Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

У липні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача військової частини [NUMBER] Національної гвардії України (далі в/ч [NUMBER] ), комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» (далі ККП «Маріупольтепломережа»), публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» (далі ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго») про стягнення безпідставно отриманих коштів посилаючись на те, що з 2012 року проходив військову службу у в/ч [NUMBER] на посаді заступника командира військової частини з тилу-начальником тилу, а також виконував обов`язки Голови комітету з конкурсних торгів військової частини. Згідно з функціональними обов`язками та усного розпорядження командира в/ч [NUMBER] ним за власний рахунок були здійсненні витрати, пов`язані з несенням служби, а саме: витрати зі сплати штрафних санкцій, накладених на в/ч [NUMBER] за несвоєчасну сплату послуг ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»\~ вигляді 3% річних та пені; судового збору за позовом ККП «Маріупольтепломережа»; за розміщення оголошень у «Віснику державних закупівель» з приводу проведення тендерів у військовій частині на загальну суму 7 369 грн. 39 коп. Наказом командира в/ч [NUMBER] від 29 серпня 2014 року №41 його був звільнено в запас Збройних Сил України. Командиром в/ч [NUMBER] йому було відмовлено в сплаті компенсації даних витрат. Тому після уточнення позовних вимог просив стягнути з в/ч [NUMBER] та ККП «Маріупольтепломережа» витрати за сплату судового збору, сплаченого за рішенням суду в розмірі 3 266 грн. 52 коп., стягнути з в/ч [NUMBER] та ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» витрати за сплату штрафних санкцій за несвоєчасну оплату послуг в розмірі 397 грн. 31 коп. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 березня 2017 року позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з ККП «Маріупольтепломережа» на користь [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 3 266 грн. 52 коп. Стягнуто з ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на користь [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 397 грн. 31 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 59 грн. 75 коп. Стягнуто з ККП «Маріупольтепломережа» на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 491 грн. 45 коп. В апеляційній скарзі ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити в частини стягнення з ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 397 грн. 31 коп. та судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 59 грн. 75 коп. та відмовити в задоволені цій частини позову. Представник комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином телефонограмою (а.с. 227, 228), тому суд відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України розглянув справу без його участі. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» Кабанової Л.О., яка просила задовольнити апеляційну скаргу, пояснення представника в/ч [NUMBER] [PERSON] , який залишив питання щодо результату розгляду апеляційної скарги на розсуд суду, пояснення позивача [PERSON] , який просив рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції повністю скасувати\~ та відмовити у задоволенні позовних вимог з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачі ККП «Маріупольтепломережа» та ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» без відповідної правової підстави набули майно за рахунок позивача,\~ вартість якого підлягає стягненню на користь останнього. Проте з таким висновком суду погодитися не можна. Судом встановлено, що наказом командира в/ч 3057 № 116 від 07 червня 2012 року [PERSON] було зараховано в списки особового складу в/ч [NUMBER] на всі види забезпечення та призначено наказом командувача внутрішніх військ МВС України заступником командира військової частини з тилу-начальником тилу (а.с. 8). Наказом командира в/ч 3057 № 41 від 29 серпня 2014 року [PERSON] з 29 серпня 2014 року було звільнено у запас ЗСУ (а.с. 7 зв. бік). Також судом було встановлено, що протягом липня, вересня, листопада 2012 року та лютого, березня, серпня, вересня 2013 року позивач, обіймаючи посаду заступника командира військової частини з тилу-начальника тилу, здійснював періодичні платежі від імені в/ч [NUMBER] , а саме: за сплату судового збору сплаченого за рішенням суду на користь КПП «Маріупольтепломережа» сплачено 3 266 грн. 52 коп.; за сплату штрафних санкцій за несвоєчасну оплату послуг на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» сплачено 397 грн. 31 коп., що підтверджується наданими квитанціями. Звертаючись до суду із позовом, позивач обґрунтував свої вимоги тим, що відповідачі безпідставно набули належні йому грошові кошти із посиланням на ст. 1212 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, в разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому. Чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення учасниками відповідних правовідносин у майбутньому породження певних цивільних прав та обов`язків, зокрема унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, прямо передбачених ч. 2 ст. 11 ЦК України. Якщо поведінка набувача, потерпілого не свідчить про існування та виконання договірного зобов`язання, то у разі виникнення між ними спору щодо повернення майна, яке знаходиться у набувача, на спірні правовідносини поширюються положення ст. 1212 ЦК України (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 березня 2016 року у справі № 6-2978цс15). Таким чином, оскільки між в/ч [NUMBER] , з одного боку, та ККП «Маріупольтепломережа» і ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», з іншого, існують договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг та отримані останніми грошові кошти нараховані внаслідок неналежного виконання військовою частиною саме цих договірних зобов`язань, підстави для стягнення цих сум з ККП «Маріупольтепломережа» і ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» як безпідставно отриманих відсутні. Відсутність договірних відносин між позивачем та відповідачами не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки позивач фактично виконав зобов`язання військової частини, яка є стороною цих договірних відносин. Оскільки суд першої інстанції застосував положення ст. 1212 ЦК України, яка не поширюється на спірні правовідносини і це порушення є обов`язковою підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги і приходить до висновку про необхідність скасування ухваленого судом рішення в повному обсязі згідно із ч. 3 ст. 303 ЦПК України. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору\~ та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутність таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 528 ЦК України виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. У разі невиконання або неналежного виконання обов`язку боржника іншою особою цей обов`язок боржник повинен виконати сам. Інша особа може задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втратити право на майно боржника (право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно. У цьому разі до іншої особи переходять права кредитора у зобов`язанні і застосовуються положення ст.ст. 512-519 цього Кодексу. Пунктом 4 частини першої ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою. За змістом зазначених норм матеріального права зобов`язання боржника за його волею може бути ним покладено на іншу особу та у випадку виконання зобов`язання іншою (третьою) особою до цієї особи переходять права та обов`язки кредитора у зобов`язанні. При цьому підставою для виконання третьою особою зобов`язань за боржника є покладення на цю особу такого зобов`язання боржником, як за власною ініціативою так і за попередньою домовленістю цієї особи з боржником. Таке покладення виконання зобов`язань відповідно до частини першої статті 528 ЦК України є обов`язковим для прийняття кредитором як належного виконання зобов`язань (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-15цс15). Враховуючи вищенаведене, а також те, що позивач з підстав, передбачених ст. 528 ЦК України до суду не звертався, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю. Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування ухваленого судом першої інстанції рішення з позивача у відповідності з вимогами ч. 5 ст. 88 ЦПК України на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» необхідно стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 606 грн. 32 коп.

Outcome: approved