Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

У липні 2020 року Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі Філії АТ «Укрексімбанк» у м. Одесі (далі АТ «Укрексімбанк») звернулось до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що 20 листопада 2014 року між ПАТ «Укрексімбанк» та відповідачкою було укладено договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії №8142262396БД/2014-11, в рамках якого банк на підставі заяви клієнта, яка є додатком №1 до цього договору, а також інших документів, відкриває клієнту поточний рахунок № [NUMBER] , проводить за цим рахунком операції, видає клієнту картку, яка зазначена у заяві, а також надає інші банківські послуги, а клієнт зобов`язується оплачувати банківські послуги на умовах, визначених цим договором, у тому числі згідно з Умовами та тарифами обслуговування карткового рахунку. Укладанням цього договору, на підставі заяви клієнта від 20 листопада 2014 року, сторони домовились про відкриття банком клієнту кредитної лінії, у межах якої банк надає клієнту кредит з лімітом у розмірі не більше 3000 гривень, на строк дії основної картки, емітованої АТ «Укрексімбанк», а саме до 30 листопада 2017 року, для проведення операцій із застосуванням картки, а клієнт зобов`язується повернути кредит банку та сплатити йому проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором. За користування кредитом клієнт зобов`язаний щомісячно сплачувати проценти на рівні 30% річних. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит, у встановленому договором розмірі. Оскільки відповідачка\~ухиляється від\~належного виконання\~взятих на\~себе зобов`язань,\~встановлених кредитним\~договором,\~позивач просив\~суд стягнути\~з останньої\~суму заборгованості\~за договором\~про відкриття\~у рамках\~зарплатного проекту\~карткового рахунка\~та\~кредитної лінії\~№8142262396БД/2014-11\~від\~20\~листопада\~2014\~року станом на 15 липня 2020 року в сумі 8521,69 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн. Представник АТ «Укрексімбанк», діючий за довіреністю від 15 листопада 2017 року, в судове засідання не з`явився, раніше надав до суду клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх в повному обсязі та розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 65-66, 67-68). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомила, у встановлений судом строк відзиву на позов не надала (а.с. 60, 70, 72). Ухвалою суду від 21 вересня 2020 року було відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с. 35-36). У зв`язку з неявкою відповідачки та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність відповідачки та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 275 ЦПК України\~суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» з 05 червня 2019 року змінило тип товариства з публічного на приватне та назву на Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», що підтверджується статутом та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 29-40, 41, 42-43). У відповідності до ч. 2\~ст. 5 Закону України «Про Акціонерні товариства»\~зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви. Судом встановлено, що 20 листопада 2014 року між АТ «Укрексімбанк» та\~\~ [PERSON] було укладено кредитний договір, який складається з заяви про відкриття карткового рахунку, договору про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії №8142262396БД/2014-11 з додатками. На підставі вказаного договору, відповідачка отримала кредит у вигляді кредитної лінії з встановленим лімітом у розмірі 3000,00 грн., зі сплатою процентів\~за користування кредитними коштами в розмірі 30% річних, на строк дії основної картки, а саме до 30 листопада 2017 року (а.с. 7, 8-11, 12-13, 15). Підписанням вказаного кредитного договору позичальниця підтвердила, що до її підписання Банк ознайомив її з орієнтовною сукупною вартістю кредиту, а вона ознайомилася з детальним розписом сукупної вартості кредиту, який міститься в додатку 4 до цього договору (п. 12.7 договору про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії №8142262396БД/2014-11 від 20 листопада 2014 року). Факт отримання [PERSON] кредитних коштів за договором про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії №8142262396БД/2014-11 від 20 листопада 2014 року підтверджується поточною випискою за контрактом №8142262396 від 16 липня 2020 року за період з 31 січня 2017 року по 16 липня 2020 року (а.с. 16-19). Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов`язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов`язання та договір. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 7.2.23 Договору визначено, що клієнт зобов`язується у випадку звільнення з роботи в організації протягом 3-х банківських днів, наступних за днем звільнення, надати банку заяву про закриття карткового рахунка або відкласти відповідну додаткову угоду до цього договору для оформлення приватної платіжної картки. У пункті 7.3.3 Договору передбачено право банку вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту і овердрафту та сплати процентів за користування кредитом і овердрафтом у разі невиконання останнім будь-яких умов цього договору, а також у разі, якщо протягом 2 (двох) календарних місяців організації не проводить зарахування заробітної плати клієнту на картковий рахунок. Відповідачка звільнилася з роботи в організації Комунальна установа «Одеський обласний клінічний медичний центр», але в обумовлений строк заборгованість за кредитом банку не повернула і на даний час ухиляється від його повернення. 28 листопада 2018 року, 28 грудня 2018 року та 15 листопада 2019 року позивачем на адресу відповідачки направлялись рекомендовані листи з повідомленнями про наявність несплаченої заборгованості за кредитною лінією та/або процентами з вимогами здійснити повне погашення заборгованості, однак вказані вимоги залишись без задоволення (22-23, 24-25, 26-27). Через невиконання зобов`язань за кредитним договором від 20 листопада 2014 року станом на 15 липня 2020 року у відповідачки утворилась заборгованість перед АТ «Укрексімбанк» у розмірі 8521,69 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом 2993,74 грн., простроченої заборгованості по відсоткам 2470,40 грн., пені по простроченому основному боргу 2234,15 грн., пені по простроченим відсоткам 823,40 грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №8142262396БД/2014-11 від 20 листопада 2014 року та поточною випискою за контрактом (а.с. 16-19, 20-21). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За приписами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до положень ст. ст.\~530,\~612 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.\~Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.\~Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.\~Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно п. 8.1.1. Договору, у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом, та/або овердрафтом, процентами за кредитом та/або овердрафтом клієнт сплачує банку за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дня винесення простроченої заборгованості до дня погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Судом встановлено, що банк свої зобов`язання за кредитним договором від 20 листопада 2014 року виконав в повному обсязі, однак відповідачка від виконання своїх зобов`язань ухиляється. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідачкою не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутньою у судових засіданнях відповідачка також розпорядилася на свій розсуд. Таким чином,\~у зв`язку\~з порушенням\~умов кредитного\~договору відповідачкою,\~з останньої\~на користь\~позивача підлягає\~стягненнюзаборгованість за кредитним договором №8142262396БД/2014-11\~від 20\~листопада 2014\~рокуу розмірі 8521,69 грн. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до змісту ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2102, 00 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача (а.с. 1).

Outcome: approved