Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради, Управління Держгеокадастру у м. Полтаві Полтавської області, треті особи: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника та права на завершення приватизації і одержання акту на право власності на землю. Ухвалою суду від 29.07.2015 року до участі у справі залучено в якості третьої особи [PERSON] комітет Полтавської міської ради. Позивач в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява, в якій він просить розглядати справу у його відсутність та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, але від них надійшли заяви, в яких вони просять розглядати справу у їх відсутність та зазначають, що не заперечують проти задоволення позовних вимог. Представники відповідачів [PERSON] комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради, Управління Держгеокадастру у м. Полтаві Полтавської області та представник третьої особи [PERSON] комітету Полтавської міської ради в судове засідання не зявилися, але від них надійшли заяви, в яких вони просять розглядати справу у їх відсутність. Третя особа Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], в судове засідання не зявилася, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних обставин. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-КЕ № 359988, виданого 16.01.1975 року міськвідділом РАЦС, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). 07 листопада 2014 року помер батько позивача [PERSON], у віці 75 років, про що 08 листопада 2014 року складено відповідний актовий запис № 1649 та видано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції свідоцтво про смерть, серії І-КЕ № 285811 (а.с.8). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок № 34 по вул. 6-та лінія в м. Полтаві та земельну ділянку загальною площею 600 кв. м.. За життя [PERSON] заповіту не залишив. [PERSON] являється рідним сином померлого, тобто, відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України являєтьсь спадкоємцем першої черги за законом. Крім позивача спадкоємцями першої черги за законом є мати позивача - [PERSON] та сестри - [PERSON], [PERSON]. У встановлений законом строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, в зв'язку з цим була відкрита спадкова справа № 17/2015. Мати позивача [PERSON] та сестра [PERSON] відмовились від прийняття спадщини з усіх підстав, про що маються їх заяви у спадковій справі. Сестра [PERSON] спадщину в установлені законом строки не прийняла, до суду за продовженням строку не зверталась та звертатись не бажає, що підтверджується її заявою, поданою приватному нотаріусу [PERSON] Крім того, [PERSON] свідоцтво на 1/2 частку у спільному сумісному майні подружжя на будь-яке майно отримувати не бажає, що підтверджується копією спадкової справи № 17/2015. В отриманні свідоцтва про право власності на спадщину за законом [PERSON] приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] було відмовлено, так як відсутня реєстрація права власності на житловий будинок № 34, розташований по вул. 6-та лінія в м. Полтаві та на земельну ділянку, розташовану за цією ж адресою, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 червня 2015 року (а.с.36). Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 06 серпня 1968 року, посвідченого нотаріусом третьої Полтавської нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації, [PERSON] надано в безстрокове користування земельну ділянку № 34 по вул. 6-а лінія в м. Полтаві загальною площею 600 кв.м. (а.с.20-21). Як вбачається з акту від 13 лютого 1976 року, складеного житлово битовою комісією від селищного комітету селища «Червоний шлях» комісією встановлено, що [PERSON] побудував будинок за адресою: м. Полтава, вул. 6 Лінія, 34, будинок побудований на 80 %. На підставі встановленого комісія клопотала перед виконкомом Ленінського району про продовження договору на закінчення будівництва житлового будинку забудовнику [PERSON] (а.с.23) Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної [PERSON] депутатів трудящих від 17 лютого 1976 року № 101 «Про дозвіл на продовження строку забудови земельної ділянки по вул. 6-а Лінія, 34 гр. [PERSON]», дозволено [PERSON] продовжити строк забудови земельної ділянки по вул. 6-а Лінія, 34 на один рік до 17 лютого 1977 року (а.с. 22). На наданій земельній ділянці померлим [PERSON] був побудований житловий будинок літ. А-1 та господарські будівлі, а саме: літня кухня Б, сарай б, гараж В, вбиральня Г, навіс 6-1, сарай в, погріб Д, вимощення № 2, ворота та огорожі № 3, огорожа № 4, огорожа № 5, що підтверджується копією технічного паспорта на садовий (індивідуальний) житловий будинок № 34 по вул. 6 Лінія в м. Полтава, виданого 22.05.2015 року ПП Полтавським бюро технічної інвентаризації «Іневнтаризатор» (а.с. 15-19). Але за життя [PERSON] не здав даний будинок в експлуатацію та не отримав на своє ім'я документів, що посвідчують право власності на дане домоволодіння. Розпорядженням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 14 квітня 1998 року № 248-р [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку за адресою: вул. 6-а лінія,34 загальною площею 600 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку та ведення підсобного господарства (а.с.35). Приватизація земельної ділянки покійним [PERSON] завершена не була, акт на право приватної власності на земельну ділянку не отриманий. Згідно зі ст. 1218 Цивільного Кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За умов наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не введено в експлуатацію, таке будівництво є незавершеним. П.8 Постанови Пленуму Верховного [PERSON] України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачає, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Згідно з п. 3.2 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» рекомендується визнавати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини. Оскільки будівництво велось [PERSON] на відведеній для цього земельній ділянці на законних підставах, але після закінчення будівництва житловий будинок не був зданий в експлуатацію, то до [PERSON], як до спадкоємця першої черги за законом, переходить право забудовника на оформлення зазначеного будинку у встановленому законом порядку, а саме право здачі будинку в експлуатацію та отримання на своє ім'я свідоцтва про право власності на нерухоме майно з подальшою його реєстрацією. Відповідно до п. 3.5 вищезазначеного Узагальнення ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», на підставі абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втр. чинність на підставі ЗУ від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку. Якщо спадкоємець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного Кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на своє ім'я. За викладених обставин позивач був змушений звернутися до суду з позовною заявою про визнання за ним майнових прав забудовника та визнання права на завершення приватизації і одержання державного акту на право власності на землю. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного Кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Враховуючи вище викладене, позовні вимоги [PERSON] про визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника та права на завершення приватизації і одержання акту на право власності на землю є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved