Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

У липні 2020 року представник АТ «Таскомбанк» засобами поштового зв`язку звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитом. В обґрунтування заявлених вимог вказав, що 17.12.2015 року між АТ «Таскомбанк» та відповідачем укладений кредитний договір № 008/2136477-СК, відповідно до умов якого банк надав відповідачу грошові кошти в межах ліміту 100 000 грн, строк користування 365 днів з автоматичною пролонгацією з моменту встановлення кредитного ліміту, проценти за користування кредитом 55 % річних, плата за обслуговування кредитного залишку - 1% від суми основної заборгованості, яка існує за договором станом на день нарахування, штраф за прострочення платежу 100 грн. за кожен факт прострочення платежу. Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав в повному обсязі. Відповідач порушив договірні зобов`язання по сплаті заборгованості по кредиту та процентах, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 27.12.2019 року становить 175 041,16 грн. та яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. З метою досудового врегулювання спору, позивач повідомляв відповідача про дострокове повернення кредиту та погашення заборгованості, проте таке звернення не надало бажаного результату. 10.08.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 08.09.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без участі, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення, в разі неявки відповідача, не заперечує. 14.04.2021 року ухвалою суду до участі у даній справі залучено правонаступника позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся неодноразово, в тому числі шляхом розміщення відповідного оголошення на сайті про виклик особи, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 17.12.2015 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] укладено заяву-договір № 008/2136477-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки. Відповідно до умов надання та обслуговування кредитної лінії, які є додатком 1 до заяви-договору № 008/2136477-СК, предметом кредитного договору є надання банком позичальнику грошових коштів на наступних умовах встановлення кредитного ліміту: максимальна сума кредитного ліміту 100 000 грн.; строк користування 365 днів з автоматичною прологацією на такий самий строк; проценти за користування кредитом: 55% річних; плата за обслуговування кредитного залишку - 1% від суми основної заборгованості, яка існує за договором станом на день нарахування; штраф за прострочення обов`язкового мінімального платежу 100 грн. за кожен факт прострочення платежу. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Банк виконав свої зобов`язання за вказаним договором в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується виписками по особовому рахунку від 22.06.2020 року. Відповідач свої зобов`язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів систематично порушує та не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредитному договору. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Умовами п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно наявного у справі розрахунку, заборгованість за кредитним договором № 008/2136477-СК станом на 27.12.2019 року становить 175 041,16 грн., яка складається: заборгованості по тілу кредиту (в тому числі прострочена) 48 634,22 грн; заборгованості по відсоткам (в тому числі прострочена) 103 617,14 грн.; заборгованості по комісії (в т.ч. прострочена) - 21 589,80 грн.; суми нарахованого штрафу в розмірі 1200 грн. В матеріалах справи також містяться виписки по особовому рахунку та копії паспорта відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача суми заборгованості у заявленому в позовній заяві розмірі, що виникла внаслідок порушення кредитних зобов`язань відповідачем.

Outcome: approved