Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

У листопаді 2013р. до Шевченківського районного суду м.Києва звернувся позивач з позовною заявою, в якій поставлено питання про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» страхового відшкодування в розмірі 133.000,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що 30.12.2008 р. було викрадено належний йому автомобіль Тойота Кемрі державний номерний знак [NUMBER] 2006 року випуску, який був застрахований у відповідача за договором страхування №021.30668.3003 від 09.07.2007 р. Відповідач відмовився виплатити страхове відшкодування, так як позивач не надав йому комплект ключів від автомобіля та оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, як того вимагав п.12.2.5 договору страхування. В подальшому, 16.07.2013р. позивач передав відповідачу наявні в нього ключі від автомобіля та оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, але відповідач свого обов'язку про виплату страхового відшкодування не виконав, що зумовило звернення до суду. Представник відповідача Коршак С.В. надав суду письмове заперечення проти позову, яке мотивував тим, що страхове відшкодування позивачу не виплачено у зв'язку з тим, що спочатку не була порушена кримінальна справа за фактом угону автомобіля позивача. При цьому, позивач неодноразово на вимогу страхової компанії протягом декількох років не надав другого комплекту ключів від автомобіля, як це обумовлено договором. 16 липня 2013 року позивач передав відповідачу оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та один ключ а також акт прийому - передачі автомобіля позивачу продавцем з вказівкою, що автомобіль передається лише з 1 ключем. В той же час, відповідач стверджував, що існують беззаперечні докази того, що у позивача в наявності було 2 комплекти ключів від автомобіля, а згідно з вимогами п.12.2.5 договору страхування він повинен віддати страховій компанії повний комплект ключів від автомобіля. Крім того, відповідач вказував на те, що позивач не надав суду доказів на обґрунтування суми страхового відшкодування, що, з урахуванням умов п.13.19.2 має враховувати також попередні страхові виплати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вважав, що у задоволенні позову необхідно відмовити у зв'язку з невиконанням позивачем вимог п.12.2.5 договору страхування, за яким він повинен віддати страховій компанії повний комплект ключів від автомобіля. Судом встановлено, що 09 липня 2007 року між ВАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір страхування транспортних засобів №021.30668.3003. Згідно додатку №1 до договору застрахованим транспортним засобом був автомобіль марки Тойота Кемрі, державний номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER], 2006 року випуску на страхову суму в розмірі 166.668,00 грн. 31.12.2008 року [PERSON] звернувся до страхової компанії із заявою про викрадення транспортного засобу Тойота Кемрі [NUMBER] в ніч з 30.12.2008 року по 31.12.2008 року за адресою: м. Київ, вул. Озерна,6. 13 лютого 2009 року Оболонське РУ ГУМВС України в м. Києві на запит відповідача, повідомило що прийнято рішення про відмову в порушені кримінальної справи. Постановою оперуповноваженого ВКР Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві від 10.03.2009 року повторно відмовлено в порушенні кримінальної справи за фактом незаконного заволодіння автомобілем позивача. Листом від 25.03.2009 року №598 відповідач повідомив позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування з тих підстав, що в порушені кримінальної справи щодо незаконного заволодіння автомобілем позивача відмовлено. Постановою заступника прокурора Оболонського району м.Києва від 20.07.2009 року постанова про відмову у порушені кримінальної справи за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом скасована, за даним фактом порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України. 26.01.2010р. представник [PERSON] звернулась до відповідача про перегляд рішення №598 від 25.03.2009 року. ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» направляло листи 27.01.2010 року та 01.02.2012 року [PERSON] та його представнику [PERSON] з вимогою про надання свідоцтва про реєстрацію ТЗ та повного комплекту ключів від ТЗ згідно з умовами п.п.12.2.5, 12.2.6 договору страхування. Однак ця вимога виконана не була, що, відповідно до п.14.1.13 договору, є перешкодою для здійснення виплати страхового відшкодування. Наявність другого комплекту ключів від автомобіля у позивача підтверджується довідками Оболонського РУ ГУ МВС України від 22.01.2010 року про те, що ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу до матеріалів кримінальної справи в якості речового доказу не долучалися; від 14.12.2011 про те, що 30.08.2011 року [PERSON] було повернуто під зберігальну розписку свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] та ключі від замка запалювання з брелоком від сигналізації; заявою на страхування Автокаско від 23.07.2008 року про страхування за наявності засобів захисту: імобілайзер, тривожна сигналізація, наявності оригіналів ключів від застрахованного автомобіля. Достовірність наведених вище обставин підтверджується поясненнями представників сторін, наданими у справі сторонами та їх представниками копіями договору страхування з додатками, заяви про викрадення автомобіля від 31.12.2008р., постанови заступника прокурора від 20.07.2009 року про скасування постанови про відмову у порушені кримінальної справи за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом, заяви [PERSON] до центру урегулювання збитків про поновлення розгляду справи, набувшими чинності рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 15.04.2013р. у справі №2610/28451/2012 та ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 28.08.2013р. у справі №22-ц/796/8664/2013 між тими ж сторонами. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Пунктом 12 договору страхування передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться Страховиком на підставі письмової заяви на виплату страхового відшкодування від Страхувальника /Вигодонабувача і страхового акту (аварійного сертифікату), що складається Страховиком. Підтвердження настання страхового випадку і визначення розміру страхового відшкодування здійснюється на підставі: - договору страхування; - письмової заяви Страхувальника на виплату страхового відшкодування згідно з умовами цього Договору; - документу встановленої форми (довідка, акт та ін.) суду, правоохоронних органів , Державтоінспекції , органів державного пожежного нагляду , медичних закладів, слідчих або інших компетентних органів про обставини страхового випадку; - документів, що підтверджують розмір збитків (акт товарознавчої експертизи про розмір збитків , калькуляція та оригінали рахунків за ремонт ТЗ; оригінали документів, що підтверджують факт виконання відновлюваних(ремонтних) робіт ТЗ (акти про виконані роботи і т.д); оригінали документів, що підтверджують факт оплати за виконані відновлювані (ремонтні) роботи, (платіжне доручення з відміткою банку про оплату, фіскальний чек, прибутковий ордер і т.д.); - свідоцтво про реєстрацію ТЗ і повного комплекту ключів від ТЗ - у випадку незаконного заволодіння ним; - документу , що засвідчує право водія керувати застрахованим ТЗ (посвідчення водія, довіреність, шляховий лист). Так як позивач не виконав умов договору про передання повного комплекту ключів відповідачу, відповідач правомірно відмовив у виплаті страхового відшкодування на підставі п.12.2.5., п.12.2.6., п.14.1.13. договору страхування. Доводи позивача про наявність у нього лише одного ключа від автомобіля та надана на підтвердження цих доводів копія акта від 05.07.2006р. передання транспортного засобу позивачу продавцем з 1 ключем не відповідають дійсності, так як спростовуються довідками Оболонського РУ ГУ МВС України від 22.01.2010 року про те, що ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу до матеріалів кримінальної справи в якості речового доказу не долучалися; від 14.12.2011 про те, що 30.08.2011 року [PERSON] було повернуто під зберігальну розписку свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] та ключі від замка запалювання з брелоком від сигналізації; заявою на страхування Автокаско від 23.07.2008 року про страхування за наявності засобів захисту: імобілайзер, тривожна сигналізація, наявності оригіналів ключів від застрахованного автомобіля, що встановлено в ході розгляду справи №2610/28451/2012 та в силу ст.61 ЦПК України не потребують доказуванню. За таких обставин оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, перевіривши їх відповідність вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, з наведених вище підстав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є недоведеними, тому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed