overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 12.09.2013 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу є дочка [PERSON], яка народилась [INFO] р. Відповідач проживає окремо. У зв'язку з доглядом за дитиною до досягнення нею трьох років, вона не працює, потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, останній має можливість, але не бажає надавати їй таку допомогу. З цих підстав позивач просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1000 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач позов не визнав і пояснив, що в цей час не працює, не має можливості виплачувати аліменти на утримання дружини. Суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджено свідоцтвом. (а.с. 6) [INFO] року у сторін народилась донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження. (а.с. 11) Сторони припинили спільне проживання, дитина проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. У зв'язку з доглядом за дитиною до досягнення нею трьох років позивачка не працює. (а.с. 4-5) Згідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років за умови, що чоловік може надавати таку допомогу. Відповідач станом на цей час не працює, що визнано і позивачем. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2011 р. припинена підприємницька діяльність відповідача, але з обліку у податковій інспекції він не знятий, у зв'язку з чим не взмозі зареєструватись у соціальній службі як безробітний. (а.с. 16-17) Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статтей 57-60 ЦПК України. Позивачем не надано доказів суду на підтвердження того, що відповідач працює без офіційного працевлаштування, отримує дохід та взмозі виплачувати на її утримання аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані і задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 22.08.1998 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу у неї з відповідачем є діти [PERSON], який народився [INFO] р. і [PERSON], який народився [INFO] р. Посилаючись на розірвання шлюбу та припинення спільного проживання з відповідачем позивачка просила дітей залишити їй на виховання. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Представник органу опіки та піклування вважав, що позов підлягає задоволенню Відповідач повторно належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджено розписками про отримання судової повістки, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, а тому справа розглянута судом без його участі, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України.(а.с. 50,59) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.08.1998 р. сторони у справі зареєстрували шлюб, під час якого у них народились діти [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] Спільне проживання сторони припинили і шлюб розірвали. Статтею 157 Сімейного Кодексу України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Згідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 161 Сімейного Кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Сторони позитивно характеризуються, працюють, мають належні житлово-побутові умови для виховання дитини. Орган опіки та піклування у письмовому висновку вважав в інтересах дітей їх місце проживання визначити з матур'ю. (а.с. 51-53) Враховуючи висновок та пояснення представника органу опіки та піклування, ставлення обох батьків до виховання дитини, вік та стать дітей, їх особисту прихильність до кожного із батьків, недоцільність розлучення дітей та дітей з матір'ю, суд вважає, що в інтересах дітей їх місце проживання визначити з матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 24.11.2007 р. зареєструвала шлюб зі [PERSON] Від шлюбу у них є дочка [PERSON], яка народилась [INFO] Батько дитини ухиляється від її утримання. З наведених підстав позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач позов визнав повністю. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач у свідоцтві про народження дитини записаний її батьком. (а.с. 3)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] і відкрилась спадщина на спадкове майно у виді жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті спадкодавця є вона та її і спадкодавця діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідачі у справі. Вона своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їм відмовлено з тих підстав, що право власності спадкодавця за його життя на житловий будинок не було в установленому законом порядку зареєстровано. З наведених підстав позивачка просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця на зазначене вище спадкове майно. Відповідачі позов визнали повністю. (а.с. 24) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер [INFO], що підтверджено свідоцтвом про смерть. (а.с. 6) Позивачка була дружиною спадкодавця і відповідно до ст. 1261 ЦК України вона є спадкоємцем за законом першої черги. (а.с. 5) Позивачка своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено з тих підстав, що право власності спадкодавця за його життя на житловий будинок не було в установленому законом порядку зареєстровано. (а.с. 3,20) Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами побудований до 1990 року. (а.с. 11) Зі свідоцтва на забудову, дозволу на проведення будівельних робіт, проекту забудови слідує, що у 1973 році [PERSON] було дозволено будівництво зазначеного будинку. (а.с. 12-15) З акту про завершення будівництва та введення жилого будинку в експлуатацію від 18.12.1985 р. слідує, що будинок був побудований у період з 1972 по 1985 рік. (а.с. 16) Рішенням Овідіопольської селищної ради від 24.06.2008 р. [PERSON] була передана у власність земельна ділянка, яка перебувала до цього у його користуванні, площею 0,134 га по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. (а.с. 22-23) З наведених підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з 17.04.2010 р. до 04.10.2013 р. перебувала у шлюбі з [PERSON] [INFO] у неї та відповідача народилась дочка [PERSON]. Батько дитини ухиляється від її утримання. З наведених підстав, а також, посилаючись, що відповідач офіційно не працює, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач позов визнав частково і пояснив, що офіційно не працює, підробляє торгівельною діяльністю і взмозі виплачувати щомісячно на утримання дитини по 350 грн. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі з 17.04.2010 р. до 04.10.2013 р., що підтверджено рішенням Овідіопольського районного суду від 23.09.2013 р. (а.с. 3) [INFO] у сторін народилась дочка [PERSON], батьком якої у свідоцтві про її народження записаний відповідач. (а.с. 4) Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України встановлено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З пояснень сторін судом встановлено, що відповідач не працює офіційно, має випадкові заробітки. За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки на утримання дитини підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно. Будь-яких допустимих доказів наявності у відповідача можливості виплачувати аліменти у більшому розмірі позивач суду не надала.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з 23.12.2011 р. до 16.06.2014 р. перебувала у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу є син [PERSON], який народився [INFO] року і перебуває на її утриманні. Батько дитини ухиляється від її утримання. З наведених підстав позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач позов визнав повністю. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач у свідоцтві про народження дитини записаний її батьком. (а.с. 3)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилаючись на те, що протягом останніх двох років сімейне життя погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, на даний момент проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу та спільне життя з відповідачем не можливе, бажає шлюб з відповідачем розірвати. Зазначила, що майнових спорів не має, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачем та зазначив, що майнових спорів та щодо місця проживання дитини немає. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 березня 2011 року (а.с. 5). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, спору про поділ майна та місце проживання дитини не має. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати, які підтверджені документально, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем 22.08.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Хортицького районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 437. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з лютого 2014 року, у шлюбних стосунках не перебувають, мешкають окремо. Причиною розпаду стали відсутність взаєморозуміння та згоди, що призвело до остаточного розпаду шлюбу. Примирення з позивачем неможливе .Спору про майно немає. В судове засідання позивач не з'явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, заяв з проханням розглянути справу за його відсутністю або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.08.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Хортицького районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 437. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що сторони припинили подружні відносини та сімя сторін розпалась остаточно і збережена бути не може, а її збереження суперечило б інтересам позивача , суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 35% частин усіх видів заробітку (доходу) з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дитини. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Пояснили, що відповідач не надає коштів на утримання сина тривалий час. [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 20), клопотання про розгляд справи за своєї відсутності не подавав. Суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.10.2012 р. рішенням Святошинського районного суду м. Києва шлюб, укладений 05.11.2005 року, між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.5). Після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]» було змінено на «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 2298 та видано відповідне свідоцтво (а.с. 4). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, чоловіка, дружини, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням обставин досліджених судом, зокрема відсутність матеріального забезпечення дитини зі сторони [PERSON], а також відсутність обставин для збільшення розміру аліментів, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язок сплатити на користь держави судові витрати. На підставі ст.ст.180-183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 21 лютого 2005 року з відповідачем зареєстрували шлюб. Від спільного проживання у сторін народились діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подальше спільне життя сторін не склалось. Сторони проживають окремо, припинили шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства. Подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, а також інтересам дітей. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, однак надіслала до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути за її відсутності, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Просить прізвище після розірвання шлюбу залишити дошлюбне «[PERSON]» . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Так як відповідач, який належним чином повідомлений і від якої не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності в судове засідання не з'явився, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сторони проживають окремо, сімейних відносин не підтримують. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON], який був її чоловіком. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме майновий пай члена КСП корпорація «Липівка» СТОВ «Липівка» в розмірі 3779 грн. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем майна чоловіка за законом першої черги, яка спадщину прийняла. У липні 2014 року [PERSON] звернулась до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка, однак їй у цьому відмовлено за пропуском строку для прийняття спадщини. [PERSON] зазначає, що своєчасно не звернулася до нотаріальної контори, оскільки не мала можливості в зв'язку з похилим віком та хворобою. Від спадщини позивачка не відмовлялась, спадщину згодна прийняти. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просить його задовольнити. Представник відповідача Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої позов визнав, просить справу розглянути за відсутності представника. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом установлено, що [INFO] у с. Яришівка Томашпільського району помер [PERSON] (а. с. 6). Позивачка [PERSON] є спадкоємицею майна [PERSON] за законом першої черги, так як є його дружина (а. с. 9). Інших спадкоємців, що прийняли спадщину немає. Також відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за пропуском строку для прийняття спадщини (а. с.10). Обставини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини суд визнає поважними, так як такі обставини сторонами визнаються, а тому вважає визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON], який був її чоловіком. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем майна чоловіка за законом першої черги. У липні 2014 року [PERSON] звернулась до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка, однак їй у цьому відмовлено за пропуском строку для прийняття спадщини. [PERSON] зазначає, що своєчасно не звернулася до нотаріальної контори, оскільки не мала можливості в зв'язку з постійною роботою в м. Київ. Від спадщини позивачка не відмовлялась, спадщину згодна прийняти. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак направила на адресу суду заяву в якій позов підтримала, просить позов задовольнити. Представник відповідача Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої позов визнав, просить справу розглянути за відсутності представника. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом установлено, що [INFO] у м. Київ помер [PERSON] (а. с. 4). Позивачка [PERSON] є спадкоємицею майна [PERSON] за законом першої черги, так як є його дружина (а. с. 5, 6). Інших спадкоємців, що прийняли спадщину немає. Також відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за пропуском строку для прийняття спадщини (а. с.8). Обставини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини суд визнає поважними, так як такі обставини сторонами визнаються, а тому вважає визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved