Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ткаченко Людмила Іллівна про визнання за нею у порядку спадкування за законом право власності на нерухоме майно, а саме: квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], після смерті [INFO] року її двоюрідного брата [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що [INFO] року помер її двоюрідний брат [PERSON] про що відділом державної реєстрації смерті [PERSON] територіального управління юстиції у м.Києві 08.02.2017 року складено відповідний актовий запис № 2501 та видено свідоцтво про смерть. Після смерті двоюрідного брата [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], право власності на яку зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Ленінградською районною радою народних депутатів м.Києва 30.08.1994 року, що підтверджується інформаційною довідкою [NUMBER] від 19.10.2017 року, виданою Київським міським бюро технічної інвентаризації. За своє життя [PERSON] заповіту не залишив. Інших спадкоємців за законом крім позивачки у [PERSON] немає, у відповідності до ч.1 ст.1265 ЦК України, вона входить до числа спадкоємців п'ятої черги та у відповідності до ч.1 ст.1268 ЦК України має право на прийняття спадщини. З метою прийняття спадщини позивачка звернулась у встановленому законом порядку до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ткаченко Л.І. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Разом з тим, оскільки постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ткаченко Л.І. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причин відсутності документів на підтвердження родинних зв'язків зі спадкодавцем, тому позивачка звернулась до суду з даним позовом. Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 14.08.2018 року у справі № 759/8518/17 за заявою [PERSON], заінтересована особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ткаченко Л.І., було встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON]. З даним рішенням суду позивачку знову звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ткаченко Л.І. із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову у вигляді постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19.10.2017 року у зв'язку з ненаданням нею правовстановлюючого документу на спадкове майно, який у позивачки відсутній, у зв'язку з викладеним виникла необхідність про вирішення даного питання у судовому порядку. Ухвалою від 16.11.2017 року відкрито провадження у справі (а.с.12). Ухвалою від 06.08.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.133). Ухвалою від 06.08.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.134-135). Позивач та представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримують, просять суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав відзив на позов, зі змісту якого вбачається, що останній проти позовних вимог не заперечує, а просить суд розглянути справу за його відсутності (а.с.17-18, 140). Третя особа в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Судом встановлено, що [INFO] року помер двоюрідний брат позивачки [PERSON] про що відділом державної реєстрації смерті [PERSON] територіального управління юстиції у м.Києві 08.02.2017 року складено відповідний актовий запис № 2501 та видено свідоцтво про смерть (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], право власності на яку зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Ленінградською районною радою народних депутатів м.Києва 30.08.1994 року, що підтверджується інформаційною довідкою [NUMBER] від 19.10.2017 року, виданою Київським міським бюро технічної інвентаризації (а.с.7-8). З метою прийняття спадщини позивачка звернулась у встановленому законом порядку до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ткаченко Л.І. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ткаченко Л.І. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причин відсутності документів на підтвердження родинних зв'язків зі спадкодавцем, тому позивачка звернулась до суду з даним позовом. Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 14.08.2018 року у справі № 759/8518/17 за заявою [PERSON], заінтересована особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ткаченко Людмила Іллівна, було встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] (а.с.6-). З даним рішенням суду позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ткаченко Л.І. із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову у вигляді постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19.10.2017 року у зв'язку з ненаданням нею правовстановлюючого документу на спадкове майно, який у позивачки відсутній (а.с.9). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1268, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ст.ст. 1222, 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 ЦК України). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Враховуючи, що [PERSON] за своє життя заповіту не залишив, а тому згідно з положеннями ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Судом встановлено, що інших спадкоємців за законом крім позивачки у [PERSON], немає. У відповідності до ч.1 ст.1265 ЦК України, позивачка входить до числа спадкоємців п'ятої черги та у відповідності до ч.1 ст.1268 ЦК України має право на прийняття спадщини. Таким чином, [PERSON] як єдиний спадкоємець після смерті [PERSON] за законом, з метою прийняття спадщини звернулась у встановленому законом порядку до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ткаченко Л.І. із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої 28.02.2017 року було заведено спадкову справу № 4/2017, що підтверджується копією матеріалів вказаної спадкової справи та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 28.02.2017 року (а.с.21-132). Відповідно до ст.ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звернулась у встановленому законом порядку до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ткаченко Л.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS], яка належала померлому [PERSON], однак отримала відмову. Судом приймається до уваги, що відповідно до п.п.4.12, 4.15, 4.18 та 4.20 ст.4 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна (а.с.9). Згідно з пп.4.18 п.4 Глави 10 Розділу ІІ зазначеного вище порядку за відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку. Одним із способі захисту цивільних прав, встановлених ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Разом з тим, відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивачка [PERSON], як спадкоємець п'ятої черги за законом, єдина звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений ст. 1269 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини, що залишилась після смерті її двоюрідного брата [PERSON], а саме квартири за адресою: [ADDRESS], що належала останньому на праві приватної власності, в передбаченому законом порядку, з незалежних від неї причин, вона не може оформити право власності на вказане спадкове майно, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, а саме визнати за [PERSON] право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], у порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого [INFO] року.

Outcome: approved