Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до договору дарування від 21.07.2011 року, укладеного між нею та [PERSON] , є власником квартири [ADDRESS] . Крім неї, у цій квартирі зареєстрований батько [PERSON] , який в даній квартирі не проживає з 2011 року без поважних причин, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере і квартирою взагалі не цікавиться. Оскільки [PERSON] виїхав зі спірної квартири, в ній не проживає без поважних причин протягом останніх десяти років, але залишається зареєстрованим в цій квартирі, позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . У судове засідання [PERSON] не з`явилася, її представник адвокат Гулько Ж.В. подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, тому відповідно ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Представник Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за відсутності представника, просив прийняти законне та обґрунтоване рішення. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що відповідно до договору дарування квартири від 21.07.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Рябикіною А.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 2537, [PERSON] передав безоплатно у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с. 7), що також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав (а.с. 6). 23.07.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 23.07.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в місті Києві (а.с. 10). Зі змісту заяви [PERSON] від 19.03.2021 року, засвідченої приватним нотаріусом КМНО Діленян Л.Р. та зареєстрованої в реєстрі за № 457 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , не проживає за адресою: [ADDRESS] протягом останніх десяти років та не сплачує комунальні послуги (а.с. 12). Листом Оболонського УП ГУ НП у м. Києві повідомлено про те, що під час перевірки встановлено, що [PERSON] , [INFO] , не проживає за адресою: [ADDRESS] протягом 10 років; з приводу перешкоджання користування вказаною квартирою [PERSON] до Оболонського УП ГУ НП у м. Києві не звертався (а.с. 13). Згідно довідки Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА про реєстрацію місця проживання особи, місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 49). Статею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що судом установлено на підставі зібраних по справі доказів те, що [PERSON] зареєстрований у спірній квартирі, однак фактично в ній не проживає без поважних причин понад рік, домовленості про порядок користування спірним житлом між сторонами не існує, суд дійшов висновку про те, що відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування жилим приміщенням в указаній квартирі. За таких обставин позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.

Outcome: approved