Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» в якому, відповідно просила суд: зобов`язати ПАТ «Укрсоцбанк» подати реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про припинення і виключення з реєстру приватного обтяження, зареєстрованого 07.09.2015 року за № 15489553 реєстратором: Хмельницька філія державного підприємства «Національні інформаційні системи», 29000 Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Шевченка, буд. 79 літ. А; Підстава обтяження: договір застави майна, 895, 16.05.2007 приватний нотаріус Знам`янського міського нотаріального округу, Кіровоградській обл. Поляковий О.О.; об`єкт обтяження: автомобіль легковий, марка ЗАЗ-DAEWOO, модель: [NUMBER] , номер об`єкта: [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] , рік випуску 2007, колір - сірий, тип ТЗ легковий седан; відомості про обмеження відчуження: заборонено відчужувати; обтяжувач: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», код: 00039019, 03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, тел.: (044) 205-45-45. Свої вимоги мотивувала тим, що в 29.10.2014 року вона придбала у [PERSON] автомобіль ЗАЗ-DAEWOO Т13110, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2007. В 2017 році, маючи намір продати автомобіль, вона звернулась до Територіального сервісного центру МВС в Кіровоградський області № 3541 із заявою про зняття з обліку автомобіля, після чого їй стало відомо про існування обтяження та заборону відчуження належного їй транспортного засобу. 15.06.2017 року з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна їй стало відомо про те, що на належний їй автомобіль встановлено приватне обтяження внаслідок того, що попередній власник автомобіля [PERSON] у 2007 році уклав кредитний договір з ПАТ «Укрсоцбанк» на суму 7 359,00 доларів США під заставу належного йому на той час автомобіля. Листом № 17-290/96-10018 від 03.07.2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» повідомило її про відсутність підстав для вчинення дій їх вилучення інформації про обтяження рухомого майна з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, а саме: транспортного засобу ЗАЗ-DAEWOO Т13110, через невиконання основного зобов`язання за договором кредиту [PERSON] та необхідність надання відомостей, які підтверджують реалізацію заставного майна. Крім того, вказала про те, що заочним рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.09.2018 року задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 431/17-САФ03.16-2 від 16.05.2007 року в сумі 6 525,71 доларів США, в якому банком взагалі не було посилання на договір застави та не було пред`явлено вимоги про звернення стягнення на предмет застави. Ухвалою судді Новомиргородського районного суду Кіровоградської області Орендовського В.А. від 08.07.2019 року матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до ПАТ «Укрсоцбанк» про зобов`язання вчинити дії направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Голосіївського районного суду м. Києва (а.с. 32). Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 07.08.2019 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін на 18.11.2019 року (а.с. 42-43). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Ухвалою від 18.11.2019 року розгляд справи відкладено на 03.02.2020 року (а.с. 46-47). Правонаступником відповідач ПАТ «Укрсоцбанк» - АТ «Альфа-Банк» подано відзив з проханням відмовити в задоволені позову. Зазначив, що між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] 16.05.2007 року було укладено кредитний договір № 431/17-САФ03.16-2, за яким позичальнику на цілі: оплату придбаного останнім за договором купівлі-продажу № 732 від 12.05.2007 року автомобіля марки ЗАЗ-DAEWOO Т13110, 2007 року випуску, моделі Т13110, сірого кольору, було надано грошові кошти у розмірі 7 350,00 доларів США зі сплатою 13% річних. Згідно п. 1.3. кредитного договору передбачено, що в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченою заставою вимоги, сторони укладають: з [PERSON] договір застави транспортного засобу, визначеного п. 1.2. цього договору, заставною вартістю 40 900,00 грн. Позичальник умов кредитного договору не виконав, грошові кошти не повернув, рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.09.2018 року задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 431/17-САФ03.16-2 від 16.05.2007 року в сумі 6 525,71 доларів США, тому зняття обтяження з автомобіля є неможливим, так як це призведе до порушення прав кредитора. Крім того, вказав, що [PERSON] не надано доказів на підтвердження набуття права власності на автомобіль від 29.10.2019 року (а.с. 52-56). Ухвалою від 03.02.2020 року до участі у справі залучено у якості правонаступника ПАТ «Укрсоцбанк» - АТ «Альфа-Банк» і розгляд справи відкладено на 08.04.2020 року (а.с. 94-95). Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , автомобіль ЗАЗ-DAEWOO, модель: [NUMBER] , номер шасі: [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] , рік випуску 2007, колір - сірий, тип - загальний легковий седан-В, попередня реєстрація: 03.07.2012 року, зареєстрований за [PERSON] 29.10.2014 року, яка є власником (а.с. 9). Як вбачається з Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 52560085 від 16.06.2017 року, 07.09.205 18:02:35 за № 15489553 реєстратором Хмельницька філія державного підприємства «Національні інформаційні системи», 29000 Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Шевченка, буд. 79 літ. А зареєстровано приватне обтяження рухомого майна на підставі договору застави майна, 895, 16.05.2007, приватний нотаріус Знам`янського міського нотаріального округу, Кіровоградській обл. Поляковий О.О.; об`єкт обтяження: автомобіль легковий, марка ЗАЗ-DAEWOO, модель: [NUMBER] , номер об`єкта: [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] , рік випуску 2007, колір - сірий, тип ТЗ легковий седан; відомості про обмеження відчуження: заборонено відчужувати; обтяжувач: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», код: 00039019, 03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, тел.: (044) 205-45-45 (а.с. 10-11). Листом № 17-290/96-10018 від 03.07.2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» повідомило [PERSON] про відсутність підстав для вчинення дій їх вилучення інформації про обтяження рухомого майна з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, а саме: транспортного засобу ЗАЗ-DAEWOO [NUMBER] , через невиконання основного зобов`язання за договором кредиту [PERSON] та необхідність надання відомостей, які підтверджують реалізацію заставного майна (а.с. 12). Між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] 16.05.2007 року було укладено кредитний договір № 431/17-САФ03.16-2, за яким позичальнику на цілі: оплату придбаного останнім за договором купівлі-продажу № 732 від 12.05.2007 року автомобіля марки ЗАЗ-DAEWOO Т13110, 2007 року випуску, моделі Т13110, сірого кольору, було надано грошові кошти у розмірі 7 350,00 доларів США зі сплатою 13% річних. Згідно п. 1.3. кредитного договору передбачено, що в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченою заставою вимоги, сторони укладають: з [PERSON] договір застави транспортного засобу, визначеного п. 1.2. цього договору, заставною вартістю 40 900,00 грн. (а.с. 63-70). Заочним рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.09.2018 року у справі № 389/1879/18 задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 431/17-САФ03.16-2 від 16.05.2007 року в сумі 6 525,71 доларів США (а.с. 17-21). 11.07.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. відкрито виконавче провадження № 59523826 з примусового виконання виконавчого листа № 389/1879/18, виданого 21.10.2018 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 431/17-САФ03.16-2 від 16.05.2007 року в сумі 6 525,71 доларів США (а.с. 58-59). Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 1 Закону України «Про заставу» та ст. 572 ЦК України визначено, що застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ст. 13 Закону України «Про заставу» договір застави повинен бути укладений у письмовій формі. Разом з тим, матеріали справи останнього не містять. Відповідно до ст. 27 «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. Разом з тим, зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно нерухомого майна, та ч. 2 Прикінцевих та Перехідних положень якого визначено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. За змістом ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте, воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як встановлено, заочним рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.09.2018 року у справі № 389/1879/18, ухваленим після обтяжень в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] та стягнуто з останнього га користь банку заборгованості за кредитним договором № 431/17-САФ03.16-2 від 16.05.2007 року в сумі 6 525,71 доларів США, проте, з даного рішення не вбачається відомостей про укладення між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] 16.05.2007 року договору застави автомобіля ЗАЗ-DAEWOO, модель: [NUMBER] , номер об`єкта: [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] , рік випуску 2007, колір - сірий, тип ТЗ легковий седан. Отже, судом встановлено, що до реєстрації обтяження 07.09.2015 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, зокрема, на час відчуження спірного автомобіля на користь позивача 29.10.2014 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження предмету застави. За відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього автомобіля новий його власник - [PERSON] є добросовісним набувачем, яка набуває право власності на таке рухоме майно. Отже, оскільки в силу вимог ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» з урахуванням відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна позивач як добросовісний набувач набула право власності на автомобіль без обтяжень, правові підстави для збереження обтяження на майно [PERSON] відсутні і таке обтяження підлягає зняттю. Таким чином, не ґрунтуються на вимогах закону і відхиляються судом доводи відповідача про умови договору застави, відсутність згоди банку на відчуження рухомого майна, і не врахування того, що застава зберігає силу, якщо майно переходить у власність іншої особи. Пунктом 2 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 року № 830, визначено, що державний реєстр обтяжень рухомого майна - єдина комп`ютерна база даних про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження; держатель Реєстру - Мін`юст, що забезпечує ведення Реєстру; адміністратор Реєстру - державне підприємство, що належить до сфери управління Мін`юсту, що відповідає за технічне, технологічне та програмне забезпечення Реєстру, збереження та захист даних, що містяться у Реєстрі; реєстратори - суб`єкти, уповноважені держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також звернення стягнення на предмет обтяження, приймати заяви, видавати завірені витяги з Реєстру та виконувати інші функції, передбачені цим Порядком. Підставою для внесення запису про припинення обтяження до Реєстру відповідно до ст. ст. 43, 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та п. 24 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, є заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більш як на п`ять років. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно, на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру. Відомості про припинення публічного обтяження підлягають державній реєстрації протягом п`яти днів після його припинення. Проведення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган чи на уповноважену ним особу. Записи про обтяження, які втратили чинність, підлягають виключенню з Реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо зобов`язання АТ «Альфа-Банк» подати реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про припинення і виключення з реєстру приватного обтяження підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved