overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-01 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Чорнянської сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 09 грудня 2005 року померла [PERSON], яка проживала разом з позивачем однією сімєю близько 9 років. Позивач звернулась до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск шестимісячного строку прийняття спадщини. Строк позивач пропустив з поважних причин, оскільки проживала з спадкодавцем разом та вважала, що прийняла спадщину. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності позов підтримала повністю та просить його задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник відповідача Чорнянської сільської ради Старокостянтинівського району подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності позов визнав повністю, не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 грудня 2005 року померла [PERSON], яка проживала разом з позивачем - [PERSON] однією сімєю з 01 січня 1996 року по день смерті в с.Чорна Старокостянтинівського району. Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного округу [PERSON] №190/01-16 від 26.12.2017р. спадкова справа до майна померлої 09 грудня 2005 року [PERSON] не заводилась. Відповідно до листа-відмови приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного округу [PERSON] №143/01-16 від 16.11.2017р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON]через пропуск строку для прийняття спадщини. Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними позивача; даними рішення Старокостянтинівського райсуду від 23.10.2017р. та ухвали суду від 08.11.2017р.; даними свідоцтва про смерть [PERSON]; даними довідки виконкому Чорнянської сільської ради Старокостянтинівського району №167 від 12.10.2016р. Відповідно до ч.1\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд\~\~вважає за можливе визначити позивачу, додатковий строк два місяці з дня набрання рішенням законної сили,\~\~для подання ним до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті\~[PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулась в суд із позовною заявою до Самчинецької сільської ради Старокостянтинівського району та просить визнати в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Партизанська, 12 в с. Семиреньки Старокостянтинівського району. В обґрунтування свого позову вказує, що 14 березня 2017 року помер батько позивачки [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, в склад якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Партизанська, 12 в с. Семиреньки Старокостянтинівського району. Позивачка є спадкоємицею за зконом, однак не може оформити своє спадкове право на вказаний будинок, оскільки право власності на житловий будинок не зареєстровано та відсутній на нього правовстановлюючий документ. При житті померлий [PERSON] право власності на спірний житловий будинок не зареєстрував. Представник позивачки звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі. Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 14 березня 2017 року помер батько позивачки [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, в склад якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Партизанська, 12 в с. Семиреньки Старокостянтинівського району. Позивачка є спадкоємицею за законом, однак не може оформити своє спадкове право на вказаний будинок, оскільки право власності на житловий будинок не зареєстровано та відсутній на нього правовстановлюючий документ. При житті померлий [PERSON] право власності на спірний житловий будинок не зареєстрував. Зазначені обставини підтверджуються: копією свідоцтва про смерть [PERSON]; відповіддю державного нотаріуса від 26.10.2017 року № 3249/02-14; свідоцтвом про народження [PERSON]; свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON]; довідкою Самчинецької сільської ради №11 від 03.01.2018 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулась до Печерського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказано, що з 11.10.2003 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Однак, на даний час, сторони припинили спільне життя, як подружжя, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Основною причиною розпаду сім'ї являються непорозуміння та різниця характерів. У зв»язку з чим, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін. Позивач в судове засідання не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність та вказала, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 11.10.2003 року між громадянами [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 2495. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що позивач бажає розірвати шлюб, проти чого відповідач не заперечує, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки позивач наполягає на припинені шлюбних відносин, чого відповідач не заперечує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам однієї з сторін. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивачка вказала, що з 01 квітня 2015 року вона з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ДМУ юстиції у Дніпропетровській області актовий запис №111. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись нею. Просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії І-КИ №525762), який мешкає разом з позивачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка вказала, що з 05 липня 2014 року вона з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану ДМУ юстиції Дніпропетровської області актовий запис №273. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись нею. Просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили приблизно з березня 2015 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER], який мешкає разом з позивачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивачка вказала, що з 06 липня 2007 року вона з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану ДМУ юстиції Дніпропетровської області актовий запис №280. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, фактично мешкає з іншим чоловіком на протязі трьох років. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись нею. Просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили приблизно з 2014 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії І-КИ № 090760), який мешкає разом з позивачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивачка вказала, що з 22 вересня 2012 року вона з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану ДМУ юстиції Дніпропетровської області актовий запис №387. Від шлюбу мають доньку Милану, [INFO], яка мешкає разом з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись нею. Просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили приблизно з липня 2016 року. Від шлюбу мають доньку Милану, [INFO] (свідоцтво серії І-КИ №431962), яка мешкає разом з позивачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON]. звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON]. про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка вказала, що з 29 березня 2008 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №119. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження, який мешкає разом з позивачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з'явилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження, який мешкає разом з позивачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що причиною звернення до суду з даним позовом є те, що сімейне життя з відповідачем не склалось, між ними відсутнє взаєморозуміння та любов один до одного, вони припинили сімейно\~шлюбні відносини з травня 2017 року, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, тому просить його розірвати. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та дату засідання була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився про час та дату слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.08.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Суворовському районі реєстраційної служби міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №236444, актовий запис 1220. Сторони остаточно припинили сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, не пов'язані спільним побутом, проживають окремо. Спір про місце проживання дитини відсутній. Спору про майно сторони не заявили. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При встановлених обставинах суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу не можливе, воно суперечить їх інтересам, що підтверджено матеріалами справи та визнається сторонами. Згідно ст.114, ст.115\~СК України у\~разі розірвання\~шлюбу судом,\~шлюб припиняється\~у день\~набрання чинності\~рішенням суду\~про розірвання шлюбу.

Outcome: approved