Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

У липні місяці 2015 року позивач звернувся до суду із заявою в якій вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 03.05.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 3.2 та 3.3 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та згоду на зміну кредитного ліміту. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту. встановленого банком, відповідно до пунктів 3.3 умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає договір. Однак позичальник належним чином своїх зобовязань за договором не виконувала, і станом на 31.03.2015 року заборгованість відповідача перед банком складає 22 348,28 грн., що складається із заборгованості за кредитом в сумі 8 358,09 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 12 449,8 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг 500 грн. (фіксована частина) та 1 040,39 грн. процентна складова. Просить стягнути заборгованість по кредиту з відповідача у примусовому порядку. Ухвалою суду проведено заміну відповідача по справі [PERSON], яка померла 26 червня 2012 року на її правонаступника [PERSON], котра прийняла спадщину після смерті матері, але не оформила спадкові права у нотаріальній конторі. В судовому засіданні представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог та просить стягнути заборгованість за кредитом в сумі 8 358,09 грн. та процентів 158,7 грн., що утворились за життя спадкодавця. Відповідач [PERSON] заявлених вимог не визнала та просить у задоволенні позову відмовити. Її представник позовні вимоги визнала лише частково в розмірі 1 383,15 грн. Суд, заслухавши доводи представника позивача, заперечення відповідача та міркування її представника, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що 03.05.2007 року публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, який складався із заяви позичальника від 03 травня 2007 року та Умов та правил надання банківських послуг за яким позичальник отримала кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає договір. 26 червня 2012 року позичальник [PERSON] померла. Судом до участі у справі залучені спадкоємці боржника, відповідач [PERSON] Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості позичальника [PERSON]В, станом на 26 червня 2012 року сума заборгованості за кредитним договором становить 8 516,16 грн. Згідно з повідомлення Другої Хмельницької державної нотаріальної контори від 21 серпня 2015 року після смерті [PERSON] заведена спадкова справа на підставі поданої заяви про прийняття спадщини донькою померлої [PERSON] Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, (боржника) за зобов'язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням. Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Як роз'яснено у п. 32 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 (із подальшими змінами) «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойки тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Результат аналізу указаної норми дає підстави для висновку, що строки пред'явлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців є обмежувальними (преклюзивними), тобто їх пропущення припиняє права кредиторів, а тому ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються. Крім того, частиною другою зазначеної норми передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги саме до спадкоємців, а не до нотаріальної контори. Проте, згідно із претензією кредитора направленої на адресу Другої Хмельницької державної нотаріальної контори на адресу банку та [PERSON] 19.09.2015 року щодо включення кредиторських вимог в спадкову масу [PERSON], тобто вже після спливу шестимісячного строку, позивачем направлено спадкоємцям померлого боржника, листи-претензії щодо погашення заборгованості за кредитним договором, а ухвалою суду від 30 вересня 2013 року до участі у справі залучено відповідача, тобто вимогу про стягнення заборгованості з відповідачів було пред'явлено у межах строку, визначеного ст. 1281 ЦК України. Крім того, слід зазначити, що відповідно до п. 32 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин » з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 1281 ЦК України якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у вказані строки, позбавляється права вимоги (ч. 4 ст. 1281 ЦК України ). Цей строк не призупиняється, не переривається й не поновлюється, є обмежувальним (присічним). Як вбачається із наданого банком розрахунку, договірні зобов'язання не виконувалися [PERSON], починаючи з 26 червня 2012 року, що свідчить про те, що банк міг дізнатися про відкриття спадщини 26 червня 2012 року, оскільки строк погашення процентів за кредитом умовами договору встановлено щомісячно за попередній місяць, проте до суду банк звернувся лише у липні 2015 року. Тому із цих підстав слід у задоволенні позову відмовити. Такий висновок суду відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 08 квітня 2015 року в справі № 6-33цс15. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed