Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

У липні 2017 року позивач в особі представника звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 2019-11-00003692 від 12.03.2019 року в розмірі 9584,40 грн., стягнути понесені судові витрати та витрати на правову допомогу у розмірі 2007,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.02.2019 відповідач, здійснивши реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі на офіційному сайті ТОВ «ФК «Кредитон» та акцептувавши Правила надання ТОВ «ФК «Кредитон» послуг на сайті, які є договором про доступ до послуг, створив Особистий кабінет. Відповідач прийняв умови ТОВ «ФК «Кредитон», які викладені в розміщеній в ІТС оферті кредитного договору, підписавши її електронним підписом одноразовим ідентифікатором шляхом введення одноразового ідентифікатора в ІТС натиснувши кнопку «Підписати». Таким чином, 12.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредитон» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2019-11-00003692 щодо надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до якого відповідач отримав позику в розмірі 3000,00 грн строком на 28 календарних днів. Перерахування коштів через міжнародну платіжну систему за допомогою АТ «Таскомбанк» здійснювалося на підставі договору від 29.01.2018 № 33 про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам, за яким АТ «Таскомбанк» надає ТОВ «ФК «Кредитон» послуги з обробки та передачі даних за технологією переказу коштів до міжнародних платіжних систем за платежами, які ініційовані ТОВ «ФК «Кредитон». Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді Голсоіївського районного суду м. Києва від 28.02.2020 відкрито провадження по даній цивільній справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178, ст. 181 ЦПК України. Представником позивача також подано до суду відповідь на відзив, в якому позов просить задовольнити в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Судом встановлено, що 19.02.2019 відповідач, здійснивши реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі на офіційному сайті ТОВ «ФК «Кредитон» та акцептувавши Правила надання ТОВ «ФК «Кредитон» послуг на сайті, які є договором про доступ до послуг, створив Особистий кабінет. Відповідач прийняв умови ТОВ «ФК «Кредитон», які викладені в розміщеній в ІТС оферті кредитного договору, підписавши її електронним підписом одноразовим ідентифікатором шляхом введення одноразового ідентифікатора в ІТС натиснувши кнопку «Підписати». 12.03.2019 відповідач, з метою укладення електронного кредитного договору здійснив ідентифікацію та авторизацію в ІТС позивача шляхом входу його до Особистого кабінету на сайті www.crediton.ua за допомогою введення логіну та пароля в ІТС. З Особистого кабінету в ІТС відповідачем була подана заявка на отримання кредиту, яка була схвалена позивачем. Розділом 13 кредитного договору «Особливі умови» сторонами визначені особливості укладення даного кредитного договору. Пропозиція укласти даний договір (оферта) направлялися ТОВ «ФК «Кредитон» шляхом розміщення в Особистомц кабінеті [PERSON] у вигляді проекту кредитного договору разом із іншими його невід`ємними складовими частинами, що виражає намір ТОВ «ФК «Кредитон» вважати себе зобов`язаним у разі її прийняття [PERSON] та у зв`язку з цим вважається підписаним зі сторони кредитодавця (позивача) аналогом власного підпису (АВП) його уповноваженої особи. АВП уповноваженої особи позивача є слово «підпис», яка розміщена у відповідних графах, призначених для підпису від імені ТОВ «ФК «Кредитон», які є у проекті даного кредитного договору, розміщеному в Особистому кабінеті. Пропозиція укласти кредитний договір (оферта) дійсна протягом календарної дати, в яку вона була розміщена в Особистому кабінеті відповідача. В свою чергу, [PERSON] прийняв умови ТОВ «ФК «Кредитон», які викладені у розміщеній в ІТС оферті кредитного договору, підписавши її електронним підписом одноразовим ідентифікатором шляхом введення одноразового ідентифікатора в ІТС та натиснувши кнопку «Підписати». В даному випадку, електронний підпис одноразовим ідентифікатором є текстове повідомлення в електронному вигляді, що надіслане позивачем за допомогою електронних засобів зв`язку SMS-повідомленням на телефонний номер відповідача. Дане текстове повідомлення являє собою алфавітно-цифрову послідовність, яка складається з чотирьох цифр та нуля букв, та після підписання кредитного договору розміщується у відповідній графі електронного кредитного договору, призначеної для підпису від імені [PERSON] 12.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредитон» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2019-11-00003692 щодо надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до якого відповідач отримав позику в розмірі 3000,00 грн строком на 28 календарних днів. Перерахування коштів через міжнародну платіжну систему за допомогою АТ «Таскомбанк» здійснювалося на підставі договору від 29.01.2018 № 33 про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам, за яким АТ «Таскомбанк» надає ТОВ «ФК «Кредитон» послуги з обробки та передачі даних за технологією переказу коштів до міжнародних платіжних систем за платежами, які ініційовані ТОВ «ФК «Кредитон». Примірник кредитного договору збережений та доступний відповідачу для перегляду, скачування у вигляді файлу, друку та безперешкодного доступу в Особистому кабінеті на Сайті. Отже, даний кредитний договір укладено в електронному вигляді у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» та вимог чинного законодавства України, і вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Частиною першою статті 207 ЦК України, визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною другою статті 207 ЦК України, визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, передумовою для виникнення у позичальника обов`язку повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними має бути встановлений факт отримання і використання кредитних коштів відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповіно до п. 1.1. кредитного договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом, комісію за надання кредиту та інші платежі на умовах, визначених у цьому договорі. На виконання умов кредитного договору, ТОВ «ФК «Кредитон» було надано [PERSON] позику в розмірі 3000,00 грн строком на 28 календарних днів, яка була перерахована 12.03.2019 безготівковим переказом на його рахунок за допомогою електронного платіжного засобу. Перерахування кошітв через міжнародну платіжну систему за допомогою АТ «Таскомбанк» здійснювалось на підставі договору від 29.01.2018 № 33 про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам, за яким АТ «Таскомбанк» надає ТОВ «ФК «Кредитон» послуги з обробки та передачі даних за технологією переказу коштів до міжнародних платіжних систем за платежами, які ініційовані ТОВ «ФК «Кредитон». Пунктом 1.2. кредитного договору передбачено, що тип кредиту, сума кредиту, строк кредитування, запланована дата повернення кредиту, розміри комісії за надання кредиту та процентна ставка 1 (ПС1) і процентна ставка 2 (ПС2), пільговий період, розмір реальної процентної ставки, загальна вартість та інші умови (параметри) кредиту, а також графік платежів наведені у Додатку №1 до уього договору, що є невід`ємною частиною кредитного договору. Розділом 1 Додатку № 1 до кредитного договору встановлено: умови кредитування. Відповідно до яких позивач надав відповідачеві кредит у сумі 3000,00 грн строком на 28 календарних днів (до 09.04.2019) для задоволення власних потреб шляхом безготівкового переказу, фіксовані процентні ставки, комісію за надання кредиту (0% від суми кредиту) та інше. Розділом 3 кредитного договору передбачено порядок повернення кредиту, нарахування та сплати комісії за надання кредиту та процентів. Відповідно до п. 1.12. Додатку №1 кредитного договору, 08.06.2019 було зупинено нарахування процентів за користування кредитом. Водночас, враховуючи Розпорядження ТОВ «ФК «Кредитон» № 2 від 25.04.2018, починаючи з 08.06.2019 застосування пені по кредитному договору з відповідача - припинено. Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямовано на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18. Враховуючи той факт, що відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання в строки передбачені кредитним договором, тобто до 09.04.2019 у останнього виникла заборгованість за кредитним договором, яка становить 9584,40 грн, з яких: заборгованість за кредитним боргом - 3000,00 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 4806,00 грн, пеня 0,5% (відповідно до п. 8.1. кредитного договору та п. 1.14. Додатку № 1 до кредитного договору) за кожен день прострочення грошового зобов`язання - 1778,40 грн. У спростування зазначеного будь-яких доказів відповідачем суду не надано. Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 5 наведеної статті докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У відповідності з частини 7 наведеної статті суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи і згідно з ч. 2 ст. 13 ЦПК України це не є обов`язком суду. Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому, виходячи із наведеного вище, суд визнає, що наданими до суду доказами позивач не довів підстав для задоволення заявлених ним вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2007,00 грн.

Outcome: approved