Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Носівської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на житловий будинок та земельні ділянки, визнання права на частку (пай). Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS], земельні ділянки, а також право на земельну частку (пай). [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за законом і зазначає, що після смерті матері прийняла управління і володіння її майном, проте у встановлений законом шестимісячний строк не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Оскільки спадкодавець за життя не зареєструвала майнові права на спірний будинок, а документи на земельні ділянки та земельну частку (пай) втрачені, то позивач не може оформити право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору, а тому просила встановити факт прийняття спадщини після померлої [INFO] року [PERSON] та визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, земельні ділянки і визнати за нею право на земельну частку (пай), судовим рішенням. Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 01 вересня 2014 року позов [PERSON] задоволено. Встановлено факт, що [PERSON], [INFO], прийняла спадщину, яка відкрилась з дня смерті [PERSON], яка померла [INFO] року шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Визнано за [PERSON], [INFO], право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований у [ADDRESS], та складається з житлового будинку площею 59,6 кв. м. вартістю 57 783 грн., веранди площею 17,8 кв. м. вартістю 12 787 грн., ганку площею 4,8 кв. м. вартістю 561 грн., сараю площею 57,8 кв. м. вартістю 25 617 грн., літньої кухні площею 28,6 кв. м. вартістю 22 840 грн., веранди до літньої кухні площею 5,4 кв. м. вартістю 341 грн., гаража площею 32,0 кв. м. вартістю 20 452 грн., сараю площею 9,8 кв. м. вартістю 4 292 грн., вбиральні площею 1,0 кв. м. вартістю 1045 грн., погреба площею 11,7 кв. м. вартістю 3076 грн., криниці площею 9,5 кв. м. вартістю 3228 грн., ворота з каліткою площею 9,7 кв. м. вартістю 2176 грн., а всього загальною вартістю 154 198 грн. Визнано за [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай) площею 5,62 умовних кадастрових гектарів вартістю 99 225 грн. 03 коп. із земель колишнього КСП ім. Кірова в адміністративних межах Носівської міської ради, що на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0350652 належав померлій [INFO] року [PERSON]. Визнано за [PERSON], [INFO], право власності на земельну ділянку площею 0,09 га., земельну ділянку площею 0,25 га., земельну ділянку площею 0,30 га., загальною площею 0,64 га., загальною вартістю 67 171 грн. 76 коп., що на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЧН №000891 належали померлій [INFO] року [PERSON]. Не погоджуючись з вказаним рішенням до суду з апеляційною скаргою звернулися [PERSON] та [PERSON], які не брали участі у справі. В апеляційній скарзі [PERSON] та [PERSON] просять оскаржуване рішення скасувати, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам та матеріалам справи, порушення судом норм матеріального й процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті та ухвалення незаконного рішення. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянти вказують на те, що 14.06.2001 року спадкодавиця [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, посвідчений в установленому законом порядку Носівською районною державною нотаріальною конторою та зареєстрований в реєстрі 18.07.2001 року за № 1248, відомості про який містяться в інформаційній довідці зі Спадкового реєстру, яка наявна в матеріалах справи. Вважають, що згідно цього заповіту спадкодавиця заповідала спадщину, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого у [ADDRESS] та земельних ділянок площею 0,09 га., 0,25 га. та 0,30 га., загальною площею 0,64 га., загальною вартістю 67 171 грн. 76 коп. - дочці [PERSON], яка постійно проживала разом з нею у вказаному будинку, а тому вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] Апелянти зазначають, що суд першої інстанції в порушення вимог закону не з'ясував, чи є спадкоємці у [PERSON], яка фактично прийняла спадщину та не витребував наявного в матеріалах нотаріальної контори заповіту спадкодавця [PERSON] [INFO] року [PERSON] померла і син останньої [PERSON], як спадкоємець померлої, прийняв спадщину після матері. [INFO] року помер [PERSON], після смерті якого прийняли спадщину апелянти [PERSON] та [PERSON], які випадково дізналися про оскаржуване рішення. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача [PERSON] та її представника [PERSON], представника відповідача [PERSON], апелянта [PERSON] та його представника [PERSON], перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на житловий будинок та земельні ділянки, визнання права на частку (пай), суд першої інстанції обмежився у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову представником відповідача без з'ясування і дослідження інших обставин справи та вважав, що визнання позову Носівською міською радою не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Однак, із такими висновками суду першої інстанції судова колегія погодитися не може з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року і з цього часу відкрилася спадщина, про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 08.06.2002 року, актовий запис №178 (а.с.6). Вказана особа від шлюбу з [PERSON], що помер [INFO] року мала чотирьох дітей: [PERSON], що померла [INFO] року, [PERSON], що померла [INFO] року, [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК УРСР ( в редакції від 15.10.1973 року), спадкування здійснюється по закону або по заповіту. Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК УРСР ( в редакції від 15.10.1973 року), при спадкуванні по закону спадкоємцями першої черги являються в рівних долях діти, подружжя, батьки померлого. Статтею 549 ЦК ЦК УРСР ( в редакції від 15.10.1973 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління і користування спадковим майном; якщо він подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Разом із тим, як встановлено апеляційним судом, в матеріалах справи міститься Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 14.07.2014 року надана Носівською районною державною нотаріальною конторою на запит суду першої інстанції, згідно якої [PERSON], [INFO], уродженка м. Носівка Носівського району Чернігівської області, склала заповіт, посвідчений Носівською районною державною нотаріальною конторою та зареєстрований в реєстрі 18.07.2001 року за № 1248. Вказаний заповіт є чинним (а.с.24-26). При цьому, судом першої інстанції, в порушення норм цивільного судочинства, не було з'ясовано на користь яких осіб було складено вказаний заповіт. Крім того, згідно з довідкою секретаря Носівської міської ради №1924 від 21.03.2013 року виданої [PERSON] зазначено, що станом на [INFO] року в домоволодінні [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], померла [INFO] року та [PERSON], що померла [INFO] року (а.с.17). Також, на підставі наданих апелянтами письмових доказів, зокрема копій страхових свідоцтв Національної акціонерної страхової компанії Оранта про комплексне страхування будівель та домашнього майна, тварин громадян від 19.02.1998 року та 27.07.1999 року виданих [PERSON] вбачається, що остання застраховувала житловий будинок з погосподарськими спорудами, в якому проживала [ADDRESS] (а.с.91,92). Також, 27.02.2002 року [PERSON], що проживала [ADDRESS] видавалася довідка спеціалістом Носівської міської ради Балинець М.О. в тому, що вона згідно земельно-облікової документації користувалася земельною ділянкою площею 3,7 га , земельний пай сертифікат ЧН №0350652 (а.с.90). Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що висновок місцевого суду щодо доведеності позовних вимог в частині встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини є передчасним. Крім того, з вищезазначеного вбачається, що вказаний спір виник між колом спадкоємців які не були учасниками розгляду справи. Таким чином, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не з'ясував всіх обставин справи, належним чином не відобразив в рішенні результати оцінки доказів, не навів мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті, не встановив кола спадкоємців, що призвело до помилкового висновку про задоволення позовних вимог позивача до відповідача Носівської міської ради Чернігівської області. За таких обставин, враховуючи викладене та зокрема те, що апеляційний суд не має процесуальних повноважень щодо заміни первісного відповідача належним відповідачем, або залучення до участі в справі іншої особи як співвідповідача, апеляційна скарга [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню, а рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 01 вересня 2014 року скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову [PERSON] до Носівської міської ради Чернігівської області про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на житловий будинок та земельні ділянки, визнання права на частку (пай) після померлої [PERSON]

Outcome: approved