Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

У липні 2019 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] в якому просила стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення донькою [PERSON] , [INFO] двадцяти трьох років, тобто по [INFO] . Позовні вимоги мотивовано тим, що на даний час повнолітня донька [PERSON] навчається на третьому курсі Дніпровського державного університету внутрішніх справ IV рівня акредитації, денного відділення, стипендію не отримує, у зв`язку з чим потребує матеріального утримання. Крім того позивачем зазначено в позовній заяві, що самостійно вона не спроможна матеріально утримувати доньку, а у відповідача є можливість надавати таку допомогу. Позивач в судове засідання не прибула, попередньо подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з мотивів викладених у позовній заяві просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, відзиву щодо вимог позову суду не подав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 06 липня 2004 року, шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, було розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис №159 (а.с.4). Від спільного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2003 року, з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття (а.с.5). 30 квітня 2005 року, між позивачем та громадянином [PERSON]. , [INFO] , Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №155. При реєстрації шлюбу взято прізвище « [PERSON] » (а.с.6). Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2015 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] , на утримання повнолітньої доньки, - [PERSON] , на час її навчання у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку та доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 16 вересня 2015 року і до 27 червня 2019 року, - закінчення останньою навчання. (а.с.8-9) Відповідно до Довідки № 1336 від 23 липня 2019 року, [PERSON] є студентом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ. Навчається на третьому курсі юридичного факультету денної форми навчання, 4-го рівня акредитації, за державним замовленням. Термін навчання до червня 2020 року (а.с.10). Згідно з частиною 1 статті 28 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці визнають право дитини на освіту, і з метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема: а) вводять безплатну обов`язкову початкову освіту; b) сприяють розвиткові різних форм середньої освіти, як загальної, так і професійної, забезпечують її доступність для всіх дітей та вживають таких заходів, як введення безплатної освіти та надання у випадку необхідності фінансової допомоги; с) забезпечують доступність вищої освіти для всіх на підставі здібностей кожного за допомогою всіх необхідних засобів; d) забезпечують доступність інформації і матеріалів у галузі освіти й професійної підготовки для всіх дітей; е) вживають заходів для сприяння регулярному відвіданню шкіл і зниженню кількості учнів, які залишили школу. Відповідно до частини 1 статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ). Статтею 199 Сімейного кодексу України (надалі - «СК України») визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Даний позов пред`явлено про стягнення з відповідача на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення донькою [PERSON] , [INFO] , навчання, але не більше як досягнення нею двадцяти трьох років, тобто по [INFO] Відповідно до частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (частина 2 статті 200 СК України). Згідно з статтею 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зміст ст. 200 Сімейного Кодексу вказує про те, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як встановлено судом, повнолітній доньці сторін - [PERSON] на даний час виповнилось 18 років, вона продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцять трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, та, зокрема, те, що повнолітня [PERSON] є студенткою денної форми навчання, отримує стипендію, позивачка вимушена надавати відповідні кошти, яких не вистачає на утримання повнолітньої дочки, а доказів того, що відповідач надавав кошти позивачці матеріали справи не містять, що свідчить про його самоусунення від виконання свого обов`язку по утриманню повнолітньої дитини, яка продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги обох батьків суд, виходячи з принципів справедливості та розумності, приходить до висновку про те, що сума аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, буде достатньою та посильною для відповідача, забезпечить баланс між правом повнолітньої дитини на утримання та обов`язку батька надавати таке утримання на час навчання у Дніпровського державного університету внутрішніх справ IV рівня акредитації, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років, а відтак позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім того, в силу ч. 1ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 768,40 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved