Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

У липні 2016 року позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 25.08.2001 року по 23.03.2007 рік. Від сумісного подружнього життя з відповідачем сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначила, що відповідач на даний час займається підприємницькою діяльністю, добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Згоди про утримання спільної дитини між сторонами не досягнуто. Тому позивачка просить суд стягнути з відповідача кошти на щомісячне утримання дітей по досягнення ними повноліття у розмірі 3\~000 грн. В судове засідання позивачка зявилась. Позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання також зявилася. Позовні вимоги визнала частково. Суд, вислухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка, [PERSON], та відповідач, [PERSON], перебували у зареєстрованому шлюбі, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, серія 1-ОК № 027360, видане 23.03.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-БК № 240127, видане виконкомом Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 14.08.2003 року, актовий запис № 29, а також доньку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії 1_ОК № 060810, в видане виконавчим комітетом Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 16.03.2007 року, актовий запис № 15, батьком яких є відповідач [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що діти проживають та перебувають на утриманні позивачки, про що стверджується довідкою виконавчого комітету Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 14.07.2016 року № 326. Ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 18 «Конвенції про права дитини» держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до абз. 1 п.17 пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України та абз.3 абз. 1 п.17 пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх доньки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2016 року становить 1 455 грн. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи дані про особу відповідача, його стан здоровя та матеріальне становище, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1\~600 (одна тисяча шістсот) грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 21.07.2016 року. В решті позову відмовити. Враховуючи наведене та

Outcome: partial