Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «Рада1» про відшкодування моральної шкоди в сумі 100000 грн. В обґрунтування позову зазначила, що вона проживає в будинку зобов'язання з надання комунальних послуг та обслуговуванню якого покладені на відповідача. ТОВ «Рада1» зверталось до суду із позовом до неї про стягнення заборгованості за надані послуги, при цьому рішенням суду від 01.12.2014 в задоволенні позову було відмовлено. Разом з тим, ТОВ «Рада1» на протязі всього 2015 року вимагало від неї сплатити неіснуючий борг, та в подальшому знову звернулося до суду в порядку наказного провадження для стягнення з [PERSON] заборгованості. Суд видав відповідний наказ про стягнення з неї заборгованості та через деякий час його скасував за заявою останньої. На теперішній час ТОВ «Рада1» продовжує протиправно вимагати з [PERSON] сплатити неіснуючий борг, що спричиняє їй моральну шкоду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити. Представники відповідача проти задоволення позову заперечували та просили відмовити в задоволенні. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, оголосивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 01.12.2014 в задоволенні позову ТОВ «Рада1» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - відмовлено. 27.04.2015 позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій зазначила, що вищевказаним рішенням суду встановлено, що нарахований борг за надання комунальних послуг не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду справи і вимоги ТОВ «Рада1» до [PERSON] про сплату боргу є безпідставними та вимагала виключити неіснуючий борг з платіжних повідомлень. Відповідач листом від 26.05.2015 № 01-0131 надав позивачу відповідь про те, що під час судового розгляду справи було з'ясовано, що власником квартири [ADDRESS] була [PERSON], а рахунки на оплату послуг надходять не на конкретну особу, а згідно особового рахунку № 00040370, тому вирішення питання безпідставності суми заборгованості не можу вирішуватись із попереднім власником. Позивач зазначає у позові, що ТОВ «Рада1» завдав їй моральної шкоди, яку вона оцінює у 100000 грн. Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За правилом ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Також ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Однак позивач не довів факту заподіяння їй моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, не довів суду за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) відповідача ТОВ «Рада1» вони заподіяні. Надані позивачем судові рішення та листування із відповідачем не вказують на наявність обставин, які за своєю природою мають причинно-наслідковий зв'язок зі спричиненням позивачу будь-якої матеріальної чи моральної шкоди. Враховуючи вищевикладене, позов [PERSON] задоволенню не підлягає. На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: dismissed