Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Банк Форум» про повернення коштів посилаючись на те, що 03.04.2013 року між нею та ПАТ «Банк ФОРУМ» був укладений договір банківського вкладу №263L/1400/575071, згідно з яким, вона внесла вклад на депозитний рахунок у сумі 16.322,00 доларів США з правом поповнення депозиту та з встановленими 8,75 % річних, строком дії до 08.04.2014 року. Крім того, 14.01.2014 року між нею та ПАТ «Банк ФОРУМ» був укладений договір банківського вкладу № 263L/1400/674602, згідно з яким вона внесла вклад на депозитний рахунок у сумі 30.000,00 грн. строком дії до 08.07.2014 року з встановленими 19,15% річних. Також між тими самими сторонами було укладено договір банківського вкладу № 2635/1400/662720, у відповідності до якого позивач внесла вклад на депозитний рахунок у сумі 11.820,00 євро строком дії до 14.12.2014 року з встановленими 9,15 % річних. Після закінчення строку дії договору 263L/1400/575071 від 03.04.2013 року, позивач звернулася до відповідача з вимогою видати їй вклад, однак останній було відмовлено. У зв'язку з чим, вона вирішила забрати й інші вклади, проте дотепер відповідач грошові кошти не повернув. Позивач просила суд стягнути з відповідача за договором банківського вкладу № 263L/1400/575071 від 03.04.2013 року суму вкладу та процентів у розмірі 298.772,30 грн.; за договором банківського вкладу № 263L/1400 /674602 від 14.01.2014 року суму вкладу та процентів у розмірі 32.392,44 грн.; за договором банківського вкладу № 2635/1400/662720 від 09.12.2013 року суму вкладу та процентів у розмірі 198.156,73 грн., разом - 529.321,47 грн. (а.с.2-4). Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто грошові кошти в розмірі 529.321,47 грн. за договорами банківського вкладу (а.с.65-68). В апеляційній скарзі (а.с.71-77) ПАТ «Банк Форум» просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог, оскільки: - позовні вимоги не можуть бути задоволені у зв'язку з тим, що у ПАТ «Банк Форм» запроваджено тимчасову адміністрацію, а тому судом порушені вимоги ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; - суд не врахував того, що строк дії договорів банківського вкладу до введення тимчасової адміністрації не закінчився, а тому у апелянта не виникло обов'язку щодо повернення грошових коштів по договорам; - на час ухвалення рішення в ПАТ «Банк Форум» була запроваджена ліквідаційна процедура, а тому вимоги позивача повинні розглядатись в межах процедури ліквідації банку в порядку Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» згідно певної черговості; - позивачем отримано частину грошових коштів в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, що не було враховано судом; - судом порушено вимоги ч.5 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», п.4.21. глави 4 розділу V Рішення ВК Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про затвердження Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку»; - позивач заявив дві тотожні вимоги, звернувшись з позовом до суду та з заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання його кредиторських вимог та включення його до реєстру кредиторів. Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що між сторонами були укладенні договори банківського вкладу, за якими банк не виконав вимоги позивача як вкладника про повернення вкладів. Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та матеріалам справи. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між сторонами наявні правовідносини за договорами банківського вкладу. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з банку на користь позивача суми вкладів та процентів, суд першої інстанції не звернув уваги на заперечення банку проти позову, обґрунтовані посиланням на постанову НБУ від 13.03.2014 року № 135 «Про віднесення ПАТ «Банк Форум» до категорії неплатоспроможних та рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14.03.2014 року № 14 про запровадження у ПАТ «Банк Форум» тимчасової адміністрації та рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.06.2014 року № 49 про початок ліквідації ПАТ «Банк Форум», а також на часткову сплату Фондом за вкладами та включення позивача до реєстру кредиторів банку. Такі документи: постанову НБУ від 13.03.2014 року № 135, рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14.03.2014 року № 14 та від 24.06.2014 року № 49 було додано до письмових заперечень банку (а.с.50-51,52,53), але суд першої інстанції на них не звернув уваги та ніякої оцінки не надав. Відповідно до п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Таким чином відповідно до положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що з моменту введення в банку тимчасової адміністрації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб банк не відповідає за своїми зобов'язаннями за договорами банківського вкладу перед вкладниками, оскільки згідно з ч.1 ст.26 цього Закону виплати за вкладами здійснюються Фондом в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку, яка не може бути меншою 200000,00 грн. Відповідно до п.1 ч.6 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження, встановлене п.1 ч.5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився. Як вбачається з матеріалів справи, на час введення в банку тимчасової адміністрації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб строк дії за договорами банківських вкладів позивача не закінчився. Тому при зверненні позивача до суду з позовом до банку після введення в банку тимчасової адміністрації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб банк вже не був належним відповідачем з приводу виконання своїх зобов'язань перед позивачем за договорами банківських вкладів відповідно до положень ст.ст.1058,1060 ЦК України, як це помилково визнав суд першої інстанції. Тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм матеріального права з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову за відсутністю правового обґрунтування позовних вимог. У зв'язку з викладеним і

Outcome: dismissed