Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

У листопаді 2014 р. позивач звернулася з позовом до суду до відповідача [PERSON], третя особа - Органі опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Відповідач [PERSON] є батьком спільної з позивачем дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 21, виданим виконавчим комітетом Княжицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували та мали фактично шлюбні відносини, певний час вели спільне господарство. На сьогодні всі родинні стосунки між сторонами припинено. З січня місяця 2012 року відповідач [PERSON] взагалі повністю припинив стосунки з родиною, залишив сім'ю, місце проживання та перебування з достовірністю не відомо. Відповідач, як батько спільної доньки [PERSON] життям останньої не цікавиться, вихованням та утриманням не займається, жодним чином долею дитини не переймається. На сьогодні неповнолітня [PERSON], [INFO] проживає із позивачем та перебуває на її повному утриманні, виключно [PERSON] піклуюся про доньку та забезпечує її всім необхідним, про що свідчить Довідка № 348 від 01.10.2014 року, надана Княжицькою сільською радою Києво-Святошинського району. Посилаючи на вищевикладене та норми закону, позивач просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] та стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред»явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила суд задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання з'явився. Позов визнав в повному обсязі. Просив суд задовольнити. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з'явився. Про розгляд справи повідомлявся належним вином. Надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Вислухавши сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідач [PERSON] є батьком спільної з позивачем дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 21, виданим виконавчим комітетом Княжицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували та мали фактично шлюбні відносини, певний час вели спільне господарство. На сьогодні всі родинні стосунки між сторонами припинено. З січня місяця 2012 року відповідач [PERSON] взагалі повністю припинив стосунки з родиною, залишив сім'ю, місце проживання та перебування з достовірністю не відомо. Відповідач, як батько спільної доньки [PERSON] життям останньої не цікавиться, вихованням та утриманням не займається, жодним чином долею дитини не переймається. На сьогодні неповнолітня [PERSON], [INFO] проживає із позивачем та перебуває на її повному утриманні, виключно [PERSON] піклуюся про доньку та забезпечує її всім необхідним, про що свідчить Довідка № 348 від 01.10.2014 року, надана Княжицькою сільською радою Києво-Святошинського району. Відповідно до Акту від 02.09.2014 року, складеного депутатом Княжицької сільської ради Мариненко О.П., вбачається, що неповнолітня [PERSON] мешкає разом з позивачем. Відвідує дитячий садочок в с. Забір'я. Батько дитини [PERSON], [INFO] [PERSON] з сім'єю не проживає і дитину не відвідує з січня місяця 2012 року по даний час. Згідно Довідок дошкільного навчального закладу «Казкова рибка» Києво-Святошинського району Київської області неповнолітня [PERSON], [INFO] дійсно відвідує ДНЗ з 2013 року. За час перебування в дитячому садку крім бабусі, молодшого брата та самої мами дитину з закладу ніхто не забирав. За весь цей час батько [PERSON] ні разу не з'явився в заклад та не поцікавився життям та здоров'ям доньки. Службою у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації 12.01.2015 року було прийнято рішення, в якому зазначено про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенні до його малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Вищезазначене свідчить про невиконання [PERSON], вимог ст.ст.150, 180 Сімейного кодексу України, яким передбачено обов'язок батьків виховувати та утримувати дитину. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України, це є підставою для позбавлення батьківських прав. З огляду на те, що відповідач не виконує своїх прямих обов'язків, щодо виховання дитини, не піклується її здоров'ям, фізичним, моральним та духовним розвитком, матеріально не забезпечує. Згідно зі ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як встановлено вище, відповідачі не займаються вихованням сина, його матеріальним утриманням, не підтримують з ним ніяких стосунків, ухиляються від виконання батьківських обов'язків, не виявляють до дитини батьківської уваги та турботи. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], а тому він повинен бути позбавлений батьківських прав відносно неї. Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на вищевикладене, враховуючи інтереси позивача та дитини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривень 60 (шістдесят) копійок в дохід держави. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Згідно положень ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодний доказ у справі не має для суду наперед встановленого значення. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved