Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування поданої позовної заяви позивач зазначила, що 05 вересня 2008 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Амур-Нижньодніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 819. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Шлюбні відносини сторони не підтримують з червня 2016 року. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] та стягнути с відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1\\4 частини всіх доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засіданні не зявилась, надавши суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомим суду обставинам, про судове засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково та просив стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1\\6 частини всіх доходів відповідача, долучивши до матеріалів справи постанову державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 05 березня 2008 року щодо стягнення з відповідача аліментів на користь [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів доходів . Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 05 вересня 2008 року у Амур-Нижньодніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 819, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ №120965 від 05 вересня 2008 року. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. З червня 2016 року сторони припинили шлюбні відносини. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, між ними відсутнє взаєморозуміння, відбулась втрата почуттів та поваги, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. У відповідності до п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року, у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1\~ст. 182 СК України встановлено, що\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що\~ мають істотне значення. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Згідно з частиною 1\~статті 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатися за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Судом встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований, тобто має сталий дохід, що унеможливлює стягнення аліментів у твердій сумі. Також при визначенні розміру аліментів суд враховує, що з [PERSON] вже стягуються аліменти на користь [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача, що підтверджується постановою державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 05 березня 2008 року. Враховуючи, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати неповнолітніх дітей, є працездатним, має дохід, може надавати допомогу, однак має іншого утриманця, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та наявність законних підстав для їх часткового задоволення і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця. Згідно з ч. 1ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі\~ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На виконання приписів Закону України «Про судовий збір» позивачку було звільнено від сплати судового збору, утім на виконання ч. 3ст. 88 ЦПК України, згідно зі змістом якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial