Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

У липні 2019 року Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення державних коштів в розмірі 4465,12 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві [PERSON] було призначено тимчасову державну допомогу на утримання дітей, батько яких ухиляється від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме на дитину - [PERSON] [INFO] . Загальний розмір допомоги, яку повинен відшкодувати відповідач за період з 01.04.2016 року по 30.09.2016 року становить 4465,12 грн. Відповідач [PERSON] добровільно не сплатив аліменти на утримання дитини, тому сума державної допомоги в розмірі 4465,12 грн. підлягає стягненню з нього. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.07.2019 відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання позивач Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлено належним чином. Позивач Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві подало до суду заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час, дату і місце розгляду справи належним чином, засобами рекомендованого поштового зв`язку та оголошенням на веб-сайті судової влади України, про причини своєї неявки в судові засідання не повідомляв та не подавав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, з`ясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 25.04.2016 року до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві звернулася [PERSON] з метою отримання тимчасової державної допомоги, відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189. (а.с. 16-17). Рішенням позивача [PERSON] була призначено тимчасова допомога сім`ям з дітьми з 01.04.2016 року по 30.09.2016 року включно на загальну суму 4465,12 грн. Про підтвердження факту несплати відповідачем [PERSON] аліментів, заявницею [PERSON] до управління було надано довідку з державної виконавчої служби №70/12 від 20.04.2016 року (а.с. 22). Вказана тимчасова державна допомога у період з 01.04.2016 року по 30.09.2016 року була виплачена [PERSON] на загальну суму 4465,12 грн. 19.03.2019 року позивач направив відповідачеві повідомлення №13-2272 про відшкодування коштів виплачених в якості тимчасової державної допомоги у сумі 4465,12 грн. (а.с. 5). У добровільному порядку кошти відповідачем у поверненні наданої грошової допомоги позивачеві не сплачено. Оскільки відповідач [PERSON] добровільно не сплачував аліменти на утримання дитини, тому сума державної допомоги в розмірі 4465,12 грн. підлягає стягненню з нього. Згідно з п. 10 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, виплата тимчасової допомоги припиняється у разі виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину. Відповідно до п. 12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Відповідач не подав суду належні і допустимі докази на спростування позову та на підтвердження факту виплати коштів. Суд вважає, що, оскільки відповідач добровільно не сплатив аліменти на утримання дитини, то сума державної допомоги в розмірі 4465,12 грн. підлягає стягненню, тим самим позов підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованим та доведеним. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути кошти у повернення сплаченого судового збору на загальну суму 1 921,00 грн.

Outcome: approved