Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

У квітні 2019 року адвокат Харченко О.М., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, просить визнати [PERSON] наймачем жилого приміщення, а саме: кімнати [ADDRESS] . Позов обґрунтовано тим, що з 17.04.1996 року [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] зареєстрована та проживає по теперішній час в кімнаті [ADDRESS] . З метою приватизації вказаної вище кімнати вона зверталась до Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради з відповідною заявою, але в приватизації квартири було відмовлено через відсутність у неї ордеру на зайняття цього жилого приміщення. Вона з незалежних від неї обставин не має ордеру на вказану кімнату, оскільки на момент вселення до гуртожитку в 1996 році ордер на приміщення був дійсний протягом 30 днів, при вселені здавався у житлово-експлуатаційну організацію, якої наразі не існує, а копію ордеру [PERSON] не\~робила. Ухвалою Соснівського районного суду м.\~Черкаси від 16 квітня 2019\~року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та залучено Черкаську міську раду до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Ухвалою Соснівського районного суду м.\~Черкас від 2 травня 2019 року, яку внесено до протоколу судового засідання, за клопотанням представника позивача змінено статус Черкаської міської ради із третьої особи на відповідача. Ухвалою Соснівського районного суду м.\~Черкас від 18 червня 2019\~року продовжено строк підготовчого провадження до 24 червня 2019\~року, а також прийнято рішення про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду. Заяв по суті спору від відповідачів не надходило. У вступному слові в судовому засіданні 18 липня 2019 року представник позивача адвокат Харченко О.М. позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задоволити. Позивач [PERSON] позов підтримала. Додатково пояснила, що кімнату [ADDRESS] було виділено її чоловіку на сім`ю як працівнику будівельного підприємства у м.Черкаси. При виділенні квартири видавався ордер, але такий було втрачено експлуатаційним підприємством, куди цей ордер було здано. Із 1996 року вона та син постійно проживають у квартирі та здійснюють оплату житлово-комунальних послуг. Черкаська міська рада та КП «Соснівська СУБ» Черкаської міської ради у судове засідання своїх представників повторно не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином. Клопотань про заочний розгляд справи від позивача не надходило. За таких обставин суд ухвалив розглядати справу за відсуності представників відповідачів. Заслухавши вступне слово позивача та її адвоката, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд установив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 64 ЖК Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого\~приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами\~\~сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому\~\~приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Відповідно до частини другої\~статті\~65 ЖК\~Української РСР\~особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Судом установлено, що відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 05.04.2019 року, виданого Департаментом організаційного забезпечення Черкаської міської ради, [PERSON] та її син [PERSON] з 17.04.1996 року зареєстровані в кімнаті [ADDRESS] . Вказані відомості також підтверджується даними поквартирної картки на кімнату [ADDRESS] , відповідно до якої основним наймачем кімнати з 17 квітня 1996 року був [PERSON] , [INFO] . Крім нього у квартирі з цієї ж дати були зареєстровані його дружина [PERSON] та їх син [PERSON] . Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 11 травня 2005\~року у справі № 2-2658-2005 [PERSON] визнано таким, що втратив право користування жилим приміщенням кімнати [ADDRESS] . Таким чином, на даний час у вказаній кімнаті зареєстровано місце проживання позивача [PERSON] та її сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до листа №2800-2 від 25.03.2019 року Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, [PERSON] відмовлено в приватизації вказаної вище кімнати у зв`язку з відсутністю у неї ордера на житло. Водночас згідно з довідкою від 9 квітня 2019 року, виданою інспектором КП\~«Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради, [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] та розрахувалась за квартплату з 1 вересня 2017 року по 28 лютого 2019 року. Згідно із статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України», в контексті вказаної Конвенції поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому проживає на законних підставах, або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у права на житло. У пункті 36 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Прокопович проти Росії» від 18 листопада 2004 року визначено, що концепція «житла» за змістом статті 8 Конвенції не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановленим у законному порядку. «Житло» - це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. То чи є місце конкретного проживання «житлом», що б спричинило захист на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин справи, а саме - від наявності достатніх триваючих зв`язків з конкретним місцем проживання. Таким чином, у справі «Прокопович проти Росії» (заява № 58255/00) встановлено, що тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції, а тому наступне виселення її з відповідного житла є невиправданим втручанням в приватну сферу особи, порушенням прав на повагу до житла. З огляду на викладене, враховуючи всі обставини справи, суд робить висновок про те, що [PERSON] вселилася до кімнати [ADDRESS] як член сім`ї наймача, зареєстрована у цій квартирі з 1996 року та проживає у ній разом із сином, що відповідно до вимог статті\~65 ЖК Української РСР\~свідчить про набуття нею права користування цим жилим приміщенням. За таких обставин позов [PERSON] про визнання її наймачем цієї квартири є доведеним та підлягає задоволенню.

Outcome: approved