Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - відповідач) про визнання договору поруки припиненим. 04 серпня 2015 року ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова було відкрито провадження у даній справі. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 жовтня 2015 року справу було передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. 28 жовтня 2015 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва призначено дану справу до розгляду. Свої позовні вимоги, з урахуванням заяви про уточнення, позивач обґрунтував тим, що 06 серпня 2007 року між [PERSON] та відповідачем було укладено Кредитний договір № 36-05/06/2/11/400/2007/58 на суму 28800 доларів США. В той же день для забезпечення виконання Кредитного договору було укладено між позивачем та відповідачем Договір поруки № 31-05/06/02/13/400/2007/58. [INFO] [PERSON] помер, а тому договір поруки як і сама порука повинні бути припиненими, проте представники відповідача телефонують позивачу та вимагають, щоб позвач сплачував по Договору поруки грошові кошти за Кредитним договором. Тому, з урахуванням заяви про уточнення, позивач просив суд визнати поруку, що виникла з Договору поруки № 31-05/06/02/13/400/2007/58 від 06 серпня 2007 року укладеним між позивачем та відповідачем припиненою. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, з тих підстав, що правонаступниками [PERSON] є його дружина [PERSON] та дочка [PERSON]. До матеріалів справи долучено письмові заперечення. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У судовому засіданні встановлено, що 06 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 36-05/06/2/11/400/2007/58, відповідно до умов якого, банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 28800,00 доларів США в порядку і на умовах, визначених цим договором. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. 06 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та позивачем (поручитель) було укладено Договір поруки № 31-05/06/02/13/400/2007/58, відповідно до умов якого, поручитель поручається перед кредитором за належне виконання [PERSON] (позичальник) взятих на себе зобов`язань, що витікають з Кредитного договору № 36-05/06/2/11/400/2007/58 від 06.08.2008 року, в тому числі: повернути до 06.08.2025 року кредит у сумі 28800,00 доларів США; сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 12,49% річних; сплатити інші платежі, передбачені Кредитним договором; сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня). Поручитель повинен виконати зобов`язання в тому ж порядку, який встановлено для позичальника Кредитним договором. Відповідно до п. 1.2 договору, поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов`язань, вказаних у п. 1.1 цього договору повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Згідно п. 1.3 договору, відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов`язань, так і при невиконанні позичальником зобов`язань в цілому. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть. Відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 листопада 2010 року, з якого вбачається, що спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON], який помер [INFO], є його дружина - [PERSON] на ? частку, дочка - [PERSON] на ? частку. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з: квартири [ADDRESS]. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України). Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності (ч. 1 ст. 559 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 559 ЦК України, порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 607 ЦК України, зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою (ч. 1 ст. 608 ЦК України). У разі невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України, на припинення зобов'язання за договором поруки таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. При цьому звернення особи до суду з позовом про визнання поруки такою, що припинена, на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору. Внесення без згоди поручителя змін до кредитного договору про зміну зобов'язання, забезпеченого порукою, зокрема збільшення процентної ставки, що призвело до збільшення обсягу відповідальності як боржника, так і поручителя, є підставою для визнання поруки такою, що припинена (Правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-88цс11). При вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника (статті 553 - 554 ЦК), а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено у договорі поруки. Відповідно до статті 523 ЦК порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником, а згідно зі статтею 607 ЦК зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає. Таким чином, на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки (п. 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а як вбачається з матеріалів справи позивачем не було надано доказів на обґрунтування своїх позовних вимог. Даючи юридичну оцінку наявним в матеріалах справи доказам та поясненням, враховуючи те, що умовами Договору поруки № 31-05/06/02/13/400/2007/58 від 06 серпня 2007 року не передбачено зміни боржника, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved