Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON], який є представником за довіреністю [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з позовними вимогами, якими просить стягнути із [PERSON] борг за договором безпроцентної позики від 18.10.2013 року у розмірі 9953,17 грн., 3% річних від простроченої суми боргу за період з 16.11.2013 р. по день звернення до суду із позовом - 24.06.2016 р. у розмірі 778,80 грн., всього 10731,97 грн. Крім цього просить стягнути з відповідача судові витрати. У заяві посилається на укладений 18.10.2013 р. між позивачем та відповідачем договір позики, виконання його умов зі своєї сторони шляхом передачі [PERSON] грошових коштів у розмірі 400,00 доларів США., на невиконання його умов останнім в частині повернення коштів та на сплив терміну повернення грошових коштів - до 16.11.2013 р. У судовому засіданні та представник позивача вимоги заяви підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 18.10.2013 р. між [PERSON] як позикодавцем та [PERSON] як позичальником був укладений договір безпроцентної позики за яким [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти у розмірі 400,00 доларів США строком до 16.11.2013 р. На підтвердження укладання договору позики з [PERSON], була надана [PERSON] розписка про отримання ним коштів, їх розмір та їх строк повернення (а.с.5). Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлений договором. Представник позивача вказує, що борг за позикою відповідач не повернув як на час звернення до суду, так і на момент розгляду справи по суті у судовому засіданні. А тому позовна вимога щодо стягнення з позичальника боргу підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник , який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач визначає розмір заборгованості за договором, який складає 9953,17 грн. виходячи із розміру заборгованості у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день звернення до суду із позовною заявою та трьох відсотків річних за період з 16.11.2013 р. по 24.06.2016 р. у розмірі 778,80 грн. Отже, розмір заборгованості, що виник в результаті невиконання відповідачем умов договору позики із врахуванням трьох відсотків річних складає 10731,97 грн.(9953,17 грн. + 778,80 грн.) і підлягає до стягнення з відповідача. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачеві понесені судові витрати у сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved