Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

У листопаді 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу. Свої вимоги мотивував тим, що він народився 3 липня 1941 року в с. Кіровка Новоодеського району Миколаївської області. Його батьком був [PERSON], який помер 06 квітня 1994 року. Після його смерті він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок в с. Кіровка Новоодеського району Миколаївської області. Коли він подав документи в реєстраційну палату Новоодеського районного управління юстиції, то йому відмовили в реєстрації права власності в зв'язку з тим, що в документах не співпадає його прізвище по паспорту та в свідоцтві. В паспорті прізвище вказане Сидоров, а в свідоцтві про право власності на будинок прізвище помилково вказане [PERSON]. З викладеного вбачається, що в свідоцтві про право на спадщину за законом прізвище заявника та його батька помилково вказані як [PERSON] українською мовою. Посилаючись на викладене, заявник просить суд винести рішення, яким встановити факт приналежності правовстановлюючого документу, а саме що, йому [PERSON] належить свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Кіровка Новоодеського району Миколаївської області вул. Квіткова 86, видане [PERSON] нотаріальною конторою Новоодеського району Миколаївської області 21 березня 1995 року У судове засідання заявник не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення заяви. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, проте надано до суду заяву, в якій заявлені вимоги визнали, не заперечували проти їх задоволення. Вивчивши доводи заяви та матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки встановлення факту належності документу має юридичне значення для заявника та дає їй можливість реалізувати свої законні права, з наступних підстав. З копії свідоцтва про право на спадщину по закону за № 735 від 21.03.1995 року вбачається, [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Кіровка Новоодеського району Миколаївської області після смерті його батька [PERSON], що видане нотаріальною конторою Новоодеського району Миколаївської області 21 березня 1995 року. Відповідно до копії рішення Новошмидтівської сільської ради від 12.11.1997 року житловому будинку в с. Кіровка Новоодеського району, що належить [PERSON] було присвоєно юридичну адресу : с. Кіровка Новоодеського району Миколаївської області вул. Квіткова 86. З копії паспорта померлого [PERSON], батька заявника, вбачається, що його прізвище українською мовою вказане Сидоров та російською також Сидоров. З копії паспорта громадянина України серія ЕО 368887 виданого 05.09.1997 року Новоодеським РВ УМВС України в Миколаївській області прізвище заявника на українській мові та російській мові зазначено як «Сидоров». Таким чином, суд вважає встановленим, що в прізвищі заявника [PERSON] при видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на житловий будинок помилково зазначено [PERSON], а тому заяву слід задовольнити та встановити факт приналежності правовстановлюючого документу заявнику.

Outcome: approved