Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

У липні місяці 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до [PERSON], в обґрунтування якого вказав, що 27.09.2011 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір б/н про надання кредиту у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає договір. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту. встановленого банком, відповідно до пункту 2.1.1.2.4 умов та Правил надання банківських послуг. Однак відповідач належним чином умов договору не виконував, внаслідок чого станом на 19.06.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 24339,97 гривень, що складається з заборгованості за кредитом в сумі 2834,25 грн., заборгованості за процентами в сумі 19870,48 грн., а також штрафи згідно пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. фіксована частина та 1135,24 грн. процентна складова. Просить стягнути заборгованість в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не зявився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Подав заяву про розгляд справи за відсутності повноважного представника, заявлені вимоги підтримав, просить їх задоволити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлений про час і місце судового розгляду у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши доводи представника позивача, викладені в позовній заяві, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що 27.09.2011 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір б/н про надання кредиту у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає договір. У відповідності до умов договору позичальник зобовязаний щомісяця та в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості, а також сплачувати проценти та пеню. Відповідач умов договору в повному обсязі не виконував, і в строк визначений договором суми заборгованої позики та заборгованості по відсотках, та інших платежах, визначених умовами договору не повернув. Розмір заборгованості позичальника станом на 19.06.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 24 339,97 гривень, що складається з заборгованості за кредитом в сумі 2834,25 грн., заборгованості за процентами в сумі 19870,48 грн., а також штрафи згідно пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. фіксована частина та 1135,24 грн. процентна складова. Строк вимоги за кредитом не минув, оскільки станом на 14.09.2014 року відповідач здійснював погашення за кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобовязаний виконати свій обовязок за договором та погасити заборгованість перед банком. Тому стягненню з відповідача підлягає сума заборгованості 24339,97 гривень та судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved