Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.02.1999 року. Шлюбні стосунки з відповідачкою припинили в січні 2017 року з тих причин, що між ними виникали сварки причиною яких було те, що вони перестали розуміти один одного, стала значно помітніша різниця в поглядах на життя, в питаннях сім`ї та шлюбу. З огляду на викладене, позивач просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі та задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечував. У судові засідання призначенні на 18.12.2017 р., 22.01.2018 р., відповідачка не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена судом належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак до суду не зявилась, письмових заперечень на позовну заяву не надала. (а.с. 18,22). Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провадження у даній справі відкрито ухвалою судді від 27.11.2017 року. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 20 лютого 1999 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Артемівським районним відділом реєстрації актів громадського стану міста Луганська, про що в книзі реєстрації актів про одруження 20 лютого 1999 року зроблено запис за № 72. Прізвище [PERSON] після державної реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.8). Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушення права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, [PERSON] скористався даним правом та звернувся до суду з таким позовом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач в заяві вказав, що шлюбні відносини фактично припинили у січні 2017 року, після чого сторони стали проживати окремо, спільного господарства не ведуть. З огляду на викладене, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я сторін по справі розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, за таких обставин, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved