Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулася через свого представника за довіреністю до суду з позовом, в якому з урахування уточнення позовних вимог просила визнати за нею право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Бобрик, вулиця Чапаєва, № 25, позначений на плані «А-1», загальною площею 63,2 кв.м., житловою площею 35,2 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай - «Б», літня кухня «В», погріб «Г», вбиральня «Д», веранда «а», веранда «а1», колодязь «К», огорожа «N» в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 17 березня 2010 року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що 17 березня 2010 року померла її бабуся [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на все належне спадкодавцю майно, до складу якого, зокрема, увійшов житловий будинок № 25 по вулиці Чапаєва у с. Бобрик Броварського району Київської області з відповідними господарськими будівлями та спорудами. Ще за життя, а саме 23 вересня 2009 року [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла житловий будинок, господарські будівлі та споруди позивачу [PERSON] Даним заповітом земельну частку (пай) та в подальшому відведення земельної частки (паю) в натурі, частку пайового фонду майна КСП «Бобрицьке» [PERSON] заповіла [PERSON], а грошові вклади [PERSON]. Син спадкодавця [PERSON], яка померла 17 березня 2010 року, [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері не подавав. Проте, завідувач Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене нерухоме майно, у зв'язку з тим, що право власності на житловий будинок за час життя спадкодавця не оформлялося й правовстановлюючі документи на спірне майно відсутні. З підстав визнання права власності на вказане вище нерухоме майно [PERSON] звернулася до суду із даним позовом. До початку розгляду справи представник позивача [PERSON] [PERSON] подав заяву, в якій зазначав, що позов підтримує, просить заявлені вимоги задовольнити у повному обсязі та слухати справу в його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав письмову заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу без його участі. Від голови Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області [PERSON] надійшов лист, в якому сільська рада просила розглянути справу без її представника за наявними в справі матеріалами. Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області представника для участі у судовому засіданні не направила, до суду надійшов лист з проханням слухати справу без участі представника нотаріальної контори. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 березня 2010 року померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії 1-ОК № 183229, виданого 19 березня 2010 року виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області (а.с. 3). Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. ст. 1217, 1218, 1222, 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У ст. 1233 ЦК України закріплено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч.1 ст. 1235 ЦК України). З копії спадкової справи № 237/2010 щодо майна [PERSON], яка померла 17 березня 2010 року, вбачається, що ще за життя, а саме 23 вересня 2009 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 64, яким на випадок своєї смерті заповіла житловий будинок, господарські будівлі та споруди позивачу [PERSON]; земельну частку (пай) та в подальшому відведення земельної частки (паю) в натурі, частку пайового фонду майна КСП «Бобрицьке» - [PERSON], а грошові вклади [PERSON]. Заповіт на день смерті заповідача не змінений, не скасований та залишається в силі. Оригінал заповіту втрачено, у звязку з чим 14 квітня 2010 року секретарем Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області [PERSON] виданий дублікат заповіту, зареєстрований в реєстрі за № 63 (а.с. 39). За правилами ч.1 ст. 1269 та ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Дотримуючись встановленого законом строку, а саме 16 квітня 2010 року, позивач [PERSON] як спадкоємець за заповітом подала до Броварської районної державної нотаріальної контори у Київській області заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], що померла 17 березня 2010 року (а.с. 37). З копії спадкової справи № 237/2010 щодо майна [PERSON], яка померла 17 березня 2010 року, вбачається, що інші спадкоємці до нотаріальної контори з питань прийняття спадщини після смерті спадкодавця не зверталися. 22 квітня 2015 року [PERSON] подала до Броварської районної державної нотаріальної контори у Київській області заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 45). Однак, листом за № 1004/02-14 від 22 квітня 2015 року завідувач Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене нерухоме майно, у зв'язку з тим, що право власності на житловий будинок за час життя спадкодавця не оформлялося й правовстановлюючі документи на спірне майно відсутні (а.с. 6). Судом встановлено, що [PERSON] на день смерті належав житловий будинок № 25 по вулиці Чапаєва у с. Бобрик Броварського району Київської області, позначений на плані «А-1», загальною площею 63,2 кв.м., житловою площею 35,2 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай - «Б», літня кухня «В», погріб «Г», вбиральня «Д», веранда «а», веранда «а1», колодязь «К», огорожа «N». Вказані обставини підтверджуються копією технічного паспорта на житловий будинок (а.с. 7-9), копією довідки № 820, виданої 05 листопада 2009 року виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області (а.с. 10) та копією витягу з погосподарської книги за 2005-2010 роки (а.с. 11). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи те, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], що померла 17 березня 2010 року, та якій належав житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами за адресою: Київська область, Броварський район, с. Бобрик, вул. Чапаєва, № 25, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними й такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved