Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної державної інспекції з питань праці у Миколаївській області, в якому просить визнати наказ № 98-Д від 09.10.2013р. та наказ № 99-Д від 10.10.2013р. про оголошення йому доган незаконними та їх скасувати, скасувати запис у трудовій книжці про звільнення з посади за систематичне невиконання без поважних причин своїх службових обов'язків, поновити на посаді головного державного інспектора праці та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення і по день винесення рішення. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що він працював у Територіальній державній інспекції з питань праці у Миколаївській області з 24.09.2012 року на посаді головного державного інспектора праці. 04.10.2013р. він написав заяву про звільнення з роботи у зв'язку з переводом до Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області. Далі зазначав, що начальник інспекції йому в цьому відмовила, тоді він написав заяву про звільнення за власним бажанням. Починаючи з цього часу відношення між ним та начальником інспекції погіршилися і вона почала піднімати та перевіряти всі матеріали перевірок за заявами громадян та організацій, збирати на нього негативну інформацію та притягувати його до дисциплінарної відповідальності. Так, наказом № 98-д від 09.10.2013р. за затримку ним передачі подання до правоохоронних органів за виявленні порушення в філії «Новоодеський райавтодор» ДП «Миколаївський облавтодор», що містять ознаки злочину від 23.09.2013р. йому оголошено догану. Наказом № 99-Д від 10.10.2013р. за неякісний розгляд звернення [PERSON] до інспекції від 13.09.2013р. за № Н-342-01/02 та неналежне виконання ним службових обов'язків, йому знову оголошено повторну догану. Висновком комісії по розслідуванню фактів, зазначених у скарзі директора КП «Ринок Колос» Куценко С.П. від 08.10.2013р. на його дії під час проведення перевірки цього підприємства та вжиття заходів впливу, його дії були визнані неповними, неякісними і такими, що призвели до порушень прав громадян України. Також в наказі зазначено, що він систематично, без поважних причин порушує трудові обов'язки, що привели до безпідставного притягнення директора ринку Куценко С.П. до адміністративної відповідальності та накладання на нього адміністративного стягнення. За таке порушення 23.10.2013 року його було звільнено з займаної посади за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (систематичне невиконання без поважних причин своїх службових обов'язків ). Вважає, що його незаконно притягнули до дисциплінарної відповідальності та незаконно звільнили з посади без наявності достатніх для того підстав, а тому просив задовольнити позов. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги з викладених в позовній заяві підстав, з урахуванням наданих письмових пояснень та просили їх задовольнити. Представник відповідача щодо задоволення позову заперечував, оскільки вважає, що звільнення відбулось з дотриманням вимог чинного законодавства та просив у задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 24.09.2012 року [PERSON] був прийнятий на посаду головного державного інспектора праці Територіальної державної інспекції з питань праці у Миколаївській області з 24.09.2012 року, згідно з наказом № 55 від 24.09.2012р. ( л. с. 5-6 ). Наказом від 09.10.2013 року № 98-Д до [PERSON] було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за затримку передачі подання до правоохоронних органів в установлені Регламентом інспекції та протокольними дорученнями №2 від 28.12.2012р., №8 від 25.09.2012р., №8 від 07.06.2013р., №9 від 06.09.2013р. строки за неналежне виконання службових обов'язків під час перевірки 17.09.2013р. філії «Новоодеський райавтодор», про який [PERSON] надав звіт, станом на 09.10.2013р. і майже місяць не направляв подання до правоохоронних органів за виявленими ознаками злочину в ході перевірки філії від 23.09.2013р. ( а. с. 22-24 ) Відповідно до п. 7 «Порядку проведення перевірок посадовими особами державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів», затвердженого Міністерством соціальної політики України наказом №390 від 02.07.2012р. за результатами перевірки складається акт перевірки, а у разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства. ( а. с. 134-137) Згідно з Посадовою інструкцією головного державного інспектора праці, затвердженого Наказом Територіальної державної інспекції з питань праці у Миколаївській області від 23 серпня 2012р. № 29, з якою позивач ознайомлений під підпис, [PERSON] зобов'язаний: здійснювати перевірки додержання законодавства про працю, зайнятість та загальнообов'язкове державне соціальне страхування на підприємствах, в установах, організаціях, на виробничих ділянках фізичних осіб-підприємців, робочих органах виконавчих дирекцій фондів соціального страхування або у приміщення ТДз ПП у Миколаївській області у випадках, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», відповідно до виданому у встановленому порядку направленню, вносити на розгляд власника або уповноваженого ним органу, органу виконавчої влади, фізичній особі-підприємцю припису, спрямованого на усунення існуючих порушень законодавства про працю, зайнятість, загальнообов'язкове державне соціальне страхування, забезпечувати контроль за своєчасністю і повноту виконання припису, забезпечувати якісне проведення перевірок та об'єктивність їх результатів та несе відповідальність за повне і своєчасне виконання своїх обов'язків, що передбачені посадовою інструкцією. Пунктом 4.1. Посадової інструкції [PERSON] також несе дисциплінарну відповідальність за неякісне, необ'єктивне, несвоєчасне виконання покладених на нього службових обов'язків. Критеріями оцінки роботи головного державного інспектора праці і ступінь персональної відповідальності працівника є своєчасність, якісність та результативність проведення перевірок, додержання законодавства про працю, зайнятість, соціальне страхування, якісне оформлення результатів перевірок, не допускати випадків бездіяльності або невикористання наданих йому прав. ( а. с.121-123 ) Наказом від 10.10.2013 року № 99-Д до [PERSON] було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неякісну проведену перевірку за розглядом заяви громадянки [PERSON] до інспекції від 11.10.2013р. за № Н-342-01/02. Позивачем було надано проміжну відповідь, а основна відповідь була дана іншим інспектором. На перевірку фактів, які не були перевірені [PERSON], за заявою [PERSON] направлено іншого інспектора. ( а. с. 25 ) Згідно з ч. 1 ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. При цьому суд зазначає, що підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни. Закон не вимагає, щоб таке порушення обов'язково призводило до будь-яких шкідливих наслідків. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності досить, щоб був зафіксований сам факт порушення. Водночас суд також звертає увагу, що необхідним для притягнення до дисциплінарної відповідальності є встановлення вини. Відповідно до ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Згідно зі ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Як вбачається з матеріалів справи, до притягнення [PERSON] до дисциплінарного стягнення, позивач неодноразово під час розгляду звернень громадян до інспекції проявляв недбалість, некомпетентність, порушення трудової дисципліни при виконанні своїх посадових обов'язків, такі факти підтверджується перевірками ТОВ ВУФ «Дайм-Сервіс», ОКСТ «Сонячний Промінь», ПрАТ «Миколаївський машинобудівний завод», міжнародний аеропорт Миколаїв» тощо. Аналогічні порушення своїх посадових обов'язків встановлені також при перевірки проведеної прокуратурою Миколаївської області від 10.10.2013р. № 07/1-2623, вих. 13 ( а. с. 37-38), що спричинило звернення [PERSON] до прокуратури ( а. с. 117-118). Факт порушення [PERSON] дисципліни підтверджується висновком службового розслідування від 16.10.2013 року ( а.с.30), поясненнями [PERSON] ( а.с. 32), скаргою на дії головного державного інспектора Коваля А.В. ( а.с. 33, 58 ), постановою від 16.10.013р. (а. с. 59-60 ), скаргою [PERSON] (а.с.61 ), заяви [PERSON] ( а. с.78-80 ), скаргою [PERSON] ( а.с. 96- 97 ). Разом з тим, суд зазначає, що посилання позивача на такі обставини, як непорушення трудової дисципліни не виключають його вини у застосуванні до нього двох доган.. Також суд зазначає, що накази від 09.10.2013 року № 98-Д та № 99-Д від 10.10.2013 року про застосування дисциплінарного стягнення до [PERSON] видано начальником Територіальної державної інспекції з питань праці у Миколаївській області Титовою Н.В., тобто уповноваженою особою. Дисциплінарне стягнення застосовано у передбачений чинним законодавством місячний строк. [PERSON] ознайомлений з вказаними наказами та надав письмові пояснення. Таким чином, дисциплінарне стягнення у вигляді догани було застосовано до [PERSON] правомірно з дотриманням вимог чинного законодавства, відтак, позовні вимоги щодо скасування доган не підлягають задоволенню. 23.10.2013 року наказом № 103-к Територіальної державної інспекції з питань праці у Миколаївській області [PERSON] був звільнений з посади головного державного інспектора праці за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього Правилами внутрішнього трудового розпорядку, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. ( а. с. 7) Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Аналізуючи наведену норму, суд зазначає, що підставою для розірвання трудового договору за п. 3 ч.1 ст. 40 КЗпП України є систематичне невиконання працівником трудових обов'язків. Такими, що систематично порушують трудову дисципліну, є працівники, які мають дисциплінарне або громадське стягнення за порушення трудової дисципліни та порушили її знову протягом року з дня застосування стягнення за перше порушення. Якщо дисциплінарне чи громадське стягнення не погашене часом або не зняте до закінчення встановленого річного строку, порушення трудової дисципліни працівником дає підставу відповідачу для його звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України. Звільнення за п. 3 ч. 1 ст. 40 КзпП України допускається тільки за наявності вини працівника. Вина [PERSON] у систематичному порушенні трудової дисципліни підтверджується висновком службового розслідування від 16.10.2013р. (а.с.126), приписом № 14-01-030/ 0488-0308 від 12.08.2013р. (а.с.77), направленням № 995 про проведення перевірки суб'єкта господарювання ( а. с. 63-76, 59-60, 57- 58). Таким чином, оскільки [PERSON] порушив трудову дисципліну втретє після накладення на нього протягом року дисциплінарного стягнення, його правомірно було звільнено з роботи за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Отже, оскільки позивач був звільнений з роботи з дотриманням норм чинного законодавства, правові підстави для його поновлення на роботі та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, відсутні. Відтак, позовні вимоги [PERSON] про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження неправомірності його звільнення та скасування запису у трудовій книжці, його позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed