Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

У липні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила суд розірвати договір кредиту № 825/2-40/1/7-090, укладений між нею та ПАТ «Укрсоцбанк» 30 серпня 2007 року, з 01 листопада 2011 року. 26.01.2017 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій остання просила суд розірвати Договір кредиту № 8252-40/1/7-090, укладений між нею та ПАТ «Укрсоцбанк» 30 серпня 2007 року, 01 листопада 2010 року. 14.04.2017 року позивачем подано уточнену позовну заяву про припинення зобов'язань між сторонами договору та припинення договору кредиту у зв'язку зі спливом строку договору, за вказаною заявою позивач просила суд встановити, що зобов'язання між сторонами Договору кредиту № 825/2-40/1/-090 фактично припинені 22 вересня 2009 року, а саме Договір кредиту № 825/2-40/1/7-090, укладений між нею та ПАТ «Укрсоцбанк» 30 серпня 2007 року, припинився 22 вересня 2009 року у зв'язку зі спливом строку договору. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про те, що 30 серпня 2007 року між нею та ПАТ «Укрсоцбанк» ( на момент укладання договору - Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк») укладено Договір кредиту № 825/2-40/1/7-090. За умовами кредитного договору банком їй було надано на поточні потреби грошові кошти в іноземній валюті в сумі 52 000,00 доларів США. Відповідно до п.1.1 Договору кредиту було вказано сплату за користування кредитом в розмірі 12,75% річних, встановлено порядок погашення суми основної заборгованості, а також вказано кінцевий термін погашення - 10 серпня 2014 року. Пунктом 1.1 Договору кредиту зазначено, що кредитні кошти надаються у тимчасове користування на умовах строковості. У зв'язку із тим, що останній платіж в рахунок погашення кредитних зобов'язань перед банком нею було здійснено 27 липня 2009 року, перед банком виникла заборгованості по кредитному договору. Пунктом 7.5 Договору кредиту зазначається, що у разі настання обставин, визначених п.п. 3.2.3, 4.4, 4.5, 5.4 цього Договору, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно , Позичальник зобов'язується погасити кредит,сплатити проценти за фактичний час користування кредиту та нараховані штрафні санкції. Пунктом 4.5 Договору кредиту зазначається, що у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов'язків, визначених п.п. 3.3.7, 3.3.8 цього Договору, протягом більше, ніж 60 (шістдесят) календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, Позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплати проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Пункт 3.3.7 Договору визначає обов'язок Позичальника сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п. 2.4, 2.5 цього Договору, а пункт 3.3.8. Договору - обов'язок Позичальника своєчасно та в поновному обсязі погашати Кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1 цього Договору. Оскільки, позивач [PERSON] обов'язки, передбачені пунктами 3.3.7 та 3.3.8 Договору кредиту не виконувались із 27 липня 2009 року, у відповідності до пунктів 4.5 та 7.5 Договору кредиту, строк користування кредитом сплив через 60 календарних днів з моменту останнього виконання позичальником умов договору. 01 листопада 2010 року банком до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків подано позов до позичальника [PERSON] та поручителя за договором кредиту [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту № 825/2-40/1/7-090 від 30 серпня 2007 року в сумі 396 823,70 грн., а саме - залишок неповернутих кредитних коштів 37 762,94 доларів США, нараховані проценти в сумі 5 900,39 доларів США, штраф в розмірі 4 680,00 доларів США, пеня в розмірі 14 379,62 гривні. Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 28 лютого 2011 року позов банку задоволено в повному обсязі, та стягнуто з солідарних боржників [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 396 823,70 грн. заборгованості ,4 368,24 грн. витрат, пов'язаних з вирішення спору. Оскільки взаємні права та обов'язки у банку та позичальника припинилися 22 вересня 2009 року, фактично припинилась дія кредитного договору, а разом з ним - зобов'язання сторін. Позивач вважає, що 2 2вересня 2009 року сплив не тільки строк користування кредитом, а також сплив строк дії самого договору кредиту, тобто, договір кредиту припинився у зв'язку зі спливом строку, у зв'язку з чим припинились зобов'язання сторін, що існували протягом дії договору кредиту. До початку розгляду справи відповідач ПАТ «Укрсоцбанк» заявив зустрічні позовні вимоги щодо солідарного стягнення з [PERSON] , та [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 серпня 2007 року між Акціонерно- комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі начальника Ленінського відділення ХОФ АКБ «Укрсоцбанк» [PERSON], правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладеного договір кредиту № 852/2-40/1/7-090 на поточні потреби. Відповідно до п.1.1 Договору кредиту, Кредитор надає Позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 52 000,00 доларів США, зі сплатою 12,75 процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості, визначеному у графіку погашення суми основної заборгованості та кінцевим терміном погашення 10.08.2014 р. Відповідно до п. 1.3.2 Договору кредиту в день укладання цього Договору укладається договір поруки з [PERSON] Згідно умовами кредитного договору (п.п.3.3.5-3.3.10), відповідач [PERSON] взяла на себе обов'язки сплатити процентів за використання кредиту та повернути у повному обсязі кредит з нарахованими відсотками та можливими штрафним и санкціями у визначений термін. Під час дії кредитного договору відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, що спричинило утворення заборгованості за кредитним договором. За таких обставин, позивач за зустрічним позовом просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за Договором кредиту №852/2-40/1/7-090 від 30.08.2007 року в сумі 807 154 гривень 88 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 12 107 гривень 32 копійки. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просили суд задовольнити первісний позов у повному обсязі, заперечували проти зустрічних позовних вимог. Представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» у судовому засіданні заперечував проти задоволення первісного позову, підтримав зустрічні позовні вимоги, просив суд стягнути заборгованість за кредитним договором. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не з'явилася з невідомих для суду причин. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до ч.1,2 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть у ній участь. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 30 серпня 2007 року між [PERSON] та ПАТ Укрсоцбанк» ( момент укладання договору - Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк») укладено Договір кредиту №825/2-40/1/7-090. Відповідно до п. 1.1 Договору кредиту, Кредитор надає Позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 52 000, 00 доларів США, зі сплатою 12,75 процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості, визначеному у графі погашення суми основної заборгованості та кінцевим терміном погашення 10.08.2014 року. Відповідно до п.2.1 Договору кредиту, надання Кредиту на цілі, визначені п.1.2 цього Договору, проводиться шляхом видачі Позичальнику готівкових коштів. Моментом (днем) надання Кредиту вважається день видачі Позичальнику готівкових грошей в сумі Кредиту (п.2.2 Договору кредиту). Моментом (днем) повернення Кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки Кредитора: суми Кредиту, нарахованих процентів, комісій та можливих штрафних санкцій, визначених цим Договором, якщо інше не випливає з умов цього Договору (п. 2.3 Договору кредиту). Відповідно до п. 2.4 Договору кредиту нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється у валюті Кредиту за фактичну кількість днів у період (28-29-30-31/360), щомісячно 28-31 числа місяця, при розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення Кредиту. Відповідно до п. 2.4.1 Договору кредиту, сплата процентів здійснюється щомісячно у валюті наданого Кредиту на рахунок, відкритий в Ленінському відділенні ХОФ АКБ «Укрсоцбанк» не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості з а Кредитом в повній сумі. У випадку, якщо день сплати процентів припадає на неробочий день Кредитора, то Позичальник зобов'язаний сплатити суму нарахованих процентів згідно п. 2.4 цього Договору у попередній робочий день. Всі сої зобов'язання з Договором кредиту Кредитор виконав повністю та відповідно до умов, визначених Договором кредиту. Пунктом 7.5 Договору кредиту №825/2-40/1/7-090 від 30 серпня 2007 зазначено, що у разі настання обставин, визначених п.п. 3.2.3, 4.4., 4.5, 5.4 цього Договору, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, Позичальник зобов'язаний погасити Кредит, сплатити проценти за фактичний час користування Кредиту та нараховані штрафні санкції. Пунктом 4.5 Договору кредиту, зазначається, що у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов'язків, визначених п.п. 3.3.7, 3.3.8 цього Договором протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, Позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Пунктом 3.3.7 Договору визначає обов'язок Позичальника сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п. 2.4, 2.5 цього Договору, а пункт 3.3.8 Договору - обов'язок Позичальника своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахуванням процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.п. 1 .1 цього Договору. Оскільки, [PERSON] належним чином умов договору щодо сплати кредиту та процентів не виконала, відповідно до умов п. 3.3.7, 3.3.8, 4.5, 7.5 договору строк користування кредитом сплив через 60 календарних днів з моменту невиконання нею своїх обов'язків, у банку виникло право вимоги та почався перебіг позовної даності щодо погашення суми заборгованості за кредитом. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України). Одним з видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Відповідно до частини п'ятої статті 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Дана правова позиція також підтверджена Верховним Судом України у постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1174цс16, від 16 листопада 2016 року у справі № 6-900цс16, від 07 грудня 2016 у справі № 6-719цс16, які розглядались відносно ПАТ «Укрсоцбанк» та аналогічних умов кредитного договору. Як встановлено у судовому засіданні, останній платіж [PERSON] в погашення суми заборгованості по кредиту здійснено 23 липня 2009 року. У зв'язку із вищевикладеним, 22 вересня 2009 року припинився не лише строк кредитування, а й взаємні права та обов'язки сторін договору ( нові нарахування процентів та інших платежів не можуть виникати у зв'язку із припиненим строку договору, а за невиконання обов'язку сплати кредиту позичальник більше не несе відповідальність, передбаченої договором кредиту). З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання договору кредиту № 825/2-40/1/7-090, укладеного 30 серпня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] та зобов'язання за ним припиненими 22.09.2009 року, підлягає задоволенню. Щодо зустрічних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд зазначає наступне. Відповідно до умов договору кредиту №825/2-40/1/7-090 від 30 серпня 2007 року, кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості. платності та цільовою характеру використання грошові кошти в сумі 52000.00 доларів (ЛИЛ. зі сплатою 12.75% річних та кінцевим терміном погашення 10.08.2014 року. Пунктами 4.5., 7.5. договору, як зазначалось вище, стропами встановлено порядок зміни строку дії договору у разі настання певних обставин, зокрема невиконання позичальником умов договору щодо погашення кредиту та процентів по кредиту. Банком визнається той факт, що 23 липня 2009 року позичальниця припинила виконувати умови договору щодо сплати кредит\' та процентів належним чином (дана обставина підтверджується розрахунком заборгованості, наданим банком до суду). З огляду на це, через 60 календарних днів, як то зазначено в п. 4.5. договору кредиту, строк кредитування сплив. Відповідно до рішень Верховного Суду України у справі №6-1174цс16 від 02 листопада 2016 року, у справі № 6-900цс16 від 16 листопада 2016 року та у справі № 6-719це16 від 07 грудня 2016 року, з моменту спливу строку користування кредитом внаслідок пункту 4.5. кредитного договору, всі наступні платежі, визначені графіком погашення заборгованості за кредитом, не мають правового значення та. відповідно, не підлягають нарахуванню та сплаті. Розрахунок процентів, пені та інших платежів у строк по 12.04.2016 року суперечить, умовам кредитного договору, нормам чинного законодавства та правовій позиції Верховного Суду України у справах, аналогічних даній справі. Оскільки до 22 вересня 2009 року позичальниця мала повернути всю суму заборгованості за кредитом у зв'язку зі спливом строку користування кредитом, з 23 вересня 2009 року починається перебіг позовної давності по платежам за кредитним договором, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк». Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України -загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Отже, строк позовної давності по даному кредиту спливає 23 вересня 2012 року через 3 роки з моменту початку його перебігу відповідно до умов кредитного договору. Крім того, суд звертає увагу, що банком було використано своє право на захист своїх інтересів - 01 листопада 2010 року банк звернувся до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків із позовом про стягнення заборгованості по кредиту. Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 28 лютого 2011 року стягнуто заборгованість по тілу кредиту, процентам, штрафам, іншим платежам у строк до 01 листопада 2010 року. Зазначена обставина не може впливати на перебіг строку позовної давності, строк дії кредитних зобов'язань об'єктивно припинився 22 вересня 2009 року, з цього періоду й починає спливати строк позовної давності. Зустрічну позовну заяву до суду пред'явлено банком 02 листопада 2016 року - поза межами строку позовної давності. Відповідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України - сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким, чином, зустрічні позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» не підлягають задоволенню у зв'язку з необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог. Відповідно до ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі поданих ними доказів. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Питання про розподіл судових витрат вирішити в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved