Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою, яку обґрунтовує тим, що [INFO] в с. П-Лежачі Глушківського району Курської області помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель ЗСАПТ «Соцтруд», що знаходиться на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області. У встановлений законом шестимісячний строк вона прийняла спадщину після смерті батька шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. [PERSON] завжди визнавав себе її батьком. У свідоцтві про народження відомості про батька записані як « [PERSON] ». Встановлення факту визнання батьківства необхідне їй для оформлення спадщини. Посилаючись на вказані обставини, заявниця просить встановити факт визнання батьківства [PERSON] , який помер [INFO] в с. П-Лежачі Глушківського району Курської області відносно неї; внести зміни до вчиненого 15 лютого 1967 року виконкомом Бунякинської сільської ради Путивського району Сумської області актового запису № 06 про народження [PERSON] , [INFO] , зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 серпня 2021 року заяву залишено без руху. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 серпня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду 06 жовтня 2021 року. 06 жовтня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 22 листопада 2021 року у зв`язку із залученням до участі у справі заінтересованої особи. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала та просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви. Заінтересована особа Новослобідська сільська рада Конотопського району Сумської області в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка була сусідкою [PERSON] , підтвердила, що [PERSON] є дочкою [PERSON] . Проживали вони в с. Гірки, там Надія і народилась, мати [PERSON] . Жили усі разом у будинку [PERSON] . Свідок [PERSON] , яка є троюрідною сестрою заявниці, повідомила, що [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] без реєстрації шлюбу в 1966 році. Від шлюбу в них народилося двоє дітей [PERSON] , заявниця по справі та [PERSON] , заінтересована особа. Свідку було 10 років, коли одружилися [PERSON] батьки, вона була в них на весіллі. Жили вони разом по [ADDRESS] , діти ходили до школи. Після того, як заявниця виросла вона часто до них приїжджала. Підтверджує, що [PERSON] є донькою д. Толі. Свідок [PERSON] , яка є хрещеною заявниці, підтвердила, що [PERSON] є донькою [PERSON] . Вона разом з [PERSON] та його дружиною [PERSON] працювала на фермі в с. Горки. У подружжя народилося дві дівчинки [PERSON] і [PERSON] вважав [PERSON] і Свєту своїми дочками. Заслухавши думку заявниці та заінтересованої особи про задоволення заяви, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за даними паспорта та ідентифікаційного номера заявниця [PERSON] народилася [INFO] в с. Горки, Путивльського району, Сумської області (а.с. 3-4). Із копії свідоцтва про народження заявниці із зазначенням відомостей про батька вбачається, що в графі батько зазначено російською мовою « [PERSON] » без позначення прізвища та по батькові, в графі мати зазначено російською мовою « [PERSON] » (а.с. 8). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України, складеного стосовно заявниці [PERSON] вбачається, що в графі «Відомості про батька» інформація відсутня (а.с. 9). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с. 5, 6). За життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що перебуває у колективній власності закритого сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства «Соцтруд» Путивльського району Сумської області на підставі\~сертифіката на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~від 16\~вересня\~1996\~року (а.с. 10). Відповідно до довідки виконавчого комітету Новослобідської сільської ради Конотопського району Сумської області від 09 липня 2021 року за № 173/02-35 [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] був постійно зареєстрований і проживав за адресою: [ADDRESS] , був виписаний у зв`язку зі смертю. Заповіт від імені [PERSON] сільською радою не посвідчувався (а.с. 7). За інформацією Путивльської районної державної нотаріальної контори від 02 вересня 2021 року за №\~416/01-16 спадкова справа після померлого [PERSON] , який помер [INFO] Путивльською районною державною нотаріальною конторою не заводилась (а.с. 42). Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У частині 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено пунктом 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в частині 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України та не є вичерпним (частина 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України). Так, відповідно до частини 2 вищевказаної норми права, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина 1 статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. Оскільки [PERSON] народилася [INFO] , то спірні правовідносини регулюються нормами КпШС України, а не СК України, який набув чинності з 01 січня 2004 року. Відповідно до пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року (із подальшими змінами) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам було роз`яснено, що заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, суд має вирішувати з урахуванням обставин, передбачених статтею 53 КпШС України. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо в свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до частини другої статті 55 КпШС України запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній), і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини або самою дитиною після досягнення повноліття. Частиною другою та третьою статті 53 КпШС України встановлено, що в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Доказами визнання батьківства можуть бути: листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Таким чином, за змістом наведеної норми закону встановлення судом батьківства може мати місце в разі доведення хоча б однієї із зазначених обставин. Частина третя статті 53 КпШС України не обмежує коло доказів, які можуть бути взяті судом до уваги, що з достовірністю підтверджують батьківство. Рішення щодо визнання/встановлення батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Тобто при вирішенні спору про встановлення батьківства мають враховуватись усі докази в сукупності. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18), від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц (провадження № 61-26210св18), від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц (провадження №\~61-30047св18). З метою забезпечення правильного й однакового застосування судами законодавства у справах про визнання або оспорювання батьківства, материнства та стягнення аліментів прийнято постанову Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», в пункті 3 якої судам роз`яснено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у статті 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до [INFO] , необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Отже, для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Факт спільного проживання матері і батька заявниці, ведення ними спільного господарства до народження дитини, спільне її виховання та утримання, а також докази, що підтверджують визнання [PERSON] батьківства стосовно заявниці були підтверджені в судовому засіданні показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Встановлення даного\~факту необхідно заявниці для оформлення спадкових прав. Отже, заява в частині встановлення факту визнання батьківства підлягає задоволенню. Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги заяви в частині внесення змін до вчиненого 15\~лютого 1967 року виконкомом Бунякинської сільської ради Путивського району Сумської області актового запису № 06 про народження [PERSON] , [INFO] , зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України, оскільки вказані вимоги не підлягають вирішенню в порядку окремого провадження. До того ж, наявність рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту визнання батьківства є підставою для внесення відповідних змін до актового запису про народження заявниці. Тобто, вказані вимоги можуть бути вирішені заявником у позасудовому порядку і лише у разі відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні відповідних відомостей до актового запису про народження особи вказані дії можуть бути оскаржені заявником у порядку, встановленому чинним законодавством. Отже, заява підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial