Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася з позовом до суду до Радехівської районної спілки споживчих товариств про визнання за нею права власності на нерухоме майно. В обгрунтування позову вказує, що 30 листопада 2007 року між Районною спілкою споживчих товариств та Селянським фермерським господарством Ярослава Нагірного було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна. Згідно п.1.1 Договору до покупця СФГ Ярослава Нагірного перейшло у власність літній табір для свиновідгодівлі із бетонних панелей, зазначений за планом земельної ділянки поз.1, загальною площею 186, 4 кв.м., склад із з/б панелей, зазначений за планом земельної ділянки поз.2, загальною площею 121, 9 кв.м., цегляний свинарник, зазначений за планом земельної ділянки поз.3, загальною площею 238, 8 кв.м., літній табір для свиновідгодівлі із бетонних панелей, зазначений за планом земельної ділянки поз.4, загальною площею 176, 6 кв.м., що знаходяться по [ADDRESS]. У момент укладення договору купівлі-продажу по акту приймання-передачі від 30 листопада 2007 року майно передбачене п.1.1 Договору було передано у власність СФГ Ярослава Нагірного. В подальшому 01 грудня 2008 року протоколом №4 зборів СФГ «Ярослава Нагірного» вказане у п.1.1 Договору нерухоме майно було передано [PERSON] у власність. Однак, право власності на нерухоме майно зареєстроване не було за СФГ «Ярослава Нагірного», яке на момент пред'явлення позову є ліквідованим, а тому позивач не може здійснити державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Просила постановити рішення, яким визнати за нею право власності на літній табір для свиновідгодівлі із бетонних панелей, зазначений за планом земельної ділянки поз.1, загальною площею 186, 4 кв.м., склад із з/б панелей, зазначений за планом земельної ділянки поз.2, загальною площею 121, 9 кв.м., цегляний свинарник, зазначений за планом земельної ділянки поз.3, загальною площею 238, 8 кв.м., літній табір для свиновідгодівлі із бетонних панелей, зазначений за планом земельної ділянки поз.4, загальною площею 176, 6 кв.м., що знаходяться по [ADDRESS]. Сторони в судове засідання не з»явилися, тому відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у разі відсутності сторін. Представник позивача [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача (а.с.21). Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує, вказує, що договір купівлі-продажу між Радехівською райспоживспілкою і Нагірним Ярославом був укладений, кошти за даним договором відповідач отримав, претензій не позивача у них немає (а.с.24,25). Із врахуванням наведеного, на підставі ст.ст.158, 169 ЦПК України, розгляд справи проведено без участі сторін та на підставі представлених суду доказів. Перевіривши матеріали справи, дослідивши пимьсові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд встановив, що 30 листопада 2008 року між Районною спілкою споживчих товариств та Селянським фермерським господарством «Ярослава Нагірного», від імені якого на підставі Статуту із змінами, зареєстрованого державним реєстратором Радехівської райдержадміністрації Львівської області, діяла голова господарства [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, який посвідчений приватним нотаріусом Радехівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №3748 (а.с.10-10 зворот). Відповідно п.1.1 Договору продавець - Районна спілка споживчих товариств, на підставі протоколу засідання аукціонної комісії від 02.08.2006 року передає у власність покупцю - Селянському фермерському господарству «Ярослава Нагірного», літній табір для свиновідгодівлі із бетонних панелей, зазначений за планом земельної ділянки поз.1, загальною площею 186, 4 кв.м., склад із з/б панелей, зазначений за планом земельної ділянки поз.2, загальною площею 121, 9 кв.м., цегляний свинарник, зазначений за планом земельної ділянки поз.3, загальною площею 238, 8 кв.м., літній табір для свиновідгодівлі із бетонних панелей, зазначений за планом земельної ділянки поз.4, загальною площею 176, 6 кв.м., що знаходяться по [ADDRESS], а покупець зобов»язується прийняти зазначені нежитлові будівлі та сплатити ціну відповідно до умов договору. Згідно п.2.1. згідно із протоколом аукціонної комісії від 02.08.2006 року, продаж вчинено за 154 000 гривень, які покупець сплатив продавцю, шляхом безготівково перерахування власних коштів на розрахунковий рахунок продавця, до підписання Договору. У момент підписання договору купівлі-продажу 30 листопада 2007 року , майно, передбачене п.1.1 Договору, по акту приймання-передачі в цей же день було передано у власність СФГ «Ярослава Нагірного» (а.с. 11). Набувачем дане нерухоме майно у встановленому законом порядку зареєстроване не було. 1 грудня 2008 року протоколом №4 зборів СФГ «Ярослава Нагірного» вказане у п.1.1 Договору нерухоме майно було передано члену СФГ «Ярослава Нагірного» [PERSON] у власність, підписи голови зборів Слободюк Анни Нестерівни та секретаря Грицак Галини Євгенівни були посвідчені 24 лютого 2009 року приватним нотаріусом Радехівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №449 (а.с.13 зворот). Право власності на спірне нерухоме майно позивач зареєструвати не може, оскільки СФГ «Ярослава Нагірного» у встановленому законом порядку ліквідоване, що стало підставою для звернення до суду, оскільки [PERSON] позбавлена можливості захистити своє невизнане право власності в інший спосіб, окрім судового. Згідно ч.5 ст.20 ЗУ «Про фермерське господарство» порядок володіння, користування і розпорядження майном фермерського господарства здійснюється відповідно до його Статуту, якщо інше не передбачено угодою між членами фермерського господарства та законом. Статутом СФГ «Ярослава Нагірного», зареєстрованого розпорядженням голови райадміністрації Б.Іщук за №337 від 7.11.1999 року будь-яких обмежень щодо заборони передавати майно голові фермерського господарства не передбачено (а.с.6-9). Відповідно до ст.393 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Узагальнюючи наведене, з врахуванням того, що майно СФГ «Ярослава Нагірного», яке було набуто ним на підставі договору купівлі-продажу від 30 листопада 2007 року правомірно передано [PERSON] на підставі протоколу №4 від 1 грудня 2008 року, а тому суд робить висновки про під ставність позовних вимог.

Outcome: approved