Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

У квітні 2020 року позивач звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, про застосування повороту виконання виконавчого напису. В обґрунтування поданої заяви, яка в подальшому була уточнена, зазначив, що 10.10.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А., вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 6622, про стягнення з нього на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованості у розмірі 71 365, 14 грн. Нотаріус не перевірив безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, у зв`язку з чим її було позбавлено можливості заявити вимогу про застосування строків позовної давності, що свідчить про наявність спору щодо суми за договором, на підставі якого було вчинено виконавчий напис. [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив задовольнити. Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, відзив на позов не надав. Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна надала заяву про розгляд справи без її участі та письмові пояснення в яких зазначала, що виконавчий напис вчинено відповідно до вимог діючого законодавства. Звертала увагу суду, що заява про вчинення виконавчого напису подається незалежно від місця виконання вимоги, знаходження боржника або стягувача. Окрім цього, зазначала, що заявник надав оригінал кредитного договору, виписку з рахунку про стан заборгованості позивача на день звернення, документ, що підтверджує факт попереднього відправлення позивачу вимоги про сплату боргу. Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна у судове засідання не з`являлась, повідомлялась про час і місце розгляду справи. Ухвалою Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська від 13.04.2020 року зупинено стягнення за виконавчим написом НОА 422898 приватного нотаріусу Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни, зареєстрованою в реєстрі № 6622 від 10 жовтня 2019 року про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» кошти в сумі 71 365, 14 грн. до набрання законної сили рішення суду у справі за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, про застосування повороту виконавчого напису. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.12.2007 року між [PERSON] та ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», було укладено кредитний договір № 137/в, за умовами якої ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» надає [PERSON] кредит у сумі 2 750 доларів США, з процентною ставкою 19 % річних, дата повернення кредиту - 17.12.2010 року. 10.10.2019 року приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6622, про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», заборгованості у розмірі 71 365, 14 грн. Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 № 296 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок), постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, зокрема, підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункту 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «По нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (статті 88 Закону України «Про нотаріат». Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Пунктом 1.3 договору від 18.12.2007 року встановлено, що кредитні кошти надаються строком по 17.12.2010 року включно, тобто з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Також, відповідно до наданих документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис № 6622 від 10.10.2019 року, судом встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» для вчинення виконавчого напису не надано детального розрахуноку заборгованості за кредитним договором № 137/в від 18.12.2007 року, який укладено між [PERSON] та ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», а тому вказана у виконавчому написі заборгованість, не є безспірною. Таким чином, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна не дотримала встановленої процедури, що потягло порушення законних прав позивача, а тому позовна вимога в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню. Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема нормою ст. 444, передбачено вирішення питання повороту виконання рішення, постанови суду у разі скасування раніше прийнятого судового рішення за яким в порядку виконання стягнуті з боржника кошти або вилучене його майно на користь стягувача. Згідно ч. 1, 2 ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим рішенням). Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого рішення), та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням належного, безпідставного стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Таким чином, поворот виконання рішення суду є способом захисту майнових прав сторони, який не може бути застосований у справах, де предметом спору є немайнові права. Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням. Крім того, поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018р. по справі №203/2612/13-ц. [PERSON] звернувся до суду із позовною вимогою про поворот виконання виконавчого напису, що нормами діючого процесуального законодавства не передбачено. Позивачу [PERSON] суд роз`яснює, що він має право подати до суду окремий позов про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса - про стягнення коштів, як безпідставно набутих, до відповідача, на користь яких були перераховані у ході примусового виконання вищевказаного виконавчого напису приватного нотаріуса. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині повороту виконання виконавчого напису нотаріусу та стягнення грошових коштів. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial