Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

У квітні 2021 року позивач АТ «Полтава-банк», звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 11.07.2007 року між банком та відповідачем укладений договір № 87360/KR02-8736000-0000024 на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської кредитної картки АТ «Полтава-банк», відповідно до якого відповідач отримала платіжну картку для здійснення операцій за картковим рахунком. У липні 2020 року позичальник припинив виконувати свої зобов`язання по вищевказаному договору. У зв`язку з порушенням зобов`язання за договором відповідач станом на 06.04.2021 року має заборгованість у розмірі 6202,13 грн. Оскільки відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань за кредитним договором, позивач змушений звернутися до суду з указаним позовом. Ухвалою судді від 17 травня 2021 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення про повернення викликів суду з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання», у судові засідання двічі поспіль не з`явився, без повідомлення причин, у встановлений судом строк відзив на позов не надав. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.07.2007 року між сторонами укладений договір № 87360/KR02-8736000-0000024 на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської кредитної картки АТ «Полтава-банк». Згідно додаткових угод від 16.11.2009 року та 14.12.2012 року до договору процентова ставка за користування кредитним лімітом встановлюється у розмірі 3% щомісячно за місяць з суми заборгованості та подвійної про центової ставки за користування несанкціонованим овердрафтом. Банк виконав свої зобов`язання перед позичальником за договором, надавши останньому кредитні кошти у сумі, строки та на умовах, передбачених договором. Для здійснення операцій зі зняття грошових коштів [PERSON] отримував платіжні картки (11.07.2007 року, 11.08.2010 року, 11.09.2013 року, 18.10.2016 року, 19.11.2019 року). У липні 2020 року [PERSON] припинив виконувати свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором. 15 лютого 2021 року на адресу [PERSON] з метою досудового врегулювання АТ «Полтава-банк» направлена вимога № 099-009/952 про необхідність погашення кредитної заборгованості у зв`язку з порушенням ним умов договору. Однак , станом на 06.04.2021 року відповідач не виконав умови договору та не погасив кредитну заборгованість, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 6202,13 грн., яка складається з наступного: 5000 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 1202,13 грн. прострочені відсотки за користування кредитом, нараховані за період з 01.09.2020 року по 05.04.2021 року. Статтею 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно п. 7.3. договору за умови виконання клієнтом всіх положень договору, договір вважається продовженим на наступний строк, якщо клієнт не повідомив про бажання розірвати (припинити) договір за 20 календарних днів до закінчення строку дії картки. На даний час кошти за кредитом не сплачено, вимога відповідачем залишена поза увагою. Згідно статей 526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Свої зобов`язання за вказаним кредитним договором банк виконав та здійснив видачу платіжної картки та виконував разрахунково - касове обслуговування клієнта. Але, відповідач взятих на себе зобов`язань належним чином не виконав. Так, станом на 06.04.2021 року сума заборгованості складає 6202,13 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз наданих позивачем доказів свідчить про порушення прав позивача, які підлягають захисту. Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог ст.16ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, стягнення заборгованості. Зважаючи на те, що відповідач належним чином зобов`язання згідно умов укладеного договору не виконав, доказів іншого суду не надав, виходячи із принципів змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, вирішуючи справу на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судовий збір, сплачений позивачем, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягає відшкодуванню йому за рахунок відповідача.

Outcome: approved