Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

У липні 2015 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідно до укладеного між сторонами договору б/н від 21.11.2013 р., банк випустив відповідачці кредитну картку на підставі заяви, належним чином заповненої та підписаної останньою.\~Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір. 10.12.2013 відповідачка скористалася сервісом «Оплата частинами» в торгово-сервісному підприємстві ТСП «ВІНДОВС» та уклала з позивачем кредитний договір № 1312100684130, згідно з яким відповідачка отримала кредит у розмірі 9986,50 грн. зі сплатою комісії за сервіс в розмірі 51,75 %, комісії екваєрської в розмірі 1,60 % та комісії загальної в розмірі 2,16 %. В порушення умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором не виконала належним чином. У зв'язку з цим, виникла заборгованість в сумі 11935,47, яка складається з 9883,17 - заборгованість за кредитом; 1007,75 - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань; 500 грн. - фіксованого штрафу та 544,55 грн. - процентної складової штрафу. \~\~\~\~ Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачки 11935,47 грн. заборгованості. Представник позивача просив про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та дату судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. При цьому, надала заперечення проти позову, в яких посилалася на те, що повернення кредитних коштів, у разі повернення товару, повинно було відбуватися ТОВ «ВІНДОВС». Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності представника позивача, заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. 21.11.2013 року сторони підписали заяву-анкету на відкриття карткового рахунку, згідно умов якого, відповідачці банком була надана кредитна картка. Підписом на заяві відповідачка погодилась, що заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають між нею і банком договір про надання банківських послуг, з умовами якого вона ознайомлена. Пунктом 1.1.1.73 Умов і Правил надання банківських послуг передбачена така послуга як «Оплата частинами. Без переплат» - це послуга по організації обслуговування і проведенню розрахунків по операціям, здійсненим з використанням платіжних карт на які поширюється послуга «Оплата частинами. Без переплат», згідно яких держатель карти доручає Банку здійснювати регулярні платежі в адрес Торговця в розмірі і кількості указаних в квитанції, надрукованої на POS терміналі при автоматизації послуги «Оплата частинами». Положеннями пунктів 2.1.1.14.1, 2.1.1.14.2 Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що Держатель кредитної карти має право користуватися сервісом «Оплата частинами» в торговельно-сервісних центрах підприємства з яким Банк уклав договір розширеного еквайрінга. З матеріалів справи вбачається, що 10.12.2013 р. відповідачка скористалася сервісом «Оплата частинами» в торгово-сервісному підприємстві ТСП «ВІНДОВС», з яким банк уклав договір еквайрінгу, предметом якого є проведення платежів та розрахунків, що здійснюються з використанням електронного платіжного засобу при використанні покупцями сервісу «Оплата частинами», де придбала товар на суму 9986,50 грн., сплативши перший внесок 631,45 грн. 10.12.2013 року Банк перерахував на поточний рахунок ТОВ «ВІНДОВС» № повну вартість товару у сумі 9986,50 грн. Фактичне укладення кредитного договору у зв'язку з придбанням відповідачкою товару підтверджується довідкою банку, в якій відображені відомості про транзакцію від 18.09.2014 р. із зазначенням загальної суми транзакції, суми платежу, виплаченої суми, кількості платежів, а також номеру договору 13121000684130, та витягом з кредитної карти клієнта, відповідно до якої 10.12.2013 року відповідачка сплатою першого внеску 631,31 грн. підтвердила користування послугою «Оплата частинами», надання якої передбачено умовами кредитного договору, відповідно до заяви позичальника від 21.11.2013 р. \~\~Вподальшому, 21.12.2013 року відповідачка фактично відкликала згоду на укладання договору про надання споживчого кредиту, повернувши товар ТОВ «ВІДОВС». В свою чергу ПАТ КБ «ПриватБанк» повернув на рахунок відповідачки перший внесок 631,31 грн. на її кредитну картку, що підтверджується випискою по кредитній картці. Частиною 6\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~передбачено, що з відкликанням згоди на укладання договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором. Проте, відповідачка не дотрималась зазначених положень закону, та не повернула позивачу кредитні кошти. Оскільки відповідачка до цього часу кредитні кошти позивачу не повернула, Банком розрахована заборгованість, яка\~\~становить 11935,47 грн. та складається з: 9883,17 грн. - заборгованості за кредитом; 1007,75 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань; 500 грн. - фіксованого штрафу та 544,55 грн.. - процентної складової штрафу. За такого, суд вважає, що вимоги Банку про повернення 9883,17 грн. кредитних коштів є обґрунтованими та підлягають задоволенню відповідно до ч. 6\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». З доводами відповідачки про те, що повернення кредитних коштів, у разі повернення товару, повинно було відбуватися ТОВ «ВІНДОВС», суд погодитись не може, на підставі наступного. Так, 10.12.2013 р. відповідачка фактично уклала 2 договори: договір купівлі-продажу обраного товару з ТОВ «ВІНДОВС» та договір про надання споживчого кредиту з ПАТ КБ «ПриватБанк». При цьому ідентифікація особи Позичальника та її згоди на отримання споживчого кредиту здійснювалася у передбачений Положенням ( п. 1.11), а також Умовами та правилами (п. 1.1.14 із підпунктами) спосіб - шляхом фізичної присутності пластикової картки - спеціального платіжного засобу, та введення пін-коду. Розрахунок за проданий товар здійснювався не з рахунку користувача платіжної картки, а за його дорученням за рахунок кредитних коштів банку. В аналогічний спосіб 21.12.2013 р. здійснювалось розірвання 2-х договорів - договору купівлі-продажу та кредитного договору. При цьому, внаслідок розірвання договору купівлі-продажу у відповідності із ч. 3\~ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів»\~відповідачка повернула товар та отримала право вимагати повернення коштів від продавця товару. В свою чергу, позивач здійснив у відповідності до абз. 6 ч. 6\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~повернення отриманого першого платежу за кредитним договором та у відповідності до абз. 3 ч. 6\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», отримав право вимоги від відповідачки, сплачених за вказівкою останньої грошових коштів. До того ж, факт укладення та розірвання договору споживчого кредиту відповідачкою не спростовувався. Разом з цим, суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідачки пені та штрафів задоволенню не підлягають, оскільки їх сплата не передбачена у разі відкликання згоди на укладання договору про надання споживчого кредиту (ч. 6\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~). Посилання ж позивача на Умови та Правила надання банківських послуг, як підставу для стягнення пені та штрафів не можуть бути застосовані, оскільки повернення кредитних коштів відбувається за правилами\~\~ч. 6\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а не у зв'язку з порушенням умов кредитного договору. Враховуючи викладене, з відповідачки на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню 9883,17 грн. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору.\~\~

Outcome: partial