Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

У липні 2021 року позивач [PERSON] звернулась із заявою в суд, в якій вказала, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі з 01 липня 2020 року. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає та утримується нею. Вказані обставини підтверджуються довідкою № С-12619, виданої відділом реєстрації місця проживання управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради 06.07.2021 року та свідоцтвом про народження дитини. Відповідач ухиляється від утримання дитини, та матеріальної допомоги на її утримання не надає, тому позивач вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі однієї другої частини з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання дитини щомісячно. Крім того, у зв`язку із доглядом за дитиною, вона не може повноцінно працювати та заробляти кошти, тому просить стягувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі однієї четвертої частини з усіх видів заробітку. Вважає, що відповідач має змогу сплачувати такий розмір аліментів, позаяк має достатній дохід. Просить задовольнити позов. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, та просить стягувати аліменти з відповідача на утримання дитини в розмірі однієї другої частини з усіх видів його заробітку (доходу) та однієї четвертої частини з усіх видів заробітку на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку щомісячно, оскільки доглядає малолітню дитину до виповнення їй трирічного віку. Представник відповідача в судовому засіданні заявлений позов визнала частково. Суду пояснила, що відповідач має на утриманні неповнолітню дитину від першого шлюбу, тому згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі однієї шостої частини його заробітку (доходу) щомісячно, та має змогу сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі однієї восьмої частини заробітку (доходу). Ухвалою судді 30 липня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 12 серпня 2021 року ухвалено рішення по суті спору. Заслухавши доводи позивача та заперечення відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 липня 2020 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , батьком якої відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] є відповідач. Дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються довідкою за С-12619, виданої відділом реєстрації місця проживання управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради 06.07.2021 року та їх відповідач не заперечує. Відповідач має іншого неповнолітнього утриманця, крім спільної із позивачем, неповнолітньої дитини. Ці обставини визнаються позивачем та підтверджуються документально. [PERSON] офіційно не працює, хоча є працездатним, на обліку в центрі зайнятості не перебуває. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина 3 статті 181 СК України). Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України в редакції, чинній на час ухвалення рішення, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання дитини, то кошти на її утримання (аліменти) присуджує суд. Відповідно до положень частини 1 статі 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З врахуванням встановлених обставин суд вважає, що позивач не довела, а суд відповідно не встановив підстав для стягнення аліментів в розмірі однієї другої частини з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання дитини щомісячно. Тому суд з врахуванням встановленого приходить до висновку про визначення розміру аліментів на утримання дитини в розмірі однієї шостої частини його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з врахуванням індексу інфляції. При цьому, суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Однією із умов закону стосовно надання права на утримання дружини є змога чоловіка таку матеріальну допомогу надавати. Суд виходить з вимог статті 84 СК України (право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини). При цьому, згідно положень ч. 4 цієї статті таке право має жінка за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Щодо заявлених в частині стягнення аліментів на утримання дружини у зв`язку з доглядом за дитиною аліментів в розмірі однієї четвертої частини щомісяця в даному випадку, суд виходить з вимог статті 84 СК України (право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини). При цьому, згідно положень ч.4 цієї статті таке право має жінка за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи із досліджених та наведених судом доказів позов в частині стягнення аліментів на утримання дружини підлягає частковому задоволенню. При цьому суд виходить з того, що відповідач працює, утримує себе, неповнолітню дитину від іншого шлюбу, однак має обов`язок утримувати їх спільну дитину та дружину до виповнення дитиною трирічного віку.. Тому, суд виходить з засад розумності та справедливості, розміру отримуваного заробітку відповідачем та вважає необхідним стягнути аліменти на утримання дружини в розмірі однієї восьмої частини заробітку (доходу) з відповідача щомісячно до досягнення трирічного віку дитини. Представник відповідача не заперечує, що позивач має право на утримання дружини, оскільки вона не працює та доглядає дитину, та не заперечує про те, що розмір такого утримання має становити одну восьму частину заробітку (доходу) щомісячно до досягнення трирічного віку дитини. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 768,4 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial