Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

У листопаді 2016 року представник публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Сафір Ф.О. звернувся до суду з цим позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 24003,00 гривень та судові витрати. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» позов обґрунтував наступним. Відповідно до укладеного договору № б/н від 21 вересня 2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2600 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується умовами та правилами надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до умов та правил надання банківських послуг. Представник позивача зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Також представник позивача вказує, що відповідно до кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5 % від суми позову. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, тобто відповідач зобов'язання за договором не виконав. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 30 жовтня 2016 року має заборгованість в сумі 24003,00 грн, що складається із: заборгованості за кредитом в сумі - 1538,32 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі - 17545,49 грн, заборгованість за пенею та комісією в сумі - 3300,00 грн, штрафу (фіксованої частини) в сумі - 500 грн, штрафу (процентної складової) в сумі - 1119,19 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приват Банк», тому останні вимушені з даним позовом звернутися до суду. В судове засідання представник філії ПАТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, однак представник банку Сафір Ф.О. подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити, в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, однак надіслав на адресу суду письмові запереченння на позовну заяву, згідно яких позовні вимоги не визнає, просить відмовити в задоволенні позову. Суд, розглянувши заяву представника позивача, письмові заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши права та обов'язки сторін, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до уладеного довогору № б/н від 21 вересня 2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2600 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. На виконання умов Договору позивач виконав взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором та надав [PERSON] кредит в розмірі, встановленому договором. Згідно ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, згідно ч. 2 цієї норми, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Отже, до правовідносин сторін за кредитним договором підлягають застосуванню норми, які регулюють відносини позики, якщо це не суперечить суті кредитного договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідач [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, тобто відповідач зобов'язання за договором не викона. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 31 жовтня 2016 року має заборгованість в сумі 24003,00 грн, що складається із: заборгованості за кредитом в сумі - 1538,32 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі - 17545,49 грн, заборгованість за пенею та комісією в сумі - 3300,00 грн, штрафу (фіксованої частини) в сумі - 500 грн, штрафу (процентної складової) в сумі - 1119,19 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приват Банк». За таких обставин позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом, заборгованості за процентами за користування кредитом та заборгованості за пенею та комісією підлягають до задоволення Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача штрафів 500,00 грн - (фіксована частина) та 1119,19 грн - (процентна складова), суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне у те саме правопорушення. З наведеного вбачається, що два різних види штрафів є подвійним стягненням за одне й теж порушення договірного зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи банком вже нараховано заборгованість за пенею та комісією у розмірі 3300 грн. Тобто аналізуючи дані умови та розрахунок заборгованості за кредитом, судом встановлено, що за порушення позичальником строків виконання зобовязання за кредитним договором банком одночасно нараховано пеню та штраф. Таким чином банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобовязання. Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість по кредиту на загальну суму 22 383,81 грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Судом також встановлено, що позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» понесло судові витрати, що складаються з 1378 гривень, сплаченого судового збору, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк». На підставі викладеного,

Outcome: partial