Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

У листопада 2016 року Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, а саме 6 985 грн. 18 коп. страхового відшкодування. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08.07.2015року між [PERSON] та ТДВ «Експрес Страхування» було укладено договір № 209.15.2277971 добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Mersedes Benz GL350», державний номерний знак [NUMBER]. 22.09.2015 року на бул. Лесі Українки, 30 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, зокрема водій [PERSON], керуючи автомобілем «Mitsubish iPajero», державний номерний знак [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes Benz GL350», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], що підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2015 року справа № 757/38685/15-п. Згідно п. 13 частини «А», п 9.7.2 частини «Б» Договору розмір завданих збитків визначається і страхове відшкодування виплачується Страховиком на підставі кошторису ремонтних робіт, рахунків-фактур, нарядів-замовлень, актів виконаних робіт та інших документів, що підтверджують вартість відновлювального ремонту на СТО. Відповідно до калькуляції ТОВ «АДУ Мерседес Бенц» № 2130872 від 23.09.2015 року та Акту виконаних робіт вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mersedes Benz GL350», державний номерний знак [NUMBER] становить: 6 985,18 грн. Відповідно до умов договору страхування Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі: 6 985,18 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 25.09.2015 року № 26253. Представник позивача в судовому засідання позовну заяву підтримав та просив суду задовольнити позовні вимоги та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не зявився і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе винести заочне рішення по справі, оскільки в справі є достатньо доказів, що підтверджують позов, а також представник позивача проти цього не заперечує. Суд, вислухавши доводи представника позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності та співставленні, дійшов висновку про задоволення в повному обсязі заявлених позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»ясніє особам, які беруть участь у справі, їх права та обов»язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. З огляду на вище вказані норми, суд вимушений розглядати справу на підставі наданих сторонами доказів у справі. У судовому засіданні встановлено, що 22.09.2015 року на бул.Лесі Українки, 30 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме: водій [PERSON], керуючи автомобілем «Mitsubish iPajero», державний номерний знак [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes Benz GL350», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.14-15). 08.07.2015 року між [PERSON] та ТДВ «Експрес Страхування» було укладено договір №209.15.2277971 добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Mersedes Benz GL350», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.7-10). Постановою Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2015 року справа № 757/38685/15-п. водія [PERSON] визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді (а.с.23-24). Згідно п. 13 частини «А», п 9.7.2 частини «Б» Договору розмір завданих збитків визначається і страхове відшкодування виплачується Страховиком на підставі кошторису ремонтних робіт, рахунків-фактур, нарядів-замовлень, актів виконаних робіт та інших документів, що підтверджують вартість відновлювального ремонту на СТО. Відповідно до калькуляції ТОВ «АДУ Мерседес Бенц» № 2130872 від 23.09.2015 року та Акту виконаних робіт вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mersedes Benz GL350», державний номерний знак [NUMBER] становить: 6 985,18 грн. (а.с.19-21). Відповідно до умов договору страхування Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі: 6 985,18 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 25.09.2015 року № 26253 (а.с.22). Встановлено і те, що цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована в порядку, визначеному Законом України «Про обов'язковестрахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що підтверджується витягом з Централізованої бази МТСБУ (а.с.27). Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з частинами четвертою і вісімнадцятою статті 9 Закону України «Про страхування» розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством, а франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до вимог ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, якщо вона завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована в порядку, визначеному Законом України «Про обов'язковестрахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому саме Відповідач є особою, відповідальною за завдані збитки. Аналіз вищевказаних норм свідчить про наявність у позивача права вимоги до [PERSON], оскільки представником позивача доведено, що позивачем, на виконання умов договорів страхування, було відшкодовано ( здійснено виплату страхового відшкодування) вартість відновлювального ремонту автомобілів, які отримали механічні пошкодження внаслідок ДТП, що сталася внаслідок винних дій відповідача у розмірі, що повністю співвідноситься з розміром заявлених позовних вимог. Так як, судом достовірно встановлено, що позивач виконав покладений на нього Законом обов'язок по сплаті страхового відшкодуванню у розмірі 6 985,18 грн., тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати. Судові витрати необхідно вирішити у відповідності до ст. 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved