Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Крижопільського районного суду Вінницької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» про повернення позивачу земельної ділянки [NUMBER], площею 1,6044 га, розташованої на території Жабокрицької сільської ради Крижопільського району, кадастровий номер [NUMBER]. Свої позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER] [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 1,6044 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жабокрицької сільської ради Крижопільського району, кадастровий номер [NUMBER]. Згідно договору оренди вказаної земельної ділянки, укладеного між позивачем та ПАТ «Продовольча компанія «Поділля» 13 вересня 2012 року, земельна ділянка була передана в оренду ПАТ ПК «Поділля» терміном на 5 років, тобто до 13 вересня 2017 року. 16 лютого 2017 року позивачем до відповідача було направлено лист-повідомлення про те, що дія укладеного договору оренди землі від 2012 року закінчується і продовжувати чи укладати новий договір оренди із вказаним орендарем, орендодавець [PERSON] відмовляється. 16.03.2017 року [PERSON] отримала відповідь від ПрАТ «ПК «Поділля», в якій вказано, що договір оренди укладений між ними 13.09.2012 року строком на 5 років ще не закінчився, оскільки державна реєстрація вказаного договору відбулася лише 08 вересня 2014 року і з того часу лише почався строк дії даного договору і закінчиться він лише 08 вересня 2019 року. Вважає відмову у поверненні їй земельної ділянки безпідставною. Згідно з актом передачі вказана земельна ділянка передана відповідачу в тому ж 2012 році. Тобто відповідач користується земельною ділянкою з 2012 року, з якого і почав діяти договір оренди. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, просив вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив в задоволенні позовних відмовити. В своєму відзиві на позов представник відповідача вказав, що 13.09.2012 р. між [PERSON], як власником земельної ділянки та приватним акціонерним товариством «Продовольча компанія «Поділля» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 1,6044 га, яка знаходиться на території Жабокрицької сільської ради Крижопільського району Вінницької області, строком на 5 років. Договір оренди зареєстрований в Державному реєстрі речових прав 08.09.2014 року, індексний номер 15627719. Відповідно до п. 43 Договору - Договір набирає чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації, тобто строк дії цього договору закінчується 08.09.2019 року. Земельна ділянка була передана в оренду ПрАТ «ПК «Поділля» безпосередньо їївласником, про що свідчить підписаний сторонами акт приймання-передачі об'єкта оренди. Таким чином [PERSON] передав ПрАТ «ПК «Поділля» у строкове, платне користування земельну ділянку, яка розташована на території Жабокрицької сільської ради Крижопільського району Вінницької області.За час дії договору сторонами добросовісно виконувалися зобов'язання. Тому вважає, що сторонами при укладанні договору оренди землі від 13.09.2012 року, були дотримані всі істотні умови договору оренди землі. Разом з тим, цивільні права і обов'язки на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договору оренди землі, набуваються після відповідної державної реєстрації. Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що позивачу на підставі державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER] належить земельна ділянка площею 1,6044 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жабокрицької сільської ради Крижопільського району, кадастровий номер [NUMBER](а.с. 30, 31). Договір оренди вказаної земельної ділянки з відповідачем позивачем був укладений 13 вересня 2012 року, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав 08.09.2014 року, індексний номер 15627719, строком на 5 років (а.с. 32), відповідає за формою і змістом вимогам закону. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки. Згідно з вимогами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Правочини поділяються за ступенем недійсності на абсолютно недійсні з моменту їх вчинення (нікчемні) та відносно недійсні, які можуть бути визнані судом недійсними за певних умов (оспорювані). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 215 ЦК України визначено, що нікчемним є той правочин, недійсність якого прямо передбачена законом, тобто коли є правова норма, яка безпосередньо визначає недійсність договору без дотримання її вимог, а оспорюваним є той правочин, недійсність якого прямо не встановлена законом, але який у разі, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, може бути судом визнаний недійсним. Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до п. 43 Договору - Договір набирає чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації (а.с. 23), яка була проведена 08 вересня 2014 року. Згідно ч. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Виходячи з положень ст. 638 ЦК України, ст.ст. 125, 126 ЗКУ України, договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові № 6-643 цс від 13 червня 2016 року, яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має бути врахована судом при винесенні рішення. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову у повному обсязі, оскільки відповідач користується належною позивачу земельною ділянкою правомірно. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed