Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

У липні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів Першого заступника голови правління ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» [PERSON], ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» просить визнати незаконними та скасувати наказ №112 від 04.05.2017 та наказ №115 від 05.05.2017. В обґрунтування вимог позивач стверджує, що відповідач [PERSON]. намагається незаконно зайняти вакантну посаду голови правління ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України», усунувши при цьому інших претендентів. Що полягає, на думку позивача, у прийнятті останнім Наказу №112 «Про затвердження організаційної структури», яким скасовано Наказ №63 «Про затвердження організаційної структури», відповідно до якого тимчасове заміщення в.о. голови правління мав здійснювати заступник голови правління ПАТ «ДПЗКУ» [PERSON], а у разі його відсутності позивач. Також позивач вважає незаконним прийняття відповідачем [PERSON]. Наказу №115 «Про затвердження організаційної структури», яким на час відсутності виконуючого обов'язки голови правління його обов'язки покладаються на першого заступника голови правління ПАТ «ДПЗКУ». Позивач зазначає, що відповідач [PERSON]. не мав законних підстав покладати на себе обов'язки керівника ПАТ «ДПЗКУ» та вносити зміни до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Також позивач зазначає, що дії відповідача [PERSON]. призводять до дезорганізації робочих процесів, свідчать про його бажання узурпувати владу в його особі та призводять до того, що у позивача відсутня можливість належним чином виконувати свої посадові обов'язки. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача Першого заступника голови правління ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» [PERSON] заперечив щодо задоволення позовних вимог, просив відмовити в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» заперечив щодо задоволення позовних вимог, просив відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи заперечив щодо задоволення позовних вимог, просив відмовити в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» [PERSON], представника ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України», представника третьої особи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до п. 9.13 Статуту ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України», у період до проведення перших Загальних Зборів, які скликаються після прийняття рішення про приватизацію акцій Товариства, функції загальних зборів виконує Міністерство аграрної політики та продовольства України. В свою чергу, п.п. 3 п. 9.14 Статуту ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України», Міністерство аграрної політики та продовольства Україниу період до проведення перших Загальних зборів приймає рішення про призначення на посаду та звільнення з посади голови правління, першого заступника голови правління та заступників голови правління. Відповідно до Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України №162-п від 06.10.2016 на [PERSON] покладено тимчасове виконання обов'язків голови правління ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України». Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №6-п від 19.01.2017 [PERSON] призначено на посаду заступника голови правління ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України», а Наказом №74-п на посаду першого заступника голови правління ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України». Як вбачається зі змісту Наказу №247-к від 18.04.2017, на період з 24.04.2017 по 05.05.2017 виконання обов'язків голови правління покладено на першого заступника голови правління [PERSON] Водночас, п. 11.8 Статуту ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» передбачено, що голова правління розподіляє обов'язки між членами правління. 04.05.2017 відповідачем [PERSON] було видано Наказ №112 «Про затвердження організаційної структури», яким затверджено схему заміщення між головою правління, першим заступником голови правління та заступниками правління, відповідно до якої в.о. голови правління [PERSON] заміщає перший заступник голови правління [PERSON], Першого заступника голови правління [PERSON] заміщає заступник голови правління [PERSON] Як вбачається зі змісту Наказу №130-п від 03.05.2017, [PERSON] звільнено з посади заступника голови правління. 05.05.2017 відповідачем [PERSON] було видано Наказ №115 «Про затвердження організаційної структури», відповідно до якого в.о. голови правління [PERSON] заміщає перший заступник голови правління [PERSON] першого заступника голови правління [PERSON] заступник голови правління [PERSON]. Також, відповідно до Розподілу функціональних обов'язків, затвердженому Наказом ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України» №115 від 05.05.2017, на час відсутності виконуючого обов'язки голови правління його обов'язки покладаються на першого заступника голови правління. Отже, зважаючи на те, що Статутом визначено право голови правління розподіляти обов'язки між членами правління, та враховуючи те, що у період з 24.04.2017 по 05.05.2017 виконання обов'язків голови правління було покладено на першого заступника голови правління [PERSON], суд приходить до висновку, що оскаржувані позивачем Накази прийняті відповідачем [PERSON] в межах його повноважень. При цьому, оскаржувані Накази визначають лише порядок заміщення між головою правління та заступниками голови правління, і не визначають порядок призначення на посаду голови правління. Таким чином, твердження позивача про те, що дії відповідача [PERSON] з прийняття Наказу №112 та Наказу №115, вказують про бажання відповідача зайняти у незаконній спосіб вакантну посаду голови правління та усунути від неї інших претендентів, а також обмежити права та законні інтереси відповідача як працівника є необґрунтованими. В цьому контексті, позивачем суду не доведено порушення прав та охоронюваних законом інтересів оскаржуваними наказами. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Виходячи з встановлених судом обставин, оскільки, судом встановлено відсутність порушення з боку відповідачів за викладених в позові обставин і підстав прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, а відтак такими, що задоволенню не підлягають. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: dismissed