Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

У липні 2014 р. до Новомиргородського районного суду з апеляційного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал»» до [PERSON]., [PERSON], [PERSON], ТОВ «Оситнянське» про стягнення заборгованості за кредитними договорами та договорами поруки, в якій позивач вказав, що відповідачі відмовляються сплатити заборгованість у сумі 2.513.723,07 грн. у добровільному порядку. Станом на дату подачі позовної заяви загальна заборгованість позичальника ТОВ «Оситнянське» за кредитним договором: № 05/К-08 від 27 лютого 2008 р. із внесеними змінами становить 1.546.009 гривень 37 копійок. № 18/КВ-08 від 16 липня 2008 р. із внесеними змінами становить 967.713 гривень 70 копійок. Оскільки у добровільному порядку нарахована сума боргу відповідачами не сплачена, просив суд стягнути солідарно з фізичних осіб: [PERSON]., [PERSON], [PERSON] і ТОВ «Оситнянське» на користь ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал»» заборгованість за зазначеними кредитними договорами, а також судовий збір в розмірі по 913,50 гривень з кожного з відповідачів. У вересні 2014 р. представник позивача збільшив розмір позовних вимог та вказав, що станом на 22.09.2014 р. розмір заборгованості відповідачів за кредитними договорами відповідно складає 2.038.221,17 грн. та 1.257.710,71 грн. За рішенням Новомиргородського районного суду від 29.10.2014 р. позов ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал»» до [PERSON]., [PERSON], [PERSON], ТОВ «Оситнянське» про стягнення заборгованості за кредитними договорами та договорами поруки було задоволено частково: Стягнуто з відповідача ТОВ «Оситнянське» на користь ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал»» заборгованість за кредитним договором № 18/КВ-08 від 16 липня 2008 року на загальну суму 120.862 гривні 26 копійок, яка складається з таких сум: прострочена заборгованість за кредитом - 66.810,30 гривень; прострочені відсотки за кредитом - 54.051,96 гривень. Відмовлено у позові ТОВ «Інвестиційна компанія «ІВГ Капітал»» до відповідачів: фізичних осіб [PERSON]., [PERSON], [PERSON] та ТОВ «Оситнянське» про стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором за № 05/К-08 від 27 лютого 2008 р. на загальну суму 2.038.221 гривню 17 копійок повністю, а також у задоволенні решти позовних вимог ТОВ «Інвестиційна компанія «ІВГ Капітал»» до відповідачів: фізичних осіб [PERSON]., [PERSON], [PERSON] та ТОВ «Оситнянське» про стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором за № 18/КВ-08 від 16 липня 2008 р. на загальну суму 1.136.848 гривень 45 копійок. Стягнуто з відповідача ТОВ «Оситнянське» на користь ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал»» судові витрати в розмірі 1.208 гривень 62 коп. У листопаді 2014 р. до районного суду надійшла заява представника відповідачів [PERSON]., [PERSON], [PERSON] - [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у справі. Заявник вказав, що у даному випадку суд розглянув питання стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідачів-поручителів [PERSON]., [PERSON], [PERSON] солідарно 120.862,26 грн. за кредитним договором № 18/КВ-08 від 16.07.2008 р. (як суми, що входить до загальної вимоги в сумі 1.257.710,71 грн. за цим договором). Однак, відмовивши в задоволенні позову в цій частині (про стягнення солідарно 120.862,26 грн. за кредитним договором № 18/КВ-08 від 16.07.2008 р.) відносно відповідачів-поручителів [PERSON]., [PERSON], [PERSON] суд фактично не ухвалив у цій частині рішення, оскільки помилково не вказав прямо про це в резолютивній частині свого рішення. Тому, посилаючись на ст. ст. 216, 220 ЦПК України, абз. 1, 2, 3 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 р., просить суд доповнити резолютивну частину рішення новим абзацом такого змісту: «Відмовити у позові ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» до відповідачів - фізичних осіб [PERSON]., [PERSON], [PERSON] про стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 18/КВ-08 від 16.07.2008 р. на суму 120.862 грн. 26 коп.» Оповіщені у встановленому порядку про час і місце розгляду питання про ухвалення додаткового рішення сторони та їх представники у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, письмових заперечень проти заяви представника відповідачів не надіслали. Суд вважає можливим розглянути питання про ухвалення додаткового рішення у відсутність сторін та їх представників на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. До того ж їх присутність не є обов'язковою (ч. 3 ст. 220 ЦПК України). Ознайомившись із заявою представника відповідачів [PERSON]., [PERSON], [PERSON] - [PERSON] та безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення з таких міркувань. Згідно вимогам ст. 220 ЦПК України: 1. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. 2. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. 3. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. 4. На додаткове рішення може бути подано скаргу. 5. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Оскільки у даному випадку суд не ухвалив рішення стосовно однієї з позовних вимог, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, виникла необхідність ухвалення додаткового рішення. Тому суд погоджується з обґрунтованістю заяви представника відповідачів, що у даному випадку суд розглянув питання стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідачів-поручителів [PERSON]., [PERSON], [PERSON] солідарно 120.862,26 грн. за кредитним договором № 18/КВ-08 від 16.07.2008 р. (як суми, що входить до загальної вимоги в сумі 1.257.710,71 грн. за цим договором). Однак, відмовивши в задоволенні позову в цій частині (про стягнення солідарно 120.862,26 грн. за кредитним договором № 18/КВ-08 від 16.07.2008 р.) відносно відповідачів-поручителів [PERSON]., [PERSON], [PERSON] суд фактично не ухвалив з цього приводу рішення, оскільки помилково прямо не вказав про це в резолютивній частині свого рішення. Ураховуючи наведене,

Outcome: approved