Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якій просив суд зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2014 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], та визначити їх у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття; зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2017 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], та визначити їх у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2014 року з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], стягуються аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. Також, на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2017 року з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], стягуються аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. Крім того, на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2017 року з нього на користь [PERSON] на її утримання стягуються аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку. На даний час його матеріальне становище погіршилося, після відрахувань аліментів йому залишається мала частина заробітку, якої йому не вистачає для свого існування. За таких обставин в його розпорядженні залишається мала частина доходу, що змушує звернутися до суду. У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити в повному обсязі на доводах та підставах, зазначених у позові. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та надав заперечення на позов, відповідно до змісту яких просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову стосовно [PERSON] в повному обсязі за безпідставністю, так як позивач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від його заробітку. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Так, судом по справі встановлено, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2014 року стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 квітня 2014 року до повноліття дитини. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2017 року стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 22.06.2017 року і до повноліття дитини. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2017 року стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15.06.2017 року і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. На підставі ч. 1 ст. 182 СК України, суд врахував матеріальне становище дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на утримання яких позивач сплачує аліменти. Врахував матеріальне становище платника аліментів, який працює, середньомісячна заробітна плата якого складає 23 314,00 грн. без суми сплачених аліментів, хронічними захворюваннями не хворіє. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У разі пред'явлення до особи, яка вже сплачує аліменти, позову про стягнення їх на дитину (дітей) від іншої матері або утримання на інших осіб суд має вчинити передбачені ч. 3 ст. 36 ЦПК України дії щодо залучення одержувача аліментів до участі у справі. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю особи, у звязку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сімї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також у звязку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Суд вважає, що матеріальний стан позивача погіршився у звязку з тим, що позивач сплачує аліменти на утримання двох дітей, а саме: [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), а також на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку, і це на думку суду ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Відтак, суд у даній справі бере до уваги викладені обставини, вважає за можливе зменшити розмір аліментів, утримуваних з [PERSON], визначений за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2014 року, в розмірі ? частини на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, утримуваних з [PERSON], визначений за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2017 року, в розмірі ? частини на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак, у позовній заяві позивач просить не розподіляти судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України та не стягувати сплачену суму судового збору з відповідачів на його користь.

Outcome: approved