Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

У липні 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 01 лютого 2013 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції актовий запис №39. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Позивач просила шлюб розірвати з причин неможливості подальшого перебування у шлюбних відносинах. Позивач у судове засідання не з`явилась, відповідно до наданої заяви просила розглядати справу за її відсутності. Просить позов задовольнити та наполягає на розірванні шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату, час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до наданої заяви просив розглядати справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 лютого 2013 року, який зареєстровано Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції актовий запис №39 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] [INFO] (а.с.7). Подальше подружнє життя та збереження сім`ї є неможливим, сторони втратили почуття любові друг до друга, погіршились взаємовідношення, сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо, шлюбні відношення фактично припинені. Дана родина розпалася остаточно, подальше спільне проживання чоловіка і дружини та збереження даної родини суперечить інтересам обох з подружжя. Таким чином, суд, враховуючи стійке волевиявлення сторін направлене на розірвання шлюбу та обставини справи, вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги. Враховуючи позицію відповідача суд вважає можливим після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище « [PERSON] ». Спір про майно відсутній. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином з відповідача на користь держави підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved