Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

У квітні 2021 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року навчається на денній формі навчання в Житомирському кооперативному коледжі бізнесу і права з оплатою 12000,00 грн. за один навчальний рік. Відповідач є його батьком, але добровільно матеріальну допомогу на період навчання не надає, хоча має таку можливість, оскільки він працездатний та має не стабільний дохід. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1095,00 грн. до закінчення навчання, але не пізніше досягнення 23-річного віку. У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, зазначивши про підтримання позову, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направив. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком позивача, підтвердженням чому є копія свідоцтва про його народження серії [NUMBER] . Відповідно до довідки Житомирського кооперативного коледжу бізнесу і права № 30 від 25.03.2021 року [PERSON] навчається у Житомирському кооперативному коледжі бізнесу і права за денною формою здобуття освіти з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року, на платній основі. Між Житомирським кооперативним коледжем бізнесу і права та [PERSON] , яка є матір`ю позивача, укладено договір про навчання студента № ІПЗ-9/18-7 від 11.08.2018 року, згідно чого розмір плати за весь строк надання освітньої послуги становить 48000,00 грн., у тому числі за кожен рік начання по 12000,00 грн. Окрім того, укладеною між ними додатковою угодою від 01.09.2020 року до цього договору сторонами погоджено збільшення плати за навчання на 2020 - 2021 навчальні роки на офіційний рівень інфляції 109,1 % та становить 14375,00 грн. Згідно ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та можливість надавати таку допомогу. Добровільної угоди щодо надання матеріальної допомоги на час навчання позивача між сторонами не досягнуто. Враховуючи, що утримання дитини є рівною мірою обов`язком обох батьків і витрати на період продовження її навчання не мають бути важким тягарем лише для одного з батьків, відповідачем не надано доказів неспроможності надавати матеріальну допомогу у виді аліментів на час навчання повнолітнього сина в Житомирському кооперативному коледжі бізнесу і права та за відсутності доказів на підтвердження інших обставин, які мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, суд визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1095,00 грн. щомісячно до закінчення дитиною навчання в зазначеному навчальному закладі. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК Україн з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved