Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною завою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з [PERSON] з 31.10.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу [NUMBER], виданим 31.10.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Хортицького районного управління юстиції м.Запоріжжя , актовий запис№704. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з червня 2011 року, у шлюбних стосунках не перебувають, мешкають окремо. Причиною розпаду стали відсутність взаєморозуміння та згоди, що призвело до остаточного розпаду шлюбу. Примирення з позивачем неможливе, також просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі ? відсотків всіх видів заробітку (доходу)щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Спору про майно немає. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, заяв з проханням розглянути справу за його відсутністю або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON]перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31.10.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу [NUMBER] виданим 31.10.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Хортицького районного управління юстиції м.Запоріжжя , актовий запис№704. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Хортицького районного управління юстиції м.Запоріжжя, актовий запис№33. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що сторони припинили подружні відносини та сімя сторін розпалась остаточно і збережена бути не може, а її збереження суперечило б інтересам позивача та інтересам їхньої дитини та враховуючи те, що батьки повинні утримувати дитину одночасно удвох , суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину. Крім того, у відповідності до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної частини вимог. З урахуванням чого, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved