Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

У квітні 2019 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Виклад обставин та зміст позовних вимог, з якими звертається позивач В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що із [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей, одна з яких малолітня донька - [PERSON] , [INFO] . Однак, спільне життя із відповідачем не склалося, подружжя не зійшлося характерами. Відповідач створив такі умови, за яких позивач з дитиною не можуть проживати разом з ним, тому змушені жити окремо. З 2017 року сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. За таких обставин, позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя із відповідачем є неможливим та суперечить її інтересам та інтересам малолітньої дитини. З огляду на вищевикладене, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 04 вересня 1993 року Черкаським міським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 1831, а також визначити місце проживання малолітньої дитини з матір`ю. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Також просила здійснювати розгляд справи за її відсутності та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив не подав. Причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями ст. 280 ЦПК України. Обставини справи, що встановлені судом 04 вересня 1993 року Черкаським міським відділом реєстрації актів цивільного стану зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 1831. Прізвище дружини після укладення шлюбу - « [PERSON] » (а.с. 8). Як вбачається із довідки № 258 від 28.03.2019 року, виданої Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області «Житлово-експлуатаційна контора - 1» сторони мають двох дітей: [PERSON] , 1995 р.н. та [PERSON] , 2009 р.н. (а.с. 11). Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 січня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, вбачається, що у сторін [INFO] народилася дочка - [PERSON] , яка на час розгляду справи є малолітньою (а.с. 9). Зі змісту позовної заяви встановлено, що ведення спільного господарства та шлюбні стосунки між сторонами припинені з 2017 року. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За змістом ч. 2 ст. 114 у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. Щодо позовних вимог про визначення місця проживання дитини суд зазначає наступне. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За змістом ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Матеріалами справи встановлено, що сторони проживають окремо, малолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю. Обставини, які б вказували на те, що між батьками виник спір щодо визначення місця проживання спільної дитини позивачем у позовній заяві не викладені, як і не надано жодних доказів на підтвердження такого спору. Тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини, узв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю. Щодо судових витрат У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на вищевикладені норми чинного законодавства, беручи до уваги часткове задоволення позову, стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112, 114, 115, 157, 160 СК України,

Outcome: partial