Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з зазначеним позовом, в якому просять визнати за ними право на спадкове майно у вигляді по ? права на земельну частку (пай) розміром 4,36 вумовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонернопайового товариства закритого типу імені Паризької КомуниКраснопільського району Сумської області, по праву спадкування за законом після смерті брата [PERSON], померлого 08 грудня 2015 року, яке належало [PERSON], померлому 08 вересня 2008 року, згідно Сертифіката на право на земельну частку / пай / серії СМ № 001230, виданого на підставі розпорядження голови Краснопільської районної державної адміністрації від 26 березня 1996 року № 164, спадщину за законом після якого фактично прийняв, але юридично не оформив своїх спадкових прав його батько [PERSON], померлий 24 вересня 2008 року, спадщину після якого фактично прийняв, але юридично не оформив його син [PERSON]. Вимоги обґрунтовані тим, що вказане право на земельну частку (пай) належало [PERSON], померлому 08 вересня 2008 року, згідно Сертифіката на право на земельну частку / пай / серії СМ № 001230, виданого на підставі розпорядження голови Краснопільської районної державної адміністрації від 26 березня 1996 року № 164, спадщину за законом після якого фактично прийняв, але юридично не оформив своїх спадкових прав його батько [PERSON]. В свою чергу [PERSON] помер 24 вересня 2008 року і спадщину після нього фактично прийняв, але юридично не оформив його син [PERSON]. Позивачі є спадкоємцями за законом після смерті брата [PERSON], померлого 08 грудня 2015 року, спадщину прийняли шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, де була заведена спадкова справа, і на частину спадкового майна у вигляді земельних ділянок площею 3,2644 га та 0,5394 га отримали Свідоцтва про право на спадщину за законом. Але вони позбавлені можливості отримати Свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку/пай/ розміром 4.36 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі - у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, оскільки оригінал його втрачений, про що розміщено оголошення в районній газеті «Перемога» № 26 ( 10570) за 26 травня 2017 року. Постановою нотаріуса [PERSON] та [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, немає. На переконання позивачів їх право на спадщину порушено і підлягає судовому захисту. Позивачіу судове засідання не прибули, повідомлялися належним чином. Представник позивача адвокат [PERSON]П /довіреність датою 06.06.2017 зареєстрована в реєстрі під № 139 та витяг з договору про надання правової допомоги від 08.06.2017 № 34041171 та довіреність датою 06.06.2017 зареєстрована в реєстрі під № 121 та витяг з договору про надання правової допомоги від 08.06.2017 № 34041234 ас 10, 13-15/ підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, відповідно поданої заяви визнають вимоги позивачів просили справу розглянути за їх відсутності /ас 75/. Третя особа на судове засідання не прибула, згідно поданої заяви просили справу розглянути за їх відсутності /ас 76/. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей 158, 169,197 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, приходить до наступного. Згідно з приписами з п. 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставини спору щодо розірвання шлюбу сторонами визнаються, а тому доказуванню у відповідності до положень статті 61 ЦПК України не підлягають. Згідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях Цивільного Кодексу України /далі ЦК України/,за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Крім того, Верховний Суд України в своєму Листі від 01.04.2014 року «Аналіз практики застосування судами статті 16 ЦК України» зазначив, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини з питання спадкування і врегульовані нормами ЦК України. Судовим розглядом за матеріалами справи встановлено, що право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонернопайового товариства закритого типу імені Паризької КомуниКраснопільського району Сумської області розміром 4.36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі вартістю 33500 грн виникло у громадянина [PERSON] відповідно до Сертифіката на право на земельну частку /пай/ серія СМ № 001230 на підставі розпорядження голови Краснопільської районної державної адміністрації від 26.03.1996 за № 164, оригінал якого втрачений, про що розміщено оголошення в районній газеті «Перемога» № 26 ( 10570) за 26 травня 2017 року /копії ас 39, 42/. 08 вересня 2003 року у с. Бранцівка помер [PERSON], місце реєстрації смерті виконком Бранцівської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 15 від 09.09.2003 /копія ас 17/; на день смерті 08 вересня 2003 року [PERSON] проживав за реєстрацією разом з батьком [PERSON] та братом [PERSON] за адресою: с. Бранцівка Краснопільського району Сумської області /ас 16/. 24 вересня 2008 року у с. Бранцівка помер [PERSON], місце реєстрації смерті виконком Бранцівської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 10 від 25.09.2008 /копія ас 12/; на день смерті 24 вересня 2008 року [PERSON] проживав за реєстрацією разом з сином [PERSON] за адресою: с. Бранцівка Краснопільського району Сумської області /ас 18/. 08 грудня 2015 року у с. Бранцівка помер [PERSON], місце реєстрації смерті виконком Бранцівської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 07 від 10.12.2015 /копія ас 11/; на день смерті 08 грудня 2015 року [PERSON] проживав за реєстрацією: с. Бранцівка Краснопільського району Сумської області сам /ас 19/. Позивачі по справі є сестрами спадкодавця і належать до другої черги спадкоємців за законом /копії ас 20-26/. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із набуттям права власності на спадкове майно, і врегульовані нормами цивільного та земельного законодавства України. До правовідносин, що виникли необхідно застосувати норми ЦК України у редакції 2004 року, так як спадщина після померлого [PERSON] відкрилась після 01.01.2004 року. На підставі статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 ЦК України). За інформацією Державного акту на право колективної власності на землю серія СМ № 15 від 14 лютого 1995 року та доданого до нього списку громадян-власників земельних часток /паїв/ колишнього сільськогосподарського акціонернопайового товариства закритого типу імені Паризької Комуни Краснопільського району Сумської області виданий Сертифікат на право на земельну частку /пай/ серія СМ № 001230, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/ за № 282 від 04.04.2016 на імя [PERSON] за місцем проживанням [INFO] /ас 33-38/. Померлий 09 січня 2008 року [PERSON] являється спадкоємцем першої черги за законом після померлого 08 вересня 2003 року [PERSON], спадщину прийняв відповідно до статті 534, частини першої статті 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, про що свідчить довідка з місця відкриття спадщини, за Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 29.08.2017 спадкова справа не заводилася та не видавалася / ас 16, 66-67/. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Померлий 08 грудня 2015 року [PERSON] являється спадкоємцем першої черги за законом після померлого 09 січня 2008 року [PERSON], спадщину прийняв відповідно до статті 1268 Цивільного кодексу України, який діяв на час відкриття спадщини, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, про що свідчить довідка з місця відкриття спадщини, однак спадкова справа не заводилася та не видавалася / ас 18/. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] згідно статті 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна частка (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонернопайового товариства закритого типу імені Паризької Комуни Краснопільського району Сумської області розміром 4.36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі вартістю 33500 грн. Як вбачається зі спадкової справи № 105/2016, розпочатої 24 травня 2016 року, позивачі звернулися до приватного нотаріуса Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] для оформлення своїх прав на спадщину за законом після померлого 08.12.2015 [PERSON] /копія спадкової справи ас 54-65/, проте 03 липня 2017 року отримали відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на право на земельну частку /пай/ у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа /ас 31-32/. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру (п. 4.20 Порядку), але позивачі не мають можливості надати правовстановлюючий документ на спірне майно, оскільки Сертифікат на право на земельну частку /пай/ втрачений спадкодавцем за життя. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) державною адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідченні у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); а також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до статті 392 ЦК України лише власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] зверталась до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області Міжрайонного управління у Великописарівському та Краснопільському районах з заявою про видачу дублікату Сертифікату на земельну частку /пай/ серія СМ № 001230 зареєстрований під № 282 від 04.04.1996, виданого на підставі розпорядження голови Краснопільської районної державної адміністрації № 164 від 26.03.1996 на імя [PERSON] взамін втраченого, але їй в цьому було відмовлено по причині смерті його власника та відсутності факту встановлення спадкоємця /ас 41/. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що втрата Сертифікату на право на земельну частку (пай) та неможливість отримання його спадкодавцем, який би підтверджував факт права на спірну земельну частку/пай/, унеможливили отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. У теперішній час права позивачів на спадщину за законом ніким не оспорені і спадщина не визнана відумерлою, належним відповідачем по даній справі є Бранцівська сільська рада Краснопільського району Сумської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому порядку, немає. Відповідно до статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними. Так, право власності, яке належало [PERSON] на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини. Це право після його смерті перейшло в порядку спадкування за законом до батька та брата: [PERSON], [PERSON], котрі прийняли спадщину фактичним проживанням зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, але юридично не оформили своїх спадкових прав. Частки кожного із спадкоємців після смерті [PERSON] складають по 1/2 кожному. Право власності, яке належало [PERSON] на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини. Це право після його смерті перейшло в порядку спадкування за законом до його сина [PERSON], брата позивачів по справі, котрий прийняв спадщину шляхом фактичного розпорядження та володіння спадковим майном. Відповідно до частини третьої статті 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За викладеного, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке приймається Судом, оскільки не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд вважає, що право, яке належало [PERSON]на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини, це право в порядку спадкування перейшло до [PERSON] та [PERSON], які фактично прийняли спадщину, але не оформили своїх спадкових прав. Частки кожного із спадкоємців після смерті [PERSON] складають по 1/2 кожній, проте вони позбавлені можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом на вказані частки паю у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонернопайового товариства закритого типу імені Паризької Комуни Краснопільського району Сумської області розміром 4.36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, у зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документу, тому їх право підлягає захисту, іншим шляхом вирішити спір не можливо. Таким чином, позов є обґрунтованим і підставним до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved