Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

У липні 2018 року Публічне акціонерне товариство ( ПАТ) «Альфа-Банк» звернулося до суду з вищевказаним позовом. Позовна заява мотивована тим, що між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали угоду про надання особистого кредиту №500804180, за умовами якої остання отримала кредит у розмірі 57709,41 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00 відсотків на рік на строк з 25 вересня 2017 року до 25 червня 2021 року. Відповідач зобов`язалася за умовами договору повертати кредит, виплачувати проценти за користування ним, сплачувати неустойки та інші платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання до договором виконав, надавши [PERSON] грошові кошти, а остання свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку із чим станом на 14.06.2018 року має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 56965, 83 грн., за відсотками - 8056,27 грн. та штраф в сумі 1400 грн., а всього заборгованість в сумі 66 422,10 грн., яку просить стягнути з [PERSON] на свою користь, та понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1762 грн. Представник позивача ПАТ «Альфа-Банк» у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у відсутності представника банку, позов підтримала за заявленими підставами, просила його задовольнити, не заперечує розглянути справу в заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засіданні не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відзиву на позовну заяву у визначений судом строк не подала. У звязку із зазначеним суд у відповідності до ст.280, ст.281 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії договору про надання кредиту №500804180 від 25 вересня 2017 року ПАТ «Альфа-Банк» прийняв пропозицію [PERSON] , що міститься в оферті на укладення угоди про надання кредиту №500804180 та уклав договір про надання кредиту, розмір якого складав 57709,41 грн. зі сплатою незмінної процентної ставки за користування кредитом у розмірі 13,00 відсотків на рік на строк з 25 вересня 2017 року до 25 червня 2021 року. У вищевказаному договорі сторони обумовили, що [PERSON] буде здійснювати погашення кредиту щомісячно у відповідності до додатку №1 до угоди, що є невід`ємною частиною даного договору. Крім того сторонами узгоджено суми штрафу за прострочення внесення платежів. Про невиконання умов кредитного договору відповідач [PERSON] у встановлений строк повідомлялася про наявну заборгованість за вищезазначеним договором, однак вимоги позивача були залишені без задоволення. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушила зобов`язання, передбачені умовами договору про надання кредиту №500804180 від 25 вересня 2017 року, внаслідок чого заборгованість станом на 14.06.2018 року має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 56965, 83 грн., за відсотками - 8056,27 грн. та штраф в сумі 1400 грн., а всього заборгованість в сумі 66 422,10 грн. Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач суду не надала. Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з статтями 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Таким чином, у силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в розмірі 1762,00 грн., пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved