Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на виділену частку домоволодіння, посилаючись на те, що він є власником 18/25 часток домоволодіння та цілої частки земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] по [ADDRESS] . Належну йому частку домоволодіння та земельну ділянку він отримав у спадок після смерті матері [PERSON] , [INFO], яка померла [INFO] , а спірне домоволодіння в 1972 році придбала його бабця. Відповідно з 1972 року його родина мешкала у будинку літера Б-1, інший будинок літера А-1 належав іншій родині. В 1992 році його мати приватизувала свою частку земельної ділянки та отримала державний акт серія [NUMBER] . Між його покійною матір`ю та іншими співвласниками ніяких спорів щодо встановленого порядку користування не було. Додав, що його частка являє собою відокремлений будинок літера Б-1, у якому він проживає з родиною. Інші частки також складають один окремо стоячий будинок А-1, який належить [PERSON] , та [PERSON] . В 2018 році, після отримання документів про право на спадщину, він захотів зареєструвати в будинку дружину та дітей, однак з`ясувалось, що для цього потрібна згода співвласників. Отримати згоду співвласників неможливо, оскільки фактичне місце знаходження відповідачів йому не відомо, вже майже п`ять років ніжно в будинку літера А-1 не мешкає, будинок зачинений, контакти власників у нього відсутні, під час виготовлення технічної документації на землю та встановлення меж для отримання кадастрового номеру в 2018 році довелося давати оголошення в газету. Вважає, що він позбавлений можливості розпоряджатися належним йому майном, оскільки не може зареєструвати в будинку свою родину без згоди співвласників. Крім того, без їх згоди не може провести газ та водопровід, оскільки це вимагає погодження певної документації. У зв`язку із викладеним, просить суд, припинити право спільної часткової власності на 18/25 часток домоволодіння по [ADDRESS] , яка складається з житлового будинку літера Б-1, житлового будинку А-1 з господарськими будовами та спорудами льох -Д, сарай-Є, вбиральня - Ж,вбиральня - К, колодязь №1,паркан №2,5, яка належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею - 63,3 кв.м., житловою площею - 27,7 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами - льох літ. Д, сараями літ. Є, вбиральнею літ. К, паркан №2,5, колодязь №1, який розташований по [ADDRESS] на земельній ділянці кадастровий номер [NUMBER] Позивач [PERSON] , який був належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив свої позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник позивача [PERSON] , в судовому засіданні підтримала позовну заяву, просила позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] , яка була повідомлена про дату та час слухання справи поштовою телеграмою, до судового засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Відповідач [PERSON] , яка була повідомлена про дату та час слухання справи поштовою телеграмою, до судового засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Допитаний у судовому засіданні експерт з технічного інвентаризаційного нерухомого майна [PERSON] показала, що виходом за адресою: [ADDRESS] було встановлено, що на території подвір`я розміщено два окремо розташованих будинки. Один з будинків є придатним для проживання, і в ньому мешкає родина [PERSON] Другий будинок є занедбаним, не придатним для проживання. Його співвласниками є [PERSON] та [PERSON] Будинок [PERSON] може бути йому виділений по фактичному користуванню, без проведення будь-яких будівельних робіт. Повідомила, що помилково у висновку експерта від 14 січня 2019 року №14/1, який було складено нею та додано до позову позивачем, не міститься фраза «не проводячи будівельних робіт». Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши експерта, дослідивши матеріали справи та надані докази в межах заявлених позовних вимог (ст.13 ЦПК України), суд установив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним Кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інших обставин,які мають значення для вирішення справи. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу від 22.09.1964 року, який посвідчено державним нотаріусом Слов`янської нотаріальної контори Щербак А.П., зареєстровано у реєстрі під №6365, [PERSON] придбала 1/3 частину від двох житлових будинків з надвірними будовами у [ADDRESS] на земельній ділянці 907 кв.м. в користуванні з співвласником [PERSON] (а.с.19-20). Відповідно до довідки Слов`янського бюро технічної інвентаризації від 28.08.1973 року, яка видана [PERSON] , зазначено, що відповідно до рішення виконкому міської ради депутатів трудящих від 28.02.1968 року, номер [ADDRESS] змінено на [ADDRESS] (а.с.12). Як вбачається інвентаризаційної справи на будинок [ADDRESS] , яка заведена 11.10.1974 року Слов`янським бюро технічної інвентаризації, спірний будинок має наступних власників: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та складається з житлового будинку А-1, житлового будинку Б-1, сараю В, сарай Г, погріб Д, сарай Е, колодязь №1, перегородка №2-5 (а.с.10). Із «Выкопировки из плана строительного квартала», який складено 11.11.1974 року вбачається, що земельна ділянка [ADDRESS] , загальною площею 902,60 кв.м., на підставі рішення виконкому від 19.12.1956 року зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.06.1990 року, який посвідчено державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Соловар В.І., зареєстровано у реєстрі за №2-3076, спадкоємицею майна [PERSON] , померлого [INFO] є донька [PERSON] , та воно складається з 18/25 часток житлового будинку з будовами та спорудами, який розташований на земельній ділянці 907,6 кв.м., яке належало померлій [INFO] [PERSON] , спадкоємцем якої є [PERSON] , який прийняв спадщину, однак не оформив своїх спадкових прав (а.с.14). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , [PERSON] на підставі рішення виконкому Слов`янської міської ради народних депутатів від 16.12.1998 року № 526/2, належить земельна ділянка площею 0554 гектарів для обслуговування житлового будинку і господарських будівель (а.с.17). З довідки КП «БТІ» від 10.04.2018 року №964-17/0.45/01слідує, що право власності на домоволодіння, що складається з двох житлових будинків, розташоване в [ADDRESS] , станом на 01.01.2013 року зареєстроване: 14/100 часток за [PERSON] , 7/50 часток за [PERSON] , 18/25 часток за [PERSON] . Згідно матеріалів поточної інвентаризації, проведеної 14.06.2004 року, на земельній ділянці за вказаною адресою знаходяться наступні будівлі та споруди: житловий будинок «А-1», загальною площею 60,2 кв.м., житловий будинок «Б-1», загальною площею 63,3 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м., льох «Д», сарай «С», вбиральня «Ж», вбиральня «К», колодязь «№1», паркан «№2»-«№5» (а.с.15). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.07.2018 року, який посвідчено державним нотаріусом Першої слов`янської нотаріальної контори Макаровою Н.І., зареєстровано у реєстрі за № 1-583, [PERSON] є спадкоємцем земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0554 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована за адресою: [ADDRESS] в межах згідно з Витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.06.2018 року, після смерті [INFO] [PERSON] (а.с.7). Вказане підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 132283319 від 26.07.2018 року (а.с.7 з.б.). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.07.2018 року, який посвідчено державним нотаріусом Першої слов`янської нотаріальної контори Макаровою Н.І., зареєстровано у реєстрі за № 1-582, Козачок є спадкоємцем 18/25 часток домоволодіння, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] (а.с.8). Ринкова вартість житлового будинку (літера Б-1), загальною площею 63,3 кв.м., житловою - 46,4 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, а саме: льох (Д), сарай (Є), вбиральня (К), колодязь (№1), паркан (№2-5), розташований за адресою: [ADDRESS], станом на 01.04.2019 року становить 68 200,00 грн. без ПДВ, що підтверджується висновком зі звіту з оцінки майна, який складено суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] (а.с.17). Відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна № 26/03 від 26.03.2019 року, який було надано експертом у судовому засіданні, житловий будинок літ «Б-1», загальною площею 63,3 кв.м., житловою площею 46,4 кв.м., льох літ «Д», сарай літ «Є», вбиральня літ «К», № 1-колодязь , № 2 -№ 5-паркан , може бути поділено не проводячи будівельних робіт. Склад новоутворених об`єктів нерухомого майна - житловий будинок літ «Б-1», загальною площею 63,3 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами (а.с.48-50). Згідно з вимогами ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст.317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Поняття спільної часткової власності викладено в ч.1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Частиною 3 статті 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. У справі № 6-12цс13, а саме в постанові від 03 квітня 2013 року, Верховний Суд України дійшов наступних висновків щодо виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. У судовому засіданні було встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.07.2018 року, позивач [PERSON] є власником 18/25 часток домоволодіння, який розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельною ділянкою площею 0,0554 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Власником 14/100 часток спірного житлового будинку є [PERSON] , а 7/50 часток - [PERSON] . На даний час позивач позбавлений можливості розпоряджатися належним йому на праві власності будинком, а саме 18/25 частками, оскільки будинок знаходиться у спільній частковій власності. Отримати згоду відповідачів на вчинення позивачем будь - яких дій, пов`язаних із володінням, користуванням, та розпорядженням належної [PERSON] частки спірного житлового будинку, не має можливості, оскільки місце знаходження відповідачів йому не відомо, контакти [PERSON] та [PERSON] у позивача - відсутні. Також, позивачем було надано Висновок щодо технічної можливості поділу спірного житлового будинку від 26.03.2019 року, з якого слідує, що за технічними показниками будинок може бути поділено не проводячи будівельних робіт, що також підтвердила експерт [PERSON] у судовому засіданні. За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, не скористалися своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надали належних доказів, які спростовують доводи позивача. Таким чином, суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивач не вимагає компенсацію за понесені ним судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved