Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

У листопаді 2016 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості звернулось Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК». Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказав, що між [PERSON] та АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», 28.12.2005 року був укладений Кредитний договір № 1948-004/05Р за умовами якого Банк надав кредит в національній валюті у розмірі 31600 гривень строком до 28 грудня 2009 року зі сплатою 16% річних. За умовами кредитного договору, банк зобов'язувався надати Позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному Кредитним договором, а Позичальник в свою чергу зобов'язувався здійснювати своєчасне погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення рівними частинами в сумі 658 грн. щомісяця до 10 числа наступного місяця, а також щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредити у повному розмірі у строк до 28 грудня 2009 року. В якості забезпечення належного виконання Позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором, між Банком та [PERSON] укладено Договір поруки № 1948-004/05Р від 28.12.2005 року. За умовами вказаного Договору поруки, поручитель зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед Банком за виконання Позичальником в повному обсязі зобов'язань за Кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом. Термін дії договору поруки до 28.12.2012 року. Банк належним чином виконав свої зобов'язання за Кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти на загальну суму 31600 грн. В порушення умов договору та відповідного законодавства відповідачі належним чином не виконують взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту, в результаті чого станом на 22.11.2016 року виникла заборгованість у розмірі 19925 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 8796,19 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 11128,94 грн. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів всю суму заборгованості та судові витрати за розгляд справи судом у розмірі 1378,00 грн. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 10 квітня 2017 року закрито провадження у справі в частині вимог, заявлених ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» до [PERSON], на підставі п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України у зв'язку зі смертю останнього [INFO] (а.с.137). Представник позивача [PERSON], що діє на підставі відповідної довіреності (а.с. 136) в судовому засіданні позовні вимоги до [PERSON] підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила в їх задоволенні відмовити з тих підстав, що позивач не повідомляв її ні про зміну умов договору з відповідачем [PERSON] ні про невиконання останнім його умов, а її зобов'язання за договором припинилися зі смертю [PERSON] Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 28 грудня 2005 року між [PERSON] та АКБ «ПРАВЕКС-БАНК» правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» був укладений Кредитний договір № 1948-004/05Р за умовами якого Банк надав кредит в національній валюті у розмірі 31600 гривень строком до 28 грудня 2009 року зі сплатою 16% річних (а.с. 8-12). 28 грудня 2005 року між Банком та [PERSON] укладено Договір поруки № 1948-004/05Р відповідно до якого поручитель зобов'язався перед кредитором нести солідарну майнову відповідальність за виконання Позичальником в повному обсязі зобов'язань за Кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом. Термін дії даного договору визначено до 28.12.2012 року (а.с. 134-135). За правилами ст.ст.1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Як вбачається з матеріалів справи, позичальник [PERSON] помер [INFO] в м.Миргород Полтавської області, що підтверджується копією актового запису про смерть № 41 від [INFO]. (а.с. 52) За даними Спадкового реєстру та повідомлення Першої миргородської державної нотаріальної контори спадкова справа №18/2016 року до майна померлого [INFO] [PERSON] відкрита 25.02.2016 року на підставі претензії кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк» від 02.02.2016 року, 01.03.2016 року до матеріалів спадкової справи долучено претензії кредитора ПАТ «Акцент Банк» від 02.02.2016 року. Заяв від осіб, які мають право на спадкування після [PERSON] про прийняття або відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори в період з 25.02.2016 по 23.02.2017 року включно не надходили. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 59-69, 113) Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником, а згідно зі ст. 607 ЦК України зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає. Так, у разі смерті фізичної особи - боржника за зобов'язанням, у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця (статті 1216, 1218 ЦК). При цьому слід враховувати, що згідно зі ст. 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття ними спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідальність поручителя, який поручився за нового боржника - спадкоємця, також має обмежуватися вартістю майна, одержаного у спадщину, а не усією сумою боргу у випадку, якщо борг перевищує спадкову масу. За відсутності ж спадкового майна зобов'язання припиняється, оскільки виконати його неможливо, згідно зі ст. 607 ЦК. Отже, на поручителя у випадку смерті боржника може бути покладено відповідальність лише за таких умов: наявності у боржника правонаступника - спадкоємця, який прийняв спадщину; наявності спадкового майна; зафіксованої письмово згоди поручителя відповідати за нового боржника, у тому числі й у договорі поруки. Внаслідок смерті позичальника [PERSON] у кредитних правовідносинах заміна боржника у зобов'язанні не відбулася, оскільки спадкоємці (правонаступники) відсутні. Отже, правовідносини за договором кредиту, укладеним між позивачем та відповідачем [PERSON], припинені у зв'язку з смертю боржника в порядку, передбаченому ст. 608 ЦК України. Крім того, позивачем не надано доказів наявності спадкового майна і його вартості та згоди поручителя відповідати за нового боржника, оскільки договором поруки № 1948-004/05Р від 28.12.2005р. така згода не передбачена. За таких обставин відсутні підстави для покладення відповідальності на поручителя [PERSON] за порушення боржником [PERSON] зобов'язання за кредитним договором, отже сума заборгованості за вказаним договором не підлягає стягненню з відповідача [PERSON] і у задоволенні позову слід відмовити. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, враховуючи те, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed