Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

У липні 2020 року до Малиновського районного суду м.Одеси звернулась з позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 07 серпня 2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що свідчить Свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] , актовий запис № 1179. Від шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , що має тяжке захворювання та статус дитина-інвалід. Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначає те, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, шлюб існує формально. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, у сторін різні погляди на життєві та моральні цінності. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 13 липня 2020 року по справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 20 серпня 2020 року. Позивачка в судовому засідання позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, додатково пояснила, що розрив стосунків є остаточними, примирення між сторонами неможливе. Відповідач в судовому засідання проти розірвання шлюбу заперечував, вважав необхідним формально зберегти шлюб в інтересах дитини. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 07 серпня 2013 року [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що свідчить Свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] , актовий запис № 1179. Від шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , що має тяжке захворювання та статус дитина-інвалід. З пояснень сторін вбачається, що сторони шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України), проте позивач в подальшому шлюбні відносини підтримувати не бажає, збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача, обставин, що свідчили б про можливість збереження сім`ї судом не встановлено.

Outcome: approved