Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 29.02.2008 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 90. В обґрунтування позову вказує на те, що від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], які після розірвання шлюбу залишаться проживати із відповідачем. З перших днів подружнього життя в них була дружна сімя, заснована на почуттях любові та поваги. Сімейне життя не склалося. З часом вони втратили один до одного почуття любові та поваги, між ними зіпсувалися стосунки. З березня 2014 року між ним та відповідачем припинені шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе, оскільки буде суперечити інтересам кожного з них. Питання про розподіл майна та утримання неповнолітніх дітей, вирішено між ними в досудовому порядку. Враховуючи наведене, позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.\~ Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.\~\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 лютого 2008 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 107360, яке видано Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 29 лютого 2008 року, актовий запис № 90, (а.с.5). Від спільного життя сторони мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 345720, яке видане 12 серпня 2011 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис - № 680 (а.с.6), та [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-КИ № 345719, яке видане 12 серпня 2011 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис - № 407 (а.с.7). Причиною розпаду сім'ї стало те, що у сторін несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з березня 2014 року, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть.\~ Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved