Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про виділення в натурі частки земельної ділянки. На обгрунтування позову зазначила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину, зареєстрованого 24.11.2020 року за №818 є спадкоємцем майна після смерті [PERSON] , а саме 1\\3 частки земельної ділянки загальною площею 7,10 га, кадастровий номер 3520888000:02:000:1056, яка розміщена на території Кривоносівської (Червонозорівської) сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Іншими спадкоємцями в рівних частинах (по 1/3) є зведенні брати позивача - [PERSON] та [PERSON] . Протягом 14 років з дня смерті [PERSON] (батька позивача) іншими спадкоємцями спадщина не оформлена та не отримано свідоцтво про право на спадщину. Позивач вказує, що хоч і є власником 1/3 частини спадкового майна (земельної ділянки) після смерті батька, однак в повній мірі не може користуватися та розпоряджатися своєю власністю, зокрема відчужити, передати в користування чи обробляти самостійно, оскільки її частка не виділена в натурі на місцевості. Неодноразові звернення до спадкоємців (відповідачів) з проханням надати згоду щодо розподілу земельної ділянки на рівні частки були не дієвими та не призвели до бажаного результату. Враховуючи, що іншими співвласниками не надано добровільної згоди для розподілу спадкового майна [PERSON] , яке перебуває у спільній частковій власності на рівні частки, а позивач відповідно до законодавства має право вимагати виділення належної їй частки із складу земельної ділянки, тому звернулася до суду з даними позовом, в якому просить виділити їй в натурі 1/3 частки земельної ділянки, що становить 2,3668 га із земельної ділянки, що є у спільній частковій власності кадастровий номер 3520888000:02:000:1056, загальною площею 7,10 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кривоносівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області та надати дозвіл на розробку відповідно технічної документації із землеустрою. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24.05.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.(а.с.58-59). Ухвалою суду від 08.06.2021 року підтовче провадження у справі було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. (а.с.77-78). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Вказав на достатність доказів для задоволення позову та виділення [PERSON] в натурі 1/3 частки земельної ділянки, яка знаходиться у спільній частковій власності, та належала померлому батькові позивача на праві приватної власності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечив в задоволенні позовних вимог. Вказав, що будь-які дії для виділення часток із земельної ділянки не проводилися, оскільки він хотів дочекатися повноліття свого брата [PERSON] . Вказав, що [PERSON] має законне право на частину земельної ділянки та він не має заперечень щодо виділення позивачу в натурі 1/3 частини спадкового майна. [PERSON] та його законний представник - [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Відзив на позовну заяву в порядку ст.178 ЦПК України відповідачами подано не було. Згідно ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач [PERSON] та законний відповідача не з`явилися в судове засідання, причини неявки не повідомили, суд визнає їх неявку в судове засідання без поважних причин. Суд, дослідивши обставини справи, оцінивши надані по справі докази, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Судом під час розгляду справи встановлено, що [INFO] в с.Червонозорівка, Бобринецького району, Кіровоградської області помер [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смерті 17 квітня 2006 року зроблено відповідний актовий запис, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21.03.2007 року. (а.с.14). 24.11.2020 року державним нотаріусом Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Дроздовою О.П. видано Свідоцтво про право на спадщину за законом та на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України посвідчено, що спадкоємцями майна померлого [PERSON] є: його син [PERSON] , [INFO] ,- право на 1/3 частку у спадщині; син [PERSON] , [INFO] ,- право на 1/3 частку у спадщині та донька [PERSON] , [INFO] , право на 1/3 частку у спадщині. Спадщину, на яку у вказаній частці видано свідоцтво складається з: земельної ділянки № [NUMBER] , площею 7,1000 га., кадастровий номер 3520888000:02:000:1056, належної спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю, виданого Червонозорівською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області 29 жовтня 2001 року на бланку серії ІІ-КР №006737 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №25-26ч. Державну реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на вказану земельну ділянку проведено 06 листопада 2020 року, про що до розділу відкритого на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером під номером 2220347135208 внесено запис під номером 39162462. Загальні відомості про земельну ділянку відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого 14 липня 2020 року: кадастровий номер 3520888000:02:000:1056, місце розташування (адміністративно-територіальна одиниця) - Кіровоградська область, Бобринецький район, Кровоносівська сільська рада, цільове призначення: 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, форма власності приватна власність, площа земельної ділянки гектарів: 7,1000. Вказано,що Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки видано [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 земельної ділянки, станом не видано. (а.с.16-17). Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №252221684 від 14.04.2021 року [PERSON] є власником 1/3 частки земельної ділянки площею 7,1 га, яка перебуває у спільній частковій власності кадастровий номер 3520888000:02:000:1056. (а.с.33-34). Згідно із ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності визначається у порядку визначеному законом. За ч.1 ст.355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно із ч.2 даної статті, майно може належати особам на праві спільної часткової або спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст.356 Цивільного кодексу України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно із ч.1 ст.358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. За частиною 2 даної статті, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Статтею 364 Цивільного кодексу України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною 1 ст.367 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ч.1 ст.88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. 18.01.2021 року, 09.03.2021 року, 26.03.2021 року позивачем на адресу [PERSON] та [PERSON] було направлено повідомлення про надання співвласниками спадкового майна нотаріально посвідченої згоди на розподіл земельної ділянки з кадастровим номером 3520888000:02:000:1056 для подальшого виділення в натурі належної [PERSON] на праві приватної власності частки земельної ділянки.(а.с.21-27). Згідно із ч.3 ст. 88 ЗК України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Частиною 4 статті 88 ЗК України передбачено, що учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Під час судового розгляду встановлено, що згода між співвласниками про виділення земельної ділянки не досягнуто, що є підставою для вирішення спору судом. З урахуванням встановлених судом обставин справи та оцінюючи належність доказів по справі, зважаючи на те, що позивач є співвласником земельної ділянки кадастровий номер 3520888000:02:000:1056, загальною площею 7,10 га, договір про спільну часткову власність на земельну ділянку між позивачем та відповідачами не укладався, порядок володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою не визначений, враховуючи неможливість виділення належних спадкоємцям часток земельної ділянки без рішення суду за відсутні згоди усіх співвласників зазначеної земельної ділянки, за наявності реальної можливості такого виділення, суд вважає, що позовна вимога в цій частині обґрунтована та підлягає задоволенню. Щодо частини позовної вимоги позивача про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою, суд зазначає наступне. Закон України «Про землеустрій» визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про землеустрій» землеустрій здійснюється на підставі: а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; в) судових рішень. Враховуючи, що позивач у позовній заяві не вказує та не обгрунтовує доказами про існуючі перешкоди для отримання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою в позасудовому порядку (на підставі рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою), тому суд вважає що дана частина позовної вимоги задоволенню не підлягає. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог . Зважаючи, що позов [PERSON] задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 454 гривні з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial