Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

у листопаді 2013 року позивачка звернулася до суду із позовом у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 9 серпня 1997 року Демидівською сільською радою Вишгородського району, актовий запис № 19. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем [PERSON] перебувають у шлюбі з 9 серпня 1997 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося по тій причині, що в період сумісного проживання у них виявилась несумісність характерів, поглядів на життя та сімю. По цій причині часто виникають сварки та конфлікти. Крім того, відповідач проявив подружню невірність з іншою жінкою, у якої в 2010 році від нього народилась дочка. На даний час вони не проживають однією сім'єю, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила про його задоволення. За час наданий судом для примирення не примирилися, вважає, що примирення не можливе. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, стверджуючи, що сім'ю можливо зберегти. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 9 серпня 1997, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане Демидівською сільською радою Вишгородського району, актовий запис № 19 (а.с.4). [INFO] від шлюбу народилася дочка [PERSON] (а.с.5). За час наданий судом для примирення сторони не примирилися. Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові та поваги один до одного. З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім'ї [PERSON] та [PERSON] стало неможливими, тому шлюб підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved