Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з земельної ділянки розташованої на території [ADDRESS] , кадастровий номер: 8000000000:78:345:0003, площею 0,0735 га, яка належить [PERSON] , накладеного постановою державного виконавця виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Дяконом Н.М. від 03.06.2016 року у виконавчому провадженні №51281593. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.05.2019 року позовну заяву передано за територіальною підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він є власником земельної ділянки розташованої на території [ADDRESS] , кадастровий номер: 8000000000:78:345:0003, площею 0,0735 га з 03.03.2008 року, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки укладеним з [PERSON] . За таких обставин, арешт вказаної земельної ділянки державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві на виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14.12.2015 року №756/9102/14-ц у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки вчинений на майно яке не належало відповідачам у вказаній справі. За твердженням позивача, належна йому земельна ділянка не має відношення до майна осіб, які фігурують у вищевказаному рішенні суду, арешт на неї накладено помилково, що порушує його право на користування та розпорядження вказаною земельною ділянкою на якій він звів садовий (дачний) будинок. Крім того, в обґрунтування вимог позивач зазначає, що постановою Київського апеляційного суду від 04.04.2019 року заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14.12.2015 року в частині звернення стягнення на земельну ділянку, що розташована на території [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 8000000000:78:345:0003 площею 0,0735 га - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості за рахунок звернення стягнення на цю земельну ділянку. Також, позивач звертав увагу на тому, що 30.06.2017 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням виконавчого листа Оболонського районного суду міста Києва у справі №2/756/225/15, разом з тим арешт на земельну ділянку продовжує діяти Оскільки, відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві позивачу 05.02.2019 року відмовлено у скасуванні арешту на належну йому земельну ділянку, останній вимушено звернувся до суду. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві. Свою позицію щодо визнання позову [PERSON] виказав у письмовому відзиві, який представник відповідача підтримав у судовому засіданні та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надали суду заву у якій просили розглядати справу за їх відсутності вказували, що правовідносини з [PERSON] врегулювали. Представник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки до суду не повідомили. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та подані докази, суд встановив наступне. Виконавче провадження №51281593 боржник [PERSON] та [PERSON] відкрито 03.06.2016 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві на виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14.12.2015 року № 756/9102/14-ц. Згідно рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14.12.2015 року № 756/9102/14-ц задоволено позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/9407/81/41856 від 01.08.2006 року у розмірі 126 164, 22 Доларів США (за курсом НБУ станом на 20.02.2015 року складає 3 514 745 грн. 16 коп.) шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме реалізації на прилюдних торгах: - земельної ділянки, що розташована на території: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:78:359:0021, площею 0,0893 га та належить [PERSON] - земельної ділянки, що розташована на території: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:78:345:0003, площею 0,0735 га та належить [PERSON] . В ході здійснення виконавчих дій, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Дяконом Н.М. винесено постанову від 03.06.2016 про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження, в тому числі накладено арешт на земельну ділянку, що розташована на території [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:78:345:0003. З матеріалів справи вбачається, що 30.06.2017 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №51281593 з огляду на заяву представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва у справі №2/756/225/15. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також приводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03.03.2008 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] останній придбав у власність земельну ділянку що розташована на території [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:78:345:0003. Таким чином, [PERSON] звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про скасування арешту на земельну ділянку в [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:78:345:0003, яка на час розгляду справи та ухвалення рішення на виконання якого на неї накладався арешт не належала ні [PERSON] ні [PERSON] . Постановою Київського апеляційного суду від 04.04.2019 року заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14.12.2015 року в частині звернення стягнення на земельну ділянку, що розташована на території [ADDRESS] кадастровий номер земельної ділянки: 8000000000:78:345:0003 площею 0,0735 га., скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №014/9407/81/41856 від 01.08.2006 року за рахунок звернення стягнення на цю земельну ділянку з огляду на те, що вказана земельна ділянка на момент подання позову перейшла у власність іншої особи, яка не була учасником справи. При цьому, на неодноразові звернення до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про скасування арешту на належну йому земельну ділянку [PERSON] отримав відмови. З огляду на зазначене підтверджено, що продовжує діяти арешт на земельну ділянку в КДТ «Чорнобилець» в урочищі [ADDRESS] кадастровий номер земельної ділянки: 8000000000:78:345:0003 площею 0,0735 га., яка належала на момент винесення рішення та відкриття виконавчого провадження не боржникам [PERSON] і [PERSON] , а [PERSON] , який не має ніякого відношення до зобов`язань останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право - стаття 16 ЦК України. Покладення обов`язку припинити дію, яка порушує право, як спосіб захисту цивільного права чи інтересу можливе щодо триваючого правопорушення, вчиненого іншою особою, яким створюються перешкоди в здійсненні суб`єктивного права. Зокрема, застосовується у справах за позовами про усунення перешкод власнику в користуванні своїм майном (ст. 391 ЦК). У відповідності до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За таких обставин та за відсутності іншої можливості власника майна зняти безпідставно існуючий арешт на земельну ділянку, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст. 41 Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved