overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

У липні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що з 28 жовтня 2006 року по 19 серпня 2011 року вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу сторони однією сім'єю не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2006 року по 19 серпня 2011 року. Позивачка є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], виданим 01 березня 2007 року виконкомом Смілівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області. На теперішній час сторони спільно не проживають. Дитина залишилась проживати разом з позивачкою, що підтверджується довідкою № 174 від 23 червня 2014 року, виданою головою КСН «Машинобудівник». Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

У липні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання її утримання та на утримання дитини, в якому зазначила, що 22 травня 2001 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м.Маріуполя в Донецькій області, актовий запис № 171. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На теперішній час однією сім'єю вони не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 500,00 грн. щомісячно до досягнення 3-х річного віку сина [PERSON], [INFO], а також алміенти на утримання вказаної дитини в розмірі 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 22 травня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м.Маріуполя в Донецькій області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено актовий запис №171. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - «[PERSON]». Позивачка є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвами про народження дитини серії [NUMBER], виданим 07 березня 2014 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, про що складено актовий запис № 183. На теперішній час сторони спільно не проживають. Дитина залишилась проживати разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою головою ЖБК «Каменськ». Крім вказаної дитини, разом з позивачкою проживають діти [PERSON] та [PERSON], та знаходяться на її утриманні. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров'я та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 500,00 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також на її утримання в розмірі 500,00 грн. щомісяця, до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

У липні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку батька, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти позову, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, заслухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.03.1992 року Гаврилівською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER], від 07.03.1992 р.). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER], від 10.08.2006 року), який згідно довідки, виданої Гаврилівською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області, проживає з матір'ю. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач має постійне місце роботи, тому суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 зв'язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

У липні 2014 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 07 червня 2008 року уклала шлюб з [PERSON] в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 139. Від шлюбу народилась дитина [PERSON],[INFO]. Сторони проживають за однією адресою, однак однією сім'єю не проживають, спільного госпорадства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обов'язків, через що в сім'ї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, а також не заперечує проти винесення заочного рішення. Після розірвання шлюбу просить присвоїти прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 07 червня 2008 року в Іллічвському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 139. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили, хочі і проживають за однією адресою. На теперішній час сторони не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сімєю, втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

У липні 2014 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 09 жовтня 1999 року уклала шлюб з [PERSON] в Володарському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 65. На теперішній час сторони проживають за однією адресою, однак спільного господарства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обов'язків, через що в сім'ї постійно виникали сварки.Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати, на примирення не згодна. Позивачка в судове засідання не з'явилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, а також не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 09 жовтня 1999 року в Володарському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 65. Сторони фактично шлюбні відносини припинили та примиритись не намагались, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сімєю тривалий час та за цей час втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

У липні 2014 року позивачка звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 14 лютого 2009 вона уклала шлюб із відповідачем у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 49. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. З лютого 2014 року однією родиною із чоловіком не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, у зв'язку із чим позивачка знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини його доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих підстав, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14 лютого 2009 року, актовий запис № 49. Як вбачається зі свідоцтва про народження, виданого Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки № 44-295, виданої КСН «Селище Кіровка», [PERSON] мешкає разом із матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд, з урахуванням матеріального положення позивачки та платника аліментів, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку(доходу)щомісячно. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60 грн., від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

У липні 2014 року позивачка звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 25 червня 2002 вона уклала шлюб із відповідачем у Відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 190. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. З 2006 року однією родиною із чоловіком не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, у зв'язку із чим позивачка знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини його доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих підстав, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, виданого 25.06.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м. Маріуполя Донецької області, [PERSON] та [PERSON]. зареєстрували шлюб 25 червня 2002 року, актовий запис № 190. Як вбачається зі свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м. Маріуполя Донецької області, відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки № 1050 від 21.07.2014 року, виданої Житлово-комунальним підприємством по ремонту і експлуатації житлового фонду Іллічівського району м. Маріуполя, [PERSON] мешкає разом із матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд, з урахуванням матеріального положення позивачки та платника аліментів, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку(доходу)щомісячно. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60 грн., від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

У липні 2014 року позивачка звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що під час її сумісного проживання разом із відповідачем [INFO] року у них народився син [PERSON]. З липня 2012 року вона з [PERSON] не проживає, участі у вихованні дитини він не приймає, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище, дитина знаходиться на її утриманні. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих підстав, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 20.10.2011 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки б/н, виданої головою КСН «сел. Садки-І», [PERSON] мешкає разом із матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд, з урахуванням матеріального положення позивачки та платника аліментів, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку(доходу)щомісячно. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60 грн., від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

У липні 2014 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що між нею та відповідачем зареєстровано шлюб 29.08.1992 року відділом ЗАГСу Мінського району м. Києва, актовий запис 1397. Від вказаного шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось. Сторони спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримують. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Крім того зазначала, що неповнолітня донька [PERSON] повністю перебуває на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання [PERSON] відповідач не надає. У зв'язку з чим просила розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, про що надав до суду відповідну заяву. В порядку ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами зареєстровано 29.08.1992 року відділом ЗАГСу Мінського району м. Києва, актовий запис 1397. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось. Сторони спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримують. Крім того зазначала, що неповнолітня донька [PERSON] повністю перебуває на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання [PERSON] відповідач не надає. У зв'язку з чим просила розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від утримання дитини. Оцінивши зібрані по справі матеріали та беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов.

Outcome: approved