Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

У липні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі та додаткових витрат на дитину, посилаючись на те, що у 2005 році вона познайомилася, а в подальшому почала жити однією сім'єю з [PERSON]. [INFO] року від спільного проживання у них народився син [PERSON]. [PERSON] визнав себе батьком дитини, про що свідчить свідоцтво про народження. Син проживає з матір'ю, знаходиться на її утриманні. Спільне життя між ними не склалося, почали виникати сварки та непорозуміння, через що в 2011 році вони припинили спільне проживання. Протягом 2011 року, після фактичного припинення спільного проживання, [PERSON] спілкувався з сином, брав участь у витратах на дитину, але з кінця 2013 року він не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання їхньої дитини, не бере участі в його вихованні, не спілкується з ним та не цікавиться його життям. З грудня 2013 року [PERSON] змусив [PERSON] та їхнього сина виїхати з житла, де вони постійно проживали, і тому [PERSON] змушена самостійно утримувати їхнього сина. На даний момент [PERSON] самостійно утримує та виховує сина, працює на кількох роботах, щоб забезпечити належне утримання та матеріальне забезпечення дитини. [PERSON] зазначала, що її син [PERSON] відвідує приватний дитячий садочок «Матусина школа», про що було укладено договір № 20/12-13 від 13 липня 2012 року про утримання, навчання та харчування дитини. Вартість послуг дитячого садка становить 3 000 грн., які [PERSON] сплачує щомісячно з 2012 року. [PERSON] наголошувала, що їй важко утримувати дитину самостійно, без допомоги батька дитини [PERSON] Окрім того, [PERSON] зазначала, що [PERSON] як батько дитини зобов'язаний брати участь у додаткових витратах, що пов'язані із розвитком здібностей дитини. Так, на її думку, відвідування приватного дитячого садка «Матусина школа» пов'язане із розвитком додаткових здібностей дитини, і тому [PERSON] повинен брати участь в оплаті послуг приватного дитячого садка. [PERSON] вказувала, що [PERSON] не отримує регулярного офіційного доходу, не перебуває в трудових правовідносинах, не займається офіційно зареєстрованою підприємницькою діяльністю, що не дає змогу визначити частку від його заробітку. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила суд визначити аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з [PERSON] додаткові витрати на дитину у розмірі 1 500 грн. на місяць до липня 2016 року, та покласти на [PERSON] судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] з'явилася, поданий позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] з'явився, поданий позов визнав у частині стягнення з нього 1 500 грн. щомісячно на утримання сина, в решті вимог позов не визнав та заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Відповідно до довідки ПП «Наш Дім» про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб встановлено, що [PERSON] проживає у [ADDRESS], та разом з нею у вказаній квартирі зареєстровані її син [PERSON], її мати [PERSON] та її вітчим [PERSON] Відповідно до довідки Петрушківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 14 липня 2014 року № 148, виданої [PERSON], встановлено, що [PERSON], [INFO], не проживає та не зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до наявного в матеріалах справи договору № 20/12-13 від 13 липня 2012 року, укладеного між Приватним підприємством «Матусина школа» та [PERSON], дитячий садок приймає на навчання дитину [PERSON] в молодшу групу і зобов'язується забезпечити належний догляд та виховання, надання знань тощо з 08-00год. ранку до 19-00 год. в робочі дні. Відповідно до п. 3.1. вказаного договору вартість послуг дитячого садка за утримання, навчання та харчування дитини становить 3 000 грн. Відповідно до наявних в матеріалах справи квитанцій [PERSON] здійснювала наступні внески для оплати послуг дитячого садка: квитанція № 60302000784251347001087 від 07 вересня 2012 року про сплату 3 000 грн. за вересень 2012 року; квитанція № 60301000867401350377785 від 16 жовтня 2012 року про сплату 3 000 грн. за жовтень 2012 року; квитанція № 60301000867401352792539 від 13 листопада 2012 про сплату 1 690 грн. за листопад 2012 року; квитанція № 60301000929521356605001 від 27 грудня 2012 року про сплату 3 000 грн. за грудень 2012 року; квитанція № 60301000929521360135229 від 06 лютого 2013 року про сплату 3 000 грн. за січень 2013 року; квитанція № 60301000719651361184663 від 18 лютого 2013 року про сплату 3 000 грн. за лютий 2013 року; квитанція № 60301000867401363601165 від 18 березня 2013 року про сплату 3 000 грн. за березень 2013 року; квитанція № 0310007 від 06 квітня 2013 року про сплату 2 700 грн. за квітень 2013 року; квитанція № 30 від 07 червня 2013 року про сплату 2 650 грн. за травень 2013 року; квитанція № ПН6274 від 10 червня 2013 року про сплату 3 000 грн. за червень 2013 року; квитанція № 338 від 11 липня 2013 року про сплату 3 750 грн. за липень-серпень 2013 року; квитанція від 12 вересня 2013 року про сплату 2 000 грн. за вересень 2013 року; квитанція № 458 від 10 жовтня 2013 року про сплату 2 000 грн. за жовтень 2013 року; квитанція № 273 від 04 листопада 2013 року про сплату 3 000 грн. за листопад 2013 року; квитанція № 129 від 16 грудня 2013 року про сплату 2 000 грн. за грудень 2013 року; квитанція № 228 від 10 січня 2014 року про сплату 2 000 грн. за січень 2014 року; квитанція № 306 від 04 лютого 2014 року про сплату 3 000 грн. за лютий 2014 року; квитанція № 283_01 від 25 березня 2014 року про сплату 40 грн. в рахунок оплати комісії за послуги банку; квитанція № 305 від 18 квітня 2014 року про сплату 3 000 грн. за квітень 2014 року; квитанція № 60301000953941400482559 від 19 травня 2014 року про сплату 3 000 грн. за травень 2014 року; квитанція № 60301000867721402468896 від 11 червня 2014 року про сплату 3 000 грн. за червень 2014 року; платіжне доручення № 1171 від 19 серпня 2014 року про сплату 1 500 грн. за серпень 2014 року. Відповідно до довідки, виданої [PERSON], суду зрозуміло, що вона працює менеджером з маркетингу у ФОП [PERSON], та за період з червня по серпень 2014 року її дохід склав 3 227 грн. 24 коп. Відповідно до запису в трудовій книжці [PERSON], копія якої наявна в матеріалах справи, 18 червня 2014 року [PERSON] прийнята на роботу менеджером з маркетингу за трудовим договором з ФОП [PERSON] № 02621400850 від 18 червня 2014 року. Відповідно до довідки за вих.. № 14, виданої Приватним підприємством «Матусина школа» від 11 вересня 2014 року, [PERSON], [INFO], є вихованцем дитячого навчального закладу № 30 (ПП «Матусина школа») за адресою: м. Київ, пр.. Г.Сталінграда, 4б, з 01 вересня 2012 року. За весь період перебування [PERSON] в дошкільному навчальному закладі [PERSON] своєчасно і в повному обсязі вносить оплату за послуги дитячого навчального закладу, претензій щодо виконання умов Договору до [PERSON] керівництво не має. Відповідно до відомостей з трудової книжки [PERSON] суду зрозуміло, що 27 серпня 2014 року він був звільнений з посади начальника планово-економічного відділу Державного концерну «Ядерне паливо» за угодою сторін. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав у частині стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 1 500 грн. щомісячно, в решті вимог позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Вимоги позивачки [PERSON] щодо стягнення додаткових витрат на дитину в розмірі 1 500 грн. вважає необґрунтованими, оскільки не вбачає підстав та необхідності для відвідування дитиною саме приватного дитячого садка. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд, враховуючи той факт, що [PERSON] звільнений з роботи, тому не має стабільного доходу, але відповідно до чинного законодавства зобов'язаний нарівні з матір'ю утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, дійшов висновку про часткове задоволення вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини, і вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти в сумі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з 08 липня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти вимог суд відмовляє у їх задоволенні, оскільки позивач [PERSON] не надала суду доказів, які б підтверджували, що відповідач має інші джерела доходу і спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у сумі 3 000 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Вимогу позивача [PERSON] щодо стягнення додаткових витрат з [PERSON] у зв'язку з необхідністю оплачувати приватний дитячий садок, суд вважає необґрунтованою, оскільки відповідно до норм законодавства України оплата позивача за відвідування дитиною дитячого садка не може вважатися понесенням додаткових витрат на утримання дитини, що викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо). Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача [PERSON] про стягнення з [PERSON] додаткових витрат у розмірі 1 500 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі у сумі 243 грн. 60 коп. слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON]

Outcome: partial