Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

у липні 2020 року [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що судовим наказом Машівського районного суду від 26.03.2019 з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі, в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.03.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Натомість з 01.12.2019 по 30.06.2020 утворилася заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 6226,50 грн, а тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] , 2015 р.н., за період з 01.12.2019 р. по 30.06.2020 р. в розмірі 5932,98 грн. Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 11.08.2020 р. відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін (а.с.14). У судове засідання сторони не з`явилися повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно (а.с.18,19,27), позивач подала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності та позовні вимоги підтримала (а.с.23), відповідач причини неявки не повідомив. Виходячи з викладеного, суд уважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до судового наказу, виданого 26.03.2019 р. Машівським районним судом Полтавської області, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.5). Згідно з довідкою Машівської селищної ради Полтавської області № 742 від 08.07.2020 року, позивач [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] та разом з нею зареєстрована: [PERSON] ,2015 р.н. (а.с. 8). За повідомленням Машівської селищної ради Машівського району Полтавської області №89 від 07.08.2020 р., відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.13). Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. У порядку ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Згідно з розрахунком заборгованості, виданим Машівським РВ ДВС 02.07.2020, станом на 01.07.2020 року заборгованість [PERSON] на користь [PERSON] зі сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] , 2015 р.н. складає 6226,50 грн. (а.с.7). Водночас з квитанції №27 від 19.08.2020 р. убачається, що [PERSON] сплатив заборгованість по аліментах з грудня 2018 р. по липень 2020 р. у розмірі 7116,00 грн (а.с.21). У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. За розрахунком позивача неустойка (пеня) по заборгованості сплати аліментів за період з 01 грудня 2019 року по 30 червня 2020 року становить 5932,98 грн (а.с.1,2). Розглядаючи розрахунок, суд зазначає, що за постановою Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року (справа №572/1762/15-ц, провадження №14-37 цс 18), в якій ВП погодилась з мотивами касаційного цивільного суду, відступивши від висновку ВСУ, викладеного у постанові №6-94 цс 15 від 01 липня 2015 року, зазначивши, що загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), розшифрувавши цю формулу. При цьому пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а тому бере до уваги розрахунок позивача щодо суми неустойки за прострочені платежі по аліментах. З урахуванням положень ч.1 ст.196 СК України, яка обмежує розмір пені розміром заборгованості по аліментам, істотною обставиною є встановлення розміру боргу відповідача по сплаті аліментів станом на 01 липня 2020 року. Отже, виходячи зі змісту ст. 196 СК України, оскільки факт заборгованості за аліментами станом на 01.07.2020 року в сумі 6226,50 грн підтверджується розрахунком заборгованості державного виконавця та виникла з вини відповідача, який з грудня 2018 р. не сплачував аліменти за рішенням суду в повному обсязі, сплатив заборгованість лише 19.08.2020 р. у розмірі 7116,00 грн, але доказів того, що заборгованість утворювалася з незалежних від нього причин не надав, а тому суд уважає за необхідне стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів як стимул подальшого належного виконання обов`язку. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved