Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 29 грудня 2011 року в м. Дніпропетровську відповідач, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2105», державний номерний знак [NUMBER], порушив вимоги Правил дорожнього руху України, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який належить [PERSON] Данні обставини встановлені та підтверджуються постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2012 року про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення. Висновком автотоварознавчого дослідження №Еф-044/12 від 31 січня 2012 року визначено, що розмір завданих збитків внаслідок ДТП складає 128358,75 грн. У відповідності до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем виплачено [PERSON] страхове відшкодування. Таким чином, до позивача, відповідно до діючого законодавства, після виплати страхового відшкодування, перейшло право вимоги до винної особи - відповідача, у розмірі фактичних затрат, пов'язаних із відшкодуванням збитків страхувальнику за вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду, а тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 50000,00 грн., витрати послуги аварійного комісара в сумі 1171,72 грн., а також судові витрати по справі в розмірі 1378,00 грн. Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши поштою заяву про розгляд справи у його відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог з наведених у позові підстав, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причин не повідомив, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що 29 грудня 2011 року о 20 год. 00 хв. на вул. Криворізькій біля перехрестя з пр. Шахматним в м. Дніпропетровську водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2105», днз [NUMBER], в порушення п.12.1 Правил дорожнього руху не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати можливість постійно контролювати рух автомобіля, в результаті чого скоїв наїзд на автомобіль марки «Міцубіши Аутлендер», днз [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що рухався в зустрічному напрямку. Дані обставини встановлені та підтверджуються постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2012 року про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за вказане правопорушення, яка набрала законної сили 11 лютого 2012 року (а.с.6). Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Автомобіль «Mitsubishi Outlander», днз [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], та яким на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] та посвідчення водія серії [NUMBER] керував [PERSON] (а.с.61) і внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної події зазнав механічних пошкоджень, застраховано в ПАТ СК «Українська пожежно-страхова компанія», на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів [NUMBER] укладеного з [PERSON] 08 лютого 2011 року та дійсного до 07 лютого 2012 року (а.с.63). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована не була. Відповідно до п. «а» ч. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження за фактом спричинення аварійних пошкоджень автомобілю №Еф-044/12 від 31 січня 2012 року вартість матеріального збитку завданого володільцю автомобіля [NUMBER], склала 128358,75 грн. без урахування втрати товарної вартості (а.с.68-84). Відповідно до ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому «Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. Тому, для вирішення питання щодо розміру фактично заподіяної позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, суд приймає до уваги зазначений висновок, проведений у відповідності до чинного законодавства. Наказами Моторного (транспортного) страхового бюро України №1244 від 18 квітня 2012 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON]» визначено до сплати 50000,00 грн. (а.с.9). Згідно платіжних доручень № 2035 від 24 квітня 2012 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування [PERSON] на загальну суму 50000,00 грн. (а.с. 11). Письмова пропозиція позивача від 21 листопада 2012 року за вих. №30214/3-2-05 щодо вирішення справи в добровільному порядку відповідачем залишена без реагування (а.с.54). Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Ст.ст. 1187, 1188 ЦК України та роз'ясненнями наданими в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року (з послідуючими змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одному з володільців підвищеної небезпеки з вини іншого - відшкодовується винним. Таким чином, до позивача, як до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах сплаченої суми в розмірі 50000,00 грн., перейшло право вимоги, яке [PERSON] на підставі ст.ст.1187, 1188 ЦК України, мав до відповідача, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. До витрат, які підлягають відшкодуванню належать і витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1171,72 грн., розмір яких підтверджено відповідним рахунком від 186 року від 09 березня 2012 року, актом виконаних робіт від 05 квітня 2012 року, платіжним дорученням №1655 від 11 квітня 2012 року (а.с.58, 59, 53). З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved