Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

У квітні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Українське бюро кредитних історій», в якому просив зобов`язати відповідача виключити з кредитної історії бази даних всю інформацію про наявність за ним заборгованості перед третьою особою ПАТ КБ «Приватбанк». Свої вимог обґрунтовує тим, що з Реєстру кредитних історій, що веде відповідач, йому стало відомо про наявність за ним заборгованості за кредитним договором № PB.UAH.WWHJEM.10410596 від 07 травня 2012 р. перед третьою особою АТ КБ «Приватбанк». При цьому, позивач заперечує укладання такого договору як і надання згоди на збір, зберігання, використання та поширення через відповідача інформації за цим договором. Вказане на думку позивача є підставою для задоволення позову у заявлений ним спосіб. Одночасно з поданням позову позивач звернувся до суду із клопотанням про витребування у третьої особи доказів, а саме: оригінал кредитного договору № PB.UAH.WWHJEM.10410596 від 07 травня 2012 р. та його згоду на збір, зберігання, використання та поширення через відповідача інформації про позивача. Ухвалою суду від 01 квітня 2019 р. у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження та витребувано у третьої особи докази - оригінал кредитного договору № PB.UAH.WWHJEM.10410596 від 07 травня 2012 р. та згоду позивача на збір, зберігання, використання та поширення через відповідача інформації про нього. Учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно роз`яснено їх процесуальні права на подання відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. 06 червня 2019 р. представник третьої особи АТ КБ «Приватбанк» Куценко О.В. подав до суду пояснення та на виконання ухвали суду щодо витребування доказів копію договору від 07 травня 2012 р., укладеного між ФОП [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк». У поясненнях зазначає, що кредитний договір із позивачем укладено шляхом підписання «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відтиску печатки», в якій зазначено, що ФОП [PERSON] погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі Умовами та Правилами обслуговування по розрахункових картах (розміщених на сайті www.privatbank.ua, http://client-bank.privatbank.ua), тарифами банку, які разом з цією заявою і карткою зі зразками підписів та відтиску печатки складають договір банківського обслуговування. На виконання умов договору позивачу відкрито поточний рахунок, на який встановлено кредитний ліміт та картковий рахунок. Також факт укладення кредитного договору з позивачем підтверджується заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22 травня 2015 р. у справі № 496/2854/15-ц, що набрало законної сили, яким з позивача на користь банку за кредитним договором від 07 травня 2012 р. стягнуто кредитну заборгованість. 1 липня 2019 року від позивача надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких з даними відповідача за позивачем станом на 26.02.2018 року наявна заборгованість у розмірі 62 042 грн. 79 коп. перед третьою особою за договором PB.UAH.WWHJEM.10410596 від 07 травня 2012 р. Проте позивач вказує, що кредитний договір з банком він не укладав, кредитні кошти не отримував та не надавав письмової згоди на передання інформації ТОВ «Українське бюро кредитних історій» Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що 07 травня 2012 р. між позивачем [PERSON] , як фізичною особою підприємцем, та ПАТ КБ «Приватбанк» укладений кредитний договір шляхом підписання позивачем «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відтиску печатки», що стверджується заявою на відкриття поточного рахунку, наданою третьою особою. Відповідно до умов вказаної заяви ФОП [PERSON] шляхом її підписання погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі Умовами та Правилами обслуговування по розрахункових картах (розміщених на сайті www.privatbank.ua, http://client-bank.privatbank.ua), тарифами банку, які разом з цією заявою і карткою зі зразками підписів та відтиску печатки складають договір банківського обслуговування. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, укладений між ПAT КБ «Приватбанк» та позивачем кредитний договір за своєю природою є публічним договором та договором приєднання відповідно до положень ст. 633, 634 ЦК України. Згідно з доводами третьої особи на виконання умов договору позивачу відкрито поточний рахунок № [NUMBER] , картковий рахунок № [NUMBER] . Також, позивачу встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок № [NUMBER] в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг». Дані доводи третьої особи позивачем в належний спосіб не спростовані. Окрім того позивачем не надано до суду даних, що даний договір ним оскаржено, та що його у встановленому законом порядку визнано недійсним. Окрім того, факт укладання кредитного договору від 07 травня 2012 р. між ПAT КБ «Приватбанк» та позивачем підтверджується наявним в матеріалах справи заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22 травня 2015 р. у справі № 496/2854/15-ц, що набрало законної сили, яким з позивача на користь банку за кредитним договором від 07 травня 2012 р. стягнуто кредитну заборгованість у сумі 47 534,71 грн. З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що заперечення позивача щодо укладання з третьою особою кредитного договору від 07 травня 2012 р. є безпідставними. Звертаючись до суду з позовом про зобов`язання відповідача виключити з кредитної історії позивача всієї інформації про наявність за ним заборгованості перед третьою особою АТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором від 07 травня 2012 р., позивач посилається на те, що не надавав згоди на збір, зберігання, використання та поширення через відповідача інформації за цим договором. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» (далі - Закону) ведення кредитної історії - діяльність Бюро із збирання, оброблення, зберігання, захисту, використання інформації, яка складає кредитну історію. Користувач Бюро - юридична або фізична особа - суб`єкт господарської діяльності, яка укладає кредитні правочини та відповідно до договору надає і має право отримувати інформацію, що складає кредитну історію. Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону джерелами формування кредитних історій є: відомості, що надаються користувачем до Бюро за письмовою згодою суб`єкта кредитної історії відповідно до цього Закону; відомості державних реєстрів, інформація з інших баз даних публічного користування, відкритих для загального користування джерел за винятком відомостей (інформації), що становлять державну таємницю. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 Закону інформація для формування кредитної історії надається Користувачем до Бюро лише в разі наявності письмової згоди юридичної або фізичної особи, яка уклала кредитний правочин з користувачем. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону Бюро вилучає з кредитної історії всю інформацію, що міститься у кредитній історії, у разі відсутності письмової згоди суб`єкта кредитної історії на збір, зберігання, використання та поширення через Бюро інформації про нього. Як встановлено судом, між позивачем [PERSON] , як фізичною особою підприємцем, та третьою особою був укладений кредитний договір від 07 травня 2012 р., шляхом підписання «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відтиску печатки». Власноручним підписом вказаної заяви позивач погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі Умовами та Правилами обслуговування по розрахункових картах (розмішених на сайті www.privatbank.ua.http://client-bank.privatbank.ual, тарифами банку, які разом з цією заявою і карткою зі зразками підписів та відтиску печатки складають договір банківського обслуговування. Відповідно до п. 2.2.7.1. Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк» (в редакції станом на 07 травня 2012 р.), позичальник відповідно до Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» надає банку згоду на збирання, зберігання, використання, поширення, передачу та отримання банком у/від бюро кредитних історій інформації про себе, а саме доступ до своєї кредитної історії як для укладання цього договору, так і на період його дії. Таким чином, встановлені судом обставини спростовують доводи позивача про те, що згоди на збір, зберігання, використання та поширення через відповідача про нього інформації він не надавав. Також зазначені обставини свідчать про необґрунтованість вимог позивача про зобов`язання відповідача на підставі п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону виключити з кредитної історії бази даних всю інформацію про наявність за позивачем заборгованості перед третьою особою за кредитним договором від 07 травня 2012 р. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Оскільки судом будь-яких порушень прав, свобод чи законних інтересів позивача не встановлено, позовні вимоги позивачем не доведені, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Outcome: dismissed