overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 30 серпня 2013 року Виконавчим комітетом Височанської селищної ради Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 38, зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO]. Посилалась, що спільне життя з чоловіком не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння та періодичного зловживання ним алкогольних напоїв. Нерідко малолітня дочка була свідком сварок, що тяжко впливало на її психічний стан. Зазначила, що від постійних суперечок погіршилося її самопочуття, сон та працездатність. Шлюбно сімейні відносини не підтримують з серпня 2017 року, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо один від одного. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся своєчасно та належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбно сімейні відносини не підтримують з серпня 2017 року, спільне господарство у сторін не ведеться, мешкають окремо один від одного, збереження шлюбу позивач вважає неможливим. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України в звязку з чим стягує з [PERSON] на користь [PERSON] понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

у листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23 грудня 2014 року. Мають одну спільну дитину дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони не зійшлися характерами та поглядами на життя, через органи РАЦС відповідач відмовляється розірвати шлюб, а тому вона змушена звернутися до суду. У звязку з наведеним позивач просить шлюб розірвати, судові витрати покласти на відповідача. Сторони в судове засідання не зявилися, позивач направила заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задоволити, прізвище після розірвання шлюбу залишити «Семергей», судові витрати покласти на відповідача. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою реєстрації, а відтак суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що 23.12.2014 року зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (прізвище після укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON], [INFO] (а.с.3,4). Сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно довідки Селещинської сільської ради № 1609 від 03.11.2017, [PERSON] проживає і зареєстрована в [INFO] та має такий склад сімї: [PERSON] мати, [INFO], [PERSON] дочка, [INFO] (а.с.6). За повідомленням Машівської селищної ради Полтавської області № 429 від 06.11.2017, відповідач [PERSON], [INFO] зареєстрований в [INFO] (а.с.10). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч.1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, аналізуючи зібрані у справі докази, суд уважає, що оскільки спільне життя між позивачкою та відповідачем не склалося, вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства, відповідач вимог позивача не спростував та ніяких доказів не надав, що в сукупності з іншими обставинами свідчить про те, що сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, а відтак подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому суд приходить до висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір у розмірі 640, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

у листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19.01.2013 року. Мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а тому їй самій важко їх утримувати. У звязку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину певного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання сторони не зявилися, направила заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає та просить його задовольнити (а.с.19-22,31), третя особа в судове засідання також не зявилася, натомість повідомила, що з позовом обізнана та проти його задоволення не заперечує, відповідач сплачує на її користь аліменти в розмірі 25 % (а.с.32), а тому суд уважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та третьої особи. Суд, дослідивши надані докази, прийшов до такого висновку. Установлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 4-5). Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.01.2013 року, що вбачається з копії свідоцтва про одруження серії 1-КЕ № 101767 від 19.01.2013 р. (а.с. 3). Згідно довідки Машівської селищної ради Полтавської області позивач разом з чоловіком [PERSON], [INFO], двома дітьми: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрована в [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. За змістом ст. ст. 182, 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом і мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази та враховуючи те, що відповідач хоча і проживає разом із позивачкою та спільними дітьми, але допомоги на їх утримання не надає, позов визнав, що свідчить про те, що він має змогу сплачувати аліменти на дітей у визначеному позивачем розмірі, третя особа заперечень щодо позову суду не надала, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, у звязку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2006 року. Від шлюбу мають дітей: Вікторію, [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя подружжя не склалося, тому що мають різні погляди на життя. На підставі чого в сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що подружжя стало зовсім чужими людьми. Між подружжям 02 червня 2015 року припинені шлюбно-сімейні відносини та ведення сумісного господарства, поновляти які вони не бажають. Спроб для примирення і збереження сімї не приймають. Вказуючи на викладені обставини просила позов задовольнити. В судове засідання позивач надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позов підтримала повністю. Відповідач надав суду заяву з проханням справу заслухати у його відсутність, проти позову не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи\~ за її відсутності. Враховуючи неявку сторін, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд знаходить за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Частиною 1 ст.24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1 ст. 110, ст. 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та Соломка (дошлюбне прізвище Кришталь) [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 червня 2006 року Гусарівською сільською радою Барвінківського району Харківської області, актовий запис №6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-ВЛ № 032306 (а.с.9). З наданих суду доказів убачається, що сім'я сторін через постійні сварки та різні погляди на шлюб та сімейне життя розпалася остаточно і зберегти її неможливо. За таких обставин шлюб має бути розірвано. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що після розірвання шлюбу позивачу, згідно її заяви, залишити прізвище Соломка. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними, який було зареєстровано у Відділі реєстрації актів громадянського стану Центрального районного управління юстиції м. Одеси, про що було видано свідоцтво № 1-ЖД № 311028 від 14.09.2001 р. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав, наведених у позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, просив суд їх задовольнити, про що свідчить подана ним письмова заява, наявна в матеріалах справи. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Частина 2 ст. 174 ЦПК України передбачає, що до ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем, суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. Враховуючи, що відповідач позов визнав, таке визнання є безумовним і не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що вже півтора року вони не проживають однією сім'єю, а також, що в результаті їх розмов вона дійшла висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім'ю їх спільних дітей. Позивач просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач не повідомив суду причину своєї неявки, хоча про дату, час і місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання ним судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 24 лютого 2007 року в Третьому відділі реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 61; від шлюбу сторони мають неповнолітніх дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Як вказує позивач в позовній заяві, на протязі останніх років сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин між ними, а в результаті їх розмов вона дійшла висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім'ю їх спільних дітей, тому збереження їх сім'ї та подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Крім того, в своїй адресованій суду письмовій заяві позивач вказала, що шлюбно-сімейні відносини між нею і відповідачем припинені з 02.03.2016 року, та що строк для примирення з відповідачем не потрібен. Також суд враховує наведені позивачем у позовній заяві доводи щодо того, що відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери, що він не здатен піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та дітьми на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги, що з ініціативи відповідача між ними постійно виникали сварки, свідками яких нерідко були їх діти, що в свою чергу може суттєво вплинути на їх психіку, погляди на життя, в тому числі на життя в шлюбі та формування їх світогляду, та що на теперішній час відносини між нею і відповідачем переросли в ще більш ворожі. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 11 жовтня 2009 року, від даного шлюбу у них є син [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, шлюб існує лише формально, сімейні стосунки припинено навесні 2016 року. Протягом тривалого часу між подружжям склалися неприязні стосунки, позивач вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим, а тому і звернулася з вказаним позовом до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Радошівською сільською радою Ізяславського району 11 жовтня 2009 року за актовим записом № 8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Сім'я розпалася, намірів на відновлення сімейних стосунків сторони не мають. Приймаючи до уваги, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 02 вересня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 153. Мають спільного малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та з серпня 2017 року припинені. Причиною розірвання шлюбу є відсутність порозуміння в сім'ї, протилежні погляди на сімейне життя, негативна поведніка відповідача. Спору щодо місця мешкання дитини немає, спір щодо поділу спільного майна буде вирішуватися в окремому провадженні. В зв'язку з цим [PERSON] просила про розірвання шлюбу. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю, на примирення не згоден, спори щодо місця мешкання дитини та щодо поділу майна з його боку відсутні. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін, оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про їх взаємовідносини. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання відповідачем позову, оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 02 вересня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 153. Мають спільного малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між подружжям, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано. В силу вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки також слід стягнути 640 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 28 грудня 1995 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис №483. Проте сімейні відносини не склалися та припинені з березня 2015 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сімї. В звязку з цим позивачка вважала неможливим збереження шлюбу та просила про його розірвання. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. На примирення не погодилася. Додатково пояснила, що спір щодо розподілу сумісно нажитого майна відсутній. Просила про задоволення позову, вказуючи на намір створити нову сімю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивачка проти цього не заперечувала. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 28 грудня 1995 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 483. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю. [PERSON] наполягала на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказує, що з 07.06.2008 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, вони є батьками двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Одруження виявилось невдалим, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного, в останні роки між ними постійно виникають сварки через те, що кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 07.06.2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Великобагачанського районного управління юстиції. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 червня 2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Великобагачанського районного управління юстиції, про що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ № 043128, виданого 07.06.2008 року, зроблений актовий запис № 24. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть; оскільки почуття любові та поваги один до одного втрачено, примирення між ними та відновлення сімї неможливе. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved