Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

У листопаді 2015 року представник позивача звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] грошові кошти у розмірі 1500, 00 тис. дол. США та понесений судовий збір, підстав передбачених ст. ст. 530, 936, 937, 938, 949, 953, 1218 ЦК України. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав заяву, якою просив розглянути справу у його відсутность, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у відсутність до суду не надходило (а.с. 15-16). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224-226 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно розписки від 04.07.2006 року [PERSON] передав [PERSON] на зберігання грошові кошти в сумі 4500, 00 тис. дол. США до завершення угоди купівлі-продажу квартири, яка належала [PERSON] дана сума являється завдатком за квартиру та входить в ціну житла (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачка у справі [PERSON] є дружиною [PERSON], яка являється спадкоємицею померлого та прийняла у спадок 1/3 частку спадщини, а [PERSON], дочка померлого, прийняла у спадок 2/3 частки спадщини (а.с. 7). Зі змісту позовної заяви вбачається, що [PERSON] за життя не укладав договорів купівлі-продажу квартири, крім того такі договори відповідно до ст.ст. 546, 547 ЦК України укладаються у письмовій формі, а у разі недотримання письмової форми такі договори є нікчемними. Письмовою вимогою від 27.10.2015 року [PERSON] звернувся до [PERSON] про термінове повернення грошових коштів у сумі 1500,00 тис. дол. США (а.с. 8). Відповідно до ст.177 ЦК України гроші є річчю, а враховуючи норми ст.ст.192,193 ЦК України та Декрету Кабінету Міністрів №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (в подальшому - Декрет №15-93, Декрет), річ, в даному випадку, є іноземною валютою і належить до валютних цінностей. Відповідно до ст.936 ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Відповідно до ст.937 ЦК України, договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем. Прийняття речі на зберігання було посвідчено розпискою від 04.07.2006, підписаною зберігачем. Отже, між зберігачем та поклажодавцем був укладений в письмовій формі договір зберігання грошей (грошових коштів). Відповідно до ст.ст.949,938,953,530 ЦК України, зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов'язаний зберігати річ до пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення. Зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки позивач прийняв у спадок 1/3 частку спадщини, він отримав право вимагати повернення йому 1/3 частки грошових коштів, переданих спадкодавцем на зберігання відповідачу, тобто, 1500 доларів США. Відповідно вимогам частини третьої статті 533 ЦК України, одночасно, як роз'яснено в п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» , у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Аналіз наведених обставин та вимог закону, дозволяють суду зробити висновок про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню про стягнення з відповідача грошових коштів за розпискою від 04.07.2006 року в розмірі 1500,00 тис. доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на день ухвалення рішення суду становить 34369 грн. 80 коп. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати по справі у розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved