overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 01.10.2011 р., зареєстрованого у Комунарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управляння юстиції, актовий запис 994. Від шлюбу мають сина [PERSON] Данііла Володимировича, [INFO], який мешкає з матірю. В обґрунтування позову вказує, що сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося протягом, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з листопада 2015 року.\~\~Вважає, що сім'я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним. Просить суд розірвати шлюб. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач пояснив, що не заперечує проти задоволення позову про розірвання шлюбу, надання терміну для примирення вважає недоцільним. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 01.10.2011 р. у Комунарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управляння юстиції, актовий запис 994 від 01.10.2011 р. Від шлюбу мають сина [PERSON] Данііла Володимировича, [INFO], який проживає разом з матірю. Подружні відносини між сторонами припинені у листопаді 2015 року, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка,\~ \~подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно\~\~розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 08.08.2003 р., зареєстрованого у Відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис 347. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із позивачем. В обґрунтування позову вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося у звязку із відсутністю взаєморозуміння, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з липня 2017 року, коли відповідач пішов з сімї.\~\~Позивач вважає, що їх сім'я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним, на примирення не згодна. Майнових спорів немає. [PERSON] разом із донькою мешкає окремо від відповідача. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви, в яких просять суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримує, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 08.08.2003 р. у Відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис 347 від 08.08.2003 р. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка,\~ \~подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно\~\~розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON]. звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначаючи, що 12 вересня 2008 року уклала шлюб з відповідачем. Дощлюбне прізвище позивача - «[PERSON]». Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними та протилежних поглядів на шлюб. Фактично шлюбні відносини між ними припинилися у червні 2015 року. Причиною розлучення є те, що різні погляди з відповідачем на життя, постійні конфлікти, які виникають під час ведення сумісного побуту, відповідач не приймав участі у вихованні спільних дітей. Збереження сім'ї не можливе та суперечить їх інтересам, а тому просить задоволити позовні вимоги. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, проте подала суду письмову заяву у якій просила суд розглянути цивільну справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав в повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 вересня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 12 вересня 2008 року Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №564(а.с.19). Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.10-11). Відповідно до вимог ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги обставини викладені позивачем у позовній заяві, а також те, що сторони у справі спільного господарства не ведуть, разом не проживають, спроб для примирення не здійснюють, шлюб набув формального характеру, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначаючи, що 17 січня 2007 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Шлюбні відносини між ними припинилися у вересні 2017 року. Причиною розлучення є те, що різні погляди з відповідачем на життя, постійні конфлікти, які виникають під час ведення сумісного побуту. Збереження сім'ї не можливе та суперечить їх інтересам, а тому просить задоволити позовні вимоги, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, проте подала суду письмову заяву у якій просила суд розглянути цивільну справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволитив повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав в повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 січня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 17 січня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Широківського району управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №04 (а.с.14). Відповідно до вимог ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги обставини викладені позивачем у позовній заяві, а також те, що сторони у справі спільного господарства не ведуть, разом не проживають, спроб для примирення не здійснюють, шлюб набув формального характеру, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначаючи, що 24 липня 2010 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, причиною розпаду сімї стала несумісність характерів, внаслідок чого виникали постійні непорозуміння. Вони неодноразово намагалися помиритися та змінити ставлення один до одного, але позитивних наслідків це не дало. З червня 2017 року вони проживають окремо та подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. На даний час вона мешкає разом із дитиною у місті Кропивницькому Кіровоградської області. На примирення вона не згодна, тому просить задоволити позовні вимоги, а також стягнути на її користь понесені судові витрати у вигляді судового збору. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте подала суду письмову заяву у якій просить суд розглянути цивільну справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте подав суду заяву про розгляд справу за його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 липня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ №173937, виданим 24 липня 2010 року Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №383 (а.с.14). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7), який мешкає разом із позивачкою. Відповідно до вимог ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги обставини викладені позивачем у позовній заяві, а також те, що сторони у справі спільного господарства не ведуть, разом не проживають, спроб для примирення не здійснюють, шлюб набув формального характеру, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 1 березня 2008 року з відповідачем зареєстрували шлюб. У сторін є дитина, [PERSON], [INFO]. Тривалий час між сторонами існувало непорозуміння, а тому спільне проживання стало неможливим. Тепер позивачка створила нову сімю, тому подальше проживання з відповідачем неможливе. Дитина проживає із позивачкою. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сімя сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За змістом ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачка [PERSON] у цій справі понесла судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 640 грн, що підлягають стягненню з відповідача на її користь у розмірі 320 грн, а інша частина підлягає поверненню у звязку із визнанням відповідачем позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 03.09.2005 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 302. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З 2016 року подружні відносини між сторонами припинені, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя і сімейні обовязки, що призвело до втрати почуття кохання, поваги та взаєморозуміння. Вважала, що збереження їхньої родини неможливе, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Татаренко». Позивачка надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Татаренко». Відповідач надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Встановлено, що 03.09.2005 року сторони зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 302, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО №019047. 21.06.2006 року у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 105 СК України передбачено, що шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла 27.04.2017р. була її матірю. В обґрунтування заяви посилалась на те, що 27.04.2017р. померла її мати - [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина і вона (заявник) є спадкоємцем за заповітом, однак не може нотаріально оформити свої спадкові права, оскільки не може довести родинні відносини із спадкодавцем. В свідоцтві про її (заявника) народження матір вказана, як «Бакула Ганна Тимофіївна», хоча на момент видачі зазначеного свідоцтва, мати значилась, як «Дмитрук Ганна Тимофіївна», оскільки перебувала у шлюбі з 01.04.1962р. Дана розбіжність є перешкодою для оформлення спадщини заявником. Заявник звернувся до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, просила заяву задовольнити у повному обсязі, з вищенаведених підстав. Представник заінтересованої особи Сковородківської сільської ради Старокостянтинівського району в судове засіданя не з»явивсь, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5) ч.2 ст.293 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до п.1) ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON], яка померла 27.04.2017р. була матірю [PERSON], [INFO] Дані обставини підтверджуються: паспортними даними заявника; даними свідоцтва про народження заявника 1-АВ №431097 від 09.02.1971р.; даними про одруження [PERSON] 11-УР №854769 від 01.04.1962р.; даними свідоцтва про смерть [PERSON] [PERSON] 1-БВ №301260 від 28.04.2017р.; даними довідки виконкому Сковородківської сільської ради Старокостянтинівського району №960 від 06.11.2017р.; даними відповіді на звернення держнотаріуса Старокостянтинівської держнотконтори №3369/02-14 від 07.11.2017р.; даними заповіту від 11.11.2011р.; даним свідоцтва на нерухоме майно від 01.06.2006р. Тому на підставі вищевикладеного та відповідно до положень п.5) ч.2 ст.293, п.1) ч.1 ст.315 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

у листопаді 2017 року [PERSON] звернулася в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалось через різні погляди на шлюбні відносини та майбутнє сім'ї. Вони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Подальше сумісне життя вважає недоцільним. У судове засідання позивач підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ст. 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 березня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). У шлюбі позивача з відповідачем народилися діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач зазначила, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, примирення між ними неможливе. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 640 гривні 00 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved