Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

У липні 2014 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що згідно з вимогами ЗУ «Про акціонерні товариства» були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Згідно з положеннями Цивільного кодексу України та Закону України «Про акціонерні товариства» дані зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи АКІБ «УкрСиббанк». Вказують, що 09.07.2008 року між АТ «УкрСиббанк» та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11369652000. Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачу кредит у сумі 26 263,00 доларів США, а відповідач зобов»язався повертати наданий кредит щомісячно у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку № 1 до договору, але не пізніше 09.07.2015 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту. За користування кредитними коштами відповідач зобов»ячався сплатити проценти у розмірі 14,00 % річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін - в подвійному розмірі. 06.02.2009 року додатковою угодою № 1 до кредитного договору внесені зміни, згідно з якими сторони домовилися про наступне: - для ідентифікації договору можуть застосовуватися як номер договору, зазначений при укладенні, а саме № 11369652000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме № 11411047000, - про зміну схеми погашення кредиту. Відповідач з дати підписання додаткової угоди зобов»язався повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтет них платежів у розмірі 415,00 доларів США. Згідно із умовами кредитних договорів позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачені кредитними договорами. Незважаючи на це, відповідач не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам з 2011 року, чим тривалий час порушує взяті на себе договірні зобов»язання. Позивач направив відповідачу вимогу про усунення порушень кредитного договору на протязі 31 дня, однак відповідач не виконав вимогу банку у вказаний вимозі строк. Станом на 14.07.2014 р. заборгованість за кредитним договором складає 38 458,99 доларів США, що станом на 14.07.2014 року за курсом НБУ складає 449 732,27 грн., з яких: · 23665,83 дол. США (що еквівалентно 276743.81 грн. - заборгованість за кредитом, у тому числі 12227,83 дол. США - прострочена заборгованість, · 11868,38 дол. США (що еквівалентно 138786,63 грн.) - заборгованість за процентами; · 1554,99 дол. США (що еквівалентно 18183,76 грн.) - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, нарахована за строк з 14.07.2013 по 14.07.2014 року; · 1369,79 дол. США (що еквівалентно 16018,07 грн.) - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, нарахована за строк з 14.07.2013 по 14.07.2014 року. Просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та сплачений при зверненні до суду судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з»явився, направив суду письмову заяву з проханням справу розглянути без його участі, в разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач повторно до суду не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 09.07.2008 року між АТ «УкрСиббанк» та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11369652000. Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачу кредит у сумі 26 263,00 доларів США, а відповідач зобов»язався повертати наданий кредит щомісячно у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку № 1 до договору, але не пізніше 09.07.2015 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту. За користування кредитними коштами відповідач зобов»ячався сплатити проценти у розмірі 14,00 % річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін - в подвійному розмірі. 06.02.2009 року додатковою угодою № 1 до кредитного договору внесені зміни, згідно з якими сторони домовилися про наступне: - для ідентифікації договору можуть застосовуватися як номер договору, зазначений при укладенні, а саме № 11369652000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме № 11411047000, - про зміну схеми погашення кредиту. Відповідач з дати підписання додаткової угоди зобов»язався повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтет них платежів у розмірі 415,00 доларів США. Згідно кредитного договору погашення відповідної частини кредиту повинно здійснюватися позичальником щомісяця у розміри та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів. 10.06.2014 року на адресу [PERSON] направлено вимогу про погашення загальної суми боргу , однак відповідач не виконав вимогу банку. Встановлено, що відповідач свої зобов'язання щодо сплати суми отриманого кредиту за договором № 11369652000 не виконує, тому має непогашену заборгованість в розмірі 38 458,99 долари США, що станом на 14 квітня 2014 року за курсом НБУ становить 449 7323,27 грн. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом п. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач неналежно виконує свої зобов'язання перед Банком за кредитним договором № 11369652000, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Банку до [PERSON] є обґрунтованими, ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача суми заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем ПАТ «УкрСиббанк» сплачено судовий збір в сумі 3654 грн. 00 коп. , тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved