Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про встановлення факту непроживання [PERSON], [INFO], за місцем реєстрації в будинку № 35 по вул.Герцена в м.Марганець Дніпропетровської області з 06.02.2014 року, і визнання його таким, що не прийняв спадщину після смерті [PERSON], померлої 10 грудня 2014 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що її мати, [PERSON], з 2001 року була зареєстрована і постійно проживала в [INFO]. У вказаному будинку також зареєстровані: сама позивачка, чоловік позивачки [PERSON], донька позивачки [PERSON], та відповідач [PERSON]. [PERSON] зареєстрований в [INFO] з 06.02.2014 року, але жодного дня за вказаною адресою не проживав. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,864 кв.м, призначену на ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зорянської сільської ради, і належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 478292, виданого 16.01.2008 року Томаківською районного державною адміністрацією. Спадкоємцями першої черги на вказану земельну ділянку за законом є вона, [PERSON], та її брат, [PERSON], які є такими, що фактично прийняли спадщину на земельну ділянку, оскільки на момент смерті матері, [PERSON], були зареєстровані за адресою: [INFO]. Але, так як її брат фактично не проживав за вказаною адресою, хоча і був зареєстрований, та пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, тому вважається таким, що не прийняв спадщину, оскільки заяву про прийняття спадщини він не подавав. Встановлення факту непроживання [PERSON] однією сімєю зі спадкодавцем за адресою: вул.Герцена, буд.№ 35 в м.Марганець Дніпропетровської області, і визнання відповідача таким, що не прийняв спадщину після смерті спадкодавця, необхідно їй для отримання усієї спадщини, що відкрилася після смерті матері, [PERSON] Позивачка під час судового розгляду подала уточнену позовну заяву, в якій позовні вимоги уточнила і просила суд лише встановити факт непроживання [PERSON] за місцем реєстрації: в будинку № 35 по вул.Герцена в м.Марганець Дніпропетровської області з 06.02.2014 року. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, позовні вимоги визнав в повному обсязі. В судовому засіданні пояснив, що дійсно не проживав в [INFO], хоча і зареєстрований за даною адресою. Спадщину на земельну ділянку площею 1,864 кв.м. приймати не бажає, тому у встановлений законом для прийняття спадщини строк не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Не заперечує, аби вся спадщина, яка відкрилася після смерті матері, [PERSON], відійшла його сестрі, [PERSON] Третя особа в особі завідувача Марганецької державної нотаріальної контори [PERSON] надала суду заяву, в якій просить цивільну справу розглядати за її відсутності, рішення по справі залишає на розсуд суду. Дослідивши позовну заяву, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Вивчивши матеріали справи, суд\~\~приймає до уваги, що за правилами ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не відмовився від неї в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, для прийняття спадщини має подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Ухвалюючи рішення, суд приймає до уваги, що відповідач не заперечує факту непроживання ним в будинку № 35 по вул.Герцена в м.Марганець Дніпропетровської області з моменту реєстрації у вказаному будинку і до теперішнього часу та не бажає приймати спадщину, яка відкрилася після смерті його матері. Тобто, позов визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В даному випадку, в наявності є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову\~\~відповідно до вимог ст.174 ЦПК України. На підставі ст.ст.1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved