Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила ухвалити рішення, яким визнати за ним право на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 10.12.2014 року, а саме: право власності на житловий будинок з господарськими будівлями , загальною площею 24,0 кв.м, житловою площею 10,9\~м.кв, сарай- Б , сарай- В, за адресою вул.\~Червоноармійська № 117, с.\~Малополовецьке , Фастівського р-ну Київської області. Позов мотивує тим, що 10 грудня 2014 року помер його батько [PERSON], після смерті якого, відповідно до ст.\~1220 ЦК України відкрилася спадщина, в тому числі на будинок, що знаходиться за адресою с. Малополовецьке Фастівського району. Київської обл., вул.\~Червоноармійська 117, та на земельну ділянку площею 0,2500\~га. За життя [PERSON] заповіт не складав, а тому відповідно до ст.\~1261 ЦК України право на спадщину за законом одержав він, як син спадкоємця(єдиний), як спадкоємець першої черги. З метою реалізації свого права на спадщину, він в установлений законом шестимісячний термін звернувся з заявою про прийняття спадщини. 12.06.2015 року державний нотаріус Фастівської районної нотаріальної контори [PERSON] письмово відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька в частині, що стосується житлового будинку. В листі № 440 /02-14 від 12.06.2015р зазначено, що « для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька мені необхідно надати оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно (житловий будинок), зареєстроване у відповідному органі реєстрації в бюро технічної інвентаризації. В судове засідання позивач не зявився, його представник направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив до суду заяву в якій зазначив, що позов визнає, просив справу розглядати за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із частиною першою статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про смерть [PERSON] 1-ОК №340216 від 03 квітня 2015 року [PERSON] помер 10\~грудня 2014 року (а.с.10). [PERSON] є сином [PERSON]. На момент смерті [PERSON] на праві власності належав, зокрема, на підставі договіру купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області 11 квітня 2007 року реєстр № 821, житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: село Малополовецьке, вулиця Червоноармійська, будинок № 117. З метою реалізації свого права на спадщину, позивач в установлений законом шестимісячний термін звернувся з заявою про прийняття спадщини. 12\~червня 2015 року державний нотаріус Фастівської районної нотаріальної контори [PERSON] письмово відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька в частині, що стосується житлового будинку. Зазначила, що з поданих документів, вбачається, що правовстановлюючим документом є договір купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області 11 квітня 2007 року реєстр № 821, але згідно статті 210 Цивільного кодексу України (підлягає державній реєстрації) цей договір не зареєстрований у відповідному органі реєстрації в бюро технічної інвентаризації. Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем першої черги, вжив всіх заходів щодо оформлення права власності у встановленому Цивільним кодексом України порядку, проте не набув цього права із незалежних від нього причин, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статей 1218, 1261 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved