Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

У липні 2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва подано позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки над малолітньою дитиною та стягнення аліментів. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що є рідною тіткою малолітнього [PERSON] , [INFO] , який доводиться їй племінником. Його мати [PERSON] була рідною сестрою позивача. 02.01.2018 року, сестра позивача [PERSON] , загинула, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 04.01.2018 року. У малолітнього [PERSON] , є батько [PERSON] (відповідач), який мешкає у Черкаській області. Дитина відповідача протягом останніх 11 років постійно проживала разом з загиблою сестрою позивача, а після її загибелі проживає у позивача. Весь цей час позивач повністю ним опікується, він знаходиться повному її утриманні, так як відповідач фактично самоусунувся від виховання та утримання своєї неповнолітньої дитини, грошей на потреби дитини не надає, жодної участі в її вихованні не приймає, та не бажає забирати його до себе та виховувати. У зв`язку з тим, що відповідач не надавав добровільно жодної допомоги на утримання дитини, [PERSON] , загибла сестра позивача була змушена стягувати з нього аліменти в примусовому порядку, але внаслідок її смерті, виконавче провадження № ВП 32149496 про стягнення з відповідача аліментів на її користь12.03.2018 року було закінчено. З часу смерті своєї сестри всі майнові витрати по утриманню малолітнього [PERSON] , здійснює виключно позивач. В наслідок чого позивач була змушена звернутися до суду з проханням позбавити [PERSON] батьківських прав, призначити позивача опікуном [PERSON] , стягувати на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1944,00 (одна тисяча дев`ятсот сорок чотири) гри., щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80грн. Ухвалою від 03.09.2018 року суддею Рибаком М.А. було відкрито провадження у справі. У відповідності до розпорядження Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2018 року, здійснено перерозподіл даної справи у зв`язку тим, що у судді Рибака М.А. припинено повноваження судді Шевченківського районного суду м. Києва. Ухвалою судді від 04.12.2018 року справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовче судове засідання. У судовому засіданні позивач та представник третьої особи підтримали позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є рідною тіткою малолітнього [PERSON] , [INFO] , який доводиться їй племінником. Його мати [PERSON] була рідною сестрою позивача. 02.01.2018 року, сестра позивача [PERSON] , загинула, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 04.01.2018 року. У малолітнього [PERSON] , є батько [PERSON] (відповідач), який мешкає у Черкаській області. З пояснень позивача вбачається, що дитина відповідача протягом останніх 11 років постійно проживала разом з загиблою сестрою позивача, а після її загибелі проживає у позивача. Весь цей позивач повністю ним опікується, він знаходиться повному її утриманні, так як відповідач фактично самоусунувся від виховання та утримання своєї неповнолітньої дитини, грошей на потреби дитини не надає, жодної участі в її вихованні не приймає, та не бажає забирати його до себе та виховувати, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою відповідача від 12.03.2018 року, згідно з якою він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON] , та призначення позивача опікуном. Відповідач [PERSON] , своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення ним повноліття, не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Будь-яких перешкод для виконання ним своїх обов`язків ніхто не вчиняв. Відповідач не бажає спілкуватися зі своїм сином, купувати йому одяг і харчі, шкільне приладдя, відвідувати батьківські збори в школі, брати участь у його вихованні та утриманні, свідомо ухиляючись від виконання своїх батьківських обов`язків. Він зовсім не цікавиться розвитком, станом здоров`я сина, не дбає про його інтереси. Відповідач не надавав добровільно жодної допомоги на утримання дитини, [PERSON] , загибла сестра позивача була змушена стягувати з нього аліменти в примусовому порядку, але внаслідок її смерті, виконавче провадження № ВП 32149496 про стягнення з відповідача аліментів на її користь12.03.2018 року було закінчено. З часу смерті своєї сестри всі майнові витрати по утриманню малолітнього [PERSON] , здійснює виключно позивач. Досліджено було характеристику [PERSON] від 05.05.2018р. від шкільного психолога якою підтверджуються те, що проживання з позивачем йде дитині на користь, позивач постійно цікавиться його успіхами, коли ж батько дитини, [PERSON] дитиною зовсім не цікавиться, в школу жодного разу не з`явився. З місця роботи позивач характеризується з позитивної сторони, відповідно до характеристики від 23.04.2018р. З тексту листа бесіди з [PERSON] вбачається, що дитина вважає свого батька, [PERSON] чужою людиною, навіть не знає як він виглядає. Своєю родиною вважає позивача (яка є його тіткою), дядька, діда, бабу. Не заперечує проти того, щоб опікуном була його тітка, [PERSON] Відповідно до висновку служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації №40-4/74 від 04.04.2018р. Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації підтримує заяву громадянки [PERSON] щодо постановки її на облік потенційних опікунів (піклувальників). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації №109/05/40-10940 від 30.11.2018 року, комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] . Згідно із ч. 1 ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Оскільки дитина відповідача по справі проживає в сім`ї позивача, то вона вправі звернутися до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] . Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як вбачається із абз. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов 'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно ч. 4 ст. 167 Сімейного кодексу України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Частиною 1 статті 243 Сімейного кодексу України встановлено, що опіка встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування, а згідно з частиною З цієї статті опіка, над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. З ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Частиною 1 статті 62 Цивільного кодексу України визначено, що опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Згідно з частиною 1 статті 63 Цивільного кодексу України, опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу, а частина 4 цієї статті встановлює, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з рахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Крім того, відповідно до абз. 7 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред 'явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов 'язку щодо утримання дитини. Частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України встановлює, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 184 Сімейного кодексу України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Законом України «Про державний бюджет на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. В цій позовній заві об`єднано дві позовні вимоги немайнового характеру, а саме: про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над малолітньою дитиною та стягнення аліментів. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином оплаті підлягає одна позовна вимога немайнового характеру, а саме: про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над малолітньою дитиною. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, враховуючи, що відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, з дитиною не контактує, вихованням дитини не займається, ані родичі, ані Служба у справах дітей, ані сама дитина проти опікунства [PERSON] позивачем ніяких заперечень не мають, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн., а також в дохід держави 704,80 грн. на підставі викладеного, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 165, ч. 2 ст. 166, ст. ст. 180, 182, ч. 1 і ч. 2 ст. 184, ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, ч. 3 ст. 60, ч. 1 ст. 62, ч. 1, 4 ст. 63 Цивільного кодексу України, 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 141, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

Outcome: approved