Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

У листопаді 2013 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів. В обґрунтування позивних вимог зазначила, що знаходилась з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 23.08.2003 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачкою, та знаходяться на її утриманні. Відповідач з 17 листопада 2013 року в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом, та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 33 процентів доходів відповідача щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дітей повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позивні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про визнання позовних вимог, та з проханням про розгляд справи у його відсутність. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права і взаємини сторін, справа розглянута під час відсутності сторін. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі, з таких підстав. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є різні фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для розгляду справи. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана доказати ті обставини на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 26.11.2013 року, між [PERSON] до [PERSON] був укладений шлюб, про що Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецької області, зроблено актовий запис № 537. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які згідно довідки з комунального комерційного підприємства «Керуюча компанія Західна» мешкають разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання згідно ч. 3 ст. 181 СК України є стягнення аліментів за рішенням суду. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає те, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, дочки, сина й інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини доходів відповідача щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 27.11.2013 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 229 грн. 40 коп. На підставі ст. 180-182, СК України,

Outcome: approved