Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

У липні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до умов укладеного договору № б/н від 19.01.2012 року відповідачка отримала кредит в розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зокрема, відповідно до умов кредитного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період по 25 число кожного місяця позичальник зобов'язався надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Підписуючи заяву про надання кредиту, відповідачка засвідчила, що ознайомилася та погодилася з умовами кредитного договору. Посилаючись на те, що банк свої зобов'язання перед позичальником виконав в повному обсязі, а відповідачка взятих на себе за кредитним договором зобов'язань не виконала, що призвело до того, що станом на 30 червня 2014 року утворилась заборгованість перед банком в сумі 6539,49 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 2856,53 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 2895,29 грн., штрафу (фіксована частина), штрафу (процентна складова) - 287,59 грн., просив позов задовольнити та стягнути на користь банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 19 січня 2012 року в розмірі 6539,41 грн., та судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні поданий ПАТ КБ «Приват Банк» позов визнала у повному обсязі, погодилась із сумою заборгованості та проти його задоволення не заперечувала. Так, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути у судовому засіданні та ухвалити рішення про задоволення позову. Так, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як встановлено судом та не заперечується сторонами, 19 січня 2012 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачкою укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачка отримала кредит в розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Крім того, умовами даного договору визначено, що погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період по 25 число кожного місяця позичальник зобов'язався надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов (а.с. 7-8). Пунктами 1.1.3.2.11 Умов і правил передбачено, що банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банках рахунків клієнта в погашення заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якій іншій заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи невиконаних зобов'язань перед банком. Крім того, відповідно до п. 1.1.2.5 Умов надання банківських послуг визначено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитним договором, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Також п. 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною договору, визначено, що договір діє 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодні зі сторін не проінформувала іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий термін. При цьому, пунктом 1.1.2.4 Умов передбачено, що у випадку незгоди зі змінами правил та/або тарифів банку, позичальник зобов'язаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед банком (у випадку якщо вона є), в тому числі заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово проінформувати банк про це протягом 35 днів з моменту списання. Крім того, як установлено судом, відповідачка [PERSON], підписуючи заяву про надання кредиту, засвідчила, що ознайомилася та погодилася з умовами генеральної угоди. Також в результаті підписання генеральної угоди, відповідачка підтвердила свою згоду на те що дана угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» умовами та правилами складають між ним та банком кредитний договір. Разом з тим, як встановлено судом, ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання перед позичальником виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти, однак позичальник взяті на себе за кредитним договором зобов'язання належним чином не виконала, що призвело до утворення заборгованості. Зокрема, станом на 30.06.2014 року у [PERSON] утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 6539,41 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 2856,53 грн., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом - 2895,29 грн., штрафу (фіксована частина), штраф (процентна складова) - 287,59 грн.., що підтверджується наданим представником позивача на підтвердження своїх вимог відповідним розрахунком суми боргу (а.с. 5), та не заперечувалось відповідачкою у судовому засіданні. Останню сплату заборгованості по кредиту та проценти відповідачка здійснювала у вересні 2012 року, що підтверджується відповідним розрахунком та поясненнями відповідачки, наданими в ході розгляду даної справи. Також відповідачкою не надано суду належних та допустимих доказів щодо погашення існуючої заборгованості за кредитним договором. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України)). Відповідно до ст. 625 ЦК України позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а кредитний договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, суд вважає, що оскільки відповідачка не виконала взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи те, що відповідачка позовні вимоги визнала в повному обсязі, суд приходить до висновку, що заявлений банком позов про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідача, судовий збір по зверненню до суду в розмірі 243,60 грн. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. На підставі наведеного та

Outcome: approved