Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до Міжгірської державної нотаріальної контори , в якому зазначав, що [INFO] померла його мати [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно: житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] та земельні ділянки, що розташовані на території Репинської с/ради. За свого життя, а саме: [INFO], мати позивача склала заповіт, яким заповіла позивачу: ж/будинок в [ADDRESS]; земельну ділянку площею 0,5078 га, належну їй згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 022780 виданий Репинською с/радою 31.07.2001р.; земельну частку пай в розмірі 0,7042 га, належну їй згідно державного акта на право приватної власності на землю ІІ-ЗК № 019480 виданий Репинською с/радою 13.05.2003 р.; земельну частку пай 0,70 га, належну їй згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВВТ № 169752; грошовий вклад та все інше майно, яке буде належати їй на день смерті. Позивач після смерті матері оформив право власності на спадковий ж/будинок в судовому порядку через відсутність правовстановлюючих документів. Згідно рішення Міжгірського районного суду від 01.07.2010 р. в цивільній справі № 2-1233/10 р. його визнано власником спадкового ж/будинку в [ADDRESS]. Провівши реєстрацію права власності на спадковий ж/будинок позивач розпочав ремонт в приміщенні ж/кімнат будинку під час якого виявив оригінал вищезазначеного заповіту на його прізвище та правовстановлюючі документи на земельні ділянки. До цього часу йому не було відомо про заповіт та документи на нерухоме майно його померлої матері. Звернувшись до нотконтори, нотаріус роз'яснив позивачу, що він пропустив встановлений законом шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з чим неможливо видати Свідоцтво про право на спадщину і йому рекомендовано звернутися до суду з цією заявою. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши суду заяву в якій просить справу розглянути без участі представника держнотконтори та одночасно інформувавши суд, що спадкова справа за майном померлої [INFO] [PERSON] не відкривалася. Суд, вивчивши зміст позовної заяви та подані в справу позивачем докази, дослідивши матеріали цивільної справи № 2-1233/10 за позовом [PERSON] до Репинської с/ради про визнання права власності на спадковий ж/будинок, заслухавши пояснення позивача, дійшов наступного висновку Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» пункт 24 ч.5: вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Позивач причиною пропуску строку для прийняття спадщини зазначив необізнаність спадкоємця про наявність заповіту. Зазначивши, що про заповіт складений в його користь [PERSON] довідався тільки після реєстрації спадкового ж/будинку в [ADDRESS]. Натомість, як встановлено в судовому засіданні дана обставина є [PERSON] надуманою та не відповідає дійсності. Зокрема мати позивача [PERSON] померла [INFO]. З цивільної справи № 2-1233/10 р. вбачається, що позивач 22.06.2010 року звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадковий ж/будинок в [ADDRESS] по заповіту. На ствердження позовних вимог позивачем було додано до позову як доказ заповіт від 16.2008 р. складений від імені [PERSON], що є предметом розгляду в цій справі. З цього часу минуло більше чотирьох років, а з часу смерті матері позивача - спадкодавця, більше п'яти років. Отже, посилання позивача як на підставу своїх вимог на необізнаність про наявність заповіту, спростовується дослідженою в ході розгляду цивільної справи № 2-1233/10 за позовом [PERSON] до Репинської с/ради про визнання права власності на спадковий ж/будинок. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини до задоволення не підлягають .

Outcome: dismissed