Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

У липні 2016 року позивач ПрАТ «Страхова компанія «Форміка» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу. В обгрунтування позову позивач посилався на те, що 15.09.2014 року між ПрАТ «СК «Форміка» та ТОВ «Юромаш» було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу - автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. [NUMBER], а 21.03.2015 року по вул. Заболотного в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу «Skoda Fabia» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], автомобілів «MAN» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], «Ford» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Suzuki» д.н.з. [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON]. У результаті ДТП був пошкоджений застрахований автомобіль «Skoda Fabia» д.н.з. [NUMBER]. Винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді було визнано відповідача [PERSON] Згідно зі звітом № 119 від 23.06.2015 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Fabia» становить 104 822,62 грн. Загальний розмір ремонту пошкодженого автомобіля, який був сплачений позивачем страхувальнику, становив 64 810,45 грн. Також були виплачені вартість автотоварознавчого дослідження в розмірі 650 грн. та вартість послуг евакуатора в розмірі 660 грн. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Suzuki» д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АC/9040581. ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» сплатила на банківський рахунок ПрАТ «СК «Форміка» в рахунок відшкодування шкоди у порядку регресу 48 072,84 грн. У зв'язку з цим, позивач просив стягнути з відповідача з відповідача [PERSON] 18 047,61 грн., як різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), 1 500 грн. витрат на правову допомогу та сплачений судовий збір у розмірі 1 378 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, посилаючись на викладені в ньому обставини. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що сума відновлювального ремонту є завищеною, оскільки в звіті, наданому позивачем, допущені порушенням при проведенні автотоварознавчого дослідження. Вказував про те, що позивач фактично провів оплату ремонту автомобіля по рахункам СТО, що є значно вище, ніж встановлено автотоварознавчим дослідженням. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 28 вересня 2014 року між ПрАТ «СК «Форміка» та ТОВ «Юромаш» укладено договір № 3-119ю добровільного страхування транспортного засобу - автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 8-10). 21 березня 2015 року по вул. Заболотного в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу «Skoda Fabia» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], автомобілів «MAN» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], «Ford» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Suzuki» д.н.з. [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON], у результаті чого автомобіль «Skoda Fabia» д.н.з. [NUMBER] зазнав значних пошкоджень. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.04.2015 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 18). Згідно зі звітом № 119 від 23.06.2015р. про оцінку автомобіля, складеного ТОВ «Експерт-Сервіс Авто» вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. [NUMBER] складає 104 822,62 грн., а вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. [NUMBER], становить 57 543,92 грн. (19-37). Вартість проведення оцінки автомобіля в розмірі 650 грн. була сплачена позивачем ТОВ «експерт-Сервіс Авто» згідно з рахунком-фактурою № 176 від 22.06.2015р. на оплату (а.с. 39), що підтверджується платіжним дорученням № 164 від 17.07.2015р. (а.с. 40). Згідно з рахунком на оплату № 6986 від 08.09.2015р. та нарядом-замовленням № 6986 від 30.09.2015р., складеними ФОП [PERSON], вартість ремонту пошкодженого автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. [NUMBER] становить 64 810,45 грн. (а.с. 120-122). Позивач на підставі страхового акту від 21.09.2015 р. та заяв ТОВ «Юромаш» від 02.07.2015 р., 24.07.2015 р. та 21.09.2015 р. ТОВ про виплату страхового відшкодування, виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 64 810,45 грн., шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ФОП [PERSON], що підтверджується платіжними дорученнями № 93, № 108 та № 133 (а.с. 42-47). Також, позивачем було сплачено ФОП [PERSON] вартість послуг з евакуації авто в розмірі 660 грн., що підтверджується рахунком на оплату № 1925 від 22.03.2015 року (а.с. 123) та нарядом - замовленням № 1925 від 22.03.2015р. (а.с. 124). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Suzuki» д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АC/9040581. Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» сплатила на банківський рахунок ПрАТ «СК «Форміка» в рахунок виплати страхового відшкодування в порядку регресу 48 072,84 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 61461 від 24 травня 2016 року (а.с. 54). Позивач 05 липня 2016 року звертався до відповідача [PERSON] з претензією про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою в сумі 18 047, 61 грн. (а.с. 52-53), виплата якої відповідачем здійснена не була, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом до винної особи - [PERSON] про стягнення не відшкодованої частини суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. Відповідно до норм ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника. Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов'язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов'язок із відшкодування шкоди не виконала. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик. Разом із тим, зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування. Отже, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. В той же час, представник відповідача не погодився з зазначеним розміром заподіяної шкоди, посилаючись на те, що вартість відновлювального ремонту є завищеною, на підтвердження чого надав звіт № 2447 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку від 24.06.2015р., складеного ТОВ «Естімейт Плюс», згідно з яким вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження становить 47 412,84 грн. (84-105), тобто, в межах фактично виплаченого страхового відшкодування ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА». Згідно ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ч. 2. ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі (ст. 143 ЦПК України). Разом з тим, наданий відповідачем звіт № 2447 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, складеного ТОВ «Естімейт Плюс», не є належним доказом в розумінні ст.ст. 57-59 ЦПК України і фактичний розмір здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування не спростовує, а клопотання про призначення відповідної експертизи представником відповідача не заявлялося. За таких обставин, суд приймає до уваги платіжні доручення, надані позивачем в якості доказів фактично здійснених ним витрат по виплаті страхового відшкодування власнику автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. [NUMBER], оскільки ці доручення є реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику. Таким чином суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 16 737,61 грн. в рахунок стягнення не відшкодованої частини суми виплаченого страхового відшкодування, витрати по оплаті послуг з евакуації автомобіля в розмірі 660 грн. та витрати за проведення оцінки автомобіля в розмірі 650 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. За правилами ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та адвокатом Бублик А.В. було укладено договір № 04/2016 про надання правової допомоги від 18.07.2016 р. (а.с. 54-55). Відповідно до договору, акту приймання - передачі наданих послуг (виконаних робіт), копії видаткового касового ордеру від 22.07.2016 р. (а.с. 58-59) позивач оплатив правову допомогу адвоката за надання правової допомоги у розмірі 1 500,00 грн. Із наданого розрахунку (адвоката) витрат вбачається, що на виконання договору про надання правової допомоги адвокатом у даній справі вчинялись дії поза судовим засіданням, а саме: складання позовної заяви, надання консультацій та підготовка пакету документів, необхідних для звернення до суду. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах» на час виникнення між сторонами правовідносин визначалося, що розмір компенсації витрат на правову допомогу не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення інших процесуальних дій поза межами засідання та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати на час виникнення між сторонами правовідносин становив 1 378,00 грн. З огляду на викладене, суд вважає, що понесені позивачем витрати на правову допомогу в розмірі 1 500,00 грн. не перевищують граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу щодо мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за одну годину, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1378 грн.

Outcome: approved