Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

У листопаді 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання. Позивач посилався на те, що відповідач проживає в квартирі [ADDRESS]. Протягом тривалого часу не оплачує комунальні послуги, незважаючи на те, що їх отримує. Заборгованість з 01 січня 2007 року по 30 вересня 2007 року складає 853.43 грн. Позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, та судовий збір 51 грн., і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 21 грудня 2007 року з [PERSON] стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» заборгованість за опалення та гаряче водопостачання за період з 01.01.2007 року по 30.09.2007 року 853.43 грн., витрати по оплаті судового збору в сумі 51грн. , витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді 30 грн. Ухвалою того ж суду від 22 грудня 2014 року заява [PERSON] про перегляд заочного рішення залишена без задоволення. В апеляційній скарзі [PERSON] ставить питання про скасування рішення суду. Посилається на те, що вона не проживає в квартирі з червня 2007 року і була знята з реєстраційного обліку за цією адресою. Квартира була продана. Тому відповідачем неправильно визначена вона як відповідач по справі. Суд розглянув справу у її відсутність, не повідомивши її про час та місце розгляду справи. В засідання апеляційного суду сторони не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Факт отримання судової повістки представником товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Відповідно до статті 305 ЦПК України неявка в судове засідання сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом. Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду - зміні, виходячи з наступного. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що позов обґрунтований, і підлягає задоволенню в повному обсязі. Але, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можливо. Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 споживач зобов'язаний оплачувати послуги у встановлені договором строки. Судом встановлено, що позивач - комунальне підприємство надавало послуги з опалення та гарячого водопостачання у квартиру [ADDRESS]. Відповідач по справі [PERSON] з 14 жовтня 2004 року по 19 червня 2007 року була зареєстрована за вказаною адресою. Цей факт підтверджується копією паспорта [NUMBER], що додається [PERSON] до її апеляційної скарги. З позовної заяви видно, що заборгованість по оплаті комунальних послуг по квартирі [ADDRESS] виникла за період з 1 січня 2007 року по 30 вересня 2007 року в сумі 853. 43 грн. Враховуючи, що 19 червня 2007 року [PERSON] була знята з реєстрації в означеній квартирі, вона мала оплачувати комунальні послуги, що надані позивачем, саме за період з 1 січня 2007 року по 19 червня 2007 року. Розглядаючи справу, суд першої інстанції не повно з'ясував обставини, що мають значення для справи, і неправильно визначил строк проживання [PERSON] та межі її відповідальності за оплату спожитих нею комунальних послуг. Відповідно до частини 1 статті 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. Тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру заборгованості, яку належить стягнути з [PERSON] на користь позивача. Визначаючи розмір суми заборгованості, що має бути стягнута з [PERSON], апеляційний суд виходить з наступного. Сторони в судове засідання апеляційного суду не прибули. Будь які документи, які спростовують наявні в матеріалах справи докази щодо розрахунку вартості комунальних послуг і розміру заборгованості апеляційному суду не надали. Тому апеляційний суд розглядає справу в межах тих доказів, що містяться в матеріалах цивільної справи. На аркуші справи 38 є оборотно-сальдова відомість, що видана товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго». З вказаної відомості слідує, що по особовому рахунку [NUMBER] за адресою: квартира [ADDRESS] за період з 1 січня 2007 року по 30 вересня 2007 року надавалися комунальні послуги товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» у січні, лютому, березні і квітні 2007 року. За цей час нараховано споживачам до оплати за спожиті комунальні послуги з опалення і гарячого водопостачання в загальній сумі 1303.43 грн. Також з оборотно-сальдової відомості видно, що в квартирі зареєстрованими значаться 2 особи. Судом встановлено, що такими особами, що зареєстровані в квартирі, є [PERSON] - власник квартири і відповідач [PERSON] (а.с. 25, 31, 34-35) . Відповідно до частини 1 та 3 статті 156 Житлового Кодексу України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] зареєстрована в означеній вище квартирі як член сім'ї власника, вона відповідно до статті 156 Житлового Кодексу України має нести витрати на утримання квартири, у тому числі і на оплату спожитих комунальних послуг нарівні із власником квартири. З обороно - облікової відомості також видно, що за період з 1 січня 2007 року по 30 вересня 2007 року споживачі сплатили позивачу за отримані комунальні послуги 450 грн. Тому загальна сума заборгованості складає 1303.43 грн. - 450 грн. = 853.43 грн. Частка [PERSON] вартості спожитих комунальних послуг складає ? від нарахованої суми, і дорівнює: 854.43 грн. : 2 = 426.72 грн. Саме таку суму суд першої інстанції мав стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго». Суд стягнув 853.43 грн. без врахування кількості осіб, що були зареєстровані в квартирі. Тому рішення суду першої інстанції відповідно до частини 1 статті 309 ЦПК України підлягає зміні, а сума стягнення на користь позивача зменшена до 426.72 грн. Доводи [PERSON] про те, що суд неправильно визначив її процесуальне положення, що відповідачем по справі є інша особа, а ні вона, є безпідставними і не ґрунтуються на законі. Тому підстав для звільнення [PERSON] від сплати за спожиті комунальні послуги у суду першої інстанції не було. В іншій частині рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і залишається без змін. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оплата судового збору і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи віднесені нормами Цивільного процесуального законодавства до судових витрат. Але, оплачені позивачем судові витрати є мінімальними і тому при задоволені позову частково, підлягали відшкодуванню позивачу в повному об'ємі.

Outcome: partial