Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

У липні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПрАТ «Полтаватурист» про стягнення одноразової премії, невиплаченої при звільненні працівника, посилаючись на те, що з 15 липня 1998 року по 0 1 липня 2011 р. вона працювала на підприємстві відповідача. У день звільнення начебто з нею був проведений остаточний розрахунок, але не було виплачено одноразову премію в розмірі 46400 грн. за результатами фінансово-господарської діяльності підприємства за 2008 рік та одноразову премію в розмірі 32900 грн. за результатами фінансово-господарської діяльності підприємства за 2009 рік. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги в частині суми стягнення середнього заробітку за час затримки виплати премії та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача невиплачену премію за 2008 рік в сумі 46 400 грн., невиплачену премію за 2009 рік в сумі 32 900 грн., середній заробіток за період затримки розрахунку в розмірі 226 703,20 грн. та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про причину своєї неявки суду не повідомив, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Суд, враховуючи думку представника позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України справу розглянув без участі відповідача на основі наявних у справі даних та доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, [PERSON] була прийнята 15 липня 1998 року в ЗАТ «ПОЛТАВАТУРИСТ» на посаду чергового адміністратора. Розпорядженням голови правління ЗАТ «Укрпрофтур», з 01.06.2005 року [PERSON] була затверджена на посаду директора тур комплексу «Турист» - філії ЗАТ «ПОЛТАВАТУРИСТ». 23.08.2008 року вона була обрана головою правління ЗАТ «ПОЛТАВАТУРИСТ». Згідно із Розпорядженням голови наглядової ради ЗАТ «ПОЛТАВАТУРИСТ» від 24.03.2009 р. № 193 [PERSON] було премійовано одноразовою премією в розмірі 46400 грн. за результатами фінансово-господарської діяльності підприємства за 2008 рік. Згідно із Розпорядженням голови наглядової ради ЗАТ «ПОЛТАВАТУРИСТ» від 31.03.2010 р. № 129 [PERSON] було премійовано одноразовою премією в розмірі 32900 грн. за результатами фінансово-господарської діяльності підприємства за 2009 рік. 17.05.2011 року ЗАТ «ПОЛТАВАТУРИСТ» було переіменоване у Приватне Полтавське обласне акціонерне товариство по туризму та екскурсіях «ПОЛТАВАТУРИСТ». 17.05.2011 року позивачку було звільнено з посади голови правління, а згідно постанови наглядової ради від 01.07.2011 року №ПР-66-5 звільнено з посади директора тур комплексу «Турист» - філії ПрАТ «ПОЛТАВАТУРИСТ», з 01.07.2011 р. за угодою сторін, згідно п.1 ст.36 КЗпП України. На час звільнення позивачу не було виплачено одноразову премію в розмірі 46400 грн. за результатами фінансово-господарської діяльності підприємства за 2008 рік, одноразову премію в розмірі 32900 грн. за результатами фінансово-господарської діяльності підприємства за 2009 рік. Як зазначила в своєму позові позивачка, на неодноразові звернення до ПрАТ «ПОЛТАВАТУРИСТ» про виплату належних їй грошових коштів при звільненні, адміністрація останнього ніяким чином не реагує, відмовляється видавати будь-які документи в підтвердження її вимог, відмовляться реєструвати будь-яку вхідну кореспонденцію від її імені. А тому вона була змушена звернутись із письмовою заявою до голови правління ПрАТ «ПОЛТАВАТУРИСТ» про виплату їй премії, яку направила поштовим відправленням. Однак, і на це звернення вона не отримала ніякої відповіді. Вважає, що неправомірними діями відповідача порушені її законні права, передбачені законодавством України. Таким чином, на момент звільнення позивача підстав для невиплати річної премії за 2008та 2009 роки у відповідача не було. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачу дійсно не були виплачені премія за 2008 рік в сумі 46 400 грн. та за 2009 рік в сумі 32 900 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню невиплачена премія за 2008 рік в сумі 46 400 грн., невиплачена премія за 2009 рік в сумі 32 900 грн. та 226 703 грн. 20 коп. середнього заробітку за період затримки повного розрахунку (з 01.07.2011 року по 22.07.2015 року). Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з врахуванням вищевикладеного позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved