Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська із вищезазначеною заявою, в якій просила визнати свою доньку [PERSON] , [INFO] , недієздатною та встановити над останньою опіку, призначивши заявника її опікуном. Заявник надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, просила заяву задовольнити. Від голови Виконавчого комітету Соборної районної у місті Дніпрі ради Тімарєва А.С. до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника Соборної районної у місті Дніпрі ради. При вирішенні вимог [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною, призначення опікуна поклався на розсуд суду. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи, які викладені в позовній заяві і співставивши їх з матеріалами справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом по народження серії [NUMBER] , виданого 21 березня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська (а.с. 14), а отже відповідно до ст. 296 ЦПК України може бути заявником у цивільній справі даної категорії. Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ № 208665 від 19 грудня 2018 року, виданої Міжрайонною правобережною МСЕК №1, [PERSON] , [INFO] , є інвалідом першої групи - А з 05 грудня 2018 року, інвалідність з дитинства, строк інвалідності - безстроково (а.с. 9-10). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Оскільки з висновку судово-психіатричної експертизи № 76 від 25 червня 2019 року вбачається, що [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі глибокої розумової відсталості і за своїм психічним станом в теперішній час не може розуміти значення своїх дій і керувати ними (а.с. 36-37), тому існує передбачена законом підстава для визнання її недієздатною. За таких обставин, вимоги заяви у відповідній частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про призначення опіки над [PERSON] , суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Оскільки судом не було встановлено будь-яких обставин, що спростовували б можливість призначення матері [PERSON] - [PERSON] опікуном над своєї недієздатною донькою, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог заявника про встановлення опіки на [PERSON] і призначення опікуном [PERSON] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved