Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувала тим, що 06 жовтня 2015 року між нею та приватною проектно-пошуково-виробничою фірмою «М-ЕКО» (далі - ПППВФ «М-ЕКО») було укладено й нотаріально посвідчено попередній договір на придбання квартири [ADDRESS]. Під час укладення цього правочину вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], який надав нотаріально засвідчену згоду на його укладення. На виконання умов попереднього договору від 06 жовтня 2015 року нею сплачено відповідачу - 398 370 грн. 00 коп. Шлюб між [PERSON] й [PERSON] у подальшому було розірвано. Позивач неодноразово зверталася до відповідача із заявами про розірвання попереднього договору від 06 жовтня 2015 року через небажання виконувати його умови й сплачувати платежі згідно із графіком й про повернення сплачених коштів, однак їй було запропоновано надати для цього письмову нотаріально посвідчену згоду [PERSON] Вважаючи дії відповідача такими, що суперечать вимогам цивільного законодавства, із урахуванням штрафних санкцій, що передбачені правочином і на які вона погоджується, просить суд: - стягнути із ПППВФ «М-ЕКО» гарантійні платежі за попереднім договором від 06 жовтня 2015 року в сумі 358 533 грн. 00 коп.; - підтвердити, що попередній договір від 06 жовтня 2015 року вважається розірваним із 29 серпня 2016 року. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги й просив їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача ПППВФ «М-ЕКО» - Чуба Р.В. не визнав позов [PERSON] й просив у його задоволенні відмовити. У судовому засіданні третя особа [PERSON] та його представник [PERSON] не визнали позовні вимоги [PERSON] й просили у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явилися у судове засідання, дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти й відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06 жовтня 2015 року між [PERSON] й ПППВФ «М-ЕКО» укладено попередній договір, за умовами якого сторони цього правочину зобов'язалися протягом трьох місяців з моменту введення в експлуатацію житлового комплексу: «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з елементами обслуговування населення за адресою: Київська область, [ADDRESS] та реєстрації за продавцем права власності укласти договір купівлі-продажу житлового приміщення, а саме квартири, яка буде складатися із двох кімнат та буде знаходитися на дев'ятому поверсі житлового комплексу. Згідно із проектною документацією на будівництво житлового комплексу, квартира у проекті будівництва позначена [ADDRESS] та має загальну площу - 78,39 кв.м. Заплановане введення житлового комплексу в експлуатацію - ІІІ квартал 2016 року. Сторони погодили, що ціна продажу квартири за основним договором буде визначатися із розрахунку 14 657 грн. 35 коп. (у тому числі ПДВ 20% - 2 442 грн. 89 коп. за один квадратний метр загальної площі квартири), яка буде визначена у виданому продавцю правовстановлюючому документі на квартиру. У рахунок оплати квартири підлягають зарахуванню гарантійні платежі, які фактично покупцем сплачені продавцю відповідно до умов розділу 5 правочину. Пунктом 3.3.2.2. договору передбачено, що у випадку, якщо покупець на дату укладення основного договору буде перебувати у зареєстрованому шлюбі або фактичному шлюбі, а також у випадку, коли квартира за основним договором буде придбаватися покупцем за рахунок коштів, які становлять спільне майно подружжя - заяви другого із подружжя про згоду на укладення основного договору. Пунктом 4.1. договору визначено, що продавець має право відмовитися від цього договору в односторонньому порядку у випадку відмови або ухилення покупця від укладення основного договору, а також у випадку порушення покупцем строку виконання грошового зобов'язання по сплаті будь-якого із гарантійних платежів, передбачених розділом 5 цього договору більше, ніж на один місяць. Сторони погодили, що покупець буде вважатися таким, що ухиляється або відмовляється від укладення основного договору у випадку, зокрема, ненадання покупцем копій документів, які передбачені підпунктом 3.3.2. цього договору, а також ненадання покупцем нотаріусу оригіналів документів на дату укладення основного договору. Сторони погодили, що підтвердженням дійсності прийнятих на себе зобов'язань по укладенню основного договору та в підтвердження реального настання правових наслідків, пов'язаних із укладенням цього договору, покупець сплачує на користь продавця гарантійний платіж в загальній сумі - 1 148 989 грн. 91 коп. (у тому числі ПДВ 20% - 191 498 грн. 32 коп.). Перший за графіком гарантійний платіж в сумі - 103 474 грн. 80 коп. (в тому числі ПДВ 20% - 17 245 грн. 80 коп.) повинен бути сплачений в день укладення договору (пункт 5.2.). Остаточний розрахунок за цим договором здійснюється до моменту укладення основного договору. Пунктом 6.1. договору визначено, що у випадку безпідставної відмови або ухилення покупця від укладення основного договору покупець зобов'язаний сплатити на користь продавця штраф у розмірі 10% від суми фактично внесеного покупцем гарантійного платежу. За змістом пункту 8.6. договору, - покупець свідчить, що на момент укладення цього договору вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] і про свою згоду на укладення цього договору він надав письмову заяву, справжність підпису на якій засвідчена 06 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гордієнко О.В. за реєстровим номером 2064. Попередній договір від 06 жовтня 2015 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гордієнко О.В. й внесений до реєстру за номером 2065. На час укладення попереднього договору від 06 жовтня 2015 року, як вже було зазначено вище, [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], яким була складена письмова заява про надання згоди на укладення попереднього договору, що посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Городієнко О.В. й внесена до реєстру за номером 2064. Позивачем [PERSON] на виконання умов правочину від 06 жовтня 2015 року сплачено ПППВФ «М-ЕКО» гарантійні платежі у загальній сумі - 398 370 грн. 00 коп. 29 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до ПППВФ «М-ЕКО» із письмовою заявою, у якій вказала, що вона просить розірвати попередній договір від 06 жовтня 2015 року й повернути сплачені нею грошові кошти. 06 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до ПППВФ «М-ЕКО» із письмовою заявою, у якій просила розірвати попередній договір від 06 жовтня 2015 року й повернути їй грошові кошти. Листом від 19 жовтня 2016 року ПППВФ «М-ЕКО» повідомила [PERSON] про те, що для розірвання попереднього договору від 06 жовтня 2015 року необхідна нотаріально посвідчена письмова згода [PERSON] на укладення цього правочину. 20 жовтня 2016 року шлюб між [PERSON] й [PERSON] розірвано. Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. За змістом частини першої статті 202, частин першої, третьої статті 203 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних справ та обов'язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною першою статті 509, статтею 525 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із частиною першою статті 626, статтею 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 635 ЦК України визначено, що попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Частинами першою, другою статті 651, частиною першою статті 652, частиною другою статті 653, статтею 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не укладали б договір або уклали б його на інших умовах. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації (стаття 657 ЦК України). У цій справі встановлено, що попередній договір від 06 жовтня 2015 року посвідчений нотаріально. На час укладення цього правочину позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із третьою особою [PERSON], який надав згоду на його укладення, про що склав письмову нотаріально посвідчену заяву. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2016 року (яке набрало законної сили) розірвано шлюб між [PERSON] й [PERSON], зареєстрований 07 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 123. За змістом частини першої статті 60, статті 65 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державній реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Частиною першою статті 70, частиною першою статті 71 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Статтями 10, 11, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) чітко визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд приходить до висновку, що із урахуванням матеріалів цієї цивільної справи, характеру спірних правовідносин, предмет та підстави позову, а також зважаючи на обраний позивачем [PERSON] спосіб захисту порушених прав, позов підлягає задоволенню частково. Попередній договір від 06 жовтня 2015 року, укладений між ПППВФ «М-ЕКО» й [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гордієнко О.В. й зареєстрований у реєстрі за № 2065 підлягає розірванню у зв'язку із відмовою позивача від виконання його умов по внесенню гарантійних платежів та укладення основного договору. Із урахуванням тих обставин, що попередній договір від 06 жовтня 2015 року укладено [PERSON] під час перебування у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] й сплатою у цей період гарантійних платежів, умов правочину щодо застосування штрафних санкцій до покупця, які передбачені наведеними вище положеннями Цивільного кодексу України та умовами договору через розірвання правочину зі сторони позивача, суд приходить до висновку, що із відповідача ПППВФ «М-ЕКО» підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] частина грошових коштів, внесених за договором, а саме у розмірі - 179 266 грн. 50 коп. При цьому судом також береться до уваги й те, що позивач [PERSON] через не бажання підтримувати договірні зобов'язання за попереднім договором й при наявності, як було встановлено у судовому засіданні, спірних правовідносин щодо поділу спільного сумісного майна із [PERSON], фактично позбавлена можливості на володіння, користування та розпорядження частиною грошових коштів за цим правочином. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити через їх недоведеність у судовому засіданні. Відповідач ПППВФ «М-ЕКО» не погодився на розірвання попереднього договору від 06 жовтня 2015 року й повернення грошових коштів, домовленість із колишнім чоловіком [PERSON] щодо складення письмової заяви про надання дозволу на укладення правочину про розірвання попереднього договору із поверненням їй внесених грошових коштів не досягнута.

Outcome: partial