 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітнього\~сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. У судове засідання позивачка не зявилась. В наданій суду заяві просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач у судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Про день час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. Відповідно до частини першої статті 224 ЦПК України судом ухвалено рішення при заочному розгляді. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з такого. Судом встановлено, що з 22 листопада 2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітнього\~сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю (а.с. 3, 5, 20). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частинами другою та третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. Між сторонами не досягнуто згоди щодо участі батька в утриманні дитини. А тому аліменти слід стягувати за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Докази про регулярний заробіток відповідача у матеріалах справи відсутні. З цих підстав аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивачка перебуває на обліку в Бердичівському міському управлінні праці та соціального захисту та отримує 860 гривень одноразової грошової допомоги при народження дитини ( а.с. 4). Виходячи з обовязку кожного з батьків утримувати дитину матеріально, зважаючи на встановлений законом розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, який з 1 січня 2017 року складає 1355 гривень, суд стягує з відповідача аліменти на дитину в розмірі як просить позивача - 500 гривень щомісячно. Такий розмір аліментів не перевищує половини прожиткового мінімуму. У задоволенні позову про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку суд відмовляє, виходячи з такого. Відповідно до статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За змістом вказаної норми, право на утримання не пов'язане з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу. Для виникнення права на утримання потрібна сукупність вказаних вище фактів, які має довести позивач (статей 10, 60 ЦПК України). Однак позивачка не надала суду доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу. Зокрема, того, що відповідач має доходи. У звязку з цим у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена, у розмірі 551,2 грн. підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Слід допустити до негайного виконання рішення суду, в межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог статті 367 ЦПК України.

Outcome: partial