Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила визнати повноваження [PERSON] на посаді директора ТОВ «Т-Тур» припиненими, а трудовий договір, укладений між позивачем та відповідачем розірваним з моменту набрання чинності рішенням у справі; визнати [PERSON] такою, що звільнена з посади директора ТОВ «Т-Тур» на підставі ст. 38 КЗпП України з моменту набрання чинності рішенням у справі; виключити з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців запис про [PERSON] в графі «Прізвище, ім'я, по-батькові, дата обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дні про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи» ТОВ «Т-Тур». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до рішення загальних зборів учасників ТОВ «Т-Тур» від 01 вересня 2008 року [PERSON] було призначено на посаду директора ТОВ «Т-Тур». 17 січня 2013 року позивач звернулася до відповідача з заявою про звільнення її з посади директора з 01 лютого 2013 року, однак, її заява була проігнорована, а загальні збори скликані не були. Крім того, позивач повідомляла учасників товариства про скликання загальних зборів на 03 липня 2015 року. Однак, збори визнані такими, що не відбулися, через відсутність кворуму для прийняття рішення. В судове засідання позивач не з'явилася та подала до суду заяву, в якій просила ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач та третя особа про місце, день і час розгляду справи повідомлялися належним чином, однак в судове засідання своїх представників не направили та про причини неявки суд не повідомили. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За викладених обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] було призначено на посаду директора ТОВ «Т-Тур» з 01 вересня 2008 року, що підтверджується протоколом №2 Загальних зборів учасників ТОВ «Т-Тур». Згідно наказу №31-09/2008 від 02 вересня 20108 року [PERSON] приступила до виконання обов'язків директора з 02 вересня 2008 року. [PERSON] зверталася з заявою про звільнення її з посади директора ТОВ «Т-Тур», про що свідчать заяви від 17 січня 2013 року та 15 травня 2015 року. Крім того, позивач повідомляла засновників товариства [PERSON] та [PERSON] про скликання позачергових Загальних зборів учасників ТОВ «Т-Тур», порядком денним яких було звільнення її з посади. За змістом ст. 22 КЗпП України, відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. Відповідно до вимог ст. 38 КЗпП України передбачено право працівника розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. За змістом положень ст. 38 КЗпП України, ст. 145 ЦК України, ст. ст. 58,60-62 Закону України «Про господарські товариства» праву директора товариства на звільнення за власним бажанням кореспондує обов'язок учасників товариства провести загальні збори та розглянути заяву директора про звільнення. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] повідомила учасників товариства про розірвання трудового договору, однак останні не провели загальних зборів товариства та не розглянули заяву позивача про звільнення з посади директора. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Оскільки відповідачем порушено право позивача на звільнення з роботи з ініціативи працівника, питання звільнення директора товариства вирішується загальними зборами учасників у встановленому законом порядку, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, оскільки у даному випадку належним способом захисту порушеного права позивача є визнання припиненими трудових відносин між сторонами. На підставі викладеного та

Outcome: partial