Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

У листопаді 2016 року до суду звернувся позивач з позовною заявою, в якій вказував , що 02 травня 2016 року померла його мати [PERSON]. За життя мати склала заповіт , на користь його та його брата, який помер 17.05.2016 року Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина за заповітом на земельну ділянку. Нотаріусом йому було відмовлено у оформленні спадкового майна у звязку з втратою оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку. Позивач, посилаючись на те, що він не має змоги оформити належним чином прийняття спадщини , просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом на земельну ділянку площею 4,112 га, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ- КВ № 047515. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд позов задоволити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач та представник відповідача заперечували проти вимог позивача, вказуючи що він має право лише на частину спадкового майна, оскільки не приймав участі у догляді за спадкодавцем. Суд, ознайомившись із позовною заявою , взявши до уваги позицію позивача його представника , відповідача та її представника та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню . По справі встановлено, що 02 травня 2016 року померла [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про її смерть (а.с.9). За свого життя, [PERSON] 28 березня 2005 року склала заповіт , яким все майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і на що вона за законом матиме право заповідала [PERSON] та [PERSON] в рівних долях ( а.с.15). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина , зокрема на земельну ділянку площею 4,112 га, право власності на яку за спадкодавцем було посвідчено державним актом серії IІ- КВ № 047515 . Однак вище зазначений державний акт позивачем було втрачено, про що у місцевій газеті « Голос Володарщини» дано відповідне оголошення ( а.с.20). Позивач [PERSON] вчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, про що свідчить наявна в матеріалах справи спадкова справа, але за вище наведених обставин нотаріусом позивачу було відмовлено у оформленні прийняття спадщини ( а.с. 40-60). Відповідач по справі в судовому засіданні вказувала суду, що вона також претендує на спадкове майно, оскільки вона є дочкою визначеного в заповіті спадкодавця [PERSON] та онукою померлої [PERSON] . Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 328 ЦК України , право власності набувається на підставах , що не заборонені законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у\~постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України вказує , що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини , а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Судом встановлено , що позивач має право на спадщину за заповітом після [PERSON] відповідно до ст. 1223 ЦК України оскільки він визначений заповітом спадкодавця. Відповідач по справі, [PERSON] безпідставно заперечує проти позовних вимог позивача, оскільки на час відкриття спадщини її батько [PERSON] вже був померлим на що вказує свідоцтво про його смерть видане Володарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Київській області 27 липня 2016 року серії І-ОК № 374315 ( а.с.12). Посилання відповідача на ч.1 ст.1266 ЦК України є безпідставним, оскільки нею визначено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Натомість судом встановлено, що на час відкриття спадщини тобто 02 травня 2016 року батько відповідача [PERSON] вже був померлим. Підсумовуючи вище викладене, суд прийшов до наступного висновку , відповідач не має права спадкування після смерті [PERSON], оскільки вона не є спадкоємцем після смерті спадкодавця [PERSON]. В силу ст.1266 ЦК України не має вона також права на спадкування за представленням замість свого батька. Позивач правомірно звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та він має право на зазначене спадкове майно, зокрема, на земельну ділянку, оскільки, він вчасно вернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадкового майна та він визначений спадкодавцем у заповіті , але не маючи можливості оформити у нотаріуса прийняття спадщини, в звязку із втратою правовстановлюючого документа на спадкову земельну ділянку. Отже, позов базується на законі , є обґрунтованим тому його слід задоволити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, отже з відповідача слід стягнути судовий збір сплачений позивачем при звернені до суду в розмірі 1315,00 грн.\~

Outcome: approved