Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

У липні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із даним позовом до відповідачів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», в обґрунтування якого вказав наступне. 14.02.2008 р. між ТОВ «Український промисловий банк» (далі ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 3/МС/КВ-08-АП3 на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії, згідно якого банк зобов'язувався надати [PERSON] кредит у розмірі 77\~390 євро, а останній зобов'язувався прийняти кошти, використати їх за цільовим призначенням та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Строк дії даного кредитного договору був визначений сторонами до 10.02.2023 року. На забезпечення належного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, між ТОВ «Укрпромбанк» та позивачем по даній справі [PERSON] були укладені договір поруки № 3/МС/КВ-08-АП3-01 від 14.02.2008 року та іпотечний договір від 15.02.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] Згідно іпотечного договору [PERSON] передав в іпотеку банку належне йому нерухоме майно торгівельно-закусочний павільйон, що розташований за адресою: м. Миколаїв, пр. Жовтневий 319 Г. В подальшому, через неналежне виконання позичальником [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, правонаступник ТОВ «Укрпромбанк» - ПАТ «Дельта Банк», звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], яка 25.03.2011 року вчинила виконавчий напис за № 1035 про звернення стягнення на предмет іпотеки. На підставі цього виконавчого напису державною виконавчою службою було проведено опис та реалізацію вказаного нерухомого майна. Позивач не погоджується із вказаним виконавчим написом нотаріуса та вважає його незаконним через те, що він не отримував повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки від ТОВ «Укрпромбанк» чи його правонаступника - ПАТ «Дельта Банк», не погоджується із розміром кредитної заборгованості та зазначає, що виконавчий напис був вчинений із порушенням законодавства. Посилаючись на викладене, позивач просить визнати недійсним виконавчий напис за № 1035 від 25.03.2011 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили задовольнити позов. Відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутність та письмові заперечення, в яких вказала, що вчинений нею виконавчий напис був здійснений у відповідності до діючого законодавства. Також відповідач подала заяву про застосування позовної давності. Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» у судовому засіданні заперечував проти позову з тих підстав, що виконавчий напис був вчинений нотаріусом правомірно, і також подав заяву про застосування позовної давності. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав його необґрунтованості та безпідставності. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] зі слів позивача, помер 22.07.2015 р. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків та дослідивши зібрані по справі письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи із наступного. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина третя статті 10 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судовим розглядом встановлено, що 14.02.2008 р. між ТОВ «Український промисловий банк» (далі ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 3/МС/КВ-08-АП3 на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії. Згідно цього договору ТОВ «Укрпромбанк» відкрив [PERSON] відновлювальну відкличну мультивалютну кредитну лінію з лімітом кредитування у розмірі - 77\~390 євро, строком з 14.02.2008 р. по 10.02.2023 р., зі сплатою за користування коштами 11,5 % річних у євро та 11,5 % річних у гривні, та з цільовим використанням на інвестиційні цілі (придбання будівельних матеріалів та на інші поточні проблеми). В свою чергу, позичальник за вказаним договором зобов'язувався прийняти кошти, використати їх за цільовим призначенням, сплатити за користування кредитними коштами відсотки та інші передбачені договором платежі. На забезпечення належного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] були укладені договір поруки № 3/МС/КВ-08-АП3-01 від 14.02.2008 року та іпотечний договір від 15.02.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] Згідно іпотечного договору [PERSON] передав в іпотеку банку належне йому нерухоме майно торгівельно-закусочний павільйон, що розташований за адресою: м. Миколаїв, пр. Жовтневий 319 Г. 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір про передачу Активів та Кредитних зобов'язань. посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстр. № 2258, згідно якого до ПАТ «Дельта Банк» перейшло усі права вимоги, що належали первісному кредитору - ТОВ «Укрпромбанк», у тому числі за вищенаведеними договорами. Через неналежне виконання позичальником [PERSON] своїх кредитних зобов'язань, новий кредитор ПАТ «Дельта Банк» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою № 02.1-476 від 17.03.2011 р. про вчинення виконавчого напису нотаріуса на іпотечному договорі. 25.03.2011 року зазначений приватний нотаріус вчинила виконавчий напис за № 1035 про звернення стягнення на предмет іпотеки, згідно якого звернула стягнення на предмет іпотеки - торгівельно-закусочний павільйон, розташований за адресою: м. Миколаїв, пр. Жовтневий 319 Г, який належав позивачу по даній справі [PERSON], і за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки задовольнила вимоги ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором, за період з 01.07.2010 р. по 16.03.2011 р., на загальну суму 832\~814 грн., із яких: ? заборгованість за кредитом у гривні 570\~429,77 коп., у тому числі: ●заборгованість за кредитом 402\~743,48 грн.; ●заборгованість за відсотками 61\~765,58 грн.; ●пеня за несвоєчасне повернення кредиту 2\~227,75 грн.; ●пеня за несвоєчасне повернення відсотків 3\~598,50 грн.; ●комісія за кредитним договором 100\~094,46 грн. ? заборгованість за кредитом у євро у сумі 23\~619, 53 євро, що в еквіваленті становить 262 384, 61 грн., у тому числі: ●заборгованість за кредитом 18\~841,60 євро; ●заборгованість за відсотками 4\~395,39 євро; ●пеня за несвоєчасне повернення кредиту 94, 13 євро; ●пеня за несвоєчасне повернення відсотків 288, 41 євро; ●комісія за кредитним договором 1\~982,41 грн. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених\~законом. Таким спеціальним законом є Закон України «Про нотаріат» № 4325-ХІІ від 02.09.1993 року, і зокрема, глава 14 цього Закону, що регулює вчинення нотаріусами виконавчих написів. Так, стаття 87 Закону (у редакції, що діяла на час вчинення оспорюваного виконавчого напису) визначала, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 цього ж Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами, організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 р.№ 1172 (у редакції, що діяла на час вчинення оспорюваного виконавчого напису), для одержання виконавчого напису подаються: ●оригінал нотаріально посвідченої угоди; ●документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору, вчинення виконавчого напису здійснення нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення. іпотекодержатель справі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Частиною другою пункту 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 р. (чинною на час вчинення виконавчого напису), визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання боржником письмової вимоги про усунення порушень. Із матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» своїм листом № 02.1-333 від 28.01.2011 року направляв вимогу позивачеві як іпотекодавцю, про погашення кредитної заборгованості, і позивач отримав її 04.02.2011 р. Цим же листом позивачу було роз'яснені наслідки невиконання цієї вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином доводи позивача про неотримання ним такої вимоги суд знаходить безпідставними. Судовим розглядом також встановлено, що оспорюваний позивачем виконавчий напис був вчинений після спливу передбаченого ст. 35 Закону України «Про іпотеку» 30-денного строку. Аналізуючи вищевикладене та зібрані по справі письмові докази, суд прийшов до висновку, що при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус [PERSON] дотрималася вимог цивільного законодавства, і позивач не надав суду доказів, які б спростовували ці висновки. Тому суд знаходить позов недоведеним і не вбачає підстав для його задоволення. Що ж до заяви відповідачів про відмову у позові через пропуск позивачем позовної давності, то суд вважає необхідним зазначити таке. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі» розяснено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Враховуючи висновок суду про недоведеність позову, суд вважає необхідним відмовити у позові саме з цієї підстави. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, йому не відшкодовуються через те, що суд відмовив у задоволенні його позову у повному обсязі.

Outcome: dismissed