Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

У листопаді 2014 року до суду звернулася позивач з позовною заявою, в якій вказувала , що [INFO] року помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, за законом на : земельну ділянку площею 0,088 га та земельну ділянку площею 0,174 га . Оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно втрачено , нотаріусом їй було відмовлено у оформленні права власності на спадкове майно. Позивач, посилаючись на те , що вона не має змоги оформити належним чином прийняття спадщини , просить суд визнати за нею , право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом , після смерті [PERSON] , на: - земельну ділянку площею 0,088 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по [ADDRESS] - земельну ділянку площею 0,174 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства , що розташована по [ADDRESS] У судовому засіданні представник позивача вимоги викладені у позовній заяві підтримав та просив суд позов задоволити, посилаючись на обставини справи викладені у позові . Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти задоволення позову . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився , повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Суд ознайомившись із позовною заявою , заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи , взявши до уваги позицію відповідача [PERSON], вважає , що позов підлягає задоволенню . По справі встановлено, [INFO] року помер [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про його смерть (а.с.5). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина за законом на спадкове майно , а саме на : - земельну ділянку площею 0,088 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по [ADDRESS] - земельну ділянку площею 0,174 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства , що розташована по [ADDRESS] На зазначені вище земельні ділянки спадкодавець за життя отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку , серії ІІ-КВ № 055681 , що стверджено довідкою Відділу Держземагенства у Володарському районі Київської області № 826 від 22.07.2014 року ( а.с.9) . Однак названий Державний акт позивачем було втрачено про що у місцевій газеті « Голос Володарщини» надруковано відповідне оголошення ( а.с.13) . За наведених підстав нотаріусом позивачу було відмовлено у оформленні прийняття спадщини ( а.с.11). Відповідно до ст. 328 ЦК України , право власності набувається на підставах , що не заборонені законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом . У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено , що позивач має право на спадщину , що залишилась після померлого за законом , як дружина спадкодавця ( а.с.6) , що ґрунтується на положеннях ст. 1261 ЦК України . Окрім того , ст.1268 ч. 3 ЦК України визначає , що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Крім того, відповідно до ст. 1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини , а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Відповідачі: [PERSON] , та [PERSON] , є дітьми спадкодавця та поряд із позивачем спадкоємцями першої черги , однак вони на спадщину не претендують та не заперечують проти прийняття спадкового майна позивачем . Встановлені судом обставини справи вказують, що позивач не має змоги належним чином прийняти та оформити спадщину оскільки Державний акт про право власності на земельну ділянку було втрачено . Отже, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позов базується на законі , є обґрунтованим тому його слід задоволити.

Outcome: approved