Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з наведеним позовом, мотивуючи тим, що 23 серпня 2012 року між фізичною особою [PERSON], з одного боку та Благодійною місією «Промінь надії», в особі Голови комітету Коваленко Ольги Костянтинівни, що діє на підставі Статуту, з іншої сторони було укладено Договір безпроцентної цільової позики №216. Предметом даного Договору згідно п. 1.1 є безпроцентна позика виражена в національній грошовій валюті - «Гривня», яка надавалась позикодавцем для позичальника, щодо цільового її використання та повернення зазначеної позики у визначений Договором строк. Відповідно до п. 2.1 Договору, строк надання позики Позичальникові становить -один рік, з моменту надходження засобів на рахунок Позичальника. Пунктом 4.3 Договору передбачено, що по закінченню строку зазначеного в п. 2.1 цього Договору, Позичальник зобов'язується протягом одного дня повернути суму позики. [PERSON] 04.10.2013 р. письмово звернувся до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів в повному обсязі відповідно до умов Договору, але жодної відповіді на адресу позивача на час звернення до суду не надійшло. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань по поверненню позики, позивач просить стягнути 3% річних від простроченої суми у розмірі 303 гривні 78 копійок. Загальна сума заборгованості за Договором з урахуванням штрафних санкцій, становить - 53 103, 78 грн. (п'ятдесят три тисячі сто три гривні сімдесят вісім копійок). Крім того позивач просить стягнути моральну шкоду у розмірі 3000,00 гривень, оскільки, [PERSON] починаючи із 24 серпня 2013 року постійно переживає, нервується і став досить дратівливим, оскільки останньому неодноразово доводилося телефонувати до відповідача з проханнями про повернення його коштів, що були надані у позику, а згодом і взагалі почав приїздить із іншої області (Чернігівська обл., смт. Варва) до міста Києва (відстань близько 200 км.) з метою отримати свої кошти від відповідача, але кошти позивач не отримав, а отримав лише розлад нервової системи та стресовий стан всього організму. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник відповідача позов визнала частково, повідомила, що позивач частково отримав кошти у сумі 7 400, 00 гривень, проте письмові доказив відсутні в отриманні позивачем коштів, залишок не можуть повернути у зв'язку з важким матеріальним станом, в задоволенні моральної шкоди просять відмовити в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких грунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як було встановлено під час судових засідань, 23 серпня 2012 року між фізичною особою [PERSON], з одного боку та Благодійною місією «Промінь надії», в особі Голови комітету Коваленко Ольги Костянтинівни, що діє на підставі Статуту, з іншої сторони було укладено Договір безпроцентної цільової позики №216. / ас. 6--7/. Відповідно до п. 2.1 Договору, строк надання позики Позичальникові становить -один рік, з моменту надходження засобів на рахунок Позичальника. Дана угода відповідачем ніколи не оспорювалась та в порядку, передбаченому ЦК України недійсною ніколи не визнавалася. Надання [PERSON] позики у сумі 52 800,00 гривень підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 23 серпня 2012 року / копія ас.8/. Встановлені факти не оспорюються сторонами і підтверджені їх поясненнями. Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. З вимог ч.1 ст. 3 ЦПК України вбачається, що захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси. Згідно ст.ст. 10. 11. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як передбачено ст. 58ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Приймаючи до уваги зазначене вище, суд дійшов висновку, що правовідносини між сторонами виникли у звязку з укладенням договору позики, врегульовані нормами ст. ст. 526, 530, 536, 610, 611, 625 ЦК України, договором укладеним між сторонами. Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту, а позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Відповідач був ознайомлений з умовами договору позики, умов договору не виконав, а тому підлягає задоволенню вимога про стягнення 52 800,00 гривень заборгованості, а також 3 % річних від простроченої суми у розмірі 303,78 гривень. Проте позовні вимоги позивача про стягнення 3000,00 гривень моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки позивачем понесені моральні страждання, через невиконання відповідачем своїх зобов'язань по договору. Суд вважає за доцільне стягнути з позивача моральну шкоду у розмірі 500, гривень. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, застосовуючи принцип пропорційності відшкодування понесених витрат у розмірі 536 гривень 04 копійки.

Outcome: partial