Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на свою користь на своє утримання на період навчання в розмірі 2500,00 гривень щомісячно, починаючи з 01.09.2014 року. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він є студентом третього курсу Маріупольського державного університету. Навчається за спеціальністю «Міжнародні відносини» на стаціонарній формі навчання, у звязку з чим не має часу та можливості на працевлаштування з метою самостійного забезпечення своїх матеріальних потреб. Його батьки [PERSON] та [PERSON] з 25.07.1995 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, проте в теперішній час вони на межі розірвання шлюбу, та не можуть досягти домовленості між собою щодо утримання позивача. Мати позивача [PERSON] (третя особа у справі) має мінливий нерегулярний дохід, тому не може допомогти йому матеріально. Відповідач має регулярний дохід, проте гроші на навчання позивача не надає вже більше року. Навчання в університеті є оплатним. За період з 01.09.2013 року по 30.08.2017 року вартість навчання складе 40940,00 гривень. До вартості навчання додаються витрати на підручники, проїзд, проживання. Загальний щомісячний розмір витрат у звязку з навчанням позивача в університеті складає 2500,00 гривень, у звязку з чим [PERSON] просив стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на своє утримання на період навчання в розмірі 2500,00 гривень щомісячно, починаючи з 01.09.2014 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення позивачем 23-річного віку. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Третя особа [PERSON], яка є матірю позивача, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги вважала обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Розглянувши позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження Серії І-НО № 410620, виданого 25 червня 1996 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою від 30.10.2015 року № 15-031 року, виданою Маріупольським державним університетом, [PERSON] є студентом денної форми навчання третього курсу Маріупольського державного університету за спеціальністю «Міжнародні відносини». Термін закінчення навчального закладу 2017 рік. Відповідно до договору від 01.09.2013 року № 162815, укладеного між Маріупольським державним університетом, [PERSON] та [PERSON] строк освітньої послуги складає з 01.09.2013 року до 30.06.2017 року, вартістю: 2013-2014 навчальний рік 8188 гривень, 2014-2015 навчальний рік 10235 гривень, 2015-2016 навчальний рік 11053,8 гривень, 2016-2017 навчальний рік 11463,4 гривень. Замовник вносить плату за І семестр до 15 вересня поточного року, за ІІ семестр до 15 лютого поточного року. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня донька, син продовжує навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умовою, якщо вони можуть надати матеріальну допомогу. Стаття 200 Сімейного кодексу України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку, сина в твердій грошовій сумі або в долі від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Крім того, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи з того, що [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання, у звязку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, слід вважати встановленим, що він потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Платник аліментів [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, будь-яких відомостей про свій стан здоровя чи неможливість сплачувати аліменти на утримання сина на період навчання суду не надав. Тому, вивчивши докази у справі, суд вважає, що він може надавати допомогу своєму синові. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений станом на час розгляду справи, стан здоровя та матеріальне становище дитини, доходи відповідача, відсутність у платника аліментів на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб, а також інші обставини, які мають значення для справи, зокрема те, що доходи матері не можуть забезпечити належні умови для розвитку та навчання сина, який не має власних доходів, а відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачем. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини до закінчення нею навчання або досягнення 23 років слід задовольнити повністю та стягувати такі аліменти в розмірі 2500 гривень щомісячно до закінчення [PERSON] навчання або досягнення ним 23 років. Частина 1 статті 79 СК України передбачає правило, за яким аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЦПК України позов предявляється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється, оформлюється і передається судді в порядку черговості. Згідно зі штемпелем Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області позовна заява про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, подана позивачем до канцелярії Жовтневого районного суду міста Маріуполя 18 листопада 2015 року. Тому суд, розглядаючи питання про час, з якого присуджуються аліменти, відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, де йдеться про те, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, вважає, що початок стягнення аліментів з відповідача на користь позивача повинен бути визначений з 18 листопада 2015 року, тобто з дня предявлення позову. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та положень ст. 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 гривень. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць згідно із положеннями п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі вищезазначеного та

Outcome: partial