Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Вернигородоцької сільської ради про визнання за нею права власності на спадкове майно, а саме, на жилий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться по [ADDRESS], та земельну ділянку, площею 3,1818 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вернигородоцької сільської ради, Козятинського району, Вінницької області, кадастровий № 0521480800:04:002:0284, відповідно до державного акта серії ВН 8-1139, виданого на підставі рішення Вернигородоцької сільської ради, Козятинського району, Вінницької області від 12 червня 2001 року, та належали її покійній матері [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала в позовній заяві, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка постійно проживала по [ADDRESS]. Після смерті матері залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами за вищевказаною адресою та земельної ділянки, площею 3,1818 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вернигородоцької сільської ради. Вона (позивач) є єдиним спадкоємцем зазначеного майна матері за заповітом, посвідченим секретарем виконкому Вернигородоцької сільської ради 20 серпня 1999 року, за реєстром №35, і у встановлений законом строк спадщину прийняла, подавши відповідну заяву до Козятинської державної нотаріальної контори. Проте, оформити свої спадкові права вона (позивач) не може, так як на вказаний житловий будинок відсутній правовстановлюючий документ, а державний акт на право приватної власності на землю на ім'я її покійної матері був виданий з порушенням чинного законодавства. Так, свідоцтво про право власності на житловий будинок її мати за життя з невідомих причин не отримала, а на даний час отримати такий документ неможливо через смерть спадкодавця. Щодо державного акта на право власності на вищевказану земельну ділянку, то він був виданий з порушенням п. 2.14 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року. Крім того, при видачі вказаного державного акту було порушено вимоги Інструкції заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року. А тому, вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав, які хоча і ніким не оспорюються, але і не визнаються. При цьому, в підтвердження того, що вищевказані будинок і земельна ділянка належали її покійній матері позивач посилається на технічний паспорт на будинок та копії свідоцтв про право на спадщину за заповітом, згідно яких позивач [PERSON] успадкувала земельні ділянки, площею 0,1710 га, площею 0,0008 га, призначені для ведення особистого селянського господарства, та площею 0,2500 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовані по [ADDRESS], які належали померлій [PERSON]. Також позивач посилається на положення ст.ст. 25, 30, 1218, 1220, 1222, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату та час розгляду справи. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, надала в суд заяву з просьбою розглянути справу у її відсутності та відсутності позивача, вказавши, що позов підтримує. Представник Вернигородоцької сільської ради в судове засідання не з'явився. Вернигородоцький сільський голова надав в суд заяву з просьбою розглянути справу у його відсутності, вказавши, що позов визнає. Суд вважає, що визнання позову представником Вернигородоцької сільської ради необхідно прийняти, оскільки факт належності вищевказаних будинковолодіння і земельної ділянки покійній матері позивача підтверджено технічним паспортом на будинок (а.с.16), копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом, згідно яких позивач [PERSON] успадкувала земельні ділянки, площею 0,1710 га, 0,0008 га і 0,25 га, які розташовані по [ADDRESS], належні померлій [PERSON] на праві приватної власності (а.с.11-13), вимоги позивача ґрунтуються на волевиявленні спадкодавця, матеріалах справи (а.с.5-63) і положеннях ст.ст. 1218, 1233 ЦК України, іншим чином позивач не може реалізувати свої спадкові права, а Вернигородоцький сільський голова не обмежений в повноваженнях на визнання позову.

Outcome: approved