Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що вона та [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями за заповітом після смерті [INFO] [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з ? частини житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], та земельної ділянки площею 0,1412 га, розташовану за адресою: [ADDRESS]. У визначений законодавством термін вони звернулися до Вишневої міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки договір дарування, за яким померлий отримав право власності на вказану земельну ділянку, не пройшов державної реєстрації. Державний акт на право власності на земельну ділянку не видано, не зазначено цільове призначення земельної ділянки. Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно та технічного паспорта на садибний (індивідуальний) будинок за реєстровим № 106 від 05 липня 2012 року померлому [PERSON] належала на праві приватної власності ? частина будинку та земельна ділянка по [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за законом отримали свідоцтва про право на спадщину на 1/12 частку житлового будинку по [ADDRESS] після померлого [PERSON]. Проте у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку площею 0,1412 га по [ADDRESS] їм було відмовлено. Враховуючи викладене, [PERSON] просила суд визнати за нею, за [PERSON] та за [PERSON] в порядку спадкування право власності на 1/12 частину земельної ділянки площею 0,1412 га за адресою: [ADDRESS], за кожним. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, поданий позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, поданий позов визнали та не заперечували проти його задоволення. Представник відповідача Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи у відсутності представника селищної ради. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у віці 47 років помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії паспорта [PERSON], померлий доводився їй чоловіком, що також підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] доводився батьком [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки від 10 липня 2003 року [PERSON] подарував у рівних частинах, а [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] прийняли в дар у рівних частинах житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0,1412 га, що знаходиться в [ADDRESS]. Зазначений договір був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу [PERSON] за № 275. Вказаний факт належності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по ? частині домоволодіння за адресою: [ADDRESS], підтверджується також Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21 серпня 2003 року. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить по ? частині вказаного житлового будинку. Відповідно до Довідки виконкому Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області зрозуміло, що [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS], а по день смерті її чоловіка [PERSON] [INFO] вони проживали разом, та з ними проживали їх сини [PERSON] та [PERSON]. З матеріалів спадкової справи № 93/2012 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що 23 травня 2012 року [PERSON] звернулася до Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про те, що вона та [PERSON], [PERSON] прийняли спадщину та просять видати їм свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 19 червня 2014 року встановлено, що після смерті [PERSON] до складу спадщини увійшла ? частка житлового будинку за адресою: [ADDRESS], та в поряду спадкування за законом право на спадщину в рівних частках мають [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - по 1/12 частині вказаного житлового будинку, Вказаний факт також підтверджується наданими Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Тоді ж, 19 червня 2014 року державний нотаріус Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області Бурлакова Н.К. відмовила [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1412 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю державної реєстрації правовстановлюючого документу спадкодавця та відсутністю державного акту на право власності на землю. З відповіді Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області від 17 липня 2013 року вбачається, що в державному земельному кадастрі відсутня інформація про державну реєстрацію земельної ділянки на ім'я [PERSON]. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події. Так, у зв'язку із смертю [PERSON] у його дружини [PERSON] та його синів [PERSON], [PERSON] виникло право на спадщину за законом. З наявних матеріалів справи судом встановлено, що померлий [PERSON] до моменту смерті проживав зі своєю дружиною [PERSON] та своїми дітьми [PERSON] та [PERSON] Відповідно до чинного законодавства України спадкоємцями першої черги за законом є другий з подружжя, діти спадкодавця та його батьки. Так, сторони по справі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями після померлого та у встановлений законодавством України строк вони звернулися до нотаріальної контори для належного оформлення права на спадщину. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину. Відповідно до вимог п. «Г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до вимог п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Положення Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» встановлюють право спадкоємця звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно. Оскільки право власності на земельну ділянку [PERSON] як спадкодавця не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, але в матеріалах справи наявні належні підтвердження переходу права власності на земельну ділянку від [PERSON] до [PERSON], суд дійшов висновку про можливість визнання права власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] як спадкоємців на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Відповідно до вимог ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Відповідно до ст. 37 Постанови Кабінету Міністрів України № 868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно є: укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат; свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону; свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат; свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією; рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди; заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно; закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно; рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону. Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що право власності [PERSON] на земельну ділянку хоч і не було зареєстровано у встановленому законом порядку, але підстави переходу права власності на вказану земельну ділянку передбачені чинним законодавством, а тому вимога [PERSON] як спадкоємиці за законом про визнання за нею та її синами права власності на земельну ділянку підлягає задоволенню.

Outcome: approved