Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

У липні 2019 року до Лугинського районного суду Житомирської області надійшла вказана позовна заява. 01.08.2019 року суддею Лугинського районного суду Житомирської області Нечуєм Б. П. вказану позовну заяву без руху і надано позивачеві строк для усунення недоліків 5 (п`ять) днів з дня отримання ухвали. 16.08.2019 року суддею Лугинського районного суду Житомирської області Нечуєм Б. П. відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін. У вересні 2019 року в результаті повторного автоматизованого розподілу у зв`язку із звільненням у відставку з посади судді Лугинського районного суду Житомирської області Нечуя Б [PERSON] до провадження судді Данчука В. В. надійшла указана справа. 04.10.2019 року ухвалою судді Лугинського районного суду Житомирської області Данчука В. В. вищевказану цивільну справу прийнято до свого провадження та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 22.11.2019 року ухвалою судді Лугинського районного суду Житомирської області Данчука В. В. здійснено перехід у вказаній справі з розгляду в порядку спрощеного провадження на розгляд за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 09.12.2019 року. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 09.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача АТ КБ «Приватбанк», подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, до суду не з`явилася без повідомлення причин, відзиву на позовну заяву не подала. За таких обставин судом ухвалено рішення про розгляд справи у заочному порядку. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, суд приходить наступного висновку. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 610 ЦК України, передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 15.11.2013 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно з якою [PERSON] отримала кредит у розмірі 3662,59 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (далі Генеральна угода). Згідно з пунктом 2.1 Генеральної угоди Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 3662,8 грн зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,5\~% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення кредиту до 30.11.2015 року. Згідно із п. 2.2. Генеральної угоди при порушенні Позичальником строків погашення заборгованості, вказаних у Генеральній угоді, умовах та правилах, більше ніж на 31 день по зобов`язанням, строк яких не настав, сторони погодили, що строк повернення кредиту настає на 32 день з моменту настання порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 173,5 грн. У відповідність до п. 2.8. Генеральної угоди сторони погодили те, що при порушенні Позичальником зобов`язань по сплаті заборгованості за кредитом, Позичальник сплачує Банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах та правилах за кожен день прострочення. Як передбачено п. 1.1.5.32. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні Позичальником строків платежу по будь-якому грошовому зобов`язанні, передбачених існуючим договором, більше ніж на 30 днів, останній зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і несплачених відсотків та комісії. АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ\~КБ «Приватбанк», що підтверджується відомостями з ЄДРПОУ та витягом із Статуту (а. с. 34-38). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем вимог Договору утворилась заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 15.11.2013 року станом на 01.07.2019 року у [PERSON] утворилась заборгованість в сумі 10406,45 грн., з них: 2653,06 грн. заборгованість за кредитом, 2522,05 грн. заборгованість за процентами, 5057,84 заборгованість за пенею та комісією, 173,50 грн. штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди (а. с. 4-5). Відповідач жодним чином заявлені до неї позовні вимоги не спростував, а тому суд вважає ці вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. За таких обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при подачі позову сплатив судовий збір у розмірі 1921 грн., що відповідно до Закону України «Про судовий збір» є мінімальною сумою судового збору у даних правовідносинах. А тому, сплачена позивачем сума судового збору підлягає відшкодуванню в повному розмірі.

Outcome: approved