Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

У квітні 2019 року до суду надійшла позовна заява позивача, у якій позивач просив суд визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтовуючи свою вимогу тим, що остання з 2009 року не проживає за вказаною адресою, не користується квартирою, не сплачує комунальні послуги, не бере участі в утриманні квартири, чим право позивача як наймача порушується. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, відзиву суду щодо позову не надала, з заявою про розгляд справи у її відсутності до суду не зверталася, про час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Відповідно до ч. 4\~ ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до\~ ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням положень ст.ст.\~223 ч. 4, 280\~ЦПК України та думки позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, допитавши свідків, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач з 15.06.2002 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] . На підставі ордеру на службове приміщення [ADDRESS] серія [ADDRESS] від 05.12.2007 року, позивач є наймачем квартири [ADDRESS] . Згідно до відмітки в паспорті громадянина України виданого на ім`я [PERSON] , а також інформаційного листа Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, [PERSON] з 20.02.2008 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , по теперішній час. Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] 21.01.2012 року зареєструвала шлюб з [PERSON] . Відповідно до заяви від 25.06.2012 року, посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І., позивач надав згоду на виїзд за кордон на постійне місце проживання до Королівства Нідерланди, спільної дитини сторін [PERSON] Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] підтвердили той, факт що відповідач [PERSON] з 2009 року не проживає за адресою: [ADDRESS] . Оскільки протягом року відповідач не проживає за зазначеною адресою, самостійно не знялася з реєстраційного обліку, що порушує права позивача, як наймача квартири, є підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування зазначеним приміщенням. Відповідно до\~ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Відповідно до вимог\~ст. 72 Житлового Кодексу України\~- визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідач не проживає в вказаному житловому приміщенні більше шести місяців, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним житловим приміщенням, передбачених\~ст. 71 ЖК України\~немає, участі в оплаті комунальних послуг, будинку відповідач не приймає, що свідчить про втрату ним інтересу до спірного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, тому відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням. У відповідності із\~ст.\~167\~ЖК України - у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. З огляду на те, що обставини, на які посилався позивач, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved