Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

У квітні 2019 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі по тесту ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 02.03.2007 року в розмірі 54\~290,93 грн. Позовна заява мотивована тим, що 02.03.2007 рокуміж ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] відповідно до вимог ч.1 ст. 634 ЦК України був укладений кредитний договір № б/н, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 15\~000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору клієнт надав свою згоду, що прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну відбувається за рішенням та ініціативою банку. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг(публічна оферта), що підтверджується підписом у заяві. Одночасно пунктом 1.1.3.2.4 договору надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Позивач посилається на те, що банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 договору про надання банківських послуг позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 договору, а у разі невиконання зобов`язань з повернення кредиту у відповідності до п. 2.1.1.5.6, на вимогу банку виконати зобовязання по поверненню кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 договору про надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритими у валюті USD) + 5% від суми позову. Відповідач \~ [PERSON] \~ не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, тобто у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 18.02.2019 року [PERSON] має заборгованість в сумі 54290,93 грн., яка складається з наступного: 24970,18 грн. заборгованість за тілом кредита; 11809,27 заборгованість за простроченим тілом кредита; 13738,37 грн. нараховано пені за прострочене зобов`язання; 711,64 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., , а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500грн. - штраф (фіксована частина) та 2561,47 грн. - штраф (процентна складова). Оскільки \~ відповідач\~продовжує ухилятись\~від виконання\~грошового зобов`язання\~і заборгованість\~за договором\~не погашає,\~ПАТ КБ\~«Приватбанк» просить\~стягнути з\~ [PERSON] \~ вказану заборгованість за кредитом та судовий збір в сумі 1921 грн., сплачений за подання позовної заяви. Позивач також просив розглянути справу за відсутністю свого представника та у разі неявки відповідача ухвалити у справі заочне рішення. Відповідач \~ [PERSON] \~ до судового засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ЦПК України, відзив на позов не надав. У зв`язку із зазначеним та на підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено,\~що \~02\~березня 2007\~року між\~ПАТ КБ\~«Приватбанк» \~та \~ [PERSON] \~ укладений \~кредитний договір\~№ б/н\~у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~картковий рахунок,\~ за\~ умовами\~якого відповідач\~отримав \~ кредит\~в \~розмірі 15000\~грн.\~ З\~тексту анкети-заяви\~вбачається,\~що відповідач\~виявив бажання\~отримати \~та отримав\~платіжну кредитну\~картку.\~Своїм підписом\~ [PERSON] \~ погодився з тим, що дана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» становлять між позичальником та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомився та погодився з «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також з «Тарифами Банку», які були йому надані для ознайомлення у письмовому вигляді. Також відповідача повідомлено, що «Умови та правила надання банківських послуг» розміщені на офіційному сайті банку та він зобов`язався виконувати вимоги «Умов та правил надання банківських послуг» та регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості (стаття 627 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (стаття 638 ЦК України). При укладанні вказаного кредитного договору сторони керувались частиною 1 статті 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частинами 1, 2 статті 598 ЦК України визначені підстави припинення зобов`язання, а саме: зобов`язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зважаючи на\~зазначене,\~суд приходить\~до висновку,\~що між\~ПАТ КБ\~«ПриватБанк» та\~ [PERSON] \~ шляхом підписання анкети-заяви про приєднання було укладено в письмовій формі кредитний договір. Відповідно до п. 1.1.7.11 договору він діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору він автоматично лонгується на той же строк. Матеріали справи\~свідчать про\~те,\~ що\~банк \~свої зобов`язання\~за договором\~та угодою\~виконав в\~повному обсязі,\~а саме\~надав відповідачу\~ [PERSON] \~ кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 договору про надання банківських послуг позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 договору, а у разі невиконання зобов`язань з повернення кредиту у відповідності до п. 2.1.1.5.6, на вимогу банку виконати зобовязання по поверненню кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Банк нараховував відсотки за користування відповідачем кредитом в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку365/366 календарних днів на рік, відповідно до п. 2.1.1.12.6 Договору про надання банківських послуг. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 18.02.2019 року [PERSON] має заборгованість в сумі 54290,93 грн., яка складається з наступного: 24970,18 грн. заборгованість за тілом кредита; 11809,27 заборгованість за простроченим тілом кредита; 13738,37 грн. нараховано пені за прострочене зобов`язання; 711,64 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500грн. - штраф (фіксована частина) та 2561,47 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до положень ст.ст.526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Цивільно-правова відповідальність\~це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 цього Кодексу). Суд не погоджується з нарахованими позивачем штрафами, оскільки у відповідності до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 та у відповідності до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України має враховуватись судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. За таких обставин, підстави для стягнення з боржника на користь позивача штрафів в розмірі 500,00 грн. фіксованої частини та 552,42 грн. - процентної складової, відсутні. З огляду на наведене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 51\~229,46 грн., яка складається з наступного: 24970,18 грн. заборгованість за тілом кредита; 11809,27 заборгованість за простроченим тілом кредита; 13738,37 грн. нараховано пені за прострочене зобов`язання; 711,64 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.. Будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження існування істотних обставин у відповідача, які слугували б поважною причиною невиконання взятих на себе зобов`язань, суду не надано. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд присуджує судові витрати позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1812,67 грн.

Outcome: partial