Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив визнати за ним в порядку спадкування право приватної власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказував, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який був власником домоволодіння в [ADDRESS] , і після його смерті відкрилась спадщина. Позивач, як єдиний спадкоємець померлого - син, оскільки дружина [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] , прийняв спадщину, та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок приватний нотаріус йому відмовила у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому він позбавлений можливості реалізувати своє спадкове право, і це право підлягає захисту в судовому порядку. Ухвалою суду від 02.05.2019 року у справі відкрито провадження. У підготовче судове засідання 24.05.2019 року учасники справи, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились. Позивач [PERSON] подав до суду письмову заяву, у якій просив справу розглянути без його участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача -- Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області в.о. сільського голови Шкапоїд Л.В. також подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути без участі представника сільської ради, та визнала позовні вимоги. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи, що належний відповідач визнав позовні вимоги, які обґрунтовані та підтверджуються належними доказами, що не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] в с. Нетечинці Віньковецького району Хмельницької області помер батько позивача - [PERSON] , який був власником житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] , та земельної ділянки розміром 1,2563 га на території Нетечинецької сільської ради. Син померлого [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги, спадщину прийняв, оскільки на день смерті спадкодавця проживав разом із ним, та за його заявою відкрита спадкова справа і він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Вказані обставини підтверджуються паспортом позивача: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] ; свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] ; свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , згідно якого батьком [PERSON] є [PERSON] ; копією спадкової справи № 62-2019, заведеною за заявою [PERSON] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Із довідки КП «БТІ» Віньковецької районної ради Хмельницької області від 05.08.2013 року № 1-344 вбачається, що дійсна вартість домоволодіння в [ADDRESS] , яке належало померлому [PERSON] становить 21973,00 гривень. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст. 1217 та ст. 1218). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцям з часу її відкриття. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за законом, спадщину прийняв, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на домоволодіння в [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , листом приватного нотаріуса Кухарської Л.А. від 28.03.2019 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . У зв`язку з цим позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріальній конторі. Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Із довідки Нетечинецької сільської ради № 260 від 03.04.2019 року слідує, що згідно записів погосподарських книг сільської ради за [PERSON] рахується житловий будинок, 1980 року побудови в с. [ADDRESS] . Оцінивши досліджені докази, суд доходить висновку, що [PERSON] за життя набув право власності на домоволодіння по [ADDRESS] відповідно до закону, однак не провів його державну реєстрацію, через що його спадкоємець син [PERSON] не має змоги реалізувати свої спадкові права, у зв`язку з чим виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку. Визнання права власності на домоволодіння за [PERSON] визнається відповідачем, не порушує прав чи інтересів інших осіб. Враховуючи, що позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, він підлягає задоволенню.

Outcome: approved