Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

У квітні 2020 року до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вентура», державного реєстратора Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області Павленко Наталії Володимирівни про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності та визнання недійсним договору оренди землі і застосування наслідків його недійсності, в якій позивачка вказала на те, що [INFO] в м. Шпола Черкаської області померла [PERSON] . 17 серпня 2012 року позивачка оформила на своє ім`я в порядку спадкування після смерті [PERSON] право на земельну ділянку, площею 5,68 га, з кадастровим номером 3523883600:02:001:0080, яка розташована на території Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області та належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-КР № 005910 виданого 28.05.2002 року Новомиргородською районною державною адміністрацією Кіровоградської області,- (надалі - земельна ділянка). На момент набуття позивачкою права власності на земельну ділянку вона перебувала в користуванні Відповідача на підставі Договору оренди землі №108 від 10 березня 2004 року зареєстрованого 08 серпня 2005 року за № 915 у Новомиргородському відділі ДП «Кіровоградська регіональна філія Центру державного земельного кадастру» (надалі - Договір № 108) та Додаткової угоди про зміну і доповнення Договору №108 укладеної 20 липня 2006 року зареєстрованої у Новомиргородському відділі ДП «Кіровоградська регіональна філія Центру державного земельного кадастру» 17 серпня 2006 року за № 138 (надалі - Додаткова угода). Відповідно до абзаців 2 та 7 п. 2 Додаткової угоди змінено нижче вказані умови Договору, які викладено у наступній їх редакції: «п.8 Договір укладено на 10 років. Після закінчення строку Договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 15 (п`ятнадцять) днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію». «п.40. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - Орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору...». Відповідно до п.6 Додаткової угоди ця Угода набирає чинності після підписання сторонами та її державної реєстрації. 16 серпня 2016 року закінчився строк Договору №108 на який його було укладено. Після закінчення дії Договору №108 позивачка дала в усному порядку згоду Відповідачу на використання ним у 2017 році належної їй земельної ділянки, однак при умові що той протягом року надасть позивачці проект Договору оренди земельної ділянки та сплатить орендну плату за 2017 рік, на що Відповідач погодився, однак не виконав жодної із вказаних вимог. Протягом наступного 2018 року Відповідач в особі його керівника ігнорував пропозиції позивача укласти Договір оренди щодо земельної ділянки та сплатити останній орендну плату за використання ним належної позивачці земельної ділянки у 2017 і 2018 роках. 05 липня 2018 року позивачці стало відомо про те, що 25 жовтня 2017 року на підставі рішення Державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 38009419 від 08.11.2017 року вчинено запис № 23248885 про право власності за [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 3523883600:02:001:0080 на основі Державного акта серії І-КР № 005910 виданого 28.05.2002 року Новомиргородською районною державною адміністрацією Кіроворадської області та про реєстрацію за ТОВ «ВЕНТУРА» права оренди строком на 25 років відносно земельної ділянки з кадастровим номером 3523883600:02:001:0080, яке виникло у останнього на підставі договору оренди землі № 80 К укладеного 23.12.2015 року між ТОВ «Вентура» та [PERSON] . Оскільки договір було укладено 23.12.2015 року уже після смерті [INFO] [PERSON] , яка є стороною Договору, та переходу прав власника на земельну ділянку 17 грудня 2012 року до [PERSON] , позивачка просила суд: визнати незаконним та скасувати рішення індексний номер: 38009419 від 08.11.2017 року прийняте державним реєстратором:Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області Павленко Наталією Володимирівною про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номерор: 3523883600:02:001:0080 за [PERSON] . Припинити за [PERSON] , право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3523883600:02:001:0080. Визнати недійсним договір оренди землі серія та номер: 80 К, виданий 23.12.2015 року сторонами: орендодавцем - [PERSON] та орендарем - Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕНТУРА», код ЄДРПОУ 32155508, щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3523883600:02:001:0080, площею 5,68 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський р-н, Коробчинська сільська рада. Припинити за товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕНТУРА», код ЄДРПОУ 32155508 право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3523883600:02:001:0080. Застосувати наслідки недійсності договору оренди землі серії та номер: 80 К, укладеного 23.12.2015 року між сторонами: орендодавцем - [PERSON] та орендарем - товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕНТУРА», код ЄДРПОУ 32155508, щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3523883600:02:001:0080, площею 5,68 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський р-н, Коробчинська сільська рада та стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «Вентура», код ЄДРПОУ 32155508, на користь [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , кошти в сумі 81339 (вісімдесят одну тисячі триста тридцять дев`ять) гривень 70 копійок. 16.09.2020 року від відповідача, державного реєстратора Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області Павленко Наталії Володимирівни, до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову та просить суд відмовити в задоволенні позову обґрунтовуючи це тим, що під час реєстрації права оренди земельної ділянки між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Вентура» реєстратором дотримано вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації, затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2015 року. Позивач, повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, проте направила до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов підтримує повністю та просила задовольнити його. Представник відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «Вентура», повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення від 21.09. 2020 року в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань не надсилав. Відповідач, державний реєстратор Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області Павленко Наталія Володимирівна, повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення від 19.09.2020 року в судове засідання не з`явилася, будь-яких заяв чи клопотань не надсилала. Отже, за вищевказаних обставин у відповідності до ст. 130 ЦПК України товариство з обмеженою відповідальністю «Вентура» та державний реєстратор Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області Павленко Наталія Володимирівна, про час та місце розгляду у справі повідомлені належним чином. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в м. Шпола Черкаської області померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] виданого Відділом ДРАЦС Шполянського районного управління юстиції Черкаської області 24 січня 2012 року. 17 серпня 2012 року позивачка оформила на своє ім`я в порядку спадкування після смерті [PERSON] право на земельну ділянку, площею 5,68 га, з кадастровим номером 3523883600:02:001:0080, яка розташована на території Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області та належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-КР № 005910 виданого 28.05.2002 року Новомиргородською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, реєстровий № 1410 виданого 17 серпня 2012 року приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Білоусом В.П. На момент набуття позивачкою права власності на земельну ділянку, остання перебувала в користуванні товариства з обмеженою відповідальністю «Вентура» на підставі договору оренди землі №108 від 10 березня 2004 року зареєстрованого 08 серпня 2005 року за № 915 у Новомиргородському відділі ДП «Кіровоградська регіональна філія Центру державного земельного кадастру» та Додаткової угоди про зміну і доповнення договору №108 укладеної 20 липня 2006 року зареєстрованої у Новомиргородському відділі ДП «Кіровоградська регіональна філія Центру державного земельного кадастру» 17 серпня 2006 року за № 138. Згідно даної Додаткової угоди договір було укладено строком на 10 років. 16 серпня 2016 року закінчився строк Договору №108 на який його було укладено. Після закінчення дії Договору №108 позивач дала в усному порядку згоду відповідачу, товариству з обмежною відповідальністю «Вентура», на використання ним у 2017 році належної їй земельної ділянки, однак при умові що ТОВ «Вентура» протягом року надасть позивачці проект Договору оренди земельної ділянки та сплатить орендну плату за 2017 рік, на що відповідач, товариство з обмеженою відповідальністю «Вентура», погодився, однак не виконав жодної із вказаних вимог. Протягом наступного 2018 року відповідач, товариство з обмеженою відповідальністю «Вентура», в особі його керівника ігнорував пропозиції позивача укласти Договір оренди щодо земельної ділянки та сплатити останній орендну плату за використання ним належної позивачці земельної ділянки у 2017 і 2018 роках. У позові позивач зазначає, що 05 липня 2018 року з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна індексний номер 129838958 позивачці стало відомо про те, що 25 жовтня 2017 року на підставі рішення Державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 38009419 від 08.11.2017 року вчинено запис № 23248885 про право власності за [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 3523883600:02:001:0080 на основі Державного акта серії І-КР № 005910 виданого 28.05.2002 року Новомиргородською районною державною адміністрацією Кіроворадської області та про реєстрацію за ТОВ «ВЕНТУРА» права оренди строком на 25 років відносно земельної ділянки з кадастровим номером 3523883600:02:001:0080, яке виникло у останнього на підставі договору оренди землі № 80 К укладеного 23.12.2015 року між ТОВ «Вентура» та [PERSON] . Згідно ст. ст. 13,14, 19 Конституції України земля в Україні є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земля є об`єктом права власності Українського народу. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Водночас відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частинами 1 та 2 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. В силу ч. 1 ст.4 ЗУ «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки,або уповноважені ними особи. За положенням ст.13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Таким чином лише власник земельної ділянки або уповноважена ним на те особа може виступати орендодавцем за договором. Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Відповідно до положень ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В силу п. 1 ч. 3, ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону. Відповідно до п. 1, 3 ч.3. ст. 10, ч. 1 ст. 20, п.5 ч. 1 ст. 24 ЗУ « Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» ( в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) Державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. У державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Як вбачається з копії відповіді відділу в Новомиргородському районні Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області №520/118-17 від 30.10.2017 року наданої на запит державного реєстратора Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області Павленко Н. В. №200 від 25.10.2017 року, власником земельної ділянки з кадастровим номером 3523883600:02:001:0080, площею 5,68, розташованої на території Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області є [PERSON] , що в свою чергу не відповідає дійсності, оскільки згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого за № 1410 виданого 17 серпня 2012 року приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Білоусом В.П. на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-КР № 005910 виданого 28.05.2002 року Новомиргородською районною державною адміністрацією Кіровоградської області власником на дату запиту державного реєстратора являлась позивач - [PERSON] . Також, необхідно зазначити, що Відділом в Новомиргородському районні Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області 17 грудня 2012 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3523883600:02:001:0080, площею 5,68, розташованої на території Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, серії ЯК №007285 на ім`я позивачки - [PERSON] Відділом в Новомиргородському районні Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надано помилкову інформацію реєстратору, що призвело до подальших незаконних реєстраційних дій, які порушили права позивача. Зазначені вище обставини та норми чинного законодавства свідчать про незаконність вчинюваних дій державним реєстратором при проведенні державної реєстрації права власності за [PERSON] , не власником цього нерухомого майна, що є недопустимим, оскільки грубо порушує право власності [PERSON] , тому як наслідок рішення індексний номер: 38009419 від 08.11.2017 року прийняте державним реєстратором: Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області Павленко Наталією Володимирівною про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером: 3523883600:02:001:0080 за [PERSON] підлягає скасуванню, а право власності на земельну ділянку з кадастровим номером. 3523883600:02:001:0080 за [PERSON] припиненню. Частинами 1, 2 та 4 статті 25 ЦК України визначається, що здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. У відповідності до ч. 1 ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Отже, оскільки цивільна дієздатність є похідною від цивільної правоздатності фізичної особи, то в момент своєї смерті особа одночасно втрачає як цивільну правоздатність так і цивільну дієздатність та відповідно з цього часу не може набувати для себе будь-яких прав та обов`язків, а також бути уповноваженою особою. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третью, п 'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його недійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частиною 2 статті 203 ЦК України вказано, що договір може бути визнаний недійсним, якщо підписаний особою, яка в момент його вчинення не мала цивільної правоздатності. Окрім того, ч. 1 ст. 203 ЦК України вказано, що правочин є недійсним та підлягає до скасування, зокрема в зв`язку з тим , що такий правочин суперечить Цивільному кодексу України та ЗУ «Про оренду землі». Таким чином, оскільки Договір було укладено 23.12.2015 року уже після смерті [INFO] [PERSON] , яка є стороною договору, та переходу прав власника на земельну ділянку 17 грудня 2012 року до [PERSON] , то такий правочин є недійсним та підлягає до скасування. Згідно з ч. 4 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому п.п. «а», п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Разом з тим, враховуючи те, що відповідач весь цей час незаконно користувався належною позивачці земельною ділянкою та відповідно отримував прибутки від вирощеної ним сільськогосподарської продукції, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача вартість того, що було ним одержано за період 2017, 2018, 2019 та 2020 років. Водночас, оскільки сторонами не надано офіційну інформацію щодо кількості отриманих відповідачем доходів від використання належної позивачці земельної ділянки за вказаний період, то суд приходить до висновку, що [PERSON] має право на стягнення з ТОВ «ВЕНТУРА» частини отриманого ним прибутку, який виражається у максимальному розмірі орендної плати встановленої законом. Так, відповідно до п. 288.5.2. ПК України річна сума орендної плати не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. В свою чергу нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.04.2020 року становить 169457 (сто шістдесят дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят сім ) гривень, 74 копійки, що підтверджується паперовою копією Розрахунку нормативної грошової оцінки, а тому відповідно сума орендної плати у розмірі 12 % від нормативної оцінки земельної ділянки складатиме (169457,74 грн. х12%) = 20334 (двадцять тисяч триста тридцять чотири) гривні 90 копійок. Таким чином вартість одержаного ТОВ «ВЕНТУРА» доходу (прибутку) за часкористування земельною ділянкою в період 2017-2020 років становить: 169457,74 гривень (нормативна грошова оцінка земельної ділянки) х 12 % х 4 (роки (2017-2020 роки включно) = 81339 (вісімдесят одна тисяча триста тридцять дев`ять)гривень 70 копійок. За змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практики Європейського суду з прав людини у справах «Щокін проти України» від 14.10.2010, «Сєрков проти України» від 07.07.2011, «Трегубенко проти України» від 02.11.2004, втручання в право особи на мирне володіння майном має бути законним, повинно переслідувати «суспільний, публічний» інтерес та бути пропорційним визначеним цілям. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно з ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Таким чином, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до безсумнівного висновку, про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved