Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

У липні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 12 березня 2010 року був укладений договір, за яким останній отримав кредит в розмірі 30 400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк зобовязання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконала, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У звязку з чим [PERSON] станом на 09 червня 2016 року має заборгованість 36\~352,28 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 22\~036,19 грн., заборгованості по процентам за користування кредиту 11\~908,84 грн., заборгованості за пенею та комісією 200 грн., а також штрафи 500 грн. штраф (фіксована частина), 1707,25 грн. штраф (процента складова). Тому просив суд стягнути [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 36\~352,28 грн.; судові витрати стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримав. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Подала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила відмовити в задоволенні позову, оскільки нею погашена заборгованість та сплачує в даний час згідно графіку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що за рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року тип Банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство. У звязку з чим змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», який є правонаступником всіх прав та зобовязань ЗАТ КБ «ПриватБанк». 12 березня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, який складається із заяви та Умов та правил надання банківських послуг. З заяви [PERSON] вбачається, що остання ознайомлена та погоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Згідно п. 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послугу разі невиконання зобовязань за Договором на вимогу Банку виконати зобовязання з повергнення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) оплати винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строк платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. За ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З поданого суду розрахунку, встановлено, що [PERSON] у порушення вимог кредитного договору не вносив, передбачених платежів. Станом на 09 червня 2016 року мала заборгованість 36\~352,28 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 22\~036,19 грн., заборгованості по процентам за користування кредиту 11\~908,84 грн., заборгованості за пенею та комісією 200 грн., а також штрафи 500 грн. штраф (фіксована частина), 1707,25 грн. штраф (процента складова). За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» №0000000718335675 від 29 жовтня 2016 року станом на 29 жовтня 2016 року [PERSON] не має поточної простроченої заборгованості. У судове засідання представник позивача не зявився, подавши суду заяву про розгляд справи в його відсутність, не подав суду доказів щодо наявності заборгованості відповідача станом на 07 листопада 2016 року та її розмір. Оскільки судом встановлено, що на 29 жовтня 2016 року [PERSON] заборгованості немає, тому в задоволенні позову про стягнення всієї суми заборгованості слід відмовити. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed