Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 27 вересня 2014 року в с. Ракова Томашпільського району Вінницької області померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Зарічна № 12 в с.Ракова Томашпільського району Вінницької області. Ще за життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. Але при підготовці даних документів було виявлено, що будинок оформлений на тітку позивача [PERSON], після смерті якої мати позива успадкувала даний будинок, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії ВАК № 315421, але в подальшому мати позивача будинок належним чином не оформила. Однак коли вона звернулася з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, то нотаріусом їй було відмовлено у звязку з пропущенням шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та в зв»язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, а тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно. В подальшому [PERSON] позовні вимоги уточнила, просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Зарічна № 106 в с. Ракова Томашпільського району Вінницької області. В судове засідання позивач не зявилася, надіслала на адресу суду заяву в якій просить розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не зявився, однак голова сільської ради [PERSON] надіслала до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути за відсутності їх представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не зявилися в судове засідання. Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 27 вересня 2014 року в с. Ракова Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 8) та 29 квітня 2002 року в с.Ракова Томашпільського району Вінницької померла [PERSON]А.(а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Зарічній, 106 в с.Ракова Томашпільського району Вінницької області. Згідно довідки № 960 від 03 листопада 2016 року, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради після смерті [PERSON] 27 вересня 2014 року, яка постійно проживала в [INFO] залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться в с.Ракова по вул. Зарічній, № 106. Після смерті [PERSON] спадкоємцем згідно заповіту є [PERSON] (а.с. 11). Згідно свідоцтва про право власності за заповітом серії ВАК № 315421 спадкоємцем є [PERSON] після смерті [PERSON] на житловий будинок з господарчими будівлями, розташованого по вул. Зарічній № 106 (колишня 105) в с.Ракова Томашпільського району Вінницької області (а.с.10). Як вбачається з свідоцтва про право власності на житловий будинок в с.Ракова по вул.Зарічній, № 105 належить [PERSON] А.(а.с.14). Згідно довідки про показники обєкта нерухомого майна № 143 від 31 жовтня 2016 року, виданої КП «Могилів-Подільське МБТІ», станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Зарічній, № 106 в с. Ракова Томашпільського району Вінницької області зареєстровано за [PERSON] (а.с.15). Як вбачається з копії заповіту складеного 08 травня 2008 року, посвідченого секретарем Раківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, позивач дійсно є спадкоємцем за заповітом (а.с.36). Як вбачається з довідки № 1048 від 02 грудня 2016 року виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради адреса житлового будинку: Вінницька область Томашпільський район с.Ракова вул. Зарічна, 105 ( згідно свідоцтва про право власності виданого 21.05.1987 року ) при уточненні порядкових номерів будинків присвоєно порядковий номер 106, що й посвідчує довідка про показники об»єкта нерухомого майна видана КП «Могилів-Подільське МБТІ» від 30.10.2016 року. (а.с. 24) . Згідно довідки, виданої Томашпільською районною державною нотаріальною конторою № 444/0116 від 04 листопада 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], [PERSON] відмовлено, у звязку з пропущенням шестимісячного строку та відсутністю належного правовстановлюючого документа на імя спадкодавця (а.с.17). Згідно повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори № 483/0116 від 18 листопада 2016 року спадкова справа після померлої 27 вересня 2014 року [PERSON] не заведена (а.с.22). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин суд приходить до висновку, про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved