Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому, враховуючи зменшення позовних вимог, просив стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу за договором позики від 06 травня 2015 року в розмірі 115000 грн. (а. с. 2-4, 43). В обґрунтування позову зазначав, що 06 травня 2015 року між ним і [PERSON] було укладено договір позики грошей, за умовами якого він передав відповідачу під розписку грошові кошти в розмірі 115000 грн., які [PERSON] зобовязувався повернути йому в строк до 06 червня 2015 року. Проте своїх зобовязань належним чином він не виконав, суму позики в розмірі 115000 грн. йому до цього часу не повернув. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у суді позов підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеному, просили суд задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання, про причини неявки суд він не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, провівши заочний розгляд справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. За змістом ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 06 травня 2015 року між [PERSON] (далі Позикодавець) і [PERSON] (далі Позичальник) був укладений договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу строком на один місяць грошові кошти в сумі 115000 грн., які Позичальник зобовязувався повернути Позикодавцеві в строк до 06 травня 2015 року. Факт укладення сторонами договору позики, його умов та одержання [PERSON] від [PERSON] грошових коштів у розмірі 115000 грн. підтверджується написаною відповідачем розпискою від 06 травня 2015 року. У ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 545 ЦК України кредитор, прийнявши виконання зобовязання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку. У ч. 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Всупереч вимогам закону і умовам укладеного договору [PERSON] своїх зобовязань за договором позики від 06 травня 2015 року не виконав, грошові кошти в розмірі 115000 грн. у визначений розпискою строк до 06 червня 2015 року [PERSON] він не повернув, що підтверджується наявним у позивача борговим документом розпискою відповідача. Оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи невиконання [PERSON] своїх зобовязань за договором позики, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим, тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума позики в розмірі 115000 грн. Також відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1150 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved