Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

У липні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON], третя особа Вишнева міська державна нотаріальна контора Головного управління юстиції у Київській області, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що вона та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після [PERSON], який помер [INFO] року. Під час спільного проживання [PERSON] та померлого [PERSON] за спільні кошти ними була придбана однокімнатна квартира [ADDRESS] Києво-Святошинського району Київської області, де вони проживали разом однією сім'єю до дня смерті [PERSON] Крім того, за спільні кошти ними було придбано автомобіль ВАЗ 21061, державний номерний знак [NUMBER]. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2013 року по справі № 2-3/12 (провадження № 2/369/2/13), яке набрало законної сили 21 серпня 2013 року, за [PERSON] як за співвласницею визнано право власності на ? частину квартири [ADDRESS] та на ? частину автомобіля ВАЗ 21061, державний номерний знак [NUMBER], що залишилися у спадок після смерті [PERSON] Для оформлення спадкових прав на майно, що залишилося після смерті [PERSON], вона звернулася до Вишневої державної нотаріальної контори, але в оформленні Свідоцтва про право на спадщину їй відмовили у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. [PERSON] зазначала, що [PERSON], заволодівши документам на спадкове майно, підробила документи, продала автомобіль, що належав [PERSON] та померлому [PERSON] на праві спільної власності, та, утримуючи документи на квартиру, свідомо перешкоджає в оформленні прав на ? частину квартири в порядку спадкування. Відповідно до Висновку про вартість майна від 17 березня 2014 року, виготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Оціночна компанія «Місто», вартість квартири [ADDRESS] становить 332 000,00 грн. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила визнати за нею, як спадкоємицею першої черги за законом, право власності на ? частину квартири [ADDRESS] Київської області, яка належала померлому [PERSON], та стягнути з відповідача [PERSON] суму сплаченого судового збору у розмірі 830,00 грн. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи у відсутності позивача та її представника, у поданій заяві представник позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON]. не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи Вишневої міської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції у Київській області в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи у відсутності представника третьої особи. Оскільки представник позивача у поданій суду заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року у віці 55 років помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Померлий [PERSON] доводився чоловіком позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22 вересня 2005 року, та батьком відповідача по справі [PERSON]., що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], відповідно до якого померлий [PERSON] записаний батьком народженої [INFO] року [PERSON], яка у зв'язку з реєстрацією шлюбу 22 січня 1999 року змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] та автомобіль ВАЗ 21061, державний номерний знак [NUMBER]. Спадкоємцями першої черги стали сторони по справі, які прийняли спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що підтверджується спадковою справою до майна померлого [PERSON] Відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2013 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON]. про визнання права власності на спадкове майно за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], та право власності на 1/2 частину автомобіля ВАЗ 21061, державний номерний знак [NUMBER]. Під час розгляду вказаної справи Києво-Святошинським районним судом Київської області встановлено, що з 1998 року [PERSON] та померлий [PERSON] проживали у фактичних шлюбних відносинах, спочатку в її квартирі [ADDRESS], потім винаймали жилу площу, а в 2000 році за спільні кошти придбали квартиру [ADDRESS]. Також судом встановлено, що за час проживання позивачки з померлим [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах ними придбано спірний автомобіль ВАЗ 21061, державний номерний знак [NUMBER], що підтверджується вироком суду від 07.09.2012, також довідкою Києво-Святошинського РЕВ ДАІ № 356 від 04.11.2009, також довідкою Києво-Святошинського РЕВ ДАІ від 07.05.2008, з якої вбачається, що спірний автомобіль було зареєстровано на померлого [PERSON] [INFO] на підставі довідки з рахунку серії ОПГ № 189034 від 11.07.1998 , що свідчить про придбання спірного автомобіля позивачки з померлим під час фактичних шлюбних відносин. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до положень п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовом про захист права приватної власності» відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є, зокрема, майно, нажите подружжям за час шлюбу. Частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності встановлено, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить ? частка квартири [ADDRESS]. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири, копія якого міститься в матеріалах справи, від 22 серпня 2000 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON], яка діє від свого імені та від імені своїх неповнолітній дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкають за адресою: [ADDRESS], продали належну їм на праві власності квартиру [ADDRESS], а [PERSON] купив вказану квартиру. Вказаний договір було посвідчено державним нотаріусом Вишневої державної нотаріальної контори Київської області Бурлаковою Н.К., та зареєстровано в реєстрі за № 3563. Відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи № 201 на [ADDRESS] вбачається, що вказана квартира належала на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі розпорядження виконавчого комітету Вишневої міської ради від 26 жовтня 1999 року № 71. Відповідно до наявного в матеріалах справи Реєстраційного посвідчення, виданого Києво-Святошинським бюро технічної інвентаризації, посвідчено, що квартира [ADDRESS] належить на праві особистої власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22 серпня 2000 року за реєстровим номером № 3563. Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно виданого КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 22 серпня 2000 року за реєстровим номером № 3563 належить квартира [ADDRESS]. Відповідно до інформації, наданої Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 12 березня 2014 року за № 194 вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22 серпня 2000 року № 3563, посвідченого Вишневою державною нотаріальною конторою. Відповідно до наявного в матеріалах справи висновку про вартість майна, виконаного Товариством з обмеженою відповідальністю «Місто», об'єктом оцінки виступала жила однокімнатна квартира [ADDRESS] у м. Вишневе, і його вартість становить 332 000 (триста тридцять дві тисячі) гривень станом на 17 березня 2014 року. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії спадкової справи № 252/2006 до майна померлого [INFO] року [PERSON] вбачається, що спадкоємцями першої черги після його смерті є дружина [PERSON] та дочка [PERSON]. 23 лютого 2007 року [PERSON] звернулася до Вишневої міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] року її чоловіка [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, державний нотаріус Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області Бурлакова Н.К. 14 лютого 2014 року винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири під [ADDRESS], оскільки не було надано правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на спадкову частку квартири. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого строку він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Правилами ч. 1 ст. 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом після смерті свого чоловіка [PERSON], та прийняла спадщину відповідно до закону. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області за [PERSON] було визнано право власності на частку у спільному з [PERSON] майні у розмірі ? частини від майна, яке знаходилося у спільній сумісній власності подружжя. Як спадкоємиця першої черги [PERSON] має право на ? частину спадкового майна, яке відкрилося після смерті її чоловіка [PERSON], а саме на ? частину його частки квартири під [ADDRESS], тобто на ? частину вказаної квартири у порядку спадкування за законом. Оскільки спірна квартира належала на праві власності померлому [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу вказаної квартири від 22 серпня 2000 року та копією інвентаризаційної справи на квартиру, що підтверджує набуття померлим права власності на квартиру у встановленому законодавством порядку, а [PERSON] як спадкоємиця прийняла спадщину, суд дійшов висновку про правомірність вимоги позивача про визнання за нею права власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON].

Outcome: approved