Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з дійсним позовом про визнання втратившою право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання своєї невістки та її дітей. На обґрунтування позову зазначила, що деякий час її син проживав сумісного з [PERSON] . Під час спільного проживання в них народилась дівчинка [PERSON] , її онука. Матір дівчинки разом з двома доньками вона зареєструвала в належному їй будинку [ADDRESS] , який належить їй на праві власності. З 2018 року відповідачі у спірному житлі не проживають, їх реєстрація спричиняє їй додаткові витрати, а тому просила визнати їх втратившими право користування належним їй будинком. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, але надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягали. Під час надання пояснень в залі суду [PERSON] показала, що в 2017 році [PERSON] припинила сумісно проживати з її сином, а на початку 2018 року вивезла з будинку свої речі, забрала доньок та виїхала на постійне проживання у Крим. На теперішній час зв`язку з нею та дівчинками немає, а тому вона не може зняти їх з реєстрації в належному їй будинку, окрім, як в судовому порядку. Представник зацікавленої особи: Відділу опіки та піклування служби у справах дітей Слов`янської міської ради, в залу суду не з`явився. Головою Слов`янської міської ради суду надано лист від 25.04.2019р. №29/03-732 відповідно до якого орган опіки і піклування Слов`янської міської ради заперечує проти визнання неповнолітньої [PERSON] такою, що втратила право користування житлом. Просили розглянути справу у відсутності представника установи. Відповідачі, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, шляхом надіслання судових повісток за місцем реєстрації, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27 вересня 1984 року є власницею будинку [ADDRESS] (а.с.6-8). Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №168930898 від 03.06.2019 року [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . Як вбачається зі змісту довідки, виданої Слов`янською міською радою 01.04.2019 року, окрім позивача та інших осіб, зареєстрованими у будинку також є [PERSON] , 1973 року народження, [PERSON] , 1994 року народження, [PERSON] , 2003 року народження. Відповідно до Акту Комітету м-ну «Железнодорожный №1» за адресою: [ADDRESS] зареєстровані, але не мешкають з 01.01.2018 року [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Акт складений в присутності сусідив [PERSON] , [PERSON] Допитана в залі суду свідок [PERSON] показала, що вона мешкає у будинку [ADDRESS] вона буває в [ADDRESS] , який належить у [PERSON] . Як при складанні акту, так і в залі суду засвідчила, що [PERSON] з двома доньками не мешкають в будинку [ADDRESS] Слов`янськ з січня 2018 року. Згідно ч. 1, 3 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а відповідачей потрібно визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] з наступних причин. Відповідачі дійсно не мешкають в будинку більш одного року та не несуть витрат з його утримання, самі добровільно виселились з будинку, не є його власниками, тому згідно ч. 1, 3 ст. 405 ЦК України вони втратили право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . На підставі наведеного,

Outcome: approved