Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] із вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору № 833/33-27/33/8-174 від 11.04.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 17840 доларів США зі сплатою 5 процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно графіку, який був визначений у пп.1.1.1 п.1.1. ст. 1 Договору з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 10 квітня 2015 року. Проте відповідач належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором, в наслідок чого утворилась заборгованість станом на 04.07.2014 року у сумі 53209 грн. 56 коп., що складається з заборгованості за кредитом у сумі 49802 грн. 88 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 170 грн. 07 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту - 3167,46 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків - 69 грн. 15 коп. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. В судове засідання представник позивача Пархатський А.В., що діє на підставі довіреності від 18.11.2013 року (а.с.22) не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечувала проти винесення заочного рішення, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» визнав у повному обсязі, вказував, що заборгованість за кредитним договором дійсно існує і що вовна виникла оскільки він втратив роботу і має мінливий дохід. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 833/33-27/33/8-174 від 11.04.2008 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 17840 доларів США зі сплатою 5 процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно графіку, який був визначений у пп.1.1.1 п.1.1. ст. 1 Договору з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 10 квітня 2015 року. У відповідності до п. 1.2 вбачається, що кредит був наданий відповідачу для оплати придбаного автомобіля марки SKODA модель Octaviа, 2008 року, сірого кольору. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У відповідності до п.3.2.3 Кредитного договору кредитор має право вимагати повернення Кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій в тому числі у разі затримання Позичальником сплати частини Кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. Як вбачається з матеріалів справи, а саме розрахунку вимог банку, відповідач несвоєчасно виконує вимоги договору по сплаті кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач, згідно Розрахунку заборгованості за договором № 833/33-27/33/8-174 від 11.04.2008 року має заборгованість у сумі 53209 грн. 56 коп., що складається з заборгованості за кредитом у сумі 49802 грн. 88 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 170 грн. 07 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту - 3167,46 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків - 69 грн. 15 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідачі - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Згідно ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову ,яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до п. 4 ч. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2012 року обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеному між позивачем та відповідачем. У зв'язку з наведеним, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме судового збору у розмірі 532 грн. 10 коп., також підлягають задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved