Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

У листопаді 2013 року Український центр оцінювання якості освіти звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином. Позивач зазначав, що 14 вересня 2012 року [PERSON] умисно з корисливих мотивів, знаходячись в м. Бровари на вулиці Незалежності, буд. № 14-б, з метою таємного викрадення чужого майна, за допомогою металевого ломика та кусачок, намагався викрасти професійну камеру відеоспостереження марки «Infiniti CHR-DN540SA», вартістю 1980 гривень, два датчики руху «Всесезонний сповіщувач Opter LPR 3020», загальною вартістю 11 831 гривень 40 копійок, та вуличний гермо кожух з підігрівачем «ІСН-300 М», вартістю 360 гривні, які зірвав з кріплень на даху приміщення Українського центру оцінювання якості освіти і поклав до свого рюкзака, чим спричинив позивачу матеріальні збитки, враховуючи вартість монтажних та пусконалагоджувальних робіт системи відеоспостереження та системи охоронної сигналізації, на загальну суму 25 196 гривень 83 копійки (з ПДВ). Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2013 року [PERSON] був визнаний винним у злочині, передбаченому ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України /ред. 2001 р./ та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.71 КК України до даного вироку, засудженому приєднано частково не відбуте покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2011 року і визначено засудженому [PERSON] остаточне покарання - 4 (чотири) роки шість місяців позбавлення волі, в кримінально-виконавчій установі. Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області від 07 листопада 2013 року вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2013 року змінено, [PERSON] засуджено за ч. 1 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2011 року і остаточно засуджено [PERSON] на 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Вирок в частині вирішення цивільного позову скасовано, справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства в той же суд іншим суддею; в решті - вирок залишено без змін. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача матеріальні збитки, завдані злочином, в розмірі 25 196 гривень 83 копійки. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлявся, причини неявки суду невідомі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, так як відбуває покарання у Березанській виправній колонії УДПтСУ в м. Києві та Київській області № 95. Згідно листів начальника колонії Косовського С.І. засуджений 22 березня 2014 року вибув у лікувальний заклад при Луганському СІЗО, у зв'язку з чим пояснення від [PERSON] не відібрані (а.с. 34, 36). Судом встановлено, що вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2013 року, [PERSON] був визнаний винним у злочині, передбаченому ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України /ред. 2001 р./ та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.71 КК України до даного вироку, засудженому приєднано частково не відбуте покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2011 року і визначено засудженому [PERSON] остаточне покарання - 4 (чотири) роки шість місяців позбавлення волі, в кримінально-виконавчій установі (а.с.15-17). Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області від 07 листопада 2013 року вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2013 року змінено, [PERSON] засуджено за ч. 1 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2011 року і остаточно засуджено [PERSON] на 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Зі змісту ч. 4 ст. 61 ЦПК України вбачається, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до укладеного договору від 09 жовтня 2012 року № 110/10/12/109 між товариством з обмеженою відповідальністю «Градо Сервіс плюс» і Українським центром оцінювання якості освіти та локального кошторису № 2-1-1 на монтаж системи відеоспостереження та системи охоронної сигналізації вартість монтажних та пусконалагоджувальних робіт системи відеоспостереження та системи охоронної сигналізації складає 20 997 грн. 36 коп., крім того ПДВ - 4 199 грн. 47 коп., всього: 25 196 грн. 83 коп. (а.с. 36, 37-38). Дані обставини підтверджуються й кошторисом про відновлення системи відеоспостереження, та локальними кошторисами. За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 25 196 грн. 83 коп. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору на суму 251 гривень 97 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved