Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

У липні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтував тим, що йому на праві власності належить 3-х кімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. 01.09.2016 між ним та відповідачем [PERSON] укладений договір оренди вказаної вище квартири строком з 01.09.2016 по 01.09.2017 з зобов'язанням останнього сплачувати йому орендну плату у сумі 1800 грн. на місяць та щомісячно оплачувати всі комунальні послуги. У порушення договору оренди об'єкту нерухомості від 01 вересня 2016 року, відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість зі сплати орендної плати в загальній сумі 12150,20 грн. та витрат на оплату житлово-комунальних послуг в сумі 5000,00 грн. Крім того, відповідачем було пошкоджено диван - ліжко вартістю 3000 грн. та зникла дриль вартістю 1500 грн., викрутка, конфетниця, замок навісний, мухобійка, совок на загальну суму 500 грн., тим самим, матеріальну шкоду оцінює у розмірі 5000,00 грн. Відповідач в добровільному порядку заборгованість і матеріальну шкоду не сплатив, тому просить суд стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати і витрат на житлово-комунальні послуги в загальній сумі 12150,20 грн., 5000,00 грн. матеріальної шкоди, 5000 моральної шкоди, а також судовий збір у розмірі 704,80 грн. 28.03.2019р. представник позивача адвокат Безух М.І. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечення проти ухвалення заочного рішення, у разі неявки відповідача. Для розгляду справи по суті, долучив письмові пояснення позивача [PERSON] від 27.11.2018. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом опублікування оголошення про виклик на сайті «Судова влада України», оскільки судові повістки за зареєстрованим місцем проживання не отримував. Причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, який не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі зазначеного, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Приймаючи до уваги викладене, суд розглядає справу за відсутності позивача і відповідача, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в заочному порядку, за наявними матеріалами. Приймаючи до уваги обгрунтування позовних вимог, дослідивши докази наявні у матеріалах цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями статей 11, 629 ЦК України встановлено, що договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами. Приписами статей 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Статтею 810 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) житла одна сторона власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату . Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 820 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [NUMBER], розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02.04.2010,посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Дмитренко М.Р., реєстровий № 353. (а.с.7). 01.09.2016 між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір оренди об'єкту нерухомості (а.с.10). За вищевказаним договором, орендодавець зобов'язується передати орендареві у строкове платне користування, а орендар зобов'язується прийняти у строкове платне користування трикімнатну квартиру [NUMBER], розташована за адресою: [ADDRESS] та зобов'язується своєчасно вносити плату та усі комунальні платежі. Строк дії договору з 01 вересня 2016 року по 01 вересня 2017року (п.2.1 Договору). Розмір місячної орендної плати складає 1800,00 грн. в місяць (п.3.1 Договору). При цьому позивач при викладенні позовних вимог зазначив, що відповідачем сплачено кошти орендної плати за період з вересня 2016 року по лютий 2017 року. Таким чином заборгованість по орендній платі становить за березень - вересень 2017 року в розмірі 10800,00 грн. (6х1800). Відповідно до умов договору оренди об'єкту нерухомості від 01 вересня 2016 року, п. 3.2 передбачена оплата орендарем всіх комунальних послуг. Судом встановлено, що відповідач має заборгованість по квартирній платі за вересень-грудень 2016 року у сумі 502,40 грн. (125, 60 х4) і за січень - травень 2017 року на суму 847, 80 грн. (169,56х5), що не спростовується долученими до матеріалів справи актами за 2016, 2017 рр. ОСББ «Азов» (а.с. 26). Виходячи з наведеного позовні вимоги в частині стягнення орендної плати у розмірі 10 800, 00 грн. і витрат на житлово - комунальні послуги у сумі 1350, 20 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 5000,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн., суд приходить до висновку, що ці вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав. Згідно з ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтовуючи вимоги, позивач при викладенні позовних вимог зазначив, що, відповідачем [PERSON] було пошкоджено диван - ліжко вартістю 3000грн. та зникла дриль вартістю 1500 грн., викрутка, конфетниця, замок навісний, мухобійка, совок на загальну суму 500 грн., разом матеріальну шкоду оцінює у 5000,00 грн. Згідно висновку про результати розгляду звернення громадянина за заявою [PERSON] Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області від 18.08.2017 року у квартирі [ADDRESS], перевіркою встановлено, що у період з 2016-2017 рр. вище наведена квартира надавалася у користування на підставі договору оренди об'єкту нерухомості різним фізичним особам, тому належних і допустимих доказів на підтвердження спричинення матеріальної шкоди саме [PERSON] та у заявленому розмірі позивачем суду не надано. Згідно статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Позивач при викладенні позовних вимог зазначив, що, йому була спричинена моральна шкода через пошкодження та знищення майна і моральні страждання були посилені тим, що відповідач без його відома завів у квартирі велику собаку, яка псувала майно. Моральну шкоду оцінює у 5000,00 грн. Однак належних і допустимих доказів на завдання моральних страждань та шкоди, позивачем суду не надано. Крім того, судом встановлено, що тривалий час позивач надає в оренду житлове приміщення фізичним особам, договір оренди не містить відомостей про рухоме майно його стан, що залишилося у квартирі. З висновку про результати розгляду звернення громадянина за заявою [PERSON] Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області від 18.08.2017 року, вбачається, що позивачу рекомендовано звернутися до суду за захистом цивільних прав, факт пошкодження майна саме внаслідок дій відповідача, перевіркою не встановлено (а.с. 13). З огляду на не надання позивачем допустимих доказів в обґрунтування вимог, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди спричиненої у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна задоволенню не підлягають. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 704, 80 грн.

Outcome: partial