Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

У липні 2014 року до суду звернувся [PERSON] з вказаним позовом, відповідно до якого прохав суд звернути стягнення на грошові кошти, які розміщені на рахунку [NUMBER] в Публічному акціонерному товаристві «Банк Форум» за договором банківського вкладу «Прибутковий» в національній валюті без права поповнення № 2635/3000/609315 від 02.07.2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» та [PERSON] для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» по кредитному договору № 3-0115/13/30 - ZDW від 02 липня 2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» та [PERSON]; вирішити питання про розподіл судових витрат. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 02.07.2013 року між ним та ПАТ «Банк Форум» був укладений кредитний договір, за яким [PERSON] отримав кредит в сумі 160 000,00 грн. на строк до 16.05.2015 року. Також, 02.07.2013 року між позивачем та ПАТ «Банк Форум» був укладений договір банківського вкладу, відповідно до якого [PERSON] розмістив депозит у розмірі 200 000,00 грн. на строк до 02.07.2015 р. Також, в рахунок забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором, 02.07.2013 року між [PERSON] та ПАТ «Банк Форум» був укладений договір застави майнових прав, відповідно до якого [PERSON] передав Банку в заставу право вимоги отримання грошових коштів за вказаним вище депозитним договором. У зв'язку з тим, що позивач не мав можливості виконувати свої кредитні зобов'язання належним чином відповідно до укладеного кредитного договору щодо внесення щомісячних платежів, - утворилася заборгованість за кредитним договором. У зв'язку з цим, позивач звернувся з письмовою заявою до ПАТ «Банк Форум», відповідно до якої повідомив Банк про здійснення зарахування зустрічних грошових вимог, а саме зарахування коштів з депозитного рахунку на погашення заборгованості за кредитним договором. У зв'язку з тим, що вказана заява була залишена Банком без задоволення, позивач звернувся до суду з вказаним позовом з метою захисту своїх прав. Позивач у судовому засіданні позов підтримав. Представник позивача за довіреністю у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав суд позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, прохав суд відмовити в його задоволенні. Відповідно до письмового заперечення на позов вказував, що відповідно до положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що має приорітет у застосуванні серед іншого законодавства при проведенні процедури ліквідаціїї Банку, здійснення задоволення вимог вкладників та інших кредиторів Банку, а також зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом - заборонені під час тимчасової адміністрації. Зазначено, що вказаним Законом не передбачено способу задоволення вимог кредиторів до банку шляхом поєднання боржника та кредитора в одній особі; зарахування зустрічних однорідних вимог позивача та відповідача, може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом. Третя особа по справі - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши зібрані по справі докази, встановив наступне. 02.07.2013 року між ПАТ «Банк Форум» (надалі- Банк) та [PERSON] (надалі - Позичальник) був укладений кредитний договір № 3-0115/13/30-ZDW, відповідно до якого Банк надав, а Позичальник отримав кредит на споживчі цілі у сумі 160 000,00 грн. строком до 16.05.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом - 23,25% на рік (у випадку дотримання Позичальником умов п. 3.3.9 Договору), або 33,25% на рік (у випадку недотримання Позичальником умов п. 3.3.9 Договору) (а.с. 4-8). 02.07.2013 року між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] (надалі - Клієнт) укладено договір банківського вкладу № 2635/3000/609315, відповідно до якого Клієнт з 02.07.2013 р. по 02.07.2015 р. розмістив депозит (вклад) «Прибутковий» в національній валюті Гривня (UAH) на рахунку [NUMBER] в сумі 200 000,00 грн., без права поповнення та продовження депозитного вкладу, а також повернення не рініше ніж закінчення строку договору (а.с. 12). Також, судом встановлено, що в рахунок забезпечення виконання Позичальником своїх кредитних зобов'язань за вказаним кредитним договором 02.07.2013 року між ПАТ «Банк Форум» (надалі - Заставодержатель) та [PERSON] (надалі - Заставодавець) був укладений договір застави № 3-0110/13/30-ZS, відповідно до якого Заставодавець передав в заставу Банку право вимоги отримання грошових коштів в сумі 200 000,00 грн., розміщених на рахунку [NUMBER] (вкладний рахунок) за Договором банківського вкладу «Прибутковий» № 2635/3000/609315 від 02.07.2013 року (а.с. 9-11). 13.06.2014 року Правлінням Національного банку України постановлено рішення № 355 про відкликання банківської ліцензії в ПАТ «Банк Форум» з 13.06.2014 р. та ліквідацію останнього. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.06.2014 р. № 49 вирішено розпочати ліквідацію ПАТ «Банк Форум» та призначити уповноважену особу Фонду на ліквідацію (а.с. 26). На підставі вказаного вище рішення наказом від 16.06.2014 року № 78 Соловйова Н.А. приступила до виконання повноважень уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» (а.с. 27). Згідно з довідкою ПАТ «Банк Форум» за вих. № 556/3.7/3000 від 26.08.2014 року, виданою [PERSON], судом встановлено, що залишок заборгованості Позичальника [PERSON] за кредитним договором № 3-0115/13/30-ZDW від 02.07.2013 р. становить - 112 284,91 грн., з якої 21 465,11 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 8 011,18 грн. - прострочена заборгованість за відсотками (а.с. 19). Також, судом встановлено, що 18.07.2014 року [PERSON] на адресу ПАТ «Банк Форум» надсилалась заява, відповідно до якої заявник прохав Банк у зв'язку з виникненням простроченої заборгованості через неможливість виконання Позичальником свого кредитного зобов'язання щодо внесення платежів на погашення кредиту, - звернути стягнення на предмет застави відповідно до умов кредитного договору та договору застави, тобто, здійснити зарахування зустрічних вимог, з метою припинення зобов'язань сторін. Згідно з відповіддю уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» (лист за вих. № 5084/3.3 від 04.08.2014 р.) на вище зазначений лист [PERSON], останнього повідомлено про початок ліквідаційної процедури ПАТ «Банк Форум»; що, згідно з абз. 3 п. 2, 3 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення Уповноваженої особи, строк виконання всіх грошових зобов'язань банку настав, а вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури; повідомлено про неможливість задоволення вимоги [PERSON] як Кредитора, зокрема, шляхом проведення зарахування вимог, поза встановленої черговості погашення вимог кредиторів (а.с. 24). Оскільки спірні правовідносини виникли у період проведення ліквідаційної процедури ПАТ «Банк Форум», - застосуванню підлягають спеціальні норми - Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI від 23.02.2012 року, що набрав чинності 21.09.2012 року, зі змінами від 11.07.2014 року. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Частиною 8 Перехідних положень зазначеного закону встановлено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону. Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Згідно з ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000,00 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Відповідно до положень ст. 52 вказаного Закону вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, підлягають до задоволення в порядку черговості. Також, відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1)задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2)примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3)нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4)зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами. Як встановлено судом вище, сума простроченої заборгованості позивача за Кредитним договором становить - 112 284,91 грн., розмір депозитного вкладу - 200 000,00 грн. (без врахування відсотків). Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 546, ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі, заставою. Статтею 601 ЦК України передбачено, що зобов'язання може припинятися зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Зарахування є одностороннім правочином, для нього достатньо заяви однієї сторони. При цьому, згода Банка для зарахування не потрібна при наявності таких умов: вимоги сторін є зустрічними, тобто такими, які випливають з двох різних зобов'язань, між двома особами, де кредитор одного зобов'язання є боржником іншого, так само як і боржник; вимоги є однорідними, тобто в обох зобов'язаннях речі одного роду - грошові вимоги; за обома вимогами настав строк виконання. Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладник [PERSON] набув право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом. Згідно з умовами Кредитного договору (5.4) та Договору застави (п. 2.2) Банк набув право на звернення стягненння на Предмет застави. Суд вважає, що односторонній правочин - зарахувння - є таким, що вчинений стороною позивача за його заявою до Банка від 18.07.2014 року. Даний правочин зарахування не оспорюється стороною відповідача, не визнаний у встановленому законом порядку недійсним, ознак нікчемності не містить. Наслідком вчинення правочину про зарахування є припинення зобов'язаннь сторін. Суд також вважає, що в даному випадку зарахування зустрічних однорідних вимог не призводить до порушення порядку погашення вимог кредиторів, оскільки сума боргу за кредитним договором, яка підлягає зустрічному зарахуванню - 112 284,91 грн., не перевищує суму гарантованого граничного розміру відшкодування коштів за вкладами - 200 000,00 грн., що підлягає до відшкодування вкладнику на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку за рахунок Фонду (оскільки відшкодування вимог вкладників за черговістю стосується лише суми, що перевищує суму гарантованого граничного розміру відшкодування коштів за вкладами). Слід зазначити, що стороною відповідача не доведено протилежне, доказів не надано. Підсумовуючи вище викладене, суд дійшов висновку про наступне: односторонній правочин (зарахування) є таким що вчинений (відповідно його наслідком є припинення зобов'язання сторін); відсутність дисбалансу інтересів сторін, що ще раз підкреслює добросовісність, розумність та справедливість підґрунтя правочину зарахування; зарахування є таким, що не призводить до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого Законом; Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» прямо не встановлює заборону на припинення грошового зобов'язання шляхом проведення зарахування зустрічних вимог; відповідачем визнано право позивача на отримання вкладу, сума якого не заперечується, оскільки відповідачем оспорюється лише процедура повернення коштів. Таким чином, суд вважає, що відмова Банку здійснити зарахування є такою, що порушує права та інтереси позивача. Згідно ч. 1 та 2 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved