Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, згідно з яким просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16.11.2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, від якого вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, позивач вказує, що спір між сторонами щодо визначення місця проживання дитини відсутній. Станом на момент подачі позову дитина проживає з позивачем, та після розірвання шлюбу буде проживати з матірю за цією ж адресою. Спільне життя з відповідачем не склалось, тому на даний час виникла необхідність шлюб розірвати у зв`язку із різними погляди на сімейне життя, різними характерами та відсутністю почуття любові й поваги одне до одного. Підтримувати сімейно-шлюбні відносини та вести спільне господарство сторони припинили, прзвище після розірвання шлюбу просить залишити - « [PERSON] ». За вказаних обставин, а також посилаючись на положення ст.ст. 110, 112 СК України просить позов задовольнити. Ухвалою від 25.07.2019 року було відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26.09.2019 року у справі закрито підготовче провадження та призначено її до судового розгляду в загальному позовному провадженні. Позивач в судовому засіданні, повідомила, що сімейні відносини закінчились десь близько півтора роки тому, а з березня 2019 року живуть із відповідачем окремо. Позовні вимоги позивач та її представник підтримали, просили задовольнити. Відповідач в судовому засіданні повідомив, що спроби примирення мали місце, проте без позитивного результату. Також, повідомив, що особисто він проти розірвання шлюбу, але дружина не має бажання зберегти шлюб, тому заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Так, згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.11.2005 року, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с. 6). При цьому, з пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі втратили почуття любові та поваги один до одного, не знаходили взаєморозуміння по жодному питанню, які виникали в їхній сім`ї, що, як наслідок, призвело до того, що близько півтора року подружжя не підтримує сімейно-шлюбних відносин та припинило вести спільне господарство, сторони вказали, що останні місяці проживають окремо. З огляду на зазначене та враховуючи те, що сторони від примирення відмовились, а відповідач позов визнав, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,4 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved