Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 20.08.2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 272. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, шлюбні стосунки зберегти не вдалось. Подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам та інтересам їх дитини. Між ними втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Донька залишилась проживати з нею. Спору з приводу поділу майна між ними не існує. На підставі викладеного, просить розірвати шлюб. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її\~ шлюб з відповідачем. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги він визнав у повному обсязі. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом встановлено, що 20.08.2005 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 272, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 20.08.2005 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище чоловіка « [PERSON] ». Зі свідоцтва про народження, виданого 12.07.2007 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Представлені суду докази відповідають змісту статей 77 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що фактичні сімейні відносини між подружжям припинені, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved