Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 25 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 44, а також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 229,41 гривень. В судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримала і в їх обґрунтування послалася на наступне. У шлюбі з відповідачем вони перебувають з 25 серпня 2009 року. Шлюб для обох перший. Разом подружнім життям вони прожили п'ять років. За час шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. З початку одруження їхнє сімейне життя проходило нормально, але трохи згодом через непорозуміння, постійні сварки й різні погляди на життя і ведення домашнього господарства, між ними було втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного. З серпня 2013 року вони не підтримують шлюбні стосунки і мешкають окремо один від одного. Спільного господарства вони не ведуть. Спору про поділ майна, набутого під час шлюбу, та місце проживання дитини між ними не існує, оскільки згідно їх спільної домовленості вирішено, що після розірвання шлюбу малолітня донька залишиться проживати разом з матір'ю. Також, вона зазначила, що на сьогоднішній день примирення між нею та відповідачем не можливе, тому строку на примирення просить не надавати. Сплату державного мита при реєстрації розірванні шлюбу, а також судовий збір за подання позову, просить стягнути з відповідача. За викладених обставин просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі і проти задоволення позову за підставами викладеними позивачкою не заперечує. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступними підставами. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 25 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], актовий запис № 44. Після реєстрації шлюбу дружина зберегла дошлюбне прізвище - [PERSON] /а. с. 5/. [INFO] року у сторін народилася донька - [PERSON], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області в Книзі реєстрації народжень, зроблено актовий запис за № 14 /а. с. 10/. Згідно довідки виконавчого комітету Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 22.11.2013 року [PERSON], [INFO], зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею проживає та перебуває на її утримані малолітня донька - [PERSON], [INFO] /а. с. 11/. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з пояснень сторін суд вважає, що збереження їх шлюбу не можливе, оскільки фактично шлюбні відносини між подружжям припиненні з серпня 2013 року і в даний час шлюб носить формальний характер, кожна зі сторін проживає окремо своїм життям, тому позов підлягає задоволеню. Згідно квитанції № 24 від 26.11.2013 року вбачається, що позивачка сплатила судовий збір в розмірі 229,41 гривень /а. с. 4/. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved