Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, щомісячно починаючи з 16.07.2020 року до закінчення навчання або досягнення 23- х років. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог вказала, що вона з відповідачем перебувала у шлюбних відносинах, шлюб було розірвано на підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.03.2015 року. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка є студенткою «Запорізького державного медичного університету» та навчається на першому курсі на денній формі навчання. Представник позивачки в судове засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання з`явився, просив частково задовольнити позовні вимоги та встановить розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500, 00 грн. на місяць. Від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що від аліментів на утримання доньки він не відмовляється, але просить суд звернути увагу, що донька навчається на денній формі навчання за держзамоленням, тобто здійснює навчання у вищезазначеному університеті безкоштовно, а також, отримує стипендію від держави. Тому просить суд установити аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. на місяць. Від позивачки через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив з якої вона просить при визначенні розміру аліментів врахувати вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем свого знаходження. Крім того зауважила, що отримання [PERSON] стипендії залежить від результатів здачі сесії, а тому носить періодичний характер. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Положеннями ст.199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Тобто право на утримання аліментів на повнолітню дитину виникає тільки за певних необхідних умов. Першої умовою є те, що повнолітня донька, син у віці від 18 років до 23 років має навчатися, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а другою умовою є фінансова спроможність батьків надавати допомогу на утримання. У разі настання таких обставин, утримання повнолітніх дітей на період їх навчання до 23 років є для батьків саме обов`язком. Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітньої [PERSON] , яка навчається на першому курсі денної форми навчання Державного вищого навчального закладу «Запорізький державний медичний університет» на бюджетній формі навчання. Сторони сімейні відносини припинили, спільне господарство не ведуть. Добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач не надає. Позивачка вважає, що відповідач зобов`язаний та у змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у встановленому законом розмірі. Згідно ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, оскільки відповідач має постійний дохід, офіційно працює - аліменти на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання необхідно стягнути у частках, а не у твердій грошовій сумі. Відповідач матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки добровільно не надає, офіційно працю. Під час судового розгляду, судом не встановлено, щодо перебування на утриманні відповідача батьків, дружини або неповнолітньої дитини. Твердження відповідача, щодо навчання доньки за держзамовленням та отриманням стипендії, суд відноситься критично, оскільки стипендія залежить від результатів здачі сесії, а тому носить періодичний характер. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, що відповідач не має можливості надавати фінансову допомогу дитині в період навчання. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити у повному обсязі, стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви до органів судової влади України, з 16.07.2020 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved