Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON], посилаючись на те, що [INFO] у сторін народилась дитина - [PERSON]. Тепер відповідач проживає окремо, матеріально не допомагає, тому вона вимушена звернутися до суду з цим позовом. Позивачка [PERSON] просить суд винести рішення про стягнення з відповідача на її користь на утримання дитини, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак направила на адресу суду заяву згідно якої справу просить розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву згідно якої справу просить розглянути без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову частково з таких підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом установлено, що у сторін є дитина: [PERSON], [INFO] (а. с. 3). Як вбачається з матеріалів справи, дитина проживає разом матір'ю та знаходяться на її утриманні (а.с.7) Таким чином відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON], відповідач 1985 року народження, тобто є відносно молодою людиною, може сплачувати аліменти, що суд враховує при визначенні розміру аліментів. Разом з тим, позивачкою не надано доказів що відповідач працює та має мінливий дохід. Також, дитина сторін зважаючи на її вік, а саме те, що вони є малолітньою, відповідно має незадовільне матеріальне становище. Суд уважає визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 400 (чотириста) грн, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву [PERSON] пред'явлено до суду особисто 8 липня 2014 року. Відповідно починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в доход держави судовий збір в розмірі 243,60 грн, тобто 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, станом на 1 січня 2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial