Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

У липні 2018 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Кандибинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. На обґрунтування позову позивач вказала, що 24.12.2017 р. року помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,25 га, кадастровий номер 4824883200:08:004:0002, яка розташована в межах території Кандибинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,20 га, кадастровий номер 4824883200:06:001:0015, яка розташована в межах території Кандибинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області. Посилаючись на те, що інших спадкоємців після померлого [PERSON] немає, проте нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у звязку з відсутністю у неї оригіналу державного акту про право приватної власності на вказані земельні ділянки, просить про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. У судове засідання позивач не зявилася. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився. До суду подано відзив, яким відповідач визнав заявлені вимоги позивача, не заперечував проти їх задоволення судом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] матеріалів спадкової справи № 65/2018, до майна померлого 24.12.2017 р. [PERSON]., [INFO], останній помер 24.12.2017 р. у с. Кандибине Новоодеського району Миколаївської області у віці 56 років (свідоцтво про смерть І-ФП № 266460). 12.06.2018 р. позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 52240452 від 12.06.2018 р., відомості щодо наявності заповіту, спадкового договору після смерті саме [PERSON], [INFO], відсутні. [PERSON] є донькою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження І-ФП № 299218 та укладення шлюбу І-ФП № 024475. Заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON] від будь-яких інших осіб, а також відомостей про існування осіб, що мали б право на обовязкову частку у спадщині, матеріали спадкової справи не містять та судом не встановлені. [PERSON] інформації Кандибинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області № 340 від 11.06.2018 р., [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO] з 1981 року по день смерті 24.12.2017 р. [PERSON] з копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 096004, зареєстрованого за № 01040190226 від 22.09.2004 р., у власності [PERSON] перебувала у власності земельна ділянка загальною площею 10,45 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Кандибинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, яка складається з двох земельних ділянок, одна з яких площею 2,20 га, кадастровий номер 4824883200:06:001:0015, а друга площею 8,25 га, кадастровий номер 4824883200:08:004:0002, того ж самого цільового призначення та в межах Кандибинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області. Приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з пропуском строку для подання заяви на прийняття спадщини та відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на землю. За правилами ст.ст.\~1216,\~1217 ЦК України, \~спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.. Відповідно до\~ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За положеннями \~ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивач, як спадкоємець за законом після померлого [PERSON], відповідно до вимог ст.ст.1218, 1222, 1223, 1225, 1261, 1268 ЦК України, як спадкоємець першої черги, набула права спадкування спадщини померлого, проте позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину шляхом оформлення у нотаріальній конторі у звязку із відсутністю оригіналу державного акту на землю. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст.55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь - які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть бути захищені у суді. Ст.ст. 15-16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист, в тому числі і судовий, свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів такого захисту є визнання права. Враховуючи наведене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. [PERSON] з ч.1\~ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 1641,83 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано відзив про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, тобто у розмірі 820 грн. 92 коп. З урахуванням повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у відповідності до ч.1\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору в сумі 820 грн. 92 коп. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved