Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що 28 грудня 2016 року помер її чоловік [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,0600 га, за цільовим призначенням - для ведення індивідуального садівництва, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Молодіжне, СТ «Схід», масив ІІ, вул.Лінія 9, діл.207, кадастровий номер 5123782000:02:001:2666 та розташованого на ній садового будинку з господарськими будівлями та спорудами. За життя спадкодавець не оформив право власності на садовий будинок у відповідності до законодавства, яке діяло на момент його смерті, а саме, відомості про призначення нерухомого майна, які містяться у правовстановлюючому документі на будинок не співпадають з відомостями про призначення нерухомого майна, які містяться в реєстрі прав власності. Позивачка прийняла спадщину після смерті чоловіка і оформила в нотаріальному порядку спадкові права на земельну ділянку, але не має можливості оформити в нотаріальному порядку свої спадкові права на садовий будинок. З наведених підстав позивачка просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] на вказаний садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву, в який зазначила, що підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі та просить розглянути справу без її участі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, але надали до суду належним чином засвідчену заяву, в якій зазначили, що визнають позов в повному обсязі та просять розглянути справу без їхньої участі. Дослідивши письмові матеріали по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 28 грудня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №478514 від 28.12.2016 р. за актовим записом №948. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,0600 га, за цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Молодіжне, СТ «Схід», масив ІІ, вул.Лінія 9, діл.207, кадастровий номер 5123782000:02:001:2666 та садового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований на вказаній земельній ділянці. Земельна ділянка належала [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №047622, який виданий на підставі рішення виконавчого комітету Молодіжненської сільської ради №84 від 27.06.1997 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №1479 від 28.01.1999 р. Вищевказаний садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.01.2011 року, яке видане Молодіжненською сільською радою на підставі рішення №9 від 30.11.2010 р. У свідоцтві зазначено, що будинок за призначенням є садовим будинком. В той же час у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №44854200 від 30.09.2015 р. зазначено, що спадковий будинок за призначенням є житловим будинком. Тобто відомості про обєкт нерухомого майна, що містяться у правовстановлюючому документі на нерухоме майно, не відповідають відомостям, які містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а у відповідності до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають чоловік, дружина, діти, батьки спадкодавця. Відповідно ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України, для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Станом на 28.12.2016 р. позивачка та [PERSON] перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ОЛ №311313 від 20.06.1976 р. Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, позивачка є спадкоємцем першої черги після смерті свого чоловіка [PERSON] Позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON] та оформила спадкові права на належну чоловікові земельну ділянку, на якій розташований спадковий будинок, що підтверджується матеріалами спадкової справи, яка була заведена Овідіопольською РДНК після його смерті, та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.07.2017р. за реєстровим №1-707, яке видане позивачці державним нотаріусом Овідіопольської РДНК Одеської області [PERSON] на належну [PERSON] земельну ділянку площею 0,0600 га, за цільовим призначенням - для ведення індивідуального садівництва, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Молодіжне, СТ «Схід», масив ІІ, вул.Лінія 9, діл.207, кадастровий номер 5123782000:02:001:2666. В той же час позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належний спадкодавцю садовий будинок в звязку з тим, що за життя чоловік позивачки не оформив правовстановлюючі документи на це майно у відповідності до діючого законодавства, що підтверджується постановою державного нотаріуса Овідіопольської РДНК [PERSON] №2241/02-31 від 29.09.2015 р. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] які є дітьми [PERSON] і спадкоємцями першої черги після його смерті, спадщину після смерті батька не приймали. Інших спадкоємців, окрім позивачки та відповідачів, у [PERSON] немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved