Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, просить розірвати шлюб із [PERSON] Позов обґрунтовано тим, що 3 березня 2016 року\~між нею\~та відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 264. У сторін 25 лютого 2016 року народилась дочка [PERSON], яка проживає з ними. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені у звязку з відсутністю взаєморозуміння та довіри. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. Також зазначила, що зараз перебуває в стані вагітності. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд установив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 3 березня 2016 року року між [PERSON] та [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис № 264. (а.с.6) Сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. (а.с.5) Згідно ч.2 ст. 110 СК України \~позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Згідно ч.3 ст. 110 СК України чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Згідно із п.9\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з ч.2 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлено протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину щодо другого з подружжя або дитини. Вказане обмеження стосується як чоловіка, так і дружини, включаючи випадки, коли дитина народилася мертвою або померла до досягнення нею одного року. Встановивши зазначені обставини, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, а якщо воно було відкрито, - припиняє провадження у справі. Ухвали такого роду не є перепоною для повторного звернення до суду з тих самих підстав у зв'язку зі зміною обставин, згаданих у вказаній нормі. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнано іншою особою, а також до досягнення дитиною одного року за умови, якщо батьківство щодо неї визнано іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини. Оскільки предявлення позову про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини заборонено чинним законодавством України, в судовому засіданні зі слів позивача [PERSON] встановлено, що вона перебуває в стані вагітності на час розгляду справи 22 вересня 2017 року (але не відомо, чи вона перебувала в стані вагітності на час звернення до суду з позовом 20\~липня 2017 року) та відсутні відомості про те, що батьківство зачатої дитини визнане іншою особою, то суд робить висновок про відмову в позові з цих підстав (а не про закриття провадження у справі).

Outcome: dismissed