Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

У квітні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги\~позивач мотивувала\~тим,\~що з\~відповідачем [PERSON] \~з 11.09.1998\~перебуває у\~зареєстрованому шлюбі,\~від якого\~мають сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який проживає\~разом з\~нею і\~перебуває на\~її утриманні. Відповідач залишив їх спільне місце проживання та перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Зазначає, що дитина страждає на хворобу Шинца з обох сторін, плосковальгусну деформацію ступнів, за станом здоров`я потребує лікування, санаторно-курортного оздоровлення, реабілітаційних заходів (ортопедичне взуття, ЛФК, масажу), на платній основі навчається у музичній школі № 2 м. Миколаєва за фахом саксофон з 01.09.2013 та за фахом акордеон з 01.09.2015, проявив себе як талановитий та наполегливий учень, неодноразово ставав лауреатом Міжнародних, Всеукраїнських та обласних конкурсів. Разом з цим, лікування, реабілітаційні заходи та навчання у музичній школі, які є необхідними для гармонійного розвитку дитини, потребують значних коштів. У той же час, відповідач є здоровим, інших неповнолітніх чи непрацездатних осіб на утриманні не має, працює заступником директора у ТОВ «ІТС» і є його засновником, а також є засновником ТОВ Морське агентство «ІСМА». Як їй відомо, чистий дохід відповідача за 2015-2019 роки склав 1000000,00 грн. У свою чергу, позивач є безробітною, перебуває на обліку у Миколаївському центрі зайнятості та отримує незначну допомогу по безробіттю. Посилаючись на викладені обставини, враховуючи доходи позивача, яких ледве вистачає для забезпечення її життя, вік дитини, її стан здоров`я, здібності та потреби, майновий стан відповідача, зокрема те, що він є засновником двох суб`єктів господарської діяльності і має право на отримання дивідендів від їх діяльності, а також той факт, що відповідач не має на утриманні інших неповнолітніх чи непрацездатних осіб, а отже може надавати грошові кошти на утримання дитини, позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 10000,00 грн. щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.05.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі з підстав викладених у відзиві. У поданому до суду відзиві на позовну заяву вказав, що приведені в позові його доходи за 2015-2019 роки не підтверджені ніякими документами і є некоректними. Протягом цих років він утримував сім`ю, сплачував комунальні послуги, навчання дітей, лікував літніх батьків позивача, вкладав значні кошти в будівництво будинку. В той же час, позивач вказала неправдиві відомості про свої доходи. Так, ним у 2018 році була отримана позика для придбання і встановлення сонячної електростанції. Позивач з 2018 року має договір з АТ «Миколаївобленерго» на отримання коштів від продажу електроенергії. Він, як власник обладнання станції, не отримував у 2018-2019 роках коштів і має домовленість з позивачем на отримання їх для дітей, але сам повертає позику. Посилання в позові на хворобу сина не має документального підтвердження. Він навіть не може зустрічатися зі своїм сином, оскільки позивач змінила ключі у їх спільному помешканні. Вважає, що утримувати спільну дитину в рівній мірі повинен не тільки він, але й позивач. Зазначає, що позивач ніде не працює і не хоче працювати, а бажає отримувати кошти тільки від нього. В той же час він переводив додатково кошти на картки дітей. У відповіді на відзив позивач зазначила, що дійсно обладнання сонячної електростанції використовується нею. Однак, враховуючи середньомісячний чистий дохід від продажу електроенергії і те, що ці кошти сторони домовились витрачати на утримання старшого сина [PERSON] , а саме на його навчання, вважає, що заперечення проти позову, викладені у відзиві на позовну заяву, є безпідставними та не підлягають врахуванню під час визначення розміру аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] . Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та встановивши фактичні обставини, суд приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, що з 11.09.1998 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану зроблено запис за № 224. Від спільного\~шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Згідно довідки Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2 від 09.04.2019 дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває на диспансерному обліку у хірурга-ортопеда з 19.01.2017. Діагноз: хвороба Шинца з обох сторін. Плоско-вальгусна деформація ступнів. За станом здоров`я потребує лікування, санаторно-курортного оздоровлення, реабілітаційних заходів (ортопедичне взуття, ЛФК, масаж). Довідкою дитячої музичної школи № 2 від 09.04.2019 підтверджується, що неповнолітній [PERSON] дійсно навчається в музичній школі за фахом саксофон з 01.09.2013 та за фахом акордеон з 01.09.2015. Згідно характеристики дитячої музичної школи № 2 від 09.04.2019 учень [PERSON] займається в 6 класі за фахом саксофон та в 5 класі за фахом акордеон по шестирічній програмі навчання. Плата за навчання в 2018-2019 навчальному році складає: саксофон 200,00 грн. на місяць, акордеон 180,00 грн. на місяць. [PERSON] музично обдарований. За роки навчання проявив себе як талановитий та наполегливий учень. Ретельно готується до занять, з великою зацікавленістю виконує дуже складні музичні твори та завжди досягає великого успіху при їх виконанні. Згідно довідки Миколаївського міського центру зайнятості від 05.04.2019 позивач [PERSON] зареєстрована у центрі як безробітна з 08.11.2018. Дохід за період з 08.11.2018 по 28.02.2019 всього становить 8836,69 грн. Згідно витягів\~з Єдиного\~державного реєстру\~юридичних осіб,\~фізичних осіб-підприємців\~та громадських\~формувань відповідач\~є засновником\~двох суб`єктів\~господарювання ТОВ «ІТС» та ТОВ Морське агентство «ІСМА». Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, доходи відповідача [PERSON] за місцем роботи ТОВ «ІТС» в третьому та четвертому кварталах 2018 року складають 29816,00 грн. та 9369,90 грн.; за місцем роботи ТОВ Морське агентство «Ісма» в четвертому кварталі 2018 року та першому третьому кварталі 2019 року відповідно складають 17400,00 грн., 26473,00 грн., 26473,00 грн. та 26100,00 грн. Також відповідач підтвердив свою участь в утриманні дитини перерахування позивачу квитанціями починаючи з квітня по рудень 2019 року грошові кошти в розмірі від 300,00 грн. до 1002,00 грн. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, доходи позивача [PERSON] за другий четвертий квартал 2018 року, перший третій квартал 2019 року складають 11190,00 грн., 11190,00 грн., 43915,48 грн. (11190,00 + 32725,48), 17095,52 грн.(3793,20 +9692,20 + 3610,32), 18321,31 грн. (11925,88 + 6395,43), 36390,94 грн. (29759,54 + 6631,40), 36500,00 грн. (33392,25 + 3107,75). Як пояснила позивач основний дохід її складають коштів отриманих від продажу електроенергії, які за домовленістю з відповідачем вона витрачає на навчання повнолітнього сина [PERSON] , який навчається Національній музичній академії України ім. П.І. Чайковського на державній формі навчання, що підтвердила довідкою навчального закладу від 09.09.2019 № 69. Відповідач вказував на те, що дохід від продажу електричної енергії, який отримує позивач, має витрачатися на утримання двох дітей. Також пояснив, що допомагає позивачу в утриманні молодшого сина у межах своїх фінансових можливостей. У ході судового розгляду встановлено, що інших утриманців крім дітей сторін відповідач не має. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України\~передбачено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно частини 2\~статті 141 СК України\~розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Абзацом першим пункту 17 \~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до частини 3\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першою\~статті 182 СК України\~встановлено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2\~статті 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. За таких обставин, оцінивши в сукупності наявні в справі докази та враховуючи вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні її потреби, стан здоров`я дитини, позивача та відповідача, який є фізично здоровою людиною працездатного віку та який не має інших утриманців крім дітей сторін, матеріальне становище сторін та те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, наявність в сторін також іншої повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та знаходиться на утриманні позивача, а також те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог шляхом стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 10.04.2019 та до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що з урахуванням встановлених обставин стягнення аліментів у вказаному розмірі забезпечить необхідний та достатній рівень його участі в утриманні дитини для її гармонійного розвитку. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial