Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення депозиту. Позивач свої вимоги мотивує тим, що 27.08.2014 року [PERSON] запропонувала розмістити вклад у розмірі 2 463 долари США 87 центи, а банк прийняв грошові кошти на вкладний рахунок №2630.7.260728.002. Строк вкладу до 27 листопада 2014 року, після чого строк був пролонгований до 27 лютого 2015 року. Відповідач частково повернув кошти, але залишилася заборгованість у розмірі 2 518 доларів США 03 центи. Крім того, 16.09.2014 року [PERSON] запропонувала розмістити вклад у розмірі 1 000 долари США 00 центи, а банк прийняв грошові кошти на вкладний рахунок №2630.4.260728.005. Строк вкладу до 16 лютого 2015 року. Відповідач частково повернув кошти, але залишилася заборгованість у розмірі 690 доларів США 29 центів. Позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 2 518 доларів США 03 центи та 690 доларів США 29 центів на загальну суму 3 208 доларів США 58 центів, що становить за офіційним курсом НБ України 69 621 грн. 76 коп. У судове засідання позивач не зявилася, але надала письмову заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність та позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчать розписки про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 27.08.2014 року [PERSON] запропонувала розмістити вклад у розмірі 2 463 долари США 87 центи, а банк прийняв грошові кошти на вкладний рахунок №2630.7.260728.002, згідно договору заяви №300131/101123/3-14. Строк вкладу до 27 листопада 2014 року, після чого строк був пролонгований до 27 лютого 2015 року. Відповідач частково повернув кошти, але залишилася заборгованість у розмірі 2 518 доларів США 03 центи. Крім того, 16.09.2014 року [PERSON] запропонувала розмістити вклад у розмірі 1 000 долари США 00 центи, а банк прийняв грошові кошти на вкладний рахунок №2630.4.260728.005, згідно договору заяви №300131/107561/5-14. Строк вкладу до 16 лютого 2015 року. Відповідач частково повернув кошти, але залишилася заборгованість у розмірі 690 доларів США 29 центів. Суд дійшов висновку, що на момент подачі позову до суду строк дії договорів закінчився, але відповідач не повернув внесок у повному обсязі. Відповідно до ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладники) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», поняття вкладу (депозиту) визначається як кошти у готівковій або в безготівковій формі, у валюті України чи в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладникові відповідно до законодавства України та умов договору. Стаття 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає, що операції з приймання вкладів (депозитів) від юридичних і фізичних осіб належить до виключно банківських операцій. Суд дійшов висновку, що з моменту прийняття вкладу у відповідача виникло зобовязання щодо повернення вкладнику такої ж самої суми грошей на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1059 ЦК України, договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Відповідно до ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Суд дійшов висновку, що проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу в банк, до дня, що передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Суд дійшов висновку, що строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія, яка має юридичне значення, зокрема повернення внеску, так як термін виконання зобовязання відповідачем настав 16 та 25 лютого 2015 року. Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим до виконання сторонами. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості підлягають задоволенню, так як дія депозитних договорів закінчилася та відповідно до умов договору відповідач, станом на дату закінчення договору повинен був повернути депозитний вклад позивачу. Згідності ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, сума за правову допомогу та судового збору підлягає стягненню з відповідача. На підставі вкладеного та

Outcome: approved