Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про визнання недійсними довіреності та договору купівлі-продажу земельної ділянки. Свої позовні вимоги мотивував тим, що вона на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 04 грудня 2009 року була власником земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . У вересні 2017 року їй стало відомо, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 серпня 2017 року належна їй земельна ділянка була продана від її імені [PERSON] Укладення договору від її імені вчинено [PERSON] на підставі довіреності від 24 липня 2017 року, посвідченої приватним нотаріусом КМНО [PERSON] за реєстровим номером № 700. З [PERSON] вона не знайома, жодних домовленостей щодо представництва її інтересів та розпорядження її земельною ділянкою у неї з останнім не було. Довіреність на представництво її інтересів вона не підписувала. Наміру щодо укладення договору з [PERSON] у неї також не було. 08 вересня 2017 року вона звернулась до Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, а саме стосовно незаконного заволодіння належною їй земельною ділянкою шляхом обману. За результатами розгляду її заяви Солом`янським УП ГУ НП у м. Києві 10 вересня 2017 року внесені відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Просить суд ухвалити рішення, яким: - визнати недійсною довіреність від 24 липня 2017 року, видану від її імені, посвідчену приватним нотаріусом КМНО [PERSON] за реєстровим номером № 700; - визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 21 серпня 2017 року, укладений між нею (від її імені діяв [PERSON] ) та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом КМНО [PERSON] за реєстровим номером № 775. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року виправлено описку в ухвалі судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено частково. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 травня 2018 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13 березня 2019 року третю особу [PERSON] залучено до участі в справі в якості співвідповідача. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлений позов з наведених в ньому підстав та просили його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову не заперечував. Пояснив суду, що [PERSON] , купуючи земельну ділянку, не знав про те, що нерухоме майно набуто на незаконних підставах. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Третя особа - приватний нотаріус КМНО [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , належала на праві власності [PERSON] , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 04 грудня 2009 року (а.с. 4). 21 серпня 2017 року між [PERSON] , від імені якої діяв [PERSON] (на підставі довіреності, посвідченої 24 липня 2017 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 700 (а.с. 60)) - Продавець, з однієї сторони, та [PERSON] - Покупець, з іншої сторони, укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0868 га, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 775 (а.с. 63). Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. У частинах 1-3, 5 статті 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Позивач зазначила, що з [PERSON] вона не знайома, жодних домовленостей щодо представництва її інтересів та розпорядження її земельною ділянкою у неї з останнім не було. Довіреність на представництво її інтересів вона не підписувала. Наміру щодо укладення договору з [PERSON] у неї також не було. 08 вересня 2017 року [PERSON] звернулась до Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, а саме стосовно незаконного заволодіння належною їй земельною ділянкою шляхом обману. За результатами розгляду заяви [PERSON] . Солом`янським УП ГУ НП у м. Києві 10 вересня 2017 року внесені відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження № 12017100090010269 (а.с. 114). У матеріалах справи міститься висновок експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 21 вересня 2018 року № 8-4/1498, проведеного на основі постанови слідчого Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві Марусіча А.М. про призначення експертизи, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017100090010269 від 10 вересня 2017 року. З висновку вбачається, що підпис від імені [PERSON] та рукописний запис « [PERSON] » в графі «Підпис:_____» в довіреності, зареєстрованої в реєстрі за № 700 від 24 липня 2017 року, виконані не [PERSON] , а іншою особою (а.с. 105-113). Зазначене свідчить про те, що видача довіреності від [PERSON] на ім`я [PERSON] та посвідчення її приватним нотаріусом були здійснені без згоди [PERSON] , що суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки в такому випадку має місце брак волі. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] визнав позов [PERSON] , тому згідно ч. 4 ст. 206 ЦК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та визнання оспорюваних довіреності та договору недійсними, оскільки зазначені документи не відповідають вимогам, що законодавчо встановлені до правочинів. З огляду на наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 1280 гривень судового збору, по 640 гривень з кожного.

Outcome: approved