Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

У квітні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача - Кредитної спілки «ЮК ДЕМОС» (далі - КС «ЮК ДЕМОС»), в якому просить визнати припиненим з 10.04.2020р. договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №АДВ-00000119 від 10.10.2017 року, укладений між [PERSON] та КС «ЮК ДЕМОС», а також стягнути з КС «ЮК ДЕМОС» на його користь заборгованість за договором №АДВ-00000119 від 10.10.2017 року в сумі 2486,68 доларів США, яка складається з суми вкладу 2265,00 доларів США та несплачених відсотків у сумі 221,68 доларів США. В обґрунтування позову зазначив, що 10.10.2017 року він уклав з КС «ЮК ДЕМОС» договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок строком до 10.10.2018 року. Відповідно до умов договору він надав КС «ЮК ДЕМОС» грошові кошти в розмірі 2010,00 доларів США, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 240 від 10.10.2017 року. В подальшому строк дії Договору було продовжено, відсотки додавались до основної суми вкладу до 10.03.2019 року, таким чином внесок поповнився на суму 255 доларів США. В подальшому строк дії договору продовжено, згідно з Графіком розрахунків по Договору останній день дії договору - 10.04.2020 року. Натомість відповідач порушив умови цього договору, відсотки за користування його грошовими коштами в повному обсязі не сплатив та продовжує користуватися коштами після закінчення строку дії договору. У зв`язку з цим позивач вимушений звернутися до суду з вимогою про припинення дії договору та про стягнення з відповідача суми внеску з нарахованими та невиплаченими процентами за користування ним, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань. Ухвалою суду від 10.04.2020 року в справі відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду по суті з викликом сторін. 26.05.2020 року від представника відповідача - адвоката Богдан О.В. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому підтверджено факт укладення між КС «ЮК ДЕМОС» та [PERSON] договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № АДВ-00000119 від 10.10.2017 року строком до 10.10.2018 року. За умовами вказаного договору спілка зобов`язалась на умовах строковості, зворотності та платності прийняти від позивача внесок, нараховувати та сплачувати проценти за його користування у розмірі 9% річних. В подальшому строк дії договору продовжувався. Згідно з додатком № 4 до договору загальна сума внеску складає 2265,00 доларів США, строк дії договору до 10.04.2020 року. Також зазначає, що станом на 10.04.2020р. сума невиплаченого [PERSON] внеску складає 2265,00 доларів США, сума невиплачених процентів - 237,27 доларів США. При цьому заперечує проти задоволення вимог позивача про визнання договору припиненим, оскільки чинне законодавство не передбачає таку підставу припинення зобов`язань як закінчення строку дії договору. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник відповідача КС «ЮК ДЕМОС» - адвокат Богдан О.В. в судовому засідання позовні вимоги [PERSON] визнала частково та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 10.10.2017 року між КС «ЮК ДЕМОС» та [PERSON] було укладено договір № АДВ-00000119 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого [PERSON] зобов`язався здійснити внесок в касу спілки в сумі 2010,00 доларів США готівкою, а КС «ЮК ДЕМОС» зобов`язалась прийняти внесок у зазначеній сумі з виплатою процентів в розмірі 9% річних строком до 10.10.2018 року. Відповідно до умов договору № АДВ-00000119 від 10.10.2017 року, КС «ЮК ДЕМОС» зобов`язалася нараховувати проценти на внесок, сплачувати їх, починаючи з «10» числа кожного місяця від дня внесення внеску протягом строку дії договору, а також - повернути вкладнику суму внеску та нараховані, але не сплачені проценти в день визначений п.1.1 договору в якості закінчення строку внеску (п.2.7, 2.8 Договору). Згідно з копією квитанції до прибуткового касового ордера №240 від 10.10.2017 року, КС «ЮК ДЕМОС» прийнято від [PERSON] членський внесок депозитного типу за договором № 00000119 від 10.10.2017р. в сумі 2010,00 доларів США. Також судом встановлено, що в подальшому строк дії вказаного договору було продовжено та згідно з Графіком розрахунків, який є додатком до договору № АДВ-00000119 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 10.10.2017 року, під час дії цього договору внесок [PERSON] поповнився на суму 255,00 доларів США, а строк дії договору продовжено до 10.04.2020 року. 27.01.2020 року [PERSON] звернувся до КС «ЮК ДЕМОС» з письмовою заявою про припинення дії договору № АДВ-00000119 від 10.10.2017 року та повернення йому внеску за договором з 10.04.2020 року. Станом на 10.04.2020 року сума невиплаченого [PERSON] внеску складає 2265,00 доларів США, сума невиплачених процентів 237,27 доларів США. На даний час сума внеску та нарахованих процентів позивачу не виплачені. Вказані обставини визнаються сторонами, сумнівів в достовірності цих обставин та добровільності визнання їх сторонами у суду немає, у зв`язку з чим в силу вимог ч.1 ст.82 ЦПК України, такі обставини не підлягають доказуванню іншими належними та допустимими доказами. Згідно ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.525, ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 20.03.2019р. у справі № 121/11524/17, за своєю правовою природою договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок має багато спільного з договором банківського вкладу. Тому допустимим є застосування аналогії закону щодо прогалин правового регулювання відносин за договорами про залучення внеску (вкладу), які укладаються кредитними спілками. За змістом ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч.1 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч.1, 5 ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Оцінивши обставини справи і надані сторонами докази в їх сукупності, достатності, належності та взаємозв`язку, проаналізувавши вищевикладені норми діючого законодавства, суд приходить до висновку про доведеність вимог позивача щодо стягнення з відповідача вкладених грошових коштів, оскільки між сторонами 10.10.2017 року було укладено договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок спочатку на строк до 10.10.2018 року, який потім продовжений до 10.04.2020 року. Однак відповідач - КС «ЮК ДЕМОС» обумовлені договором зобов`язання не виконав, внесок вкладнику [PERSON] в обумовлений договором строк не повернув, проценти за його використання не сплатив, що визнав у відзиві на позов, а також визначив, що сума невиплаченого [PERSON] внеску складає 2265,00 доларів США, сума невиплачених процентів - 237,27 доларів США. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача суми внеску та нарахованих, але невиплачених процентів ґрунтуються на законі та, відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, підлягають задоволенню в межах заявлених позивачем вимог, а саме в розмірі внеску - 2265,00 доларів США та процентів в розмірі 221,68 доларів США. Щодо вимоги [PERSON] про припинення дії договору № АДВ-00000119 від 10.10.2017 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, то суд вважає необхідним в цій частині позову відмовити через наступне. Так, згідно зі ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі ст.599 ЦК України такою підставою є виконання, проведене належним чином. В цій частині позивач невірно визначився із способом захисту свого права. Оскільки зобов`язання за договором з боку КС «ЮК «ДЕМОС» не виконано, договір продовжує діяти і його припинення на вимогу позивача виключає можливість стягнення з відповідача суми вкладу. Таким чином суд вирішив в задоволенні цієї вимоги відмовити. За вимогами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно п. 1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору встановлюється у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до вимог, викладених в абз.6 ч.1 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати/подання позову. Враховуючи ціну позову, яка складає 2486,68 доларів США, що з урахуванням даних курсу НБУ станом на 09.04.2020р. (27,1965 грн. за один долар США) становить 67628,99 грн., сума судового збору дорівнює 840,80 грн. Повний текст рішення виготовлено 04.06.2020 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial