Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 17.07.1999 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], 01.06.2012 року. Відповідач не виконує обовязків з утримання їхніх дітей. Тому просить стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/5 частки всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду подала заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити у її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Враховуючи, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за письмовою згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів згідно статей 224 - 226 ЦПК України та у відсутності сторін відповідно до вимог статей 158, 169 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 СК України передбачено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судом встановлено, що 17.07.1999 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого вони мають двох неповнолітній синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], підтвердженням чому є копія свідоцтва про одруження та копії свідоцтв про народження дітей. Добровільної угоди щодо утримання дітей між сторонами не досягнуто. Відповідач, будучи батьком неповнолітніх дітей, зобов'язаний утримувати їх до досягнення ними повноліття, що передбачено положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України. Оскільки в матеріалах справи відсутні докази незадовільного стану здоровя або непрацездатності відповідача, відомості про перебування на його утриманні інших осіб, його тяжкого матеріального становища, а також докази на підтвердження інших обставин, які мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Також із відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, що відповідає правилам розподілу судових втрат, визначеним ч. 3 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved