Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спільне сімейне життя між сторонами не склалося у зв`язку втратою взаєморозуміння, різними поглядами на життя та обов`язки подружжя, вони втратили почуття любові. Зазначає, що подружні стосунки між ними фактично припиненні, спільне господарство не ведеться, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 5 липня 2021 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13 липня 2021 року відкрито провадження у справі № 753/13282/21 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено розгляд справи на 23 вересня 2021 року. У судове засідання 23 вересня 2021 року позивач не з`явився, 20 вересня 2021 року до суду від позивача надійшла заява, в якій позивач просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. У судове засідання 23 вересня 2021 року відповідач також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися шляхом направлення за адресою його зареєстрованого місця проживання рекомендованим листом з повідомлення про вручення ухвали суду про відкриття провадження у справі, проте поштове відправлення, адресоване відповідачеві, повернулося до суду. Також відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України. Розгляд справи відкладено на 11 листопада 2021 року. У судове засідання 11 листопада 2021 року відповідач повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судововї повістки за адресою його зареєстрованого місця проживання рекомендованим листом з повідомлення про вручення, проте поштове відправлення, адресоване відповідачеві, повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній». Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно із ч. 3 ст. 223 ЦК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 27 лютого 2002 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №181. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, шлюбні відносини між сторонами та ведення спільного господарства припинені, шлюб існує лише формально, а тому перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. Відповідно до частини 1 статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтями 21, 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як передбачено статтею 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно із частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною 2 статті 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що шлюб фактично припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, заява про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, а отже наявні підстави для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не просила про відновлення їй дошлюбного прізвища. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: approved