Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

У липні місяці 2017 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначила, що її свекруха, [PERSON], на підставі списків ЖБК №379, затверджених виконкомом міськради народних депутатів м. Дніпра від 15.03.1985 року №143, 3, отримала ордер №1902 від 25 червня 1986 року виданий виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів, на заселення разом із сімєю, що складається із чотирьох осіб; її сина [PERSON], невістки [PERSON] та онуків [PERSON] і [PERSON] у квартирі №160 в житловому будинку №2 по вул. Донецькій шосе в м. Дніпрі. [PERSON] повністю внесла пайовий внесок в грудні 1992 році і стала власником квартири розташованої за адресою: вул. Донецьке шосе 2/160, м. Дніпро, що підтверджується довідкою №271 від 11.04.1993 року. 07 жовтня 2003 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-КИ №529882. Спадкоємцем за законом після неї був її син, чоловік позивача, [PERSON], який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав та який помер 19 серпня 2016 року. Позивач зазначає, що вона звернулася з заявою про прийняття спадщини до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори, проте постановою державного нотаріуса було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки право власності на квартиру не зареєстроване. За свого життя [PERSON] та [PERSON] право власності на квартиру не оформили, у звязку з чим позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права на вказане вище квартиру. Зважаючи на викладене вище, позивач просить визнати за нею право власності на квартиру №160 в житловому будинку №2 по вул. Донецькій шосе в м. Дніпрі, в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON], який спадщину після [PERSON] прийняв але належним чином не оформив. В судове засідання позивач не зявилася, направленим до суду листом просила розглядати справу у свою відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], на підставі списків ЖБК №379, затверджених виконкомом міськради народних депутатів м. Дніпра від 15.03.1985 року №143, 3, отримала ордер №1902 від 25 червня 1986 року виданий виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів, на заселення разом із сімєю, що складається із чотирьох осіб; її сина [PERSON], невістки [PERSON] та онуків [PERSON] і [PERSON] у квартирі №160 в житловому будинку №2 по вул. Донецькій шосе в м. Дніпрі. [PERSON] повністю внесла пайовий внесок в грудні 1992 році і стала власником квартири розташованої за адресою: вул. Донецьке шосе 2/160, м. Дніпро, що підтверджується довідкою №271 від 11.04.1993 року. 07 жовтня 2003 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-КИ №529882. Спадкоємцем за законом після неї був її син, чоловік позивача, [PERSON], який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав та який помер 19 серпня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть зареєстроване Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1496. Позивач, [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, до майна померлого її чоловіка [PERSON], який спадщину прийняв але не оформив після померлої його матері [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини після померлого [PERSON], шляхом подачею заяви до нотаріальної контори. Позивач зазначає, що вона звернулася з заявою про прийняття спадщини до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори, проте постановою державного нотаріуса було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки право власності на квартиру не зареєстроване. Згідно ст. 1218 ЦПК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Згідно до ч.1 ст.1266 ЦК України Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Так, як в іншому порядку, крім судового, позивач позбавлена можливості захистити свої спадкові права, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом є законними та обґрунтованими.

Outcome: approved