Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до ПАТ «СУ «Універсальна» про недоплаченого страхового відшкодування. У своєму позові [PERSON] посилався на те, що 19 травня 2018 року в м. Дніпро на вул. Набережній Перемоги водій [PERSON], керуючи транспортним засобом автомобілем [NUMBER], порушив вимоги Правил дорожнього руху України, внаслідок чого скоїв зіткнення із автомобілем [NUMBER], який належить позивачу на праві приватної власності, завдавши автомобілю останнього механічних ушкоджень. Згідно із постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2018 року [PERSON], було визнано винним у скоєні даної дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована у ПАТ «СК «Універсальна», згідно страхового полісу АК/7334149 від 05 липня 2017 року, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну потерпілих 100000,00 грн., франшиза 1000,00 грн. Згідно із висновком судової автотоварознавчої експертизи №0806/18/18 від 08 червня 2018 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] з урахуванням зносу складає 55147,22 грн. Позивач через свого представника 21 травня 2018 року надав страховику заяву про виплату страхового відшкодування. Страховик частково виконав свої зобовязання перед позивачем, та 20 червня 2018 року сплатив на рахунок СТО лише частину відшкодування у розмірі 34543,85 грн, безпідставно недоплативши 20603,37 грн. З урахуванням викладеного позивач просив суд стягнути з ПАТ СК «Універсальна» недоплачене страхове відшкодування у розмірі 20603,37 грн., судові витрати по справі та витрати на проведення експертизи і правничу допомогу. Представник позивача надав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача ПАТ «СК «Універсальна» надала суду заяву про розгляд справи без її участі та відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки відповідач добросовісно виконав свої зобовязання за договором страхування, а позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними. У відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи, які викладені в позовній заяві і співставивши їх з матеріалами справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] 19 травня 2018 року о 17 годині 15 хвилин, керуючи транспортним засобом «ДАФ», д/н [NUMBER], з напівпричепом «ОДАЗ», д/н [NUMBER], рухався в районі буд. № 134 по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі, де, своєчасно не вжив заходів щодо зменшення швидкості аж до повної зупинки або об'їзду перешкоди, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Фольксваген», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який зупинився попереду. Своїми діями [PERSON] порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.. Факт дорожньо-транспортної пригоди та її фактичні обставини підтверджені постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 05 червня 2018 року у справі № 201/5761/18, якою відповідач [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 6). Відповідно до приписів ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, а тому фактичні обставини встановлені постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 06 березня 2018 року є преюдиційними і доведенню не підлягають. Як вбачається із наданого позивачем свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ №392944, власником автомобіля «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер [NUMBER], є [PERSON] (а.с. 7). Згідно із висновком експерта № 0806/18/18 автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріальної шкоди спричиненого власнику КТЗ, складеного судовим експертом [PERSON] 08 червня 2019 року на підставі заяви [PERSON], вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінних складових частин колісного транспортного засобу автомобіля «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер [NUMBER], пошкодженого у результаті дорожньо-транспортної пригоди складає 55147,22 грн (з урахуванням НДС), 49453,20 грн. (без урахування НДС) (а.с. 9-16). Витрати позивача на проведення автотоварознавчого дослідження склали 2100 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.16). Цивільно-правова відповідальність ТОВ «ВКФ «АКС І К», яке є власником автомобіля [NUMBER], застрахована згідно із полісом № АК/7334149 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик ПАТ «Страхова компанія «Універсальна», ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну 100000,00 грн., франшиза 1000 грн. (а.с. 41). 21 травня 2018 року позивач через свого представника надав на адресу ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» заяву про виплату страхового відшкодування, в якій зазначив напрямок страхової виплати безпосередньо на ФОП [PERSON], який надає послуги з ремонту пошкодженого транспортного засобу (а.с. 7 на звороті). ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» 20 червня 2018 здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 34543,85 грн. (а.с. 18). Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти (ст.11 ЦК України). Відповідно до ст.22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Загальні підстави відшкодування шкоди визначені статтею 1166 ЦК України, згідно з частинами першою, другою якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з частиною першою статті 1188\~ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1)шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2)за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3)за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Згідно зі ст.\~980\~ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані крім іншого з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно з частиною другою статті 8\~Закону України\~«Про страхування» страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Частиною першою статті 16\~Закону України\~«Про страхування» передбачено, що договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката) (ч. 1 ст. 990 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 25\~Закону України\~«Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Статтею 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 12, п. 36.6 ст. 36\~Закону України\~«Про обов'язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну\~потерпілих,\~\~встановлюється\~\~при\~\~укладанні\~\~договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відповідно до частин другої, п'ятої статті 1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Положеннями частини другої статті 1192\~ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.\~ Статтями 12, 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст.\~81\~ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст. 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Оскільки сторонами по справі не було заявлено про призначення повторної комплексної автотоварознавчої експертизи, то при вирішенні питання про розмір спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди суд керується саме висновком експерта № 2103/18/18 автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріальної шкоди спричиненого власнику КТЗ, складеного судовим експертом [PERSON] Позивачем доведено належними та допустимими доказами факт того, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінних складових частин колісного транспортного засобу автомобіля «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер [NUMBER], складає 49453,20 грн (без урахування ПДВ). Що стосується стягнення з відповідачів суми з урахуванням ПДВ, слід зазначити наступне. При визначенні експертом розміру завданої потерпілій особі майнової шкоди, до складу якої, зокрема, включається вартість відновлювального ремонту, враховуються також суми податку на додану вартість. Однак при визначенні суми страхового відшкодування, що підлягає виплаті потерпілій особі, страхова компанія може врахувати або не враховувати суму податку на додану вартість. Відповідно до листа ДПА України від 21 серпня 2009 року № 10143/16-1516 «щодо порядку врахування страховою компанією сум податку на додану вартість при проведення розрахунку розміру страхового відшкодування» у разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника ПДВ послуг з ремонту, заміщення, відтворення застрахованого обєкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту, то розрахунок суми виплати та таке придбання здійснюється з урахуванням сум ПДВ. У разі ж коли придбання послуг з ремонту, заміщення, відтворення застрахованого обєкта здійснюється у неплатника ПДВ, то розрахунок суми виплати і сама виплата здійснюється без урахування сум ПДВ. Отже, враховуючи той факт, що позивачем не надано жодних доказів того, що ФОП [PERSON] є платником ПДВ, то така вимога задоволенню не підлягає, як не доведена. Завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхового відшкодування, тобто з ПАТ «СК «Універсальна» необхідно стягнути 14909,35 грн. Крім того,\~з ПАТ\~«СК «Універсальна»\~слід стягнути витрати позивача на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2100,00 грн. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача витрат на правничну допомогу, то представником позивача на підтвердження факту отримання юридичних послуг надано лише розрахунок вартості витрат на професійну правничу допомогу, а докази сплати коштів за таку допомогу в матеріалах справи відсутні. З оглядну на вищевказане, суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні такої вимоги у звязку із недоведеністю. За викладених обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial