Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

У липні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з нього заборгованість за кредитним договором у розмірі 48 542 грн. 03 коп., та судові витрати, понесені банком. На підтвердження своїх вимог вказував, кредит надавався в розмірі 40 000 грн. зі строком повернення не пізніше 25.12.1006 року та зі сплатою процентів відповідно до п.1.1. кредитного договору. Позичальником порушувались умови кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати процентів, в строки, передбачені Кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 01.07.2013 року виникла загальна заборгованість у розмірі 48 542 грн. 03 коп., що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Представник позивача за довіреністю Галай О.В. позовні вимоги підтримував у повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав, прохав застосувати строк позовної давності. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що 15 вересня 2005 року між акціонерно - комерційним банком «Золоті ворота» та [PERSON] був укладений Договір № 24 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти в розмірі 40 000 грн. зі строком повернення - 10 березня 2006 року з графіком повернення відповідно до Додатку № 1 до договору (а.с. 6) та сплатою процентів за користування за ставкою 26 % річних (а.с.4, 5). Відповідно до п. 2.1 Договору проценти є платою за користування кредитом і сплачуються за весь час користування кредитом до дня його фактичного повернення, у тому числі і після закінчення строку, на який було надано кредит. Проценти сплачуються відповідачем до 15 - го числа поточного місяця, а також на день закінчення строку дії договору, на рахунок № [NUMBER], а у разі прострочення сплати - відображаються на наступний робочий день на рахунку прострочений процентів № 220965013019 (п.2.2. Договору). Прострочена заборгованість за процентами погашається в першу чергу на рахунок № [NUMBER]. (п. 2.4. Договору). П. 2.3 Договору встановлено, що за користування кредитом після закінчення строку, на який його було видано (з урахуванням додаткових Угод), проценти сплачуються за ставкою 30 % річних. В силу п. 2.5. банк нараховує проценти за користування кредитом із дня фактичного надання кредиту до дня, який передує дню повного погашення кредитної заборгованості, застосовуючи при цьому метод «факт/факт». Згідно з п. 3.2.2. Кредитного договору відповідач зобов'язаний здійснювати погашення кредиту та сплату процентів в повному обсязі та на умовах, передбачених Договором. П. 4.1.1. встановлена відповідальність за несвоєчасне повернення кредиту - сплата боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення. У разі несвоєчасної сплати процентів за користування кредиту відповідач сплачує суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 1 % річних від простроченої суми. (п. 4.1.2). Відповідно до п. 4.1.3. Кредитного договору у випадку порушення строку повернення кредиту, передбаченого п.1.1 Договору, та/або строків сплати процентів, відповідач сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочки. У випадку порушення порядку сплати процентів відповідно до п.2.4. Договору відповідач сплачує штраф у розмірі 5 % від суми неналежним чином сплачених процентів. П. 5.4. Договору було обумовлено, що зміни до договору оформляються додатковими угодами та є його невід'ємними частинами. 11 квітня 2006 року між сторонами були укладені зміни до кредитного договору № 24 про надання споживчого кредиту від 15.09.2005 року, відповідно до яких за користування кредитом банк нараховує проценти, а [PERSON] сплачує їх на рахунок № [NUMBER] до 20 числа поточного місяця - 0а період з 1 (або з дня надання кредиту) до 15 числа включно поточного місяця; до 5-го числа наступного місяця - за період з 16 (або з дня надання кредиту) по останнє число поточного місяця, а також на день закінчення строку дії Договору. За користування кредитом після закінчення строку, на який було надано кредит (з урахуванням додаткових угод до Договору) проценти сплачуються за ставкою, на 5 процентних пунктів вищою, ніж та, яка визначена в п.1.1. Договору. За заявою [PERSON] від 09.03.2006 року про пролонгування кредиту до 07 вересня 2006 року (а.с. 13) 10 березня 2006 року між акціонерно - комерційним банком «Золоті ворота» та [PERSON] були укладені зміни № 2 до кредитного договору № 24 про надання споживчого кредиту від 15.9.2005 року, відповідно до яких строк повернення кредиту було продовжено до 07 вересня 2006 року (а.с. 7). Наступні зміни були внесені Договором про зміни № 3 від 07 вересня 2006 року, відповідно до яких строк повернення кредиту продовжувався до 05 жовтня 2006 року, проценти збільшувались до 27 % річних (п.1.1. Договору), а проценти за користування кредитом понад встановлені договором строки збільшувалися до 35 % річних (п. 2.3. Договору). Встановлювалась відповідальність за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 5 % річних від простроченої суми (п. 4.1.1. Договору) (а.с. 10, 14). 02.08.2010 року [PERSON] було здійснено платіж погашення прострочених відсотків в сумі 400 гривень. Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов»язку. Станом на 02.07.2013 року заборгованість [PERSON] перед Банком за Кредитним договором становить 48 542, 03 грн., з них: - сума простроченого кредиту - 15 463,12 грн.; - сума прострочених відсотків - 21 415,33 грн.; - пеня по простроченому кредиту - 5 987,89 грн. - пеня по простроченим відсоткам - 5 675,69 грн. (а.с. 18-32). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України наголошує, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). За змістом ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Зміст кредитного договору Договір № 24 про надання споживчого кредиту, укладеного 15 вересня 2005 року між акціонерно - комерційним банком «Золоті ворота» та [PERSON], не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. 14 травня 2010 року назва акціонерно - комерційного банку «Золоті ворота» змінена на Публічне акціонерне товариство «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» (а.с. 41). Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі встановлених фактів суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved