Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

У квітні 2019 року позивачка [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом. У позові посилалась на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому на праві власності майно, в тому числі і транспортний засіб «VOLKSWAGEN Transporter», державний номерний знак [NUMBER] , 2004р.в. Окрім неї із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася і їх дочка третя особа [PERSON] 04 квітня 2019 року між нею та [PERSON] укладено договір про поділ спадкового майна, у зв`язку із чим, їй (позивачці) приватним нотаріусом Чернівецького міського округу Хоменко М.О. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль марки «VOLKSWAGEN Transporter», д.н.з. [NUMBER] . Разом з тим вона не може користуватися та розпоряджатися вказаним рухомим майном, зареєструвати право власності на нього, оскільки автомобіль конфісковано в дохід держави. Причиною стало порушення її зятем [PERSON] митних правил, за що постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України та постановою Чернівецького апеляційного суду від 15 лютого 2019 року конфісковано транспортний засіб. Зазначає, що їй взагалі не було відомо, що [PERSON] користується даним автомобілем, оскільки між ними склалися неприязні відносини. Рішення суду мотивоване тим, що транспортний засіб містив переобладнані сховища (тайники), які використовувалися для схову цигарок. Однак жодних тайників чи сховищ в автомобілі не було, а транспортний засіб використовувався виключно в особистих потребах їх сім`ї. Просила визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на автомобіль марки «VOLKSWAGEN Transporter\~», 2004р.в., д.н.з. [NUMBER] та витребувати від Чернівецької митниці ДФС вказаний транспортний засіб. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. Пояснив, що зі слів його довірительки, йому відомо, що її покійний чоловік не надав будь-яких доручень (усних чи письмових) щодо керування спірним транспортним засобом [PERSON] Автомобіль ним використовувався і без відома [PERSON] . На момент укладення нотаріального договору щодо поділу спадкового майна, дочка довірительки теж нічого не повідомила про те, що автомобіль конфіскований. Тому на даний час [PERSON] з об`єктивних причин не може користуватися своїм майном. Позивачка [PERSON] та треті особи [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, незважаючи на те, що належним чином були повідомлені судом про час та місце розгляду справи. [PERSON] та [PERSON] про причини неявки не повідомили та жодних клопотань, заяв до суду не подали. 21 серпня 2019 року до суду надійшли письмові пояснення [PERSON] , де вона підтримала позовні вимоги. Підтвердила, що вони з чоловіком час від часу користувалися спірним автомобілем, так як у них багатодітна сім?я, коштів не вистачає. У зв`язку із чим, чоловік вирішив взяти автомобіль покійного батька і поїхати на ньому до Італії на заробітки. Просила позов задовольнити. Розгляд справи відбувався у відсутність представника відповідача Чернівецької митниці ДФС, який для розгляду справи не з`явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи. Причини неявки не повідомив та відзиву на позов до суду не подав. Згідно вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що представник позивачки не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у їх сукупності, суд дійшов до переконливого висновку про те, що у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.14). Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому на праві власності майно, в тому числі і на транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN Transporter», державний номерний знак [NUMBER] , 2004р.в. (а.с.12). У визначений законом строк із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. звернулися дружина [PERSON] - [PERSON] та його дочка [PERSON] Інша дочка [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1220, ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, у відповідності до вимог чинного законодавства [PERSON] та [PERSON] подавши заяви про прийняття спадщини, фактично вступили у користування спадковим майном та мали на нього рівні права. 04 квітня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про поділ спадкового майна, за умовами якого спадкоємці домовилися, що автомобіль марки «VOLKSWAGEN Transporter», д.н.з. [NUMBER] переходить у власність [PERSON] , а автомобіль марки «TOYOTA», дн.з. [NUMBER] МО у власність [PERSON] (а.с.35). Цього ж дня, приватним нотаріусом Хоменко М.О. позивачці [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN Transporter» (а.с.36,37). Проте зареєструвати право власності на вказаний автомобіль, користуватися та розпоряджатися ним [PERSON] не може, оскільки за рішенням Чернівецького апеляційного суду від 15 лютого 2019 року транспортний засіб конфіскований у дохід держави та на даний час знаходиться у Чернівецькій митниці ДФС. Зі згаданого вище рішення суду вбачається, що 19 грудня 2018 року [PERSON] (зятем позивачки) було порушено митні правила, за що постановою суду його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.483 ч.1 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 19981,22грн. з конфіскацією в дохід держави 516 пачок цигарок різних марок та з конфіскацією автомобіля марки «VOLKSWAGEN Transporter», дн.з. [NUMBER] , а також стягнуто витрати за зберігання майна в сумі 9\~332,10 грн. та судовий збір у розмірі 352,40грн. (а.с.38,39). Згідно вимог ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як було встановлено судом, [PERSON] разом із дружиною [PERSON] користувалися спірним автомобілем. Так, із письмових пояснень [PERSON] вбачається, що їй було достеменно відомо про конфіскацію транспортного засобу, оскільки під час складання відносно її чоловіка протоколу про порушення митних правил та вилучення автомобіля, вона також була присутня. Слід зазначити, що на момент укладення договору про поділ спадкового майна (04.04.2019 року), транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN Transporter», д.н.з. [NUMBER] вже був конфіскований за рішенням суду, а тому суд критично відноситься до пояснень позивачки про те, що їй нічого не було про це відомо. При цьому суд виходить з того, що [PERSON] не надано доказів того, що між нею та її дочкою [PERSON] чи зятем [PERSON] існували неприязні відносини, через які вони б не спілкувалися між собою. Також, на думку суду, під час укладення договору про поділ спадкового майна третя особа [PERSON] свідомо не повідомила нотаріуса про те, що транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN Transporter», дн.з. [NUMBER] , який входив до складу спадщини, конфіскований за рішенням суду та фактично знаходиться на зберіганні в Чернівецькій митниці. Вказані дії [PERSON] вчинила з тією метою, щоб у подальшому спірний автомобіль перейшов у власність її матері [PERSON] Однак, ухвалюючи рішення, Чернівецький апеляційний суд врахував вимоги ч.3 \~ст.465\~Митного кодексу України, згідно якої, конфіскація майна, яке є безпосереднім об`єктом порушення митних правил, в даному випадку транспортний засіб, застосовується незалежно від того, чи є це майно власністю особи, яка вчинила адміністративне правопорушення. Згідно вимог ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Отже, аналізуючи вказані обставини справи, норми чинного законодавства, а також відсутність доказів про заволодіння [PERSON] даним транспортним засобом протиправним шляхом, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, як в частині визнання права власності на автомобіль, так і витребування його від відповідача. При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити позивачці її право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав із відповідним позовом до [PERSON] . Окрім цього, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, які вживалися у ході розгляду вказаної справи.

Outcome: dismissed