Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

У квітні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС» (далі - позивач, ТОВ ««ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС»») звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 4 180,00 грн., штраф у розмірі 1 862,00 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 255,28 грн. та судові витрати по справі. Обґрунтовуючи позов, посилається на те, що відповідач є власником машиномісця [ADDRESS]. 01 травня 2010 року між [PERSON] та позивачем укладено договір «про надання послуг» № 0105-18-Б/Ст13. Відповідач користується послугами ТОВ «ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС». Проте, не здійснює їх оплату, в зв'язку з чим станом на 22.01.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 4180,00 грн., неустойка у вигляді штрафу у розмірі 1 862, 00 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 225,28 грн. До судового засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в порядку заочного провадження та у його відсутність. Відповідач про час, дату, місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Згідно з частиною 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Під час судового розгляду справи встановлено, що 01 травня 2010 року між відповідачем [PERSON] та ТОВ «ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС» укладено договір «про надання послуг» № 0105-18-Б/Ст13. Відповідно до п.4.8 Договору на момент підписання Договору, розмір щомісячної плати за надання послуг становить 225,00 грн. з 01.04.2015 року між позивачем і відповідачкою укладено додаткову угоду №3 до договору, згідно умов якої, з 01.04.2015 р. розмір щомісячної плати за надання послуг становить 340,00 грн., за обслуговування одного машиномісця. 01.03.2017 року між позивачем і відповідачкою укладено додаткову угоду №4 до договору, згідно умов якої, з 01.03.2017 р. розмір щомісячної плати за надання послуг становить 380,00 грн., за обслуговування одного машиномісця. Відповідно до «Правил зберігання транспорних засобів на автостоянках», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 115 від 22.01.1996 року, плата за зберігання транспортних засобів на автостоянках та інші супутні послуги справляється за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, з видачею квитанції чи касового чека. Відповідно до п. 4.6 вказаного договору, зміна суми щомісячних платежів власника здійснюється у випадку зміни вартості комунальних послуг і інших витрат виконавця на утримання і обслуговування стоянки. Згідно з п. 4.5 договору оплата здійснюється готівкою через реєстратори розрахункових операцій або в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця. Відповідно до ч. 2 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки ( штраф, пеня). Згідно з п. 5.3. у випадку порушення зобов'язання щодо внесення платежів у строки та в розмірі, передбаченому Договором, власник сплачує виконавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виконання зобов'язання до дати повного погашення заборгованості. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною два цієї статті передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки відповідач не виконує свої обов'язки щодо оплати послуг за обслуговування підземної автостоянки і прилеглої території, то станом на 22.01.2018 утворилась заборгованість у розмірі 4 180 грн. 00 коп., неустойки у вигляді штрафу в розмірі 1 862 грн. 00 коп., та інфляційної складової боргу в сумі 225,28 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України всі судові витрати у розмірі 1 762,00 грн, понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved