Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

У листопаді 2014р. Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), яке є правонаступником Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, посилаючись на те, що 18 вересня 2007р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту №11217988000, згідно з яким АКІБ «УкрСиббанк» надав, а [PERSON] отримав кредит в іноземній валюті в сумі 43000,00 доларів США 00 центів. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 18.09.2007р. №11217988000 між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір поруки від 18.09.2007р. №142544, згідно якого останній на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання відповідати перед позивачем як солідарний боржник по зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов вищезазначеного кредитного договору. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» №514-VІ від 17.09.2008р. були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»). Представник позивача, діючий за довіреністю від 20.12.2013р. в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути поданий позов в порядку заочного провадження, у зв'язку з неявкою відповідачів в судові засідання (а.с.52,53-54). Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причину неявки суду не повідомили. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки всіх відповідачів, які належним чином були повідомлені про день, час та місце слухання справи та про причину неявки суду не повідомили, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 18 вересня 2007р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту №11217988000, згідно з яким АКІБ «УкрСиббанк» надав, а [PERSON] отримав кредит в іноземній валюті в сумі 43000,00 доларів США 00 центів (а.с.6-12). В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 18.09.2007р. №11217988000 між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір поруки від 18.09.2007р. №142544, згідно якого останній на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання відповідати перед позивачем як солідарний боржник по зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов вищезазначеного кредитного договору (а.с.16-17). Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» №514-VІ від 17.09.2008р. були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало: ПАТ «УкрСиббанк». З матеріалів справи вбачається, що банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, однак відповідачі від виконання своїх зобов'язань ухиляються. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Правовими наслідками порушення основного зобов'язання, забезпеченого порукою, є солідарна відповідальність або додаткова /субсидіарна/ відповідальність, якщо така відповідальність встановлена договором поруки. Солідарна відповідальність означає, що у разі невиконання боржником основного зобов'язання, кредитор має право вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі або частково як від боржника, так і від поручителя, або від них обох. Встановлено, що умовами п.п. 1.3 договору поруки від 18.09.2007р. укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й позичальник. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Тому, позивач має право вимагати виконання зобов'язання як від боржника, так і від поручителя. Через невиконання зобов'язань за кредитним договором від 18.09.2007р. №11217988000 у відповідачів станом на 03.11.2014р. склалася заборгованість перед ПАТ «УкрСиббанк», в загальній сумі 20808,60 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.11.2014р. становить 269486,91грн.. яка складається з: - кредитної заборгованості - 20176,55 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.11.2014р. становить 261301,37грн.; - заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 223,81 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.11.2014р. становить 2898,51грн.; - суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 398,44 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.11.2014р. становить 5160,11грн.; - суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 9,80 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.11.2014р. становить 126,92грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов Кредитного договору від 18.09.2007р. №11217988000 (а.с.18-27). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому ст. 533 ЦК передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Пункт 1 ч.2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає право банку здійснювати операції з валютними цінностями. Згідно з п.2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій (далі - Положення), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 липня 2001р. № 275, за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку, банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином банк, як фінансова установа, може укладати кредитні договори, предметом яких є іноземна валюта, за наявності в нього банківської ліцензії та відповідного письмового дозволу. Судом встановлено, що з метою досудового врегулювання спірних правовідносин, позивач звертався до відповідачів з вимогами про виконання зобов'язань по кредитному договору в добровільному порядку, але останні свої зобов'язання відповідно до кредитного договору не виконують (а.с.28-29). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та умовами договорів, для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено при зверненні до суду судовій збір в розмірі 2694,87 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках. За такими обставинами, суд доходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved