Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позову зазначила, що її батько [PERSON] та мати [PERSON] , станом на 15.04.1991 р. були членами одного колгоспного двору, розташованого в [ADDRESS] . [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що в с. Бережанка Тростянецького району Вінницької області. Спадкоємцем до майна покійного батька за законом та за заповітом є його дочка [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину та отримала Свідоцтво про право на спадщину. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS] . Спадкоємцем до майна покійної матері за законом є її дочка [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину та отримала Свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Позивач звернулася до Тростянецького державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батьків, [PERSON] було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Позивач просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані в [ADDRESS] , які належали померлому [INFO] [PERSON] та померлій [INFO] [PERSON] . Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 19.07.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 28.10.2019 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті, залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника Ободівської сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно з частиною третьою статті 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. [INFO] в с. Бережанка Тростянецького району народилась [PERSON] , батьками якої записано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 105). 25.10.1986 р. [PERSON] у виконавчому комітеті Ободівської сілської ради зареєструвала шлюб з [PERSON] . Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с.106 звор.). 08.04.2008 р. було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.106) 03.05.2008 р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.105 звор.) За даними виписки з погосподарської книги Ободівської сільської ради, станом на 15.04.1991 р. господарство за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок господарства №1622, відносилося до категорії колгоспних дворів. До його складу входили: голова двору - [PERSON] , 1938 р.н. та дружина - [PERSON] , 1936 р.н. (а.с. 51, 52). Згідно з вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року №11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено саме на сільські ради. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі - Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Відповідно до статті 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року колгоспний двір визначався, як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом частини другої статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в пункті 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. З огляду на викладене судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] станом 15.04.1991 р., належало кожному по 1/2 частки майна колгоспного двору розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду по [ADDRESS] , загальною площею 70,6 кв.м, житловою площею 45,1 кв.м, допоміжною площею 25,5 кв.м., складається з житлового будинку - А; вхідного майданчика - а; сараю - Б; погребу - Б/П; сараю - В; убиральні - У; огорожі - 1-3 (а.с. 24-30). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із частиною п`ятою статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 20.11.2008 р. секретар Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області посвідчила заповіт, який зареєстровано в реєстрі за №651, згідно якого [PERSON] , [INFO] , що мешкає в [ADDRESS] , на випадок своєї смерті зробив розпорядження: земельну ділянку серії ЯБ №377277, розміщену на території Ободівської сілської ради, житловий будинок в [ADDRESS] , заповів своїй дочці [PERSON] (а.с. 11). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у віці 70 років, про що в Книзі реєстрації смертей 18.02.2009 р. зроблено відповідний актовий запис за №46 (а.с. 9). Відповідно до довідки виконавчого комітету Ободівської сільської ради від 10.05.2019 р. №566, виданої [PERSON] , 1968 р.н. про те, що дійсно її батько [PERSON] та мати [PERSON] були зареєстровані і проживали до дня своєї смерті в [ADDRESS] . Спадкоємцем після смерті [INFO] [PERSON] на підставі ст.1233 ЦК України та заповіту, посвідченого від його імені секретарем Ободівської сільської ради Тростянецького району 12.11.2008 р., за реєстром №651, є його дочка [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину, тому що фактично вступила в управління спадковим майном та була зареєстрована разом з померлим в [ADDRESS] , що підтверджується записами в погосподарських книгах. Після смерті [PERSON] , його дружина [PERSON] не вступила в управління спадковим майном та не прийняла спадщину по закону і по заповіту (а.с.14). З копії спадкової справи №444/09р. до майна померлого [PERSON] вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після його смерті зверталася дочка [PERSON] Заява надійшла до Тростянецької ДНК 17.11.2009 р. за №818 (а.с.76). Позивач отримала Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.08.2015р., а саме: на земельну ділянку площею 1,8186 га в межах згідно з планом, розташовану на території Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки - 0524184200:01:004:0074, належної спадкодавцю, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.97). 20.11.2008 р. секретар Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області посвідчила заповіт, згідно якого [PERSON] , [INFO] , що мешкає в [ADDRESS] , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все майно, де б воно не було, з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с. 12). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] у віці 81 року, про що 16.04.2018 р. складено відповідний актовий запис №22 (а.с. 10). Відповідно до довідки виконавчого комітету Ободівської сільської ради від 10.05.2019 р. №566, спадкоємцем після смерті [INFO] [PERSON] на підставі ст.1233 ЦК України та заповіту, посвідченого від його імені секретарем Ободівської сільської ради Тростянецького району 12.11.2008 р., за реєстром №650, є її дочка [PERSON] , яка своєчасно прийняв спадщину, тому що фактично вступила в управління спадковим майном та була зареєстрована разом з померлою в [ADDRESS] , з 2008 р. по даний час, що підтверджується записами в погосподарських книгах. До спадкового майна належить житловий будинок з господарськими спорудами в [ADDRESS] . За даними земельно-шнурової книги Ободівської сільської ради, запис №0101125, біля господарства за адресою: [ADDRESS] , числиться земельна ділянка площею 0,29 га, з правовим режимом: 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд та 0,04 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.14). З копії спадкової справи №292/2018р. до майна померлої [PERSON] вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після її смерті зверталася дочка [PERSON] Заява надійшла до Тростянецької ДНК 11.08.2018 р. за №840 (а.с.101). Позивач отримала Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.02.2019р., а саме: на земельну ділянку площею 1,8783 га в межах згідно з планом, розташовану на території Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки - 0524184200:01:001:0073, належної спадкодавцю, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку; земельну ділянку площею 2,7766 га в межах згідно з планом, розташовану на території Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки - 0524184200:01:002:0405, належної спадкодавцю, на підставі рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 04.08.2017 р. (а.с. 137 звор., 138). Інший спадкоємець - син померлої - [PERSON] , подав до Тростянецької державної нотаріальної контори заяву в якій зазначив, що відмовляється від належної йому частки у спадщині після смерті матері на користь [PERSON] (а.с.109 звор.). У листі завідувача Тростянецької державної нотаріальної контори від 23.05.2019р. №312/02-17 вказано, що так як документ, що посвідчує право власності спадкодавців на житловий будинок [ADDRESS] , у [PERSON] відсутній, вона має право звернутися до суду з позовом для визнання за нею права власності на вказаний житловий будинок після померлих батьків (а.с.16). Тобто, в оформленні права на спадщину на спадкове майно та видачі відповідного свідоцтва позивачу, нотаріусом фактично було відмовлено у зв`язку з відсутністю в останньої документа, що посвідчує право власності спадкодавців на житловий будинок. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] померла [INFO] і спадкоємцем до їх майна за заповітом є [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому позовні вимоги про визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті батьків, а саме на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою [ADDRESS] , які належали останнім за життя, підлягають задоволенню.

Outcome: approved