Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

У квітні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 909131,50 грн., з яких інфляційні збитки в сумі 886455,00 грн. та три відсотки річних за період з березня 2020 року по лютий 2021 рік в сумі 22676,50 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач [PERSON] зазначає, щорішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05 лютого 2020 року стягнуто з [PERSON] на його користь грошові кошти в сумі 824 600 грн. Рішення набрало законної сили, проте відповідач його не виконує, у зв`язку із чим, посилаючись на положення ст. 625 ЦК України позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні збитки та 3% річних за користування коштами за період з березня 2020 р. по лютий 2021 р. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 квітня 2021 року визначено головуючим - суддю Шролик І.С. Ухвалою суду від 12 травня 2021 року відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого судового засідання на 10 червня 2021 року. За заявою представника відповідача адвоката Назарчука Р.В., 24 травня 2021 року надано справу на ознайомлення. Від позивача [PERSON] надійшла заява 07 червня 2021 року про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову в повному обсязі (а.с. 41). На адресу суду 09 червня 2021 року від представника відповідача адвоката Назарчука Р.В. надійшла заява про відкладення розгляд справи через зайнятість в іншому судовому процесі, проте докази в підтвердження не надано. (а.с. 43). Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10 червня 2021 року закрито підготовче провадження, розгляд справи призначено до судового розгляду на 28 липня 2021 року. В судовому засіданні 28 липня 2021 року представник відповідача заявив клопотання про відкладення розгляду справи, через перебування відповідача поза межами України та надання доказів щодо оскарження рішення суду від 05 лютого 2020 року. Через відмову в задоволенні поданого клопотання головуючому заявлено відвід. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28 липня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви про відвід головуючому у справі, заявлено з підстав незгоди з процесуальними рішеннями судді. У справі оголошено перерву до 20 вересня 2021 року. В судове засідання 20 вересня 2021 року сторони та їх представники не з`явились, повідомлялись належним чином засобами поштового та телефонного зв`язку, що підтверджується зворотними поштовими повідомленнями. Засобами електронного зв`язку на адресу суду 17 вересня 2021 року від представника відповідача - адвоката Назарчука Р.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з оскарженням рішення суду у справі 756/14742/17 в підтвердження чого, надано текст апеляційної скарги з квитанцією відправки 17 вересня 2021 року. Ні відповідач, ні його представник не скористались правом надання відзиву на позовну заяву. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05 лютого 2020 року (справа 756/14742/17) стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 824 600 грн. Рішення набрало законної сили 07 березня 2020 року (а.с. 8-10). Постановою державного виконавця Оболонського районного відділу ДВС від 10 червня 2020 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа виданого Оболонським районим судом м. Києва ВП № 622800973 (а.с. 11,12-13). Згідно розрахунку наданого позивачем, сума інфляційних збитків за період з березня 2020 року по лютий 2021 року становить 886455,00 грн., три відсотки річних за той самий період виходячи з суми боргу складає 22676,50 грн. Спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання відповідачем [PERSON] рішення суду про стягнення грошових коштів. Відповідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. З огляду на досліджені судом, наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заявлених вимог, оскільки рішення суду від 05 лютого 2020 року про стягнення з відповідача суми боргу в загальному розмірі 824600 грн. не виконано, отже є підстави для стягнення інфляційних збитків та 3 % річних. Дослідивши наданий позивачем розрахунок інфляційних витрат, суд не може з ним погодитися, з огляду на невірно проведений розрахунок. Суд погоджується з даними, що є загальнодоступними стосовно сукупного індексу інфляції за період з березня 2020 року по лютий 2021 року становить 107,53 %, що в порядку ч. 3 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Отже, виходячи з суми боргу 824600 грн., сума боргу з урахуванням інфляції становить 886692,38 грн., збитки від інфляції 62092,38 грн. Отже, саме розмір збитків від інфляції в сумі 62092,38 грн. підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача, без додавання розміру боргу, стягнутого за рішенням суду. Суд перевіривши правильність наданого позивачем розрахунку трьох відсотків річних погоджується із ним, вважає його вірним в розмірі 22676,50 грн. виходячи з розміру боргу за рішенням суду 824600 грн., період визначення відсотків з березня 2020 року по лютий 2021 року, що становить 11 міс. (824600/100%х3%/12міс.х11міс). Суд відмовив в задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляд справи, з огляду на те, що справа перебуває на розгляді в суді з квітня 2021 року. З метою дотримання розумного строку розгляду справи, та недопущення порушення ст. 6 Конвенції, представником відповідача до поданого клопотання не надано доказів відкриття апеляційного провадження. Про оскаржуване рішення стороні відповідача було достеменно відомо ще під час ознайомлення із матеріалами справи у травні 2021 року. Отже, всі дії представника відповідача суд розцінює, як намагання затягнути розгляд справи. Також суд звертає увагу, що при скасуванні рішення суду про стягнення з відповідача [PERSON] суми боргу на користь [PERSON] , сторона відповідача не позбавлена права звернутися до суду із заявою про перегляд судового рішення. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних витрат, три відсотка річних підлягають частковому задоволенню та стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні витрати в сумі 62092,38 грн. та 3% - 22676,50 грн. за період з 01 березня 2020 року по 28 лютого 2021 року, що разом становить 84768,88 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в порядку ст. 141 ЦПК України, суд ураховує, що позивач, як особа з інвалідністю, на підставі ухвали суду від 12 травня 2021 року при зверненні до суду з позовом був звільнений від сплати судового збору. Отже, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 847,69 грн., виходячи з розрахунку 1 % від стягнутої суми.

Outcome: partial