Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

У липні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 21 жовтня 2015 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Дніпропетровській області зареєстровано Декларацію №ДП182152940042 про готовність об`єкта до експлуатації, а саме житлового будинку літ. А-1 після реконструкції в частині житлової прибудови літ. А1-2 та прибудови літ.а2-1, сараї літ.З,Л,Н, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Житловий будинок належить позивачу на підставі договору дарування частки домоволодіння від 22.09.1998, відповідно до п. 1 якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подарували, а [PERSON] прийняв в дар 42/100 частини домоволодіння [ADDRESS] , посвідченому приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чернишовим С.О., зареєстрованим в реєстрі за номером № 7308. Земельна ділянка належить позивачу на праві спільної сумісної власності з Відповідачами на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 31.07.2006, серія ЯГ568554, зареєстрованому в Книзі записів за №010610401569. Згідно Акту ідеальних часток від 07.08.2002 фахівцем КП «Дніпропетровське МБТІ» було обстежено домоволодіння [ADDRESS] , для складання акту ідеальних часток між співвласниками та встановлено, що: частки змінилися у зв`язку із самовільним будівництвом: житлової прибудови А1-2, відкритої веранди а-1, сараїв 3,Н та самовільного переобладнання сараю О із сіней [PERSON] та самовільним будівництвом сараю Г, сіней а1-1 відповідачами. Актом встановлено, що у фактичному користуванні позивача знаходиться 80/100 частини домоволодіння, у фактичному користуванні відповідачів знаходиться 20/100 частини домоволодіння. Акт про згоду з актом ідеальних часток та відсутність претензій підписано відповідачами власноручно. Підписи підтверджено та засвідчено керівником квартального комітету № 22 АНД районної ради м. Дніпропетровська від 14.10.2002, а також надання згоди підтверджується розписками № 344, 345 від 06.12.1999 від [PERSON] та [PERSON] про відсутність претензій до меж земельної ділянки і спорудам, розміщеним за межею по [ADDRESS] . Підписи підтверджено та засвідчено керівником квартального комітету № 22 АНД районної ради м.Дніпропетровська від 08.12.1999. 10.01.2019 на замовлення позивача інженером з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] проведено інвентаризаційні роботи на домоволодіння за адресою по [ADDRESS] та надано Розрахунок часток домоволодіння, згідно якого: [PERSON] згідно договору дарування від 22.09.1998 належить 42/100 частини домоволодіння, а у фактичному користуванні перебуває 80/100 частки домоволодіння. [PERSON] та [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину від 06.12.1989 належить ј частки домоволодіння, та договору дарування від 23.03.2002 належить 33/100 частки, у фактичному користуванні знаходиться 20/100 часток домоволодіння. Технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] від 10.01.2019, виготовленого ФОП [PERSON] , інвентаризаційна справа №200/19. 06.11.2018 позивач звернувся до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради з заявою про державну реєстрацію права власності на житловий будинок [ADDRESS] , однак державним реєстратором розгляд заяви було зупинено у зв`язку з відсутністю у повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, зокрема у зв`язку з відсутністю письмової згоди усіх співвласників на проведення поділу та об`єднання майна, що перебуває у спільній власності, а також письмової заяви або договору співвласників про розподіл часток у спільній власності на таке майно. 14 січня 2019 року рішенням державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради позивачу було відмовлено у державній реєстрації права власності у зв`язку з не усуненням обставин, які були підставою для зупинення розгляду заяви, а саме ненадання наступних документів: письмової згоди усіх співвласників на проведення поділу та об`єднання майна, що перебуває у спільній власності, а також письмової заяви або договору співвласників про розподіл часток у спільній власності на таке майно. На теперішній час відповідачі не дають письмову згоду, а отже не визнають право власності позивача на 80/100 частин житлового будинку, а тому позивач просив суд - визнати за ним право власності на 80/100 частини житлового будинку за адресою по [ADDRESS] , визнати за [PERSON] право власності на 10/100 частини житлового будинку та за [PERSON] право власності на 10/100 частини житлового будинку за адресою по [ADDRESS] , виділити [PERSON] у натурі частку із спільного майна за адресою по [ADDRESS] , а саме: приміщення 1-6, 1-7, площею 31,6 кв.м., прибудова літ. А1-2, площею 62,7 кв.м., тераса літ. а-1, площею 2,8 кв.м., ганок літ. а4, сходи літ. а5, сарай літ. З, сарай літ. Л, вбиральня літ. М, сарай літ. Н, навіс літ. И, навіс літ. Т, споруди № 1,2,3,4,7,11,13,14,16,18,19, замощення II, виділити [PERSON] та [PERSON] у натурі частку із спільного майна за адресою по [ADDRESS] , а саме: приміщення 2-2, 2-3, площею 18,6 кв.м., прибудова літ.а'-l, площею 7,9 кв.м., прибудова літ. а2-1, площею 6,6 кв.м., ганок літ. а3, літня кухня літ. Б, сарай літ. В, сарай літ. Г, погріб під Г, вбиральня літ. Д, душ літ. С, навіс літ. Ж, споруди № 5,6,8,9,10,12,15,17, замощення І. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2020 року прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2020 року зупинено провадження у справі до залучення правонаступника позивача у зв`язку із його смертю. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2021 року поновлено провадження у справі та залучено в якості правонаступника позивача [PERSON] . Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду. 21 липня 2021 року справу розглянуто по суті і ухвалено рішення. В судовому засіданні позивач [PERSON] , яка є правонаступником позивача [PERSON] підтримала позов та просила його задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у ньому. Представник позивача [PERSON] позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити з підстав викладених у ньому. Підстава позову є ст. 392 ЦК України, оскільки відповідачі не визнають право власності позивача на 80/100 частин домоволодіння. Відповідач [PERSON] позов не визнав, оскільки частки сторін визначено. Крім того, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2021 року вирішено спір про визначення порядку користування земельною ділянкою і даним рішенням також встановлено, що [PERSON] належить 42/100 частин спірного домоволодіння, а [PERSON] та [PERSON] 58/100 частин. Відповідач [PERSON] позов не визнав, оскільки дозволу на будівництво, реконструкцію будинку вони [PERSON] не надавали. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] був власником 42/100 часток домоволодіння [ADDRESS] відповідно до договору дарування укладеного 22.09.1998 між ним і [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чернишовим С.О. та зареєстрованого в реєстрі за №7308. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Амур-Нижньодніпровським районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №1157. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 42/100 часток домоволодіння [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом власником 42/100 часток домоволодіння [ADDRESS] , наразі є [PERSON] . Власниками інших 58/100 частин домоволодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.12.1989, посвідченого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Стрілковською З.Д. та зареєстрованого в реєстрі за №1-4185 та договору дарування від 23.03.2002, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Установою Т.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 1544, є відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] . Як на підставу позову, позивач посилається на ст.392 ЦК України. Відповідно до вимог ст.392 ЦК України Проте, право власності [PERSON] , а на теперішній час його спадкоємиці [PERSON] взагалі ніким не опорюється. Доказів зворотного суду не надано. Одночасно позивач вважає, що його частка у домоволодінні повинна складати 80/100 часток, що відповідачами не визнається. Так, згідно Акту визначення часток від 07.08.2002 [PERSON] згідно договору дарування від 22.09.98 належить 42/100 частини домоволодіння, у фактичному користуванні знаходиться: у житловому будинку літ. А-1 квартира [ADDRESS] : приміщення 1-6, 1-7 житловою площею 31,6 кв.м., житлова прибудова літ.А1-2 (самовільна) житловою площею 22,0 кв.м., відкрита веранда а-1 (самовільна) площею 2,2 кв.м., ганок а, металева дробина а-2, сарай літ. З (самовільний), ганок, душова Л, вбиральня М, сарай Н (самовільний), сарай (самовільний), ганок, зливна яма навіс И, навіс Р, огорожа №1, огорожа №2, ворота із хвірткою №3, огорожа №4, Ѕ огорожі №3, огорожа №7, огорожа №9, огорожа №10, хвіртка №11, водоколонка №13, мостіння ІІ, що складає 80/100 частин домоволодіння; [PERSON] та [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину від 06.12.98 належить ј частина домоволодіння та договору дарування від 23.03.2002 належить 33/100 частин домоволодіння, а у фактичному користуванні знаходиться: у житловому будинку літ. А-1 квартира [ADDRESS] , житлові кімнати 2-2, 2-3 житловою площею 18,6 кв.м., сіни а1-1 (самовільні) площею 6,3 кв.м., ганок а1, літня кухня В, сарай В, сарай Г (самовільний), погріб під Г, вбиральня Д, літня душова Е, навіс Ж, Ѕ огорожі №5, хвіртка №6, огорожа №8, водо колонка №12, мостіння І, що складає 20/100 частин домоволодіння. Водночас, суд не може прийняти до уваги вищезазначений Акт визначення часток від 07.08.2002 з огляду на те, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.05.2020, яке набрало чинності 09 червня 2021 року, надавалася оцінка Акту про зміну часток у домоволодінні від 07.08.2002, і було встановлено, що [PERSON] не доведено, що здійснення ним житлової прибудови здійснювалось ним за згодою інших співвласників та в установленому порядку, що його право власності на збільшену частку зареєстровано в установленому законом порядку, Розглядаючи справу, суд приходить до висновку, що обираючи такий спосіб захисту, позивач фактично ставить питання про узаконення самовільно побудованих приміщень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» про звільнення позивача від сплати судового збору, судові витрати (судовий збір) компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed