Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначив, що 29.07.2010 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] був укладений кредитний договір №002-04508-290710. Відповідно до п.1.2. кредитного договору Банк відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно пункту 1.3 Договору Банк надає клієнту кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 30000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 17.06.2015 року не виконує належним чином зобов'язання за кредитним Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість розмірі 9212, 39 грн., яка складається з: тіло кредиту - 9212, 33 грн., прострочене тіло кредиту - 0,00 грн., заборгованість за відсоткам - 0,06 грн., заборгованість за комісіями - 0,00 грн. На підставі цього позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість за кредитним договором у розмірі 9212, 39 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та день слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. В цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.07.2010 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 002-04508-090710, відповідно до умов якого Банк відкрив відповідачці картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні та надав кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 30000,00 грн. та на день укладення договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн. Відповідно до п.1.6. кошти кредитної лінії та власні кошти клієнта використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбані клієнтом у суб'єктів господарювання, та зняття готівки, виконання клієнтом своїх зобов'язань перед банком за договором № 002-04508-290710. Станом на 17.06.2015 року, згідно наданого позивачем розрахунку за кредитним договором №002-04508-290710 від 29.07.2010 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором в розмірі 9212, 39 грн., яка складається з: тіло кредиту - 9212, 33 грн., прострочене тіло кредиту - 0,00 грн., заборгованість за відсоткам - 0,06 грн., заборгованість за комісіями - 0,00 грн, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання має відшкодувати кредитором завдані ним збитки. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні бути виконані належним чином та в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Суд прийшов до висновку, що відповідачка неналежно виконала свої зобов'язання за кредитним договором № 002-04508-290710 від 29.07.2010 року, що підтверджується наданими суду доказами, у зв'язку з чим, вимоги позивача по стягненню з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 9212, 39 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до п. 22 ч.1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір » від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви, тому він підлягає стягненню з відповідача на користь держави, а саме у розмірі 243 гр. 60 коп.

Outcome: approved