Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

У квітні 2019 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій, з урахуванням наданого уточнення, просив визнати пропущеним з поважних причин і поновити йому строк позовної давності для звернення до суду з позовними вимогами про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , та визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В обґрунтуванні своїх позовних вимог вказав на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. 20 листопада 2013 року він звернувся до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька. Того ж дня йому було відмолено у прийнятті заяви про прийняття спадщини, у зв`язку із пропуском шестимісячного строку і рекомендовано йому звернутися до суду із позовом про визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви для прийняття спадщини після смерті батька. За вказаних обставин він був вимушений звернутись до суду із даним позовом для захисту своїх майнових прав та законних інтересів. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги останнього і просив задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини, які викладені в позовній заяві. Представник відповідача Булах М.О. в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог позивача і просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі, застосувавши строки позовної давності. При цьому, зазначив, що вказані позивачем обставини не є поважними для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини і просив ухвалити рішення згідно з вимогами чинного законодавства. Представник Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А. в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала до суду заяву, в якій просила розглянути дану справу без її участі у зв`язку з виробничою завантаженістю. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть Серії [NUMBER] , виданим 16.05.2013 року Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 3452 від 16.05.2013 року (а.с.14). Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] у, відкрилася спадщина на належне йому майно, яке, серед іншого, складається з квартири [ADDRESS] (а.с.12). При цьому, судом встановлено, що позивач є рідним сином покійного [PERSON] , що підтверджується: свідоцтвом про його народження Серії [NUMBER] , виданим 01.12.1981 року відділом ЗАГС Ленінського району м. Дніпропетровська (а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі вищевказаного, 20 листопада 2013 року позивач звернувся до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька - [PERSON] , померлого [INFO] . На підставі його заяви була заведена відповідна спадкова справа за № 841/2013, копія якої долучена до матеріалів даної справи. Інші заяви до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори після [PERSON] , померлого [INFO] , не надходили. Проте, 20 листопада 2013 року державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупською Л.В. була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки з моменту відкриття спадщини минув шестимісячний строк, визначений ст. 1272 ЦК України, для прийняття спадщини і рекомендовано йому звернутися до суду (а.с.25). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно же до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з вищевказаним, позивач звернувся до суду і просив визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В той же час, зважаючи на положення ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, під час розгляду справи, судом було встановлено, що позивач з поважних причин не зміг звернутися у встановлений Законом строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька - [PERSON] з огляду на наступне. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Проте, суду не надано доказів того, що нотаріус вчиняв дії для повідомлення позивача про відкриття спадщини, здійснював його виклик як спадкоємця за законом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. При цьому, судом встановлено, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця сплив 14 листопада 2013 року, а до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини він звернувся 20 листопада 2013 року, тобто пропущений ним строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним і складає всього лише шість днів. В свою чергу, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. В Україні визнається і діє принцип верховенства права, що закріплено й в основному Законі України - Конституції, зокрема в статті 8. Положеннями зазначеної статті також встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Зокрема аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у його постанові від 17 жовтня 2018 року у цивільній справі № 681/203/17-ц. У зв`язку з усім вищезазначеним, суд вважає поважними причини пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, а твердження представника відповідача суд вважає необґрунтованими і безпідставними. Більш того, суду представлені докази того, що у визначений строк позивач не міг звернутися до нотаріуса з тих підстав, що перебував на лікуванні, що підтверджується відповідними медичними документами. Тому, з урахуванням принципу верховенства права, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, які знайшли повне своє підтвердження під час судового розгляду. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає можливим визнати пропущеним з поважних причин і поновити строк позовної давності [PERSON] для звернення до суду з позовними вимогами про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , та визначити [PERSON] додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , терміном на два місяці з дати набрання даним рішенням суду законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved