Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу із позовом до [PERSON] відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, [PERSON] Державної казначейської служби України у Покровському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про відшкодування шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю державного виконавця, третя особа Державне підприємство «Криворізька теплоцентраль». В своєму позові [PERSON] просить стягнути з [PERSON] Державної казначейської служби України у Покровському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області на її користь матеріальну шкоду у розмірі 1953,64 гривень, моральної шкоди в розмірі 10000,00 гривень, завданої неправомірними діями державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції [PERSON] неправомірно було повторно відкрито виконавче провадження, та з [PERSON] незаконно стягнуті грошові кошти у розмірі 1953,64 гривень. Вважає, що такі дії державного виконавця порушують її права, та просить задовольнити позов та повернути їй безпідставно стягнути кошти за виконавчим документом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, посилаючись на підстави вказані у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції - [PERSON] позовні вимоги не визнав, пояснивши, що відповідно до виконавчого документу на законних підставах з [PERSON] стягувалися суми заборгованості. Представник відповідача [PERSON] Державної казначейської служби України у Покровському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області [PERSON] позовні вимоги не визнала, пояснивши, що відсутні підстави для повернення з державного бюджету 1953,64 гривень, [PERSON] Прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 2 [PERSON] пояснив, що позов не підлягає задоволенню, так як порушень державним виконавцем під час виконавчих дій про стягнення суми заборгованості не виявлено. Заслухавши сторони, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05.11.2009 року задоволено позовні вимоги ДП «Криворізька теплоцентраль» про стягнення з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] солідарно заборгованість за опалення і гаряче водопостачання в розмірі 4809,84 гривень (а.с.115). За заявою позивача ДП «Криворізька теплоцентраль» Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу 12.04.2010 видано виконавчий лист №2-1615/09 про стягнення з [PERSON] суми заборгованості (а.с116). Державним виконавцем Жовтневого ВДВС Криворізького МУЮ 04.04.2013 року на підставі виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу №2-1615/09 від 05.11.2009 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №37412204 про стягнення з [PERSON] на користь ДП «Криворізька теплоцентраль» боргу в розмірі 4809,84 гривень. Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС Криворізького МУЮ від 20.09.2013 року виконавче провадження № 37412204 закінчено у звязку з виконанням виконавчого документу в повному обсязі (а.с.117). 03.09.2014 року державним виконавцем Жовтневого ВДВС Криворізького МУЮ за заявою ДП «Криворізька теплоцентраль» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №44581523 про стягнення з [PERSON] на користь ДП «Криворізька теплоцентраль» боргу в розмірі 4809,84 гривень, боржнику встановлено строк для самостійного виконання до 09.09.2014 року (а.с.118). 10.09.2014 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника [PERSON] виконавчого збору у сумі 480,90 грн. В ході примусового виконання рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05.11.2009 року, державним виконавцем на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32, ст.ст. 68, 69 Закону України «Про виконавче провадження» 01.10.2014 року, винесено постанову, якою звернуто стягнення на пенсію боржника [PERSON] в розмірі 20% (а.с.120). [PERSON] Пенсійного фонду України в [PERSON] районі м. Кривого Рогу на виконання постанови державного виконавця Жовтневого ВДВС Криворізького МУЮ від 01.10.2014 року з пенсії боржника [PERSON] утримано 99,45 грн. витрати на проведення виконавчих дій; 1484,44 грн. погашення боргу; 152,04 грн. виконавчого збору. Всього утримано 1735,93 гривень. Кошти перераховані на користь стягувача - ДП «Криворізька теплоцентраль». 20.07.2015 року начальником [PERSON] відділу ДВС Криворізького МУЮ на виконання ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.06.2015 року, якою визнані протиправними дії державного виконавця по відкриттю виконавчого провадження та скасовані постанови від 03.09.2014 року та 01.10.2014 року, проведено перевірку вказаного вище виконавчого провадження (а.с.128-129). Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.06.2015 року постанову від 03.09.2014 року про відкриття виконавчого провадження №44581523 та постанову від 01.10.2014 року про звернення стягнення на доходи боржника [PERSON], скасовано у звязку з недотриманням процедури відновлення виконавчого провадження, передбаченої ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.124-127). 21.07.2015 року державним виконавцем Жовтневого відділу ДВС Криворізького МУЮ винесено постанову про відновлення виконавчого провадження №37412204 на підставі виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу №2-1615/09 від 05.11.2009 року про стягнення з [PERSON] на користь ДП «Криворізька теплоцентраль» боргу в розмірі 4809,84 гривень ( а.с.130). Позовні вимоги представником позивача обґрунтовано тим, що ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.06.2015 року у справі №2-1615/09 скаргу [PERSON] на дії державного виконавця Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції задоволено, постанову державного виконавця від 03.09.2014 року про відкриття виконавчого провадження №44581523 на підставі виконавчого листа № 2-1615 від 12.04.2010 року, відносно [PERSON] та постанову від 01.10.2014 року про звернення стягнення на доходи боржника [PERSON], скасовано, а тому у вказаний період безпідставно стягнуті кошти по виконанню рішення суду у сумі 1953,64 гривень. Вказані обґрунтування позовних вимог не можуть бути взяти судом до уваги, так як вказані вище постанови державного виконавця були апеляційним судом Дніпропетровської області скасовані з процесуальних підстав, у звязку з недотриманням процедури відновлення виконавчого провадження, передбаченої ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження». З вказаного, суд приходить до висновку, що виконання по виконавчому провадженню здійснювалося відповідно до вимог Закону. Безпідставного утримання вказаних коштів з [PERSON], судом не встановлено. Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» державні виконавці несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому законом. У разі вчинення державним виконавцем під час виконання службових обовязків діяння, що має ознаки злочину чи адміністративного правопорушення, він підлягає кримінальній чи адміністративній відповідальності у порядку, встановленому законом. Шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави. Згідно ч. 2 ст. 87 вказаного Закону збитки, завдані державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час проведення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом. Частинами 1 та 4 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до розяснень, викладених у п. 28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року при розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження суди повинні виходити з положень ст. 56 Конституції України, ст. 11, ч. 2 ст. 87 Закону України «Про державну\~виконавчу службу», а також з положень ст. ст. 1173, 1174 ЦК України і враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України. Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоди, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний звязок між ними. Належним доказом протиправних\~(неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби. Окремо слід зазначити, що згідно з розясненнями, викладеними у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода\~полягає, якими неправомірними діями\~чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, в обґрунтування заподіяння позивачу моральної шкоди в розмірі 10000,00 гривень, останнім не надано. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини , які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Частинами 1 та 2 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Тому, на думку суду, усні та письмові доводи позивача, якими вона обґрунтовувала позовні вимоги, спростовуються матеріалами справи та законами України і не можуть бути покладені в основу рішення, а тому у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, [PERSON] Державної казначейської служби України у Покровському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про відшкодування шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю державного виконавця, третя особа Державне підприємство «Криворізька теплоцентраль» слід відмовити. Судові витрати компенсувати за рахунок держави. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed