Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

у листопаді 2013 року позивач звернувся в Голосіївський районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 10 487,29 грн. та судових витрат у справі - 229,40 грн. Свої вимоги обґрунтував тим, що 09 липня 2007 року між ПАТ «Дельта Банк», яке є правонаступником ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», та фізичною особою - резидентом України [PERSON] був укладений кредитний договір № 002-09085-090707, за умовами якого банком були відкриті картковий рахунок № [NUMBER] та відновлювальна відклична кредитна лінія на загальну суму 30 000,00 грн. з лімітом кредитної лінії на рахунку в сумі 4 000,00 грн. для використання останніх відповідачем, а відповідач зобов'язався щомісяця в установлені договором строки погашати кредит та проценти, нараховані за користування кредитною лінією, а також пеню у випадку порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та процентів. В порушення умов кредитного договору позичальник не виконує зобов'язання по своєчасному поверненню кредитних коштів та процентів за користування кредитними коштами, у зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем. Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В останній також зазначив про те, що обґрунтування позову та позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення по справі заочного рішення (а.с. 44). Відповідач, який повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову, оскільки останнім пропущено строк позовної давності, встановлений законодавством (а.с. 45). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. За правилами ст. ст. 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку Судом встановлено, що 09 липня 2007 року між ПАТ «Дельта Банк», яке є правонаступником ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», та фізичною особою - резидентом України [PERSON] укладений кредитний договір № 002-09085-090707 (а.с. 5). Відповідно до пункту 1.2. вказаного договору, банк відкриває відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає йому платіжну картку, а також ПІН-код до картки. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000,00 грн. та на день укладення цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4 000,00 грн., котрий розраховується банком самостійно та не може перевищувати загальної суми кредитної лінії. Кредитні кошти та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари, що придбаваються держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за договором, та вчинення інших операцій, передбачених договором (п. 1.5. договору). Відповідно до п. 2.5. кредитного договору держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, в розмірі, визначеному «Тарифами», а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітній місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. У разі порушення держателем строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом, держатель сплачує банку пеню в розмірі, в строки та в порядку, які визначені правилами та тарифами (п. 2.6. договору). Встановлено, що у передбачені строки відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому утворилась заборгованість за кредитним договором № 002-09085-090707 від 09 липня 2007 року, сума якої відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості становить 10 487,29 грн. (а.с. 11-12). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором. Враховуючи те, що відповідач не виконав умов кредитного договору, беручи до уваги всі надані суду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» є обґрунтованими, обставини, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, вимоги позивача доведені належними доказами. Доказів на підтвердження зворотного відповідачем не надано й до того ж, у суду відсутні підстави для не прийняття до уваги розрахунку боргу, здійсненого позивачем, а з боку відповідача такий висновок суду не спростований. Разом з тим, згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст. ст. 257, 261 ЦК України). Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Отже, з аналізу положення зазначеної статті можна дійти висновку про те, що позовна давність не може застосовуватись без заяви сторони. В ході розгляду справи від відповідача надійшла заява про застосування наслідків спливу строку позовної давності (а.с. 45). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку за період з 09 липня 2007 року по 25 грудня 2012 року відповідач у справі має заборгованість по кредиту в розмірі 10 487,29 (а.с. 11-12). Аналіз проведеного позивачем розрахунку дає суду підстави вважати, що вказана сума стала наслідком невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, починаючи з 01 грудня 2008 року, тому, на думку суду, строк пред'явлення банком вимог до відповідача сплив 01 грудня 2011 року (а.с. 11). Як вбачається з матеріалів справи, банк звернувся до суду 28 листопада 2013 року (а.с. 2). Відтак, при звернені в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості ПАТ «Дельта Банк» порушило строки звернення з позовом до суду, встановлені ст. 257 ЦК України. Відповідач під час судового розгляду справи заявив клопотання про застосування строків позовної давності при вирішенні заявленого позову, що за правилами ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові. З огляду на викладене, позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] не підлягають задоволенню з причин пропуску строків позовної давності позивачем при зверненні з позовом до суду. За наведених обставин, понесені позивачем судові витрати, відшкодуванню також не підлягають. З огляду на викладене, на підставі ст. ст. 256 - 258, 525, 526, 611, 625, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed