overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

у липні 2016 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від спільного шлюбу з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO]. Свій обовязок по утриманню дитини відповідач в повній мірі не виконує, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. У зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % неоподаткованого мінімуму для дитини певного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання зявилася позивач [PERSON], яка просила позов задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: 02.09.2005 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 1276. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ № 005005, виданого 02.09.2005 року. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про її народження серії 1-КЕ №015415 від 16.01.2006 року. Згідно довідки №2234 від 21.06.2016 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. За цією адресою також зареєстрована [PERSON],[INFO]. Також, у судовому засіданні встановлено що малолітня [PERSON], [INFO] проживає із матірю[PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. За змістом ст. ст. 182, 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом і мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки дитина проживає разом з позивачкою, перебуває на її утриманні, відповідач зобовязаний утримувати дитину, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON],[INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернулася до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 2007 року. Від даного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що призвело до частих скандалів і припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є не можливим. Майнового спору між ними не має, а дочка залишиться проживати разом із позивачем. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному проваджені не заперечує. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, та своєчасно, будь яких заяв від нього не надходило, причина неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 2007 року, шлюб був зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 685. Від даного шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом із позивачем. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обовязок сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 15 грудня 1990 року Відділом ЗАГС Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 2218. В обґрунтування позову вказує на те, що від шлюбу вони мають повнолітніх дітей. Сімейне життя не склалося. Спільне господарство між сторонами не ведеться. Проживають окремо 9 років. Вважає, що подальше збереження шлюбу, примирення не можливе, шлюб носить формальний характер. Майновий спір відсутній. Враховуючи наведене, позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 грудня 1990 року Відділом ЗАГС Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська, між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 2218, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15 грудня 1990 року (а. с. 4). Причиною розпаду сім'ї стало те, що у сторін несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені вже як 9 років, спільне господарство не ведеться. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з останньої аліменти, на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на кожну дитину до досягнення кожною дитиною повноліття. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітніх дітей, які знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно відмовляється надавати допомогу на їх утримання. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, додатково зазначив, що відповідач не проживає з дружиною з 12.01.2016 та не надає допомоги на їх утримання. Найменша дитина народилася з рядом хвороб та потребує додаткового догляду. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив частково та зазначив, що працює без укладання трудового договору за окремими домовленостями. Його заробіток складає десь 2500 - 3000 грн. в залежності від обсягів виконаної роботи, а тому він згоден сплачувати аліменти в розмірі по 500 грн. на кожну дитину. Також він підтвердив, що не проживає разом з позивачкою з 12.01.2016. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.09.2001 року. З 12.01.2016 року [PERSON] проживає окремо від дружини [PERSON] та їх дітей. Відповідно до наданих копій свідоцтв про народження сторони є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з довідки Киїнської сільської ради (а.с.9), діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Також з нею проживають ще двоє її дітей 1998 та 2000 років народження. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Сторонами не заперечувалося, що відповідач за трудовим договором не працює, має нерегулярний та мінливий дохід, а тому є підстави для призначення аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дітей і відповідача, обставини даної справи і вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі розміром 700 грн. на кожну дитину до досягнення кожною дитиною повноліття. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві позивач просила суд визнати за нею право власності на квартиру №19 в житловому будинку №2 загальною площею 22.2 кв.м., житловою площею 11.4 кв.м., по вул.Калнишевського в м.Новомосковську Дніпропетровської області в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Позивач в судове засідання не з?явилася, суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] с 2009 року мешкала за адресою м.Новомоскоськ вул.Калнишевського (Червоноармійська) б.2 кв.19, разом із [PERSON]. Вказана житлова квартира належала [PERSON] на праві приватної власності на підставі Договору дарування житлової квартири укладеного 23.05.2003 року. 22 грудня 2015 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлової квартири [ADDRESS] (Червоноармійській) в м.Новомосковську Дніпропетровської області. Згідно із ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За час життя разом із [PERSON], позивач його утримувала, допомагала йому, сплачувала комунальні послуги за квартиру, купувала продукти харчування, ліки. Відповідач [PERSON] не визнає право позивача на спадкування після смерті [PERSON] та перешкоджає позивачу в прийнятті спадщини. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 02 серпня 2013 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 935. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя та сімейні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. За таких обставин, позивач просила суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач також подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 02 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 935. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

у липні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 08 травня 1998 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва, актовий запис № 430. Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя та сімейні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. За таких обставин, позивач просила суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 08 травня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва, актовий запис № 430. Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 08 травня 2004 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 423. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя та сімейні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. За таких обставин, позивач просила суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач також подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 08 травня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 423. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 17 листопада 2006 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 2010. Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя та сімейні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. За таких обставин, позивач просила суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач також подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 17 листопада 2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 2010. Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 20 червня 2012 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 766. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя та сімейні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. За таких обставин, позивач просила суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся. 24 червня 2016 року відповідач підписав нотаріально засвідчену заяву про те, що він не заперечує проти розірвання шлюбу та просить розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 20 червня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 766. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved