Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

У липні 2014 року позивачка звернулась до суду із даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що 09 жовтня 2010 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. У липні 2011 року у період її вагітності чоловік зібрав свої речі та переїхав до батьків, після чого шлюбні відносини між сторонами були припинені. [INFO] року у позивачки народився син [PERSON], у якого була виявлена низка захворювань, дитина потребувала постійного лікування та догляду. У добровільному порядку відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання сина, через що позивачка була вимушена звернутися до суду із позовом про стягнення з нього аліментів на утримання дитини. 15 травня 2012 року Орджонікідзевським райсудом м. Маріуполя винесені рішення, за якими з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку та на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. У зв'язку постійними хворобами дитини позивачка не має можливості працювати, що ставить її у важке матеріальне становище, позивачка була вимушена переїхати до своїх батьків у сел. Благодатне Амвросіївського району Донецької області. 08 лютого 2013 року шлюб між позивачкою та відповідачем був розірваний. Весь цей час [PERSON] виховувала, доглядала сина самостійно, крім того, займалась його лікуванням та розвитком. Вважала, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина [PERSON], адже аліменти на його утримання відповідач не сплачує, у період з 03.02.2012 року по 14.02.2014 року утворилась заборгованість по аліментам у розмірі 10928,54 грн. З моменту народження дитини по теперішній час відповідач жодного разу не відвідав сина, станом його здоров'я він не цікавиться, не піклується його фізичним та духовним розвитком, участі у вихованні дитини не приймає, не вітає його із днем народження. [PERSON] регулярно хворіє, а догляд за ним здійснює позивачка разом зі своїми батьками. Вказала, що дитини нічого про батька не пам'ятає, родинних почуттів до нього не відчуває. За таких підстав, позивачка вважала, що [PERSON] умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому є всі підстави для позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутність. Представник позивачки за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі та просила задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що дійсно у 2010 році уклав шлюб із позивачкою, однак, у травні 2011 року припинив із нею шлюбні відносини та змінив місце проживання. Після цього він дізнався, що дружина вагітна. У період її вагітності він надавав їй як моральну, так і матеріальну допомогу, позивачка проживала на орендованій квартирі, за яку платили його батьки. Сторони підтримували дружні стосунки. [INFO] року у подружжя народився син [PERSON], батьком якого є відповідач. Сина він бачив лише у пологовому будинку, адже після виписки позивачка переїхала проживати до іншого міста, у вирішенні питання щодо зустрічі із дитиною, йому було відмовлено, однак, [PERSON] сподівався, що у подальшому вони із позивачкою зможуть домовитися щодо цього. Також відповідач пояснив, що заборгованість по сплаті аліментів виникла у нього через важке матеріальне становище. У теперішній час він працює, має стабільний заробіток, а тому заперечує проти того, щоб його позбавляли батьківських прав відносно сина [PERSON]. Прокурор позовні вимоги [PERSON] підтримав, просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] Представник Служби по справах дітей Іллічівської райадміністрації Маріупольської міської ради Донецької області у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] вважала доцільним. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, зі свідоцтва про шлюб, виданого 09.10.2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, вбачається, що 09 жовтня 2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після чого дружині присвоєне прізвище «[PERSON]», актовий запис № 591. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 01.02.2012 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 85. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 травня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.02.2012 року до досягнення дитиною повноліття. За цим рішенням 16.07.2012 року тим самим судом виданий виконавчий лист. 19 липня 2012 року державним виконавцем Іллічівського ВДВС Маріупольського міського управління юстиції винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за вказаним вище виконавчим листом. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 лютого 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як вбачається із довідки № В19 від 05.03.2014 року, виданої Жовтневим ВДВС Маріупольського міського управління юстиції, станом на 01.07.2013 року, заборгованість по аліментам становить 5984,98 грн. Відповідно до довідки № 2373 від 05.12.2012 року, виданої сільським головою Виконавчого комітету Благодатнівської сільської ради Амвросіївсього району Донецької області, [PERSON], [INFO], дійсно проживає у [ADDRESS]. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, [PERSON] проживає у [ADDRESS] з 14.06.2012 року, умови для проживання та розвитку сина [PERSON] створені у повному обсязі. Дитина має особисті кімнату, бібліотеку, іграшки та речі. У відповідності до довідки, виданої дільничою медсестрою КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5 м. Маріуполя» 15.01.2013 року, при відвідуванні дитини [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS], батько хлопчика був відсутній, вихованням та лікуванням дитини займається його мати. Як вбачається із характеристики [PERSON], виданої директором ТОВ «Виндикация», [PERSON] є співробітником ТОВ «Виндикация» з 01.07.2008 року, з 02.04.2012 року по теперішній час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Крім цього, головою комісії з питань захисту прав дитини Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради 19 серпня 2014 року був складений висновок, за яким позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO], визнано доцільним. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Разом з тим, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов'язки, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Встановлено та не заперечується сторонами, що відповідач після народження сина його життям та здоров'ям не цікавився, дитину не бачив, матеріальної допомоги йому не надавав, від сплати аліментів на його утримання ухилявся. За таких підстав, з урахуванням всіх встановлених під час слухання справи обставин, суд приходить до висновку, що поведінка відповідача щодо приймання участі у житті та вихованні сина свідчить про його небажання виконувати батьківські обов'язки щодо неповнолітньої дитини, [PERSON], а посилання [PERSON] на те, що йому не було відоме місце проживання позивачки та сина, а тому він не мав можливості відвідувати їх та надавати всіляку допомогу, є безпідставними, а тому суд вбачає підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, у порядку, передбаченому ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved