Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

У липні 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу та поділ спільного сумісного майна подружжя. Вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27.11.2003 Роздольненською сільською радою Каховського району Херсонської області. Подружжя має семеро дітей. Незважаючи на досить тривалі подружні відносини, їх сімейне життя не склалося. Із-за розбіжностей у поглядах на сімейне життя та ведення спільного господарства стосунки між сторонами стали напруженими, вони проживають окремо, почуття між ними втрачені і спілкуються вони лише з питань виховання та утримання дітей. За таких обставин подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати з позивачем, а відповідач буде приймати участь у їх вихованні та утриманні. До попереднього засідання позивач відмовилась від вимоги про поділ майна. У відзиві на позов (заяві) відповідач виклав заперечення проти вимог про розірвання шлюбу, у яких послався на те, що повідомлені позивачем обставини не відповідають дійсності. Вказуючи, що насправді вони проживають разом, ведуть спільне господарство і спільно виховують семеро дітей, при цьому мають досить добрі відносини і взагалі не обговорювали питання розлучення та визначення місця проживання дітей, відповідач просив надати їм шестимісячний строк для примирення. Ухвалою від 16.11.2017 суд надав сторонам шестимісячний строк для примирення та зупинив провадження у справі. Ухвалою від 17.05.2018 суд поновив провадження у справі. 29.05.2018 від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог і розгляд справи у її відсутність та письмові докази, які свідчать про те, що вона вагітна дитиною, батьківство якої визнається іншою особою. 12.06.2018 від відповідача надійшов зустрічний позов про визначення місця проживання дітей з батьком, який ухвалою суду (протокольною) від 19.06.2018 залишений без розгляду. В судовому засіданні представник відповідача позов визнав пославшись на те, що у зв'язку з вагітністю позивача від іншого чоловіка шлюб сторін втратив свою актуальність, а тому його слід розірвати. Вказав, що позивач надала згоду на проживання дітей з батьком і зараз усі діти проживають з відповідачем. Заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, та письмові докази, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27.11.2003 Роздольненською сільською радою Каховського району Херсонської області, актовий запис № 10. Подружжя має семеро дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. З позовної заяви вбачається, що внаслідок відсутності взаєморозуміння та розбіжностей у поглядах на життєві і сімейні цінності сторони втратили почуття взаємної любові та поваги і, як наслідок, припинили шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання. У зв'язку з відсутністю згоди відповідача на розірвання шлюбу сторонам надавався максимально можливий строк для примирення. Однак за цей час відновлення шлюбно-сімейних відносин сторін не відбулося, а позивач зараз вагітна дитиною, батьківство якої визнається [PERSON], про що свідчить їх спільна нотаріально засвідчена заява. Судом встановлено, що певний час після припинення шлюбно-сімейних відносин сторін діти проживали з матір'ю у Херсонській області, однак через деякий час вони повернулися до Києва і зараз проживають з батьком у приватному будинку, який належить матері відповідача. З нового навчального року діти будуть навчатися у школі № 280 Дарницького району м. Києва. Відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на встановлені обставини суд дійшов до переконання, що має місце стійкий розлад подружніх стосунків сторін, а відтак подальше збереження шлюбу, який тривалий час існує лише формально і не базується на засадах добровільності, суперечить як інтересам сторін, так і інтересам їх дітей, оскільки сварки батьків негативним чином впливають на їх психологічний стан. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до положень статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved