Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

У листопаді 2016 року до суду звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив суд встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, що необхідно для отримання ним паспорту громадянина України відповідно до Закону України «Про громадянство України». Заявник у судове засідання не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у заяві. Представник заінтересованої особи [PERSON] проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності та взаємозвязку, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], постійно проживав у м. Кременчуці. У 1981 році Автозаводським райвиконкомом йому було видано паспорт радянського зразка серії VI №620259, який у 90-х роках ним було втрачено, що підтверджується довідкою Автозаводського РВ у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області №19243 від 30.09.2014, виданою в тім, що [PERSON] дійсно звертався із заявою щодо видачі паспорта замість утраченого, проте проведеною перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави (а.с.4). У період 1975 по 1997 роки постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO], у період з 1997 по теперішній час зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], що підтверджується «Формою А» (карточка прописки) та актом ОСББ №25 від 05.09.2014 №47 (а.с.6,7). У період з 25.08.1988 по 24.05.1995 заявник працював на посаді монтажника в Кременчуцькому орендному підприємстві «Спецбудмонтаж» виробничого обєднання «Укравторемонтбудмонтаж», у період з 25.10.1995 по 06.06.1996 на посаді слюсаря-монтажника в ТОВ «Промислово-торгівельно-дослідна фірма «Поло», що підтверджується копію трудової книжки заявника та архівною довідкою виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №02-04/1/0390-Т від 02.03.2015 (а.с.8-11). Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу [INFO], Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов'язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Згідно ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України, 24 серпня 1991 року, проживали на території України. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 встановлено, що уразі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Заява про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем проживання особи. Вказане підтверджується наданими суду доказами. Встановлення факту постійного проживання на території України [PERSON] необхідно заявнику для отримання паспорту громадянина України відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України». З урахуванням вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню відповідно до ст. 256 ЦПК України, оскільки підтверджується матеріалами справи та не спростована зацікавленою особою. На підставі наведеного,

Outcome: approved