Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду із позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON]. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що [PERSON] є батьком дитини неповнолітньої [PERSON], [INFO]. [PERSON] є її донькою та матір'ю [PERSON]. Вона померла [INFO], а після її смерті залишилось двоє неповнолітніх дітей: [PERSON]. [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2013 року відповідач був позбавлений батьківський прав відносно сина [PERSON], донька [PERSON] продовжувала проживати з відповідачем, але оскільки останній працює, в нього відсутній час на дитину, дівчинка останні два роки проживала з нею, [PERSON], та знаходилась на повному її утриманні. Відповідач вихованням дитини не займається, матеріальної допомоги не надає, здоров'ям та успіхами доньки не цікавиться. З боку батька відсутній будь-який контроль за життям дитини. Відповідач був запрошений на засідання комісії з питань захисту прав дитини, на якому не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. 25 жовтня 2016 року комісія надала висновок № 76, яким вважається доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до доньки [PERSON]. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до дитини: [PERSON], [INFO], та стягнути з [PERSON] аліменти на доньку в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь опікуна, якого буде призначено [PERSON]. Позивач надала суду заяву про слухання справи за її вістутності, на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник третьої особи надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, наведені у позовній заяві доводи, суд приходить до наступного. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції 26 липня 2005 року, [PERSON] народилася [INFO], і її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7) [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2013 року [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно старшого сина [PERSON], [INFO] (а.с.12-13). [PERSON] останні два роки проживала з бабусею - [PERSON] - та знаходилась на повному її утриманні. Відповідач вихованням дитини не займається, матеріальної допомоги не надає, здоров'ям та успіхами доньки не цікавиться. З боку батька відсутній контроль за життям дитини. Вихованням, допомогою у навчанні, успіхами та досягненнями цікавиться тільки бабуся, що підтверджується характеристикою з ЗОШ № 11 (а.с.16). Згідно акту обстеження сім'ї від 14 січня 2016 року дитина проживає у бабусі [PERSON], яка займається її вихованням та утриманням (а.с.21). [PERSON] працює, отримує постійну заробітну плату, але матеріальної допомоги позивачці на утримання неповнолітньої дитини не надає. У серпні 2016 року [PERSON] пішла до батька провідати його, але останній знаходився в стані алкогольного сп'яніння, ображав доньку, погрожував розправою, вигнав з помешкання. За вказаним фактом насильства в сім'ї [PERSON] 09 серпня 2016 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.с.14). Відповідач був запрошений на засідання комісії з питань захисту прав дитини виконкому Марганецької міської ради Дніпропетровської області, на якому не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. 27 жовтня 2016 року виконавчий комітет Марганецької міської ради надав висновок № 15/20-2624, відповідно до якого орган опіки та піклування виконкому вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] (а.с.26) Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. З урахуванням викладеного, всіх обставин даної справи і характеру відношення відповідача до доньки, з урахуванням висновку виконкому Марганецької міської ради, суд вважає, що відповідача [PERSON] слід позбавити батьківських прав у відношенні його доньки [PERSON], [INFO], тому що він нехтує своїми обов'язками, легковажно ставиться до дитини, належної уваги не приділяє, не займається її розвитком та вихованням. Стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991, та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Зокрема, статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до закону обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Відповідно, невиконання зазначеного обов'язку тягне за собою встановлену законом відповідальність. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК Українипередбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги, що [PERSON] офіційно працює, отримує постійний дохід і не утримує непрацездатних дітей, дружину, батьків. Син [PERSON], відносно якого відповідач був позбавлений батьківських прав та на утримання якого сплачував аліменти в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу), досяг повноліття 30 жовтня 2014 року (а.с.12-13). Відповідно до ч.1, ч.4 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено у адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позов визнаний відповідачем (заява від 29.11.2016 року), це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, позбавити батьківських прав [PERSON] та стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 03 листопада 2016 року - дня звернення позивача до суду з позовом. Крім того, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі статей 150, 164-165, 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved