Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

У квітні 2020 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом до відповідачів, в якому просила визнати нікчемними договори комісії від 23.11.2019р. №7627/19/005802 та купівлі-продажу від 23.11.2019р. №7627/19/005802 із застосуванням наслідків їх недійсності, передбачених положеннями ст. 228 ЦК України (в т.ч. витребування майна та скасування державної реєстрації транспортного засобу); стягнути солідарно з відповідачів на її користь моральну шкоду у розмірі 140 000 грн, а також судові витрати, в т.ч. на правову допомогу. Свої вимоги обґрунтувала тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.10.2015 року є власником транспортного засобу - Volkswagen Passat, vin: [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , тип ТЗ: легковий седан-В, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Вказаний ТЗ був нею успадкований після смерті доньки - [PERSON] , у 2015 році. У зв`язку з протиправним заволодінням ТЗ у тому ж 2015 р., за її заявою слідчим відділом Деснянського УП ГУНП у м. Києві було порушено кримінальну справу № 12016100030000708, проте автомобіль не був повернутий у її володіння. При цьому останній залишався зареєстрованим за [PERSON] . У грудні 2019 року їй стало відомо про перереєстрацію ТЗ на відповідача [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №7627/19/005802 від 23.11.2019 року з ТОВ «Автостел Трейд», акта огляду ТЗ, договору комісії та акта технічного стану ТЗ. Їй також відомо, що за заявою відповідача [PERSON] в Деснянському УП ГУНП у м. Києві відкрито кримінальне провадження №1202010003000220. В рамках цього провадження нею були повідомлені обставини злочину щодо укладання договору купівлі-продажу від 23.11.2019р. №7627/19/005802 з ТОВ «Автостел Трейд», акта огляду реалізованого транспортного засобу, договору комісії від та акта технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер, які їй самій стали відомі з відповіді Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві на адвокатські запити її адвоката. На цю заяву вона отримала відповідь слідчого Деснянського УП ГУНП у м. Києві Кришталя А.А. про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №1202010003000220 та вилучення документів у ТСЦ №8047 Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві, на підставі яких відбулась спірна реєстрація ТЗ. Зазначає, що незважаючи на наявність у неї документально підтвердженого права власності на ТЗ, 23.11.2019 року без її відома був укладений договір комісії №7627/19/005802 від імені її померлої у 2015 році доньки з ТОВ «Автостел Трейд», акт технічного стану ТЗ, а також одночасно між [PERSON] та ТОВ «Автостел Трейд» укладено договір купівлі-продажу спірного ТЗ та складено акт огляду реалізованого ТЗ. Враховуючи наведені обставини, вважає, що мало місце порушення її прав власника. Крім того, вважає, що діями відповідачів їй нанесено моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 140 000 грн і просить стягнути солідарно з відповідачів. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.05.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачам не пізніше п`ятиденного строку подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено відповідачу, що він має право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, до початку розгляду справи по суті надіслати відзив на позовну заяву. 29.08.2020 року від відповідача Національної поліції України надійшов відзив на позов, в якому останній заперечив вимоги позивача з викладених у відзиві підстав. Зокрема зазначив, що є неналежним відповідачем у справі, оскільки права позивача жодним чином не порушував. Позивач посилаючись на неправомірність дій Деснянського УП ГУНП у м. Києві по відношенню до неї, не зазначає в чому полягає порушення її прав з боку Національної поліції України, не наводить фактів таких порушень. Враховуючи наведене, просить відмовити у позові. 21.09.2020 року від відповідача Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечує проти позову. Зазначає, що вчинив дії щодо реєстрації ТЗ у відповідності з Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою КМУ №1388 від 07.09.1998 року (далі - Порядок 1388). Відповідно до пункту 8 Порядку №1388, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. 23.11.2019 р. ТЗ Volkswagen Passat, номер кузова: [NUMBER] , 2007 року випуску, чорного кольору зареєстровано за [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 23.11.2019 № 7627/19/005802, що виданий ТОВ «Автостел Трейд». Згідно відомостей що містяться у договорі комісії № 7627/19/005802, що виданий 23.11.2019 ТОВ «Автостел Трейд», комітентом виступала [PERSON] . У відповідності з п. 8 Порядку № 1388, для здійснення перереєстрації транспортного засобу, за договором купівлі-продажу, що виданий торговою організацією, не вимагається наявність комітента, а лише наявність покупця транспортного засобу. Щодо вимоги про скасування державної реєстрації ТЗ, відповідач зазначає, що вчинення цієї дії регламентовано п. 40 Порядку №1388, відповідно до якого, у разі встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів складових частин транспортних засобів, виявлення транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в уповноважених органах МВС, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами або таких, що розшукуються правоохоронними органами України у зв`язку з незаконним заволодінням, уповноважені особи сервісних центрів МВС оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку транспортних засобів і передають усі відповідні документи та за наявності транспортні засоби до відповідного органу досудового розслідування. Тобто, встановивши факт реєстрації (перереєстрації) ТЗ за підробленими чи фіктивними документами, реєстраційний орган має усі правові підстави для скасування державної реєстрації ТЗ, з правом подальшого надіслання таких документів до відповідного органу досудового розслідування. Правомірною підставою для скасування державної реєстрації (перереєстрацію), зняття з обліку транспортних засобів може бути, виключно: встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів складових частин транспортних засобів; виявлення транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в уповноважених органах МВС, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами; виявлення таких ТЗ, що розшукуються правоохоронними органами України у зв`язку з незаконним заволодінням, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в уповноважених органах МВС, в т.ч. тимчасово. Посилаючись на ч. 1 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», державна реєстрація ТЗ полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації. 01.04.2020 року слідчим Деснянського УП ГУНП Кришталем А.А. в рамках кримінального провадження №12020100030000220 були вилучені документи, на підставі яких проводилась спірна перереєстрація ТЗ. Досудове розслідування №12020100030000220 триває. Крім того, зазначає, що на адресу Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві не надходило жодного офіційного документу про встановлення факту підробленості чи фіктивності документів, щодо скасування реєстрації вищезазначеного транспортного засобу, що унеможливлює скасування вказаної реєстраційної операції та прийняття рішення по суті, у зв`язку з відсутністю доведених підстав для застосування вимог п.40 Порядку № 1388. За таких обставин просить у позові відмовити. Інші відповідачі своїм правом надати відзив не скористались. До суду повернулись конверти, направлені судом на адреси відповідачів ТОВ «Автосел Трейд» та [PERSON] , які зазначені в позовній заяві: м. Київ вул. І.Кудрі, 20-Б, з відміткою поштового відділення: «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням встановленого строку зберігання». Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи (ч. 6 ст. 128 ЦПК України). За п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Таким чином, відповідачі вважаються належно повідомленим про розгляд даної справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ст. 15 ЦК України). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. За ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 215 ЦК України визначені підстави недійсності правочину, якими є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22.10.2015 року державним нотаріусом п`ятнадцятої київської нотаріальної контори Прядко Т.А., є спадкоємцем майна померлої [INFO] [PERSON] , а саме - транспортного засобу Volkswagen Passat, vin: [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , тип ТЗ: легковий седан-В, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . За договором комісії №7627/19/005802 від 23.11.2019 року, копія якого додана позивачем до позову, ТОВ «Автостел Трейд», як комісіонер, в особі [PERSON] та інша особа (прізвище якої в копії договору затерте), в якості комітента, домовились про продаж ТЗ Volkswagen Passat, vin: [NUMBER] , 2007 року випуску, чорного кольору. 23.11.2019 року на підставі договору комісії №7627/19/005802 від 23.11.2019 року ТОВ «Автостел Трейд» уклало договір №7627/19/005802 купівлі-продажу ТЗ Volkswagen Passat, vin: [NUMBER] , 2007 року випуску, чорного кольору з [PERSON] . Згідно доданої до позову копії заяви, 20.01.2020 року позивач звернулась до начальника Деснянського УП ГУНП у м. Києві із заявою про злочин та відкриття кримінального провадження, в якій зазначила, що вона є власником ТЗ Volkswagen Passat, vin: [NUMBER] , 2007 року випуску, чорного кольору, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої у 2015 році доньки [PERSON] . На початку січня 2020 року їй стало відомо про відчуження вказаного автомобіля без її згоди. В зв`язку з чим просила відкрити кримінальне провадження щодо заволодіння її майном. Відповіддю Деснянського УП ГУНП у м. Києві на адресу адвоката позивача - Антонюка С.В. повідомлено про вилучення в рамках кримінального провадження № 12020100030000220 у ТСЦ №8047 документів, на підставі яких проводилась реєстрація автомобіля Volkswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER] . Досудове розслідування триває. Звертаючись до суду із даним позовом і посилаючись на нікчемність договорів комісії та купівлі продажу від 23.11.2019 року за номерами 7627/19/005802 позивач, в особі свого адвоката Антонюка С.В., зазначила, що належний їй на праві власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.10.2015 року, автомобіль вибув з її власності та володіння поза її волею. Крім того зазначила, що згідно відомої їй інформації, договір комісії від 23.11.2019 року був підписаний від імені її померлої доньки. За таких обставин вважає, що договір купівлі-продажу ТЗ, укладений 23.11.2019 року між ТОВ «Автостел Трейд» та [PERSON] підлягає визнанню нікчемним, відповідно до ст. 228 ЦК України із застосуванням наслідків недійсності зазначених договорів, а саме: скасування державної реєстрації та витребування автомобіля у її власність. Загальні наслідки недійсності правочину визначає ст.216 ЦК України, відповідно до яких недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, а згідно зі статтею 236 ЦК України правочин є недійсним з моменту його вчинення та не породжує тих юридичних наслідків, задля яких укладався, у тому числі не породжує переходу права власності до набувача. За загальним правилом наслідком недійсності угоди є застосування двосторонньої реституції, яка не ставиться в залежність від добросовісності сторін угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Позивачем не обґрунтовано, чому спірні правочини (договір комісії, договір купівлі-продажу) вона вважає нікчемними. Частина 2 ст. 215 ЦК України розтлумачує поняття нікчемності правочину, зокрема нікчемним правочином є той правочин, недійсність якого встановлена законом. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред`являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Із наведеного випливає, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту своїх прав, в розумінні ст. 16 ЦК України. Однак суд вважає за необхідне зазначити, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться згідно з Порядком № 1388, на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Реєстрація 23.11.2019 року ТЗ Volkswagen Passat, номер кузова: [NUMBER] , 2007 року випуску, чорного кольору відбулась з дотриманням вимог Порядку № 1388. У відповідача - Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві при вчиненні відповідної реєстраційної дії (реєстрації ТЗ за [PERSON] ) були відсутні підстави для відмови її вчиняти. У відповідності з п. 8 Порядку № 1388, для здійснення перереєстрації транспортного засобу, за договором купівлі-продажу, що виданий торговою організацією, не вимагається наявність комітента, а лише наявність покупця транспортного засобу. Згідно відзиву Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві, на адресу останнього не надходило жодного офіційного документу про встановлення факту підробленості чи фіктивності документів. Слід зауважити, що станом на день ухвалення рішення у цій справі в матеріалах справи відсутня інформація щодо наслідків розслідування кримінального провадження №12020100030000220. За таких обставин у задоволені позовних вимог про визнання правочинів нікчемними слід відмовити. Що стосується вимоги про відшкодування моральної шкоди, то вона є похідною від основної вимоги, відповідно якщо у задоволені основної вимоги суд відмовляє, вимога про відшкодування моральної шкоди також не підлягає задоволенню. Також суд зазначає, що заявлені у позові вимоги про допит відповідачів: Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві, ТОВ «Автостел Трейд» та [PERSON] в якості свідків, на підставі ст. 93 ЦПК України фактично є вимогою (клопотанням) про витребування доказів. Однак така процесуальна дія регулюється іншою нормою цивільного процесуального законодавства. Із клопотанням про витребування доказів, позивач до суду не зверталась. Розподіл судових витрат між сторонами регулюється ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене, в силу ч.9 ст.158 ЦПК України, вжиті ухвалою судді 25.05.2020 року заходи забезпечення позову - слід скасувати. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed