Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

У липні 2016 позивач звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до фізичної особи підприємця [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 15 жовтня 2014 року між нею та відповідачем ФОП [PERSON], яка керувала закладом «Золоті ручки», було укладено договір підряду щодо ремонту одягу (вкорочення пальта), відповідно до якого позивач надала відповідачу своє пальто вартістю 6\~000,00 грн. та сплатила 200,00 грн. за вартість робіт. В обумовлений строк (22 жовтня 2014 року) позивачу вказане пальто не було видано, оскільки в ніч з 21 на 22 жовтня 2014 року у закладі «Золоті ручки» сталася крадіжка одягу клієнтів, у тому числі було викрадено пальто позивача. 29 жовтня 2014 року позивач звернулася до відповідача із заявою відшкодувати вартість пальта, проте у вказаному проханні позивачу було відмовлено. На думку позивача відповідач мала вжити всіх необхідних заходів для збереження майна. У звязку із вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вартість втраченого пальта у розмірі 6\~000,00 грн., вартість за надання послуг у розмірі 200,00 грн. та стягнути судовий збір. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями указану справу для розгляду автоматизованою системою розподілено судді Черновському Г.В., але у звязку із звільненням указаного судді з посади судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська розпорядженням керівника апарату призначено повторний автоматизований розподіл справи, яка згідно із протоколом від 03 жовтня 2016 року передана для розгляду судді Ходаківському М.П. Ухвалою від 04 жовтня 2016 року суддею Ходаківським М.П. прийнято справу до свого провадження. Позивач та її представник у судовому засідання позов підтримали у повному обсязі, просили суд задовольнити позов. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позову. В матеріалах справи містяться письмові заперечення на позовну заяву, відповідно до яких передплата у розмірі 200,00 грн. позивачу була повернута. Крім того представник позивача посилався на те, що дійсно в ніч з 21 на 22 жовтня 2014 року у закладі «Золоті ручки» сталася крадіжка одягу клієнтів. З цього приводу відповідачем була запропонована компенсація, зокрема позивачу було запропоновано сплату грошових коштів у розмірі 2000,00 грн. в розстрочку (а.с. 50-52). Також відповідачем було запропоновано у якості відшкодування збитків пошити для позивача куртку, проте позивач відмовилась. У звязку з чим відповідач зробила все можливе, щоб компенсувати позивачу завдані збитки. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідно до довідки, виданої 24 жовтня 2014 року слідчим СВ Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області [PERSON], в період часу з 20.00 годин 21 жовтня 2014 року по 08.00 годин 22 жовтня 2014 року, невстановлена особа, знаходячись за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Героїв, 9, таємно, шляхом віджиму дверей, приміщення «Ремонт одягу», вчинила крадіжку одягу клієнтів. Вказаним кримінальним правопорушенням було спричинено заявнику [PERSON] матеріальної шкоди. За даним фактом були внесені відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014040650003788 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3\~ст. 185 КК України\~(а.с. № 54). В матеріалах справи наявна квитанція № 90, відповідно до якої [PERSON] було замовлено виконання певних ремонтних робіт,\~\~за які сплачено 200 грн. (а.с.№ 7). 29 жовтня 2014 року позивач письмово звернулася до керівника ремонту одягу «Золоті ручки»\~\~ФОП [PERSON] із заявою, в якій просила відшкодувати їй завдану шкоду в сумі вартості пальта 6\~000,00 грн. (а.с. № 5-6). Як зазначає позивач, в її проханні відповідачка їй необґрунтовано відмовила, у звязку з чим з метою захисту своїх законних прав та інтересів [PERSON] і звернулася до суду з даним позовом. Згідно\~ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 837 ЦК України\~за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Згідно\~ст. 841 ЦК України\~підрядник зобовязаний вживати усіх заходів щодо збереження майна, переданого йому замовником, та відповідає за втрату або пошкодження цього майна. Статтею 22 ЦК України\~передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до\~ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 58 ЦПК України\~закріплено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Статтею 137 ЦПК України\~передбачено, що у випадку, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази. Відповідно до\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як вбачається з матеріалів справи позивачем не було надано суду жодних доказів на підтвердження дійсної вартості пальта, яке, як зазначає позивач в поданому нею позові було викрадено. Також відповідачем було повернуто позивачу передоплату у розмірі 200,00 грн., що підтверджується письмовими матеріалами справи (а.с. 52). Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог в\~[PERSON] про стягнення грошових коштів за неналежне виконання договору підряду. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, суд не находить підстав для розподілу судових витрат, понесених позивачем шляхом стягнення їх з відповідача. \~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: dismissed