Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, який мотивувала тим, що вона є власником житлового будинку по вул. Леніна, 203 в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області. Зазначений будинок вона успадкувала після смерті 18.11.2014 року свого сина [PERSON], що стверджується свідоцтвом про право власності на спадщину за законом виданим Томашпільською державною нотаріальною конторою 20 травня 2015 року. З невідомих позивачці причин, її син, колишній власник будинку, 16.08.2013 року прописав у ньому відповідача у справі [PERSON], який, відповідно до довідки виконкому Вапнярської селищної ради №466 від 16.07.2015 року з часу прописки і на момент звернення до суду з позовом у спірному будинку не проживав і не проживає. В даний час виникла необхідність відчужити будинок, але реєстрація в ньому відповідача створює перешкоди позивачці у здійсненні права розпорядження власністю. Оскільки відповідач не є членом її сімї, угоди про його проживання в належному їй будинку ні з нею, ні з попереднім власником відповідач не укладав, його реєстрація в спірному житлі створює перешкоди в розпорядженні власністю, [PERSON] просить суд визнати відповідача як тимчасового мешканця, таким, що втратив право користування належним їй жилим приміщенням. В судове засідання позивачка не з»явилася, посилаючись на похилий вік, проживання в іншому регіоні України, а саме в м. Одесі, надіслала до суду заяву про розгляд справи по суті у її відсутності, позов підтримує із наведених у позовній заяві підстав, у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, в судове засідання не з»явився, причин неявки суду не пояснив, в зв»язку з чим суд ухвалив постановити у справі заочне рішення. Розглянувши заяву позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно\~\~ до\~\~ч. 1\~ст. 156 ЖК\~\~України\~\~з\~\~урахуванням\~\~положень\~\~ч. 1\~\~\~\~ст. 405 ЦК України\~члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Таким чином, право члена сімї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку № 203 по вул. Леніна в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області який вона успадкувала після смерті 18.11.2014 року свого сина [PERSON] (свідоцтво про право на спадщину за законом видане Томашпільською державною нотаріальною конторою 20 травня 2015 року). Відповідно до записів в домовій книзі виданій на спірне житло, з 16.08.2013 року в ньому зареєстроване місце проживання [PERSON] з дозволу попереднього власника [PERSON]. При цьому [PERSON] не є членом сім»ї позивачки. Як убачається з довідки виданої виконкомом Вапнярської селищної ради від 16.07.2015 року №466, [PERSON] за міцем реєстрації в смт. Вапнярка, вул. Леніна, 203 Томашпільського району Вінницької області не проживає з 2013 року, його місцезнаходження не відоме. Договір про користування спірним будинком між сторонами, а також між [PERSON] і попереднім власником цього житла не укладався. За таких обставин суд дійшов висновку, що припинення права власності [PERSON] на спірний будинок в зв»язку зі смертю ( п.11 ч.1 ст. 346 ЦК) та за відсутності відповідного договору з новим власником за змістом ст.ст.\~383,\~405 ЦК України та ст.ст.\~150,\~156 ЖК України\~припиняє й право членів його ([PERSON]В.) сім»ї на користування цим житлом, а відтак позов підлягає задоволенню Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, які складаються з 243,60 грн. сплаченого судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved