Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

У липні 2014р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі - Перший Малиновський ВДВС ОМУЮ) про скасування арешту, посилаючись на те, що 29.04.2008р. за №7116841 Першою одеською державною нотаріальною конторою було зареєстровано арешт нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] Підставою реєстрації обтяження стала постанова серії АА№057583 від 17.07.2002 складена відділом Державної виконавчої служби Малиновського районного управління юстиції м.Одеси (далі - Відділ ДВС Малиновського РУЮ м.Одеси), що винесена в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2558/00, виданого Малиновським районним судом м.Одеси 22.12.2000р. Позивач зазначав, що виконавче провадження в рамках якого було накладено арешт на його квартиру, було завершено у зв'язку із виконанням та знищено через закінчення строків зберігання завершених виконавчих проваджень. Однак, державним виконавцем при винесенні постанови про завершення виконавчого провадження серії АА№057583 не було вирішено питання про скасування арешту з квартири [ADDRESS], що належить боржнику. Наявність вказаних обставин порушують права позивача як власника нерухомого майна. Посилаючись на вищевикладене позивач просив суд винести рішення, яким скасувати арешт нерухомого майна, зареєстрований 29.04.2008р. за №7116841 Першою одеською державною нотаріальною конторою, об'єм обтяження якого є квартира, яка належить на праві власності [PERSON] та розташована за адресою: [ADDRESS]; скасувати постанову серії АА057586 від 17.07.2002р., яка була винесена відділом ДВС Малиновського РУЮ м.Одеси та стала підставою для реєстрації арешту нерухомого майна, а саме квартири, яка належить на праві власності [PERSON] та розташована за адресою: [ADDRESS]. Представник позивач, діючий за ордером від 10.07.2014р. у судове не засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав та просив суд розглянути справу за його відсутності та за відсутності позивача. (а.с.5, 22). Представник Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Відділу (а.с.20,21). Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про виконавче провадження», тому при ухваленні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено, що в провадженні Малиновського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа за позовом прокурора Малиновського району м.Одеси в інтересах держави в особі Міністерства енергетики, його структурного підрозділу ВАТ «Одесаобленерго «Одеські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості (справа №2-2558/2000) (а.с.23). Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 11.12.2000р. позовні вимоги прокурора Малиновського району м.Одеси діючого в інтересах держави в особі Міністерства енергетики, його структурного підрозділу ВАТ «Одесаобленерго «Одеські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості були задоволені, стягнено з [PERSON] на користь ВАТ «Одесаобленерго «Одеські теплові мережі» суму заборгованості в розмірі 1558,00грн. (а.с.23). На виконання вищевказаного рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 11.12.2000р. судом 22.12.2000р. було видано виконавчий лист №2-2558/2000, який було спрямовано на виконання до відділу ДВС Малиновського РУЮ м.Одеси (а.с.24-26). Судом встановлено, що постановою державного виконавця серії АА №057583 від 17.07.2002 в рамках примусового виконання виконавчого листа №2-2558/2000 від 22.12.2000р. було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] (а.с. 8). Виконання вищевказаної постанови було покладено на Першу одеську державну нотаріальну контору, якою 29.04.2008р. за №7116841 було зареєстровано обтяження, а саме арешт на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 07.08.1996р., виданого Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому Одеської міської Ради народних депутатів, квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а.с.13). З листа Першого Малиновського ВДВС ОМУЮ №0642-21176 від 08.07.2014р. вбачається, що виконавчою службою за заявою [PERSON] було проведено перевірку, якою встановлено, що станом на теперішній час в провадженні відділу відсутні будь-які виконавчі документи відносно боржника - [PERSON] Встановити підстави накладення арешту на нерухоме майно вказаної особи за постановою державного виконавця від 17.07.2002р. та надати її копію не виявляється можливим через закінчення строків зберігання завершених виконавчих проваджень (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Судом встановлено, що оригінал виконавчого листа №2-2558/2000 від 22.12.2000р. дійсно був повернутий до Малиновського районного суду м.Одеси у зв'язку із закінченням виконавчого провадження, що підтверджується позначкою «виконано» на виконавчому листі в графі «відмітки судового виконавця про виконання рішення» (а.с.24-26). Проте, після винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, державним виконавцем не було вирішено питання про скасування арешту з майна [PERSON] Частиною 1 ст. 316 ЦК України визначено поняття права власності, відповідно до якого правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (статті 317, 320 ЦК України). Суд вважає, що невжиття державним виконавцем Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції заходів щодо скасування арешту з майна [PERSON] порушують право власності позивача на належну йому квартиру, оскільки вимоги виконавчого документу, в рамках примусового виконання якого було накладено арешт на його квартиру, були ним виконані та з цих підстав виконавче провадження було закінчено. Оскільки відповідно до вимог закону завершене виконавче провадження не може було розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом, суд вважає, що вимоги [PERSON] в частині скасування арешту з квартири є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: partial