Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що у сторін є син, [PERSON], [INFO], який є повнолітнім. Син проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. [PERSON] тепер продовжує навчається, а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] працює, а тому може сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. У судовому засідання позивачка [PERSON] позов підтримала за обставин зазначених у ньому, попросила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суду пояснив, що є здоровим, не має на утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, має разом із рідним братом на утриманні непрацездатних батьків, працює у товаристві з обмеженою відповідальністю «Долинський завод залізобетонних виробів». Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом установлено, що у сторін є син, [PERSON], [INFO] (а. с. 6). Син сторін проживає разом із позивачкою (а. с. 8). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. З огляду на вищезазначене, позивачка [PERSON] одна із двох суб'єктів, які мають право на звернення до суду із таким позовом, а відтак має право вимагати стягнення аліментів на свою користь. Враховуючи вищезазначені положення, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як установив суд, [PERSON], який є сином сторін, досяг вісімнадцяти років, тобто є повнолітнім, та не досяг двадцяти трьох років. Також [PERSON] є студентом денної форми навчання державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», період навчання з 1 вересня 2015 року до 20 червня 2019 року (а. с. 7). Суд уважає, що [PERSON] у зв'язку із навчанням потребує матеріальної допомоги, що полягає у витратах на харчування, проїзд, придбання спеціальної літератури та інших витрат, що виникають у зв'язку із навчанням. Також суд уважає, що відповідач [PERSON] має можливість надавати допомогу на утримання сина [PERSON], оскільки працює у товаристві з обмеженою відповідальністю «Долинський завод залізобетонних виробів», тобто має дохід, не має на утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, однак має разом із рідним братом на утриманні непрацездатних батьків. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я платника аліментів, який є здоровим, отримує заробітну плату, тобто має дохід, не має на утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, однак має на утриманні разом із рідним братом непрацездатних батьків. Також при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сина [PERSON], яке у зв'язку із навчанням не може бути достатньо задовільним. Таким чином, суд уважає визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх сина [PERSON] на період його навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років або до припинення навчання, без урахування часу канікул, та таким чином позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю. Суд уважає, що цей розмір аліментів відповідає фактичним обставинам справи. Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву [PERSON] пред'явлено особисто до суду 12 липня 2016 року. Тобто саме з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення до суду) від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення до суду) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», установлена у 2016 році мінімальна заробітна плата, у місячному розмірі з 1 січня - 1378 грн. З огляду на вищевикладене, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн, тобто 0,4 розміру мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2016 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved