Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] із вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 11.08.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем було укладено договір №005-Р/005906 про відкриття карткового рахунку [NUMBER] та надання і використання платіжної картки Visa Elektron [NUMBER]. 14.08.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №КЛ 22148/08, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 12000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2% річних протягом 22 днів, починаючи з дати здійснення кожної операції по картрахунку з використанням картки та кредитних коштів в рамках відновлювальної кредитної лінії за цим договором; у розмірі 22% річних в період, починаючи з 23 дня після здійснення кожної операції по картрахунку з використанням картки та кредитних коштів в рамках відновлювальної кредитної лінії, і до моменту повного погашення виданих відповідачеві кредитних коштів; у розмірі 22% річних при з карткового рахунку коштів в банкоматах абу пунктах видачі готівкових кошті банку або інших банків, як на території України, так і за її межами, а також при проведенні інших операцій відповідно до договору про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки. Проте відповідач належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором, в наслідок чого утворилась заборгованість станом на 20.06.2014 року у сумі 121101 грн. 40 коп., що складається з заборгованості за кредитом у сумі 11547 грн. 24 коп., нараховані відсотки у сумі 3105 грн. 96 коп., нараховані відсотки на прострочену заборгованість у сумі 1006448 грн. 20 коп.. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. В судове засідання представник позивача Тараненко Г.Ю., що діє на підставі довіреності №1-132000/8547 від 06.05.2014 року (а.с.25,35) не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Оскільки наслідки ст. 224 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення не надавала, у зв'язку з чим ухвалою суду від 24 вересня 2014 року з урахуванням згоди представника позивача, суд вирішив розглянути дану справу у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем [PERSON] був укладений договір №005-Р/005906 від 11.08.2014 року про відкриття карткового рахунку [NUMBER] та надання і використання платіжної картки Visa Elektron [NUMBER]. (а.с. 4-7) Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з п.1.27 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій передбачених відповідним договором. 14.08.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №КЛ 22148/08, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 12000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2% річних протягом 22 днів, починаючи з дати здійснення кожної операції по картрахунку з використанням картки та кредитних коштів в рамках відновлювальної кредитної лінії за цим договором; у розмірі 22% річних в період, починаючи з 23 дня після здійснення кожної операції по картрахунку з використанням картки та кредитних коштів в рамках відновлювальної кредитної лінії, і до моменту повного погашення виданих відповідачеві кредитних коштів; у розмірі 22% річних при з карткового рахунку коштів в банкоматах абу пунктах видачі готівкових кошті банку або інших банків, як на території України, так і за її межами, а також при проведенні інших операцій відповідно до договору про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки. Позичальник зобов'язувався повністю повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 11.06.2010 року та сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі та у строки, передбачені договором. (а.с.8-11) Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №КЛ 22372/08 від 14.08.2008 року та договором на відкриття та обслуговування картрахунку №005-Р/005906 станом на 20.06.2014 року у сумі 121101 грн. 40 коп., що складається з заборгованості за кредитом у сумі 11547 грн. 24 коп., нараховані відсотки у сумі 3105 грн. 96 коп., нараховані відсотки на прострочену заборгованість у сумі 1006448 грн. 20 коп. (а.с. 15) У зв'язку з наведеним, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідача суму судових витрат, а саме судового збору у розмірі 1211 грн. 01 коп., витрати на які документально підтверджені (а.с.1). На підставі викладеного й

Outcome: approved