Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та[PERSON], зареєстрований 22 травня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~193. В обґрунтування позову зазначала, що з 22 травня 2012 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON], дітей від шлюбу вони не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, права та обовязки подружжя. Подружніх відносин вони не підтримують з квітня 2013 року, з цього часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Розірвати шлюб в органі державної реєстрації актів цивільного стану відповідач відмовляється з невідомих їй причин. Їхній шлюб існує формально, подальше його збереження є неможливим та суперечить її інтересам, так як вона має намір створити нову сімю. Спору про поділ спільного сумісного майна подружжя немає. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, останній подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за їхньої відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечують, оскільки більше року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 22 травня 2012 року [PERSON] Захер і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~193. Дітей від шлюбу вони не мають. Суд встановив, що більше року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подальше перебування у шлюбі з відповідачем суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved