Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором на загальну суму 72 899 грн. 64 коп. та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 11.12.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500438268, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 49 886 грн. 45 коп. на строк до 11.12.2013 року. Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконував, у звязку з чим, станом на 12.10.2015 року заборгованість відповідача перед банком становить 72 889 грн. 64 коп., а саме: за тілом кредиту у розмірі 45 150 грн. 91 коп., заборгованість по відсоткам у розмірі 8 986 грн. 01 коп., заборгованість по комісії у розмірі 16 362 грн. 72 коп., штраф у розмірі 2 400 грн. Тому, позивач вимушений звернутися до суду з для стягнення вказаної вище суми заборгованості. У судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. У відповідності до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Згідно ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У судовому засіданні встановлено, що 11.12.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500438268, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 49 886 грн. 45 коп. на строк до 11.12.2013 року. [PERSON] у добровільному порядку кошти за кредитним договором не повернув, чим порушив прийняті на себе договірні зобовязання. Станом на 12.10.2015 року заборгованість відповідача перед банком становить 72 889 грн. 64 коп., а саме: за тілом кредиту у розмірі 45 150 грн. 91 коп., заборгованість по відсоткам у розмірі 8 986 грн. 01 коп., заборгованість по комісії у розмірі 16 362 грн. 72 коп., штраф у розмірі 2 400 грн., які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто сплачений судовий збір у розмірі 1218 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved