Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного Договору № б/н від 10 липня 2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 8100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного Договору він складається із заяви позичальника, умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Згідно вимог ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У відповідності до п. 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами банку», які викладені на сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правилами користування платіжною карткою». У порушення зазначених норм закону та умов договору [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором станом на 30 вересня 2016 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 68\~721,29 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 7885 грн. 73 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 53\~786,93 грн., заборгованість за пенею та комісією 3300 грн., а також штрафів відповідно до умов кредитного договору: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3\~248,63 - штраф (процентна складова). Враховуючи викладене, позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором на загальну суму 68\~721 грн. 29 коп. та понесені витрати по сплаті судового збору і витрати повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. У судове засідання представник позивача не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надана заява про розгляд справи у відсутності представника позивача, представник позивача у поданій заяві позов підтримав у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала та заперечувала проти його задоволення у повному обсязі. Суд, вислухавши думку відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до умов укладеного Договору № б/н від 10 липня 2010 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Базова відсоткова ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору встановлена у розмірі 2,5 % на місяць із розрахунку 360 днів у році. Строк дії кредитного ліміту відповідає терміну дії картки. Порядок погашення заборгованості може здійснюватись, як щомісячними платежами в розмірі 7 % від суми заборгованості. Згідно умов кредитування позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на універсальну кредитну картку, з базовою відсотковою ставкою на місяць 2,5 % (нарахування на залишок заборгованості здійснюється виходячи з розрахунку 360 днів на рік); пеня нараховується по розрахунку пеня = пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) це базова процентна ставка по договору / 30 нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) 1 % від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховується один раз в місяць при наявності прострочення заборгованості по кредиту або процентам 5 або більше днів при виникненні заборгованості на суму більше 50 грн.. Згідно довідки про умови кредитування і використання кредитки «Універсальна, 55 днів льотного періоду» тип картки MasterCard Mass, розмір щомісячних платежів (включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді) 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості. Згідно заяви позичальника від 10 липня 2010 року [PERSON] ознайомилася і погодилася з Умова та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді та своїм підписом підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування в Приватбанку, про що свідчить підписана позичальником заява від 10 липня 2010 року. Відповідно до положень Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Відповідно до умов п. 3.2., п. 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну картку. Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Банк надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 8100 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов п. 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг клієнт надав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідно до умов п. 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг підписання умов договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Як вбачається з матеріалів справи, підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складають між позичальником та банком кредитний договір. Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яка була підписана [PERSON] 10 липня 2010 року, вбачається, що позичальник ознайомився і погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, та своїм підписом підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в Приватбанку. Виходячи з викладеного, слід зазначити, що при укладанні кредитного договору між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору, як того вимагає чинне законодавство, і позичальник в достатньому обсязі був ознайомлений з умовами надання кредиту. У порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 30 вересня 2016 року має прострочену заборгованість за кредитом, що становить 68\~721,29 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 7885 грн. 73 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 53\~786,93 грн., заборгованість за пенею та комісією 3300 грн., а також штрафів відповідно до умов кредитного договору: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3\~248,63 - штраф (процентна складова). Під час розгляду справи відповідачем [PERSON] в рахунок погашення існуючої заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк» 29 грудня 2016 року було сплачено 6080,14 грн., що підтверджується долученою до матеріалів справи копією заяви на переказ готівки № ІСКТG12290UWU3. Відповідач заперечувала проти задоволення позовних вимог, у звязку з тим, що вважає, що позивач ПАТ КБ «Приватбанк» пропустив строк звернення з позовом до суду. У поданій до суду заяві про застосування строку позовної давності відповідач [PERSON] зазначила про те, що починаючи з серпня 2013 року банк фактично знав про своє порушене право, однак не заявляв про це, тому саме з цього часу починається перебіг позовної давності щодо основного зобовязання і до відсотків, які нараховані за користування кредитом. Банк звернувся до суду за захистом своїх порушених прав лише у жовтні 2016 року після спливу строку позовної давності. Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. За правилом ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності повязаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання ч. 5 ст. 261 ЦК України. У зобовязаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи ст. 261 ЦК України. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за договором б/н від 10 липня 2010 року вбачається, що останній платіж по оплаті заборгованості за кредитом [PERSON] здійснила 17 грудня 2013 року. До суду з позовом ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся у листопаді 2016 року, тому з викладеного вбачається, позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом в межах строку позовної давності. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобовязання стосовно повернення кредиту банк вправі вимагати стягнення з [PERSON] непогашений залишок кредиту та нараховані проценти і інші нарахування, передбачені кредитним договором. Розмір загальної суми заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Приватбанк» становить 68\~721,29 грн. Банк виконав свої зобовязання у повному обсязі. В свою чергу позичальник зобовязався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобовязання згідно кредитного договору. Позивач виконав свої зобовязання по договору, надавши суму кредиту, проте відповідач борг в повному обсязі не повертає та не сплачує відсотки за користування кредитом. До матеріалів справи відповідачем також було долучено копію довідки ПАТ «Приватбанк», з якої вбачається, що станом на станом на 02 лютого 2017 року заборгованість по рахунку [PERSON] за № 5457082994664022 згідно угоди № SAMDN55000034589234 становить 71\~925,59 грн.. Враховуючи, що під час розгляду справи відповідач [PERSON] сплатила в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 6080,14 грн. суд вважає за необхідне зменшити розмір заборгованості та стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку заборгованість в загальному розмірі 62\~641,15 грн., в решті позову відмовити. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1. ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Згідно із нормою ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Оскільки відповідач [PERSON] не виконує взятих на себе за договором зобовязань, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість, яка в загальному становить 62\~641,15 грн. Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача згідно зі ст. 88 ЦПК України на користь позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: partial