Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Томашівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно. Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 липня 2017 року позов задоволено. Визнано за [PERSON] право приватної власності на спадкове майно після смерті [PERSON], яка померла 15.07.2015 року, а саме на: земельну ділянку розміром 1,7300 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в урочищі «Сигла» Томашівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, кадастровий номер 2622887800:02:0020159 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №842163 від 30.12.2008 року виданий на ім'я [PERSON]). Не погодившись із вказаним судовим рішенням, керівник Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави на дане рішення суду подав апеляційну скаргу. Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14.11.2017 року апеляційну скаргу керівника Калуської місцевої прокуратури задоволено. Рішення Калуського міськрайонного суду від 21 липня 2017 року скасовано, ухвалено нове рішення. В задоволенні позову [PERSON] до Томашівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно відмовлено. 01.02.2018 року перший заступник прокурора Івано-Франківської області подав до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення, просив стягнути з [PERSON] на користь прокуратури Івано-Франківської області судовий збір у розмірі 704 грн., сплачений за подання апеляційної скарги. 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України. Відповідно до п. 8 ст. 1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017 року) до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується. В судовому засіданні апеляційного суду представник заявника подану заяву підтримала. Позивач та представник відповідача по справі, які належним чином повідомлялися про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявились, що згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. Заслухавши суддю-доповідача, представника заявника, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За змістом п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обовязки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] звернулася до суду 05.07.2017 року з позовом про визнання права власності на спадкове майно. В п. 1.6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ (в редакції, чинній з 08.07.2017 року) зазначено, що при поданні апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. За положеннями п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції від 01.09.2015 року) розмір ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1600 грн. Враховуючи те, що позивачем заявлялася одна вимога майнового характеру з ціною позову 31851 грн. 96 коп., розмір судового збору, який підлягав сплаті апелянтом при подачі апеляційної скарги на рішення суду становив 704,00 грн. Зазначені кошти прокуратурою Івано-Франківської області було сплачено, що підтверджується платіжним дорученням №1401 від 18.09.2017 року (а.с. 48). Оскільки апеляційну скаргу було задоволено, однак, під час ухвалення судового рішення за результатами апеляційного розгляду не було вирішено питання про стягнення судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, суд вважає за необхідне прийняти додаткову постанову, якою стягнути з [PERSON] на користь прокуратури Івано-Франківської області 704,00 грн. судового збору.

Outcome: approved