Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

У липні 2014 року КС Полтава і Полтавці звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, посилаючись на те, що 14 січня 2008 року між позивачем та відповідачкою укладено кредитний договір № 17. Позивач прийняв на себе зобов'язання надати боржнику кредит в сумі 2259 грн. строком на 6 місяці з 14.01.2008р. по 14.07.2008 р., а боржник взяв на себе зобов'язання погасити кредит згідно графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною договору з процентною ставкою за користування кредитом 0,18 % щоденно на залишок суми кредиту . Оскільки відповідачка неналежним чином виконувала зобовязаня, то виникла заборгованість за основним кредитом та нарахованих відсотках на загальну суму 5524,35 грн. ( 2051,06 грн,- борг, 3473,29 грн. -відсотки) , яка стягнута Октябрським районним судом м. Полтави на підставі судового наказу № 2н-1234/08 від 16.07.2008 року. Вказане судове рішення виконано частково. Тому, враховуючи черговість погашення заборгованості, станом на 30.06.2014 року заборгованість відповідачки по відсоткам та штрафним санкціям складає: 27 773,61 грн., яку позивач просив суд стягнути . В судове засідання представник позивача не зявився, за підписом голови правління надано заяву в якій прохали слухати справу у відсутність представника , позовні вимоги підтримали. Відповідач позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні та застосувати строк позовної давності. Заслухавши пояснення відповідача , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 січня 2008 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір № 17. Позивач прийняв на себе зобов'язання надати боржнику кредит в сумі 2259 грн. строком на 6 місяці з 14.01.2008 р. по 14.07.2008 р., а боржник взяв на себе зобов'язання погасити кредит згідно графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною договору з процентною ставкою за користування кредитом 0,18 % щоденно на залишок суми кредиту. У звязку з порушенням відповідачкою виконання зобов'язань виникла заборгованість за договором кредиту і за заявою позивача 16.07.2008 року Октябрським районним судом м. Полтави винесено судовий наказ № 2н-1234/08 яким стягнуто з боржника заборгованість на загальну суму 5524,35 грн. з яких 2051,06 грн. борг, 3473,29 грн. відсотки. Як вбачається яз матеріалів справи, що у липні 2014 року позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості по відсотках та штрафним санкціям, яка згідно наданого розрахунку станом на 30.06.2014 року складає: 27 773,61 грн.. У відповідності до пп. 4 п. 3.1.1 кредитного договору позивач має право вимогати дострокового повернення кредиту та сплати процентів. Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. За таких обставин суд приходить до висновку, що строк повернення кредиту настав 16.07.2008року. Позивач звернувся до суду та отримав судовий наказ про стягнення боргу з [PERSON] З цього часу відповідачка добровільно не погасила заборгованість та позивач знав про порушення своїх прав. Однак , до суду не звернувся та продовжував нараховувати відсотки після припинення дії договору , які більш ніж у 10 разів перевищують суму боргу. Відповідно до ст. 261 ЦК України позовна давність-це строк у межах якого особа,може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересів. За зобовязаннями строк виконання яких не визначений або визначений моментом предявлення вимоги,перебіг позовної давності починається від дня.коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Оскільки позивач дізнався про порушення свого права у липні 2008 року, проте до суду з позовом звернувся лише липні 2014 року , суд приходить до висновку, що вимоги заявлені поза межами позовної давності, тому в їх задоволенні слід відмовити. При цьому суд враховує, що позивач не ставив питання про поновлення строку позовної давності .

Outcome: dismissed