Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

У липні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Києо-Святошинського районного суду Київської області з позовом до СПД [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Свої позовні вимоги позивача обґрунтовував тим, що він є власником земельної ділянки, кадастровий номер 3222486200:03:002:5122, площею 0,0687 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: вул. Київська с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області. 23.03.2017, з метою встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки, під час проведення робіт було встановлено, що на його земельній ділянці знаходяться два кіоски, які встановленні суміжним землевласником [PERSON]. Як тільки він дізнався про те чиї ці кіоски він відразу звязався з власником та намагався дане питання вирішити в позасудовому порядку. Відповідач спочатку не заперечував про належність даних кіосків йому та обіцяв їх прибрати. Проте до цього часу власник кіосків не переніс їх та ніяким чином не реагує на всі прохання звільнити земельну ділянку. Вважає дії відповідача незаконними. Тому позивач просив усунути перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою, кадастровий номер 3222486200:03:002:5122, площею 0,0687 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: вул. Київська с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, шляхом зобовязання суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON] перенесення двох кіосків, які займають площу 0,0031 га та 0,0044 га з даної земельної ділянки та повернення їй попереднього стану. Стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. Представник позивача направив до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до вимог ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Пунктом «г» ч. 1 ст. 91 ЗК України 2001 року власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. У ч. 1 ст. 106 ЗК України 2001 року прямо встановлює, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. З огляду на ст. 125 ЗК України 2001 року право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно вимог ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування: г) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Положеннями ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивач, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 82573786 від 16.03.2017, є власником земельної ділянки, кадастровий номер 3222486200:03:002:5122, площею 0,0687 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: вул. Київська, с. Софіївська Борщагівка Києво- Святошинського району Київської області. Відповідно до акту про встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки від 23 березня 2017 року під час проведення робіт було встановлено, що на земельній ділянці позивача знаходяться два кіоски, які встановлені суміжним землевласником гр. [PERSON]. Згідно абрису накладення земельних ділянок, вбачається, що кіоски площею 0, 0031 га та 0, 0044 га, які встановлені суміжним землевласником гр.. [PERSON] на земельній ділянці, яка належить гр.. [PERSON] віталійовичу за кадастровим номером 3222486200:03:002:5122 площею 0, 0687 га. З наведеного вище вбачається що, відповідач СПД [PERSON] порушив права позивача як власника на земельну ділянку яка знаходиться на території Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області площею 0,0687 га, кадастровий номер 3222486200:03:002:5122 самовільно встановивши на даній земельній ділянці кіоски, а отже позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог Враховуючи наведені обставини та

Outcome: approved