Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

У липні 2016 року до суду звернулося Моторне (транспортне) страхове бюро України з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.07.2014 з вини відповідача, яка керувала автомобілем [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода. В наслідок ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON], що належить йому на праві власності. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.08.2014. Розмір завданих збитків за пошкодження транспортного засобу складає 8343,26 грн. Відповідач на дату ДТП не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. 07.08.2014 [PERSON] подав до Моторного (транспортного) страхового бюро України заяву з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем. Позивачем було здійснено виплату відшкодування [PERSON] у розмірі 6015,00 грн. Крім того, позивачем було понесено витрати на аварійного комісара у сумі 686,98 грн. Моторне (транспортне) страхове бюро України зверталося до [PERSON] з проханням добровільно компенсувати завдані збитки, але сума відшкодування відповідачем сплачена не була. Просили суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 6701 грн. 98 коп. та судові витрати. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не прибула, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомляла. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.07.2014 року о 14 год. 20 хв. [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] у м. Кременчуці по вул. 60 років Жовтня, не дотрималась безпечної дистанції та допустила зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], який зупинився попереду. В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.08.2014 у справі №524/7007/14-п [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого\~ ст.124 КпАП України\~ та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідач на момент скоєння ДТП не мала чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України відповідно до ст.35 та п.41.1 ст.41 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» із заявою про здійснення відшкодування шкоди заподіяної в результаті пошкодження його транспортного засобу внаслідок ДТП. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку №1894 від 30.08.2014 вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] становить 8343,26 грн. МТСБУ було здійснено виплату страхового відшкодування [PERSON] у сумі 6015,00 грн. Крім того, позивачем було понесено витрати на аварійного комісара у сумі 686,98 грн. На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства у звязку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до\~ ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~ Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього\~ Закону, законодавства України та свого Статуту. Згідно ст.41.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст.38.2.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до\~ ст.1191 ЦК України\~ особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.88 ЦПК України\~, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню у відшкодування сплаченого судового збору в розмірі 1378 грн.

Outcome: approved