Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

У квітня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20.03.2012 року о 05 год. 10 хв. на 390 км. автодороги Київ-Харків в населеному пункті Чутове (Полтавська область) на заокругленні дороги водій автомобіля Daewoo Lanos, номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], виїхав на зустрічну смугу руху. Водій автомобіля Renault LoganF, номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], з метою уникнення зіткнення з автомобілем , який виїхав на смугу його руху звернув ліворуч, внаслідок чого відбулося зіткнення. Вироком Чутівського районного суду Полтавської області від 03.04.2014 року останнього було винним у вчиненні кримінального правопорушення. На час вчинення ДТП [PERSON] працював в Цеху перевезення пошти Дніпропетровської дирекції УДППЗ «Укрпошта» на посаді водія вантажних автомобілів автоколони №1. В зв'язку з перебуванням відповідача [PERSON] у трудових відносинах з позивачем, рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 17.10.2014 року з позивача на користь [PERSON] стягнуто 35 000 грн., яку позивачем було виплачено згідно платіжного доручення №1667 від 05.03. 2015 року. Окрім зазначеного позивачем було застраховано свою цивільно-правову відповідальність згідно полісу №АА/7082991 від 16.01.2012 року у Акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія», відповідно до п. 2 Полісу ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю та здоров'ю потерпілого складає 100000 гривень. В зв'язку з викладеним на підставі п. 3ст. 134 КЗпП України та п.23.1 ст. 23 Закону Укроаїни «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить суд стягнути солідарно з відповідачів і порядку регресу суму виплаченої [PERSON] моральної шкоди у розмірі 35000 грн. Представник позивача в судовому засіданні пред'явлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, надала пояснення аналогічні викладеним в змісті позову. Відповідач [PERSON] позов визнав, але заперечив щодо розміру моральної шкоди вважає що визначено надлишковий розмір моральної шкоди. Відповідач - Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» про місце, дату та час судового розгляду справи сповіщався належним чином, у судове засідання свого представника не направив, наддав суду заявe про розгляд справи за відсутності представника, та надав суду письмові заперечення проти позову в яких зазначив що у виниклих правовідносинах обов'язку перед ПрАТ «УПСК» він не має, а також не має юридичних підстав для відшкодування УДППЗ «Укрпошта» моральної шкоди, завданої [PERSON] у ДТП від 20.03.2012 року, оскільки за полісом №АА/7082991 від 16.01.2012 року, згідно якого у Акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» Українським державним підприємством поштового зв'язку «Укрпошта» було застраховано свою цивільно-правову відповідальність, відшкодування потерпілому моральної шкоди, передбаченої п. 3,4 ч. 2 ст. 23 ЦК України, яке і мало місце в даному випадку, полісом не передбачено. Окрім того вказує, що рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 17.10.2014 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 15.01.2015 року встановлено , що ПрАТ «УПСК» не може нести відповідальність перед [PERSON], за таких підстав і перед позивачем в даному позові. Тому просив в пред'явлених до них вимогах позивачу відмовити в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення та доводи представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ст.. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за д шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на .них трудових обов'язків.. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Як передбачено п. 3 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи ,також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, вішкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як встановлено судом, 20.03.2012 року на 390 км. автодороги Київ-Харків в населеному пункті Чутове (Полтавська область) на заокругленні дороги сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Renault LoganF, номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], належного на праві власності Дніпропетровської дирекції УДППЗ «Укрпошта», та автомобіля Daewoo Lanos, номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті якого пасажирка автомобіля Daewoo Lanos, [PERSON] отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили довгостроковий розлад здоров'я. Дані обставини встановлені рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 17.10.2014 року та додаткового доказування не потребують. Згідно даного рішення на підставі ст.. ч.2 ст. 1187 ЦК України з позивача - Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» як власника джерела автомобіля Daewoo Lanos, номер [NUMBER], на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди стягнуто 35 000грн. Вироком Чутівського районного суду Полтавської області від 03.04.2014 року винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди було визнано [PERSON], який на час її настання перебував у трудових відносинах з Дніпропетровської дирекції УДППЗ «Укрпошта» та вчинив ДТП під час виконання ним своїх трудових обов'язків. Відповідно до ч. 4 ст. ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, виходячи з вищевикладених обставин справи та зазначеного нормативного обґрунтування, суд приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] в порядку регресу шкоди у розмірі 35 000 грн.. При цьому суд вважає за необхідне відмовити в частині позовних вимог, пред'явлених до відповідача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», оскільки подібна вимога вже вирішувалась Чутівським районним судом Полтавської області, рішенням якого від 17 жовтня 2014 року було відмовлено у стягненні з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» солідарно моральної шкоди на користь [PERSON] , з посиланням на те, що на час ДТП - 20.03.2012 року ст.. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду заподіяну здоров'ю, не діяла,тому в даній частині вимог позивачу необхідно відмовити. Тому, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині, та приймає рішення про часткове задоволення пред'явленого позову. Питання про розподіл судових витрат вирішується судом відповідно до приписів ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: partial