Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

У листопаді 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23 вересня 2004 року між ПАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав відповідачу кредит на суму 19 233 долари США під 14% річних, терміном до 22 вересня 2009 року. [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 250 159,49 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь та вирішити питання про розподіл судових витрат. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, судом встановлено наступне. Між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №27.5/22А-ПКНЛ-04 від 23 вересня 2004 року, за умовами якого банк відкрив відповідачу невідновлювальну кредиту лінію в межах загальної суми 19 233 долари США під 14% річних, терміном до 22 вересня 2009 року, на купівлі транспортного засобу. 20 травня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Кредитпромбанк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого останній продає право вимоги за кредитним договором №27.5/22А-ПКНЛ-04 від 23 вересня 2004 року (далі - договір) та передає його позивачу. Пунктом 3.1. договору передбачено, що за продаж (відступлення) продавцем прав вимоги за цим договором покупець зобов'язаний сплатити продавцю загальну купівельну ціну протягом п'яти робочих днів з дати підписання. За п. 2.3 договору права вимоги переходять від продавця до покупця (далі-відступлення), та обов»язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем Акту приймання-передачі прав вимоги. Відповідно до п. 7.6. договору сторони домовилися, що покупець зобов'язаний надіслати кожному позичальнику повідомлення про відступлення права вимоги, що стосується кредитного договору, стороною якого є такий позичальник, в порядку встановленому чинним законодавством. У відповідності до положення ст. 526 ЦПК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 512 ЦК України передбачено вичерпний перелік підстав внаслідок яких кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, а саме: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), правонаступництва, виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем), виконання обов'язку боржника третьою особою. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. При цьому, позивачем не надано доказів сплати ним загальної купівельної ціни за купівлю прав вимоги, на виконання п. 3.1. договору-купівлі продажу права вимоги від 20 травня 2013 року та підтвердження існування і підписання продавцем та покупцем Акту приймання-передачі прав вимоги на виконання п. 2.3 вказаного договору. Згідно ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. В матеріалах справи відсутні докази того, що ПАТ «Дельта Банк» було надіслано боржнику повідомлення про відступлення права вимоги, докази переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні на виконання п. 7.6. вказаного договору-купівлі продажу права вимоги. Таким чином, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження переходу до ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитним договором №27.5/22А-ПКНЛ-04 від 23 вересня 2004 року та дотримання вимог належного повідомлення боржника про відступлення права вимоги, суд не вбачає підстав для задоволення позову ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed