Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі (надалі -УДУФМТ) про необґрунтовану відмову в переведені на іншу посаду та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову, [PERSON] посилається на те, що згідно наказу № 803-к від 01.09.2008 року працювала в Українському державному університеті фінансів та міжнародної торгівлі на кафедрі економічної теорії по основному місцю роботи на 0,5 ставки професора з 04.09.2008 року. Відповідно до протоколу засідання Вченої ради фінансово - економічного факультету №11 від 23.06.2009р к.е.н. [PERSON] прийнято доцентом кафедри фінансів грошового обігу та кредиту, як така, що пройшла за конкурсом, який був оголошений у газеті «Освіта України» №37 від 19.05.2009 р. У 2010 році було знову оголошено конкурс на заміщення вакантних посад в УДУФМТ, участь позивач у зазначеному конкурсі не приймала. Листом від 05.05.2010 року №26/01-669 та від 31.05.2010 року за №26/01-753 за підписом помічника ректора - начальника відділку кадрів УДУФМТ Іваницького І.І., позивача повідомили про те, що особи, які не виявили бажання брати участь в конкурсі на новий строк, звільняються у зв'язку з закінченням строку дії трудового договору, але попередження про припинення трудових відносин, пов'язане з проведенням конкурсу, позивачу не надавалось, що свідчить про продовження її трудового договору та фактично допущено до роботи. Однак, листом від 08.04.2014 року за №26/01-359 начальником відділу кадрів УДУ ФМТ Жуль С.В. було повідомлено позивача про оголошення конкурсу на заміщення посад науково - педагогічних працівників. Позивач вважає, що своїми діями керівництво відповідача порушує її право на безстроковий трудовий договір та не приводить трудові відносини між роботодавцем і працівником відповідно до чинного законодавства та порушує право позивача на працю, шляхом оголошення конкурсу на заміщення посад. Окрім цього, в березні 2014 року позивачу стало відомо, що на кафедрі фінансів та фінансово-економічної безпеки з'явилася вакантна посада доцента. 22.04.2014 року вона звернулася до адміністрації університету із заявою про переведення на посаду доцента кафедри фінансів та фінансово-економічної безпеки на повну ставку з 01.05.2014 року, однак її заява була залишена без відповіді, чим порушено право позивача на працю, що задекларовано ст. 43 Конституції України, ст.22 КЗпП України - необґрунтовано відмовлено у прийнятті на роботу. Надалі позивач дізнавшись про оголошення конкурсу, 03.06.2014 року направила поштою заяву на ім'я в.о. ректора Гвоздецького В.Д. про участь у конкурсі на вакантну посаду доцента кафедри фінансів та фінансово - економічної безпеки та отримала лист від відповідача від 12.06.2014 року за №26/01-686 у якому зазначено, про відмову в участі в конкурсі, оскільки подані позивачем документи надійшли до адміністрації УДУФМТ після спливу терміну приймання документів. На думку позивача, рішення адміністрації відповідача, щодо відмови в переводі її на вакантну посаду, визнання строкового трудового договору [PERSON] на невизначений строк не відповідає чинному законодавству, а отже, такими діями керівництвом університету їй завдано моральних страждань. У ході розгляду справи позивач неодноразово змінювала позовні вимоги, остаточно просила суд зобов'язати адміністрацію Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі, видати наказ про продовження дії строкового трудового договору [PERSON] на невизначений строк на посаді 0,5 ставки професора кафедри економічної теорії з 01.07.2014 року; зобов'язати відповідача перевести позивача на посаду доцента кафедри фінансів та фінансово - економічної безпеки із збереженням попередніх умов оплати праці з 01.05.2014 року, а також стягнути з відповідача на її користь 126 532 грн. 22 коп. компенсації моральної шкоди. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заслухавши пояснення позивачки та представника відповідача, свідків,дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в позові, виходячи з наступного. За змістом ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст.21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну платуі забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договоромі угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Судом встановлено, що відповідно до наказу Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі від 01.09.2008 року № 803-к [PERSON], доцента кафедри обліку і аудиту, переведено на посаду професора кафедри економічної теорії та 0,5 ставки з 04.09.2008 року. Наказом Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі № 679 від 22.10.2014 року посаду 0,5 ставки професора кафедри економічної теорії скорочено. Наказом Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі від № 10-к 22.01.2015 року [PERSON], професора кафедри економічної теорії та 0,5 ставки, звільнено із займаної посади за прогули без поважних причин за п. 4 ст. 40 КЗпП України. Доказів укладання строкового трудового договору між [PERSON] та керівництвом УДУФМТ сторонами суду не надано, отже відсутні правові підстави, щодо зобов'язання судом адміністрації Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі, видати наказ про продовження [PERSON] дії строкового трудового договору на невизначений строк на посаді 0,5 ставки професора кафедри економічної теорії з 01.07.2014 року. Стосовно заявлених позовних вимог та доводів позивачки про зобов'язання відповідача перевести позивача на посаду доцента кафедри фінансів та фінансово - економічної безпеки із збереженням попередніх умов оплати праці з 01.05.2014 року, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених вимог та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню та зазначає наступне. Ст. 22 КЗпП забороняється необгрунтована відмова у прийнятті на роботу. Відповідно до Конституції Українибудь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договорузалежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається. Вимоги щодо віку, рівня освіти, стану здоров'я працівника можуть встановлюватись законодавством України. Статтею 54 Закону України «Про освіту» передбачено, що педагогічні та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом. Прийняття на роботу науково-педагогічних працівників здійснюється на основі конкурсного відбору. Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників УДУФМТ схвалено Вченою радою університету 24.04.2013 року протоколом №3 розроблено на підставі Законів України «Про освіту» та «Про вищу освіту», ПОЛОЖЕННЯ про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки, від 24.12.2002, № 744 визначає порядок обрання за конкурсом осіб на вакантні посади науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації, а саме: завідуючих кафедрами, професорів, доцентів, старших викладачів, викладачів, асистентів. п.6.4. Статуту УДУ ФМТ передбачено, що ректор університету в межах наданих йому повноважень, окрім іншого, приймає на роботу та звільняє з роботи працівників Університету згідно з чинним законодавством; оголошує та організовує проведення конкурсів на займання вакантних посад науково - педагогічних, наукових працівників і проведення атестації співробітників Університету. Листом від 08.04.2014 року за №26/01-359 начальником відділу кадрів УДУ ФМТ Жуль С.В. було повідомлено позивача про оголошення конкурсу на заміщення посад науково - педагогічних працівників (а.с.42) Дізнавшись про вакантну посаду 22.04.2014 року позивач звернулась з заявою на ім'я ректора УДУ ФМТ Покрещука О.О. про переведення на вакантну посаду доцента кафедри фінансів та фінансово - економічної безпеки з 01.05.2014 року. (а.с.10). Відповіді від адміністрації УДУ ФМТ позивачу не надходило. Наказом в.о. ректора УДУФМТ Гвоздецького В.Д. №220 від 08.05.2014 року оголошено конкурс на заміщення науково - педагогічних посад у тому числі і на посаду доцента кафедри фінансів та фінансово - економічної безпеки (7,25 штатних одиниць) (а.с. 53-55). Оголошення конкурсу на заміщення вакантних посад УДУФМТ розміщене в газеті «Освіта» №20(5611) від 7-14 травня 2014 року з зазначенням терміну подання документів - до 3 червня 2014 року (а.с.20-21) Заява від позивача датована 03.06.2014 роком, щодо участі в конкурсі на заміщення посади доцента кафедри фінансів та фінасово- економічної безпеки надійшла до Університету поштою 06.06.2014 року (вхідний номер 147), про що листом від 12.06.2014 року за №26/01-686 відповідач повідомив позивача, та зазначив, що документи надійшли до адміністрації УДУФМТ після спливу терміну подання документів та розглядатися не будуть. Відтак позивач не приймала участь у конкурсі на заміщення науково - педагогічних працівників УДУ ФМТ, який відбувся у 2014 році. Не заслуговують на увагу доводи позивача та свідчення свідків, про те що у відповідача була вакантна посада доцента кафедри фінансів та фінансово - економічної безпеки з повною зайнятістю, оскільки існує встановлений чинним законодавством та внутрішніми нормативними документами УДУФМТ порядок прийняття на роботу науково-педагогічних працівників, а саме на основі конкурсного відбору, отже займання посади залежить від результатів проведеного конкурсу, а не за наявністю вакантних посад. Враховуючи, що у судовому засіданні встановлено, що позивач не дотримався порядку, щодо процедури обрання за конкурсом осіб на вакантні посади в УДУФМТ, суд не вбачає правових підстав для зобов'язання відповідача перевести позивача на посаду доцента кафедри фінансів та фінансово - економічної безпеки із збереженням попередніх умов оплати праці з 01.05.2014 року, а також для стягнення у зв'язку із цим компенсації моральної шкоди. За таких обставин позов [PERSON] задоволенню не підлягає в повному обсягу.

Outcome: dismissed