Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

У липні 2018 року представник Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з нього на користь позивача комунального підприємства «Добро» заборгованості з оплати послуг з централізованого опалення, яка утворилась за період з 01 листопада 2016 року по 01 липня 2018 року, з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у сумі 6581,38 грн. Представник позивача у судове засідання не зявилася, однак, звернулася в суд з заявою про розгляд справи без участі представника КП «Добро», в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився,\~ про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Із заявою про розгляд справи у відсутність відповідача та з повідомленням причин неявки до суду не звертався, відзиву на позовну заяву до суду не надавав. Згідно ч. ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов наступних висновків. Між сторонами виник спір стосовно надання житлово-комунальних послуг з централізованого опалення. Судом встановлено, що [PERSON], за адресою [ADDRESS] не зареєстрований, але є власником квартири, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Білицької міської ради № 788 від 02 серпня 2018 року. (а.с.29) Крім того, договір № 4006 про надання послуг з централізованого опалення, а також особовий рахунок № 4006 за адресою Донецька область [ADDRESS], оформлені на [PERSON] (а.с.4,7) Відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, споживачі зобовязані своєчасно, в установлений термін оплачувати надані послуги. Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово комунальні послуги»\~визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, зокрема, обов'язком споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а обов'язком виконавця - забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; підготовка та укладення із споживачем договору про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором. Обов'язок власника та наймача (орендаря) квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року\~в редакції\~постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45. Необхідність укладення договору про надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право споживача таких послуг. Крім цього, відповідно до змісту зазначених положень Закону споживач може відмовитися від укладення договору на надання житлово-комунальних послуг лише в разі відмови від користування такими послугами, а не через непогодження сторонами умов такого договору. У позовній заяві представник позивача послався на існування договірних відносин між сторонами, які охвачують період, за який стягується заборгованість. Однак, як вбачається з копії договору 4006, укладеного 10 січня 2017 року, у розділі 9 Договору зазначено, що він набирає чинності з 01 листопада 2016 року, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 631 ЦК України, відповідно до яких договір набирає чинності з моменту його укладення. Як вбачається зі змісту договору (п.п. 1.1.-2.1., 3.1., 4.1.), сторони дійшли згоди щодо предмету договору, виконавець зобовязався надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а споживач зобовязався своєчасно сплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Споживач сплачує 19,71 грн. за 1 кв.м опалювальної площі, з урахуванням того, що опалювальна площа квартири складає 29,00 кв.м. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за отримані послуги здійснюється щомісячно та вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до розділу 9 цього Договору, його може бути розірвано у разі відмови споживача від користування послугами виконавця. Розвязання спірних питань сторони вирішують в суді. Як вбачається з долученої до позовної заяви таблиці щодо звірки боргу на 01 липня 2018 року по особовому рахунку № 4006, відкритому на імя [PERSON] за адресою Донецька область [ADDRESS], сума заборгованості відповідача перед позивачем з листопада 2016 року по червень 2018 року складає 5334,73\~ грн. (а.с.4) Тобто, заборгованість утворилась раніше виникнення договірних зобовязань. Матеріалами справи підтверджено, що позивач надає житлово-комунальні послуги за централізоване опалення. Тобто, правовідносини, що виникли між сторонами у справі - це правовідносини між виконавцем послуг та споживачами послуг. Відсутність письмового договору на надання житлово-комунальних послуг за період з 01 листопада 2016 року до 10 січня 2017 року не є підставою для відмови відповідача від сплати за фактично надані житлово-комунальні послуги, оскільки обов'язок споживача житлово-комунальних послуг як власника житла ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі. Вимоги ст. 68 та ч. 1 ст. 162 ЖК України зобов'язують наймачів і власників житла вносити плату за користування житлом та комунальні послуги. Плата\~ за\~ комунальні\~ послуги\~ (водопостачання, газ, теплова енергія\~ та\~ інші\~ послуги)\~ береться\~ крім\~ квартирної\~ плати\~ за затвердженими в установленому порядку тарифами. (стаття 67 ЖК України). Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Із вчинених взаємних конклюдентних дій вбачається, що між сторонами за період з 01 листопада 2016 року до 10 січня 2017 року склалися фактичні договірні відносини з надання житлово-комунальних послуг за централізоване опалення на умовах, передбачених Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів від 21 липня 2005 року за № 630, у зв'язку із цим у сторін виникли взаємні права та обов'язки, які притаманні договірним. Таким чином, між сторонами існують фактичні правовідносини з надання житлово-комунальних послуг за централізоване опалення, а неукладення договору про надання таких послуг не є підставою для відмови у задоволенні частини позовних вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення, що не охоплені договірними зобовязаннями. Частиною 1 статті 10 цього Закону встановлено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Рішенням Добропільської міської ради від 16 листопада 2016 року №7/17-34 про надання дозволу щодо тимчасового використання тарифів на послуги з централізованого опалення Комунальному підприємству «Добро» Добропільської міської ради з терміну прийняття-передачі обєктів дозволено тимчасово використовувати тарифи на послуги з централізованого опалення для населення, затверджені підпунктом 40 пункту 1 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 31 березня 2015 року № 1171 (із змінами, внесеними постановою від 09 червня 2016 року № 1101), а саме для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 19,71 грн. за 1 кв.м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 608,67 грн./Гкал (з податком на додану вартість). (а.с.14) Рішенням Добропільської міської ради від 15 лютого 2017 року №7/22-32 про надання дозволу щодо тимчасового використання тарифів на послуги з централізованого опалення Комунальному підприємству «Добро» Добропільської міської ради з 01 січня 2017 року дозволено використовувати тарифи на послуги з централізованого опалення для населення, затверджені підпунктом 40 пункту 1 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 31 березня 2015 року № 1171 (із змінами, внесеними постановою від 09 червня 2016 року № 1101), а саме для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 19,71 грн. за 1 кв.м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 608,67 грн./Гкал (з податком на додану вартість). (а.с.13) Відповідно до п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»,\~споживачі послуг з централізованого опалення зобов'язані своєчасно, у строки, встановлені договором або законом, вносити плату за надані послуги відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого опалення. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою КМУ\~від\~21\~липня\~2005\~року\~№\~630 та розділом 4 Договору від 23 березня 2018 року передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Пунктом 21 вищевказаних Правил передбачено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: в тому числі, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (обєму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Згідно звірки боргу на 01 липня 2018 року по особовому рахунку № 4006, за адресою [ADDRESS], сума заборгованості відповідача перед позивачем з листопада 2016 року по червень 2018 року складає 5334,73\~ грн. (а.с.4) Як вбачається з матеріалів справи, представниками КП «Добро»\~ боржнику [PERSON] двічі було зроблено попередження про необхідність погашення заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення до 25 травня 2018 року, яка утворилась на 01 травня 2018 року, та до 22 липня 2018 року, яка утворилась на 01 липня 2018 року у розмірі 5334,73 грн., у яких зазначено, що при неодноразових відвідуваннях контролерами даної квартири, двері ніхто не відчиняв. Будь - яких доказів з приводу того, що відповідач відмовляється від отримання послуг з централізованого опалення, або ці послуги не надавалися або надавалися не в повному обсязі - суду надано не було. Таким чином, судом встановлено, що відповідач по справі споживав послуги позивача з централізованого опалення, але оплату за них з листопада 2016 року по червень 2018 року не здійснював, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 5334,73 грн. Відсутність договору між позивачем та відповідачем з 01 листопада 2016 року до 10 січня 2017 року на надання послуг з централізованого опалення не позбавляє відповідача обовязку проводити оплату за фактично отримані послуги. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за послуги з централізованого опалення є такими, що підлягають задоволенню. Крім того, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. (стаття 625 ЦК України). Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. На підставі наведеної норми, зважаючи на невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань щодо своєчасної оплати за надані послуги з централізованого опалення, позивачем нараховані та заявлені до стягнення інфляційні нарахування на суму боргу в розмірі 994,09 грн. та три проценти річних на суму боргу у сумі 252,56 грн. (а.с.9-11) Аналізуючи наведені вище обставини, враховуючи відсутність відзиву з запереченнями проти позовних вимог, суд приходить до висновку про порушення інтересів позивача внаслідок неналежного виконання відповідачем зобовязань щодо оплати наданих послуг з централізованого опалення, тому на користь позивача з відповідача належить стягнути суму боргу у розмірі 5334,73 грн., інфляційні нарахування на суму боргу в розмірі 994,09 грн. та три проценти річних на суму боргу у розмірі 252,56 грн., а всього 6581,38 грн. Статтею 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених\~ позовних вимог. При зверненні до суду з позовною заявою, позивачем на підтвердження сплати судового збору надано платіжне доручення про сплату 1585,80 грн. (а.с.3) та зазначено у позовній заяві, що 25 червня 2018 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області відмовлено КП «Добро» у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості зі сплати послуг за централізоване опалення у розмірі 5334,73 грн., що підтверджується роздрукованою з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою від 25 червня 2018 року по справі 227/2159/18. Тому, на підставі ч. 2 ст. 164 ЦПК України, сума судового збору у розмірі 176,20 грн., сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Враховуючи вищенаведене та те, що позовні вимоги задоволено повністю, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати в розмірі 1762,00 грн. слід стягнути у повному обсязі. На підставі викладено,

Outcome: approved