Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

У квітні 2021 року позивач [PERSON] , який діє через свого представника [PERSON] , звернувся до суду із зазначеним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 25 червня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис №\~1842 про стягнення з нього на користь ТОВ «Профіт Капітал» боргу в сумі 18399 грн 84 коп. на підставі кредитного договору №\~014/ZB8994/3/001 від 08 квітня 2013 року, укладеного між позивачем та ПАТ «Ерсте Банк», після зміни назви ПАТ «Фідокомбанк». Вважає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства. Зокрема, зазначає, що вимоги відповідача за вищевказаним договором не являються безспірними, оскільки на день вчинення нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису строк позовної давності сплинув. Крім того, стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів станом на 30\~січня 2020\~року можливе виключно за нотаріально посвідченими угодами, проте між сторонами не укладався будь-який правочин, що нотаріально посвідчувався та яким було визначено грошове зобов`язання позивача перед відповідачем. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №\~1842, вчинений 25 червня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євгенією Юріївною про стягнення з нього на користь ТОВ «Профіт Кредит» заборгованості в сумі 18399 грн 84 коп. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 квітня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду на 25 травня 2021 року. В судове засідання учасники справи не з`явились. Від представника позивача [PERSON] адвоката Цюпки О.В. надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач ТОВ «Профіт Кредит» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, відзив у встановлений судом строк до суду не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08 квітня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Ерсте Банк» було укладено кредитний договір за №\~014/ZB8994/3/001, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредит в сумі 20000 грн зі строком користування кредитними коштами 24 календарних місяців, зі сплатою 0,001 процентів річних, сплатою щомісячної комісії у розмірі 2,25 % від суми кредиту та методом погашення ануїтет (а.с. 10). 25 червня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис за № 1842, за яким було запропоновано звернути стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Профіт Кредит» заборгованість за кредитним договором №\~014/ZB8994/3/001 від 08 квітня 2013 року, укладеного з ТОВ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ТОВ «Профіт Кредит», строк, за який проводиться стягнення з 07 квітня 2015 року по 19 червня 2020 року на загальну суму 18399 грн 84 коп. (а.с. 9). \~ \~ \~ \~Постановою старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Трегубова\~О.В. від 07 квітня 2021 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого напису (а.с. 12). За загальним правилом статей 15, 16\~Цивільного кодексу\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39\~Закону України\~«Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. У статті 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з підпунктами 1.1., 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п.\~1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 25 червня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до п. 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Укладений між ПАТ «Ерсте Банк» та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. Оскільки спір вирішено на користь позивача, тому з відповідача на його користь підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви у сумі 908 грн (а.с. 18), за подання заяви про забезпечення позову у сумі 454\~грн (а.с. 27). Також позивачем заявлено клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн 00 коп. На підтвердження витрат надано договір про надання правничої допомоги від 08\~квітня 2021 року (а.с. 13-14), опис робіт, виконаних адвокатом за договором про надання правової допомоги від 09 квітня 2021 року (а.с. 16) та квитанцію від 08 квітня 2021 року про сплату [PERSON] коштів за послуги згідно договору від 08 квітня 2021 року ФОП [PERSON] у сумі 5000 грн (а.с. 15). Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу від відповідача не надходило. На думку суду, заявлений розмір витрат на правничу допомогу є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, витраченим адвокатом часом на виконання робіт, обсягом наданих послуг. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved