Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

У липні 2020 р. року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» (далі ПАТ «УДП») про зобов`язання передати річ та про відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями. Свої вимоги обґрунтував тим, що ним із ПАТ «УДП» в особі заступника Голови Правління Слівчука Ю.В. було укладено Договір № 467 СМТП від 05.09.2019 року про передачу пасажирського катера на підводних крилах «Зенит-2», 1982 року будування, інв. № 964560, з подальшим придбанням отриманого в процесі такого розбирання металобрухту у власність. Договір було укладено за результатами електронного аукціону від 21.08.2019 року, де переможцем було визнано його - [PERSON] 04.11.2019 р. до договору було укладеного Додаткову угоду про внесення змін до предмету та ціни Договору, а саме уточнено кількість брухту чорних металів та брухту кольорових металів і сплавів, яка має утворитись при розбиранні Катеру та ціну сплаву кольорових металів і сплавів за 1 тонну брухту. Позивач здійснив попередню оплату товару відповідно до умов договору, узгодив з відповідачем дату забирання катеру, замовив і оплатив послуги з експедирування вантажу, приїхав з м.Київ до м.Ізмаїл для забирання товару, однак відповідач не надав позивачу можливості забрати товар, відмовив у його передачі, що завдало збитків позивачу. Вважає, що він виконав усі зобов`язання за укладеним договором, відповідач порушив договірні зобов`язання з передачі товару покупцю, а тому просить зобов`язати ПАТ «УДП» передати йому пасажирський катер на підводних крилах «Зенит-2», 1982 року побудування, інв. № 964560, що є предметом договору № 467 СМТП від 05.09.2019 року, та стягнути з ПАТ «УДП» на його користь грошові кошти у розмірі 1\~669, 29 грн. у рахунок відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями відповідача, що становлять оренду житла у м. Ізмаїл та проїзд до та з м.Ізмаїл. Відповідач ПАТ «УДП» подав до суду зустрічний позов до [PERSON] про визнання договору №467СМТП від 05.09.2019 р. недійсним. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до умов договору № 467 СМТП від 05.09.2019 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «УДП», ПАТ «УДП» передало [PERSON] пасажирський катер «Зенит-2» виключно для розбирання та переробки на металобрухт чорних металів, однак при огляді катеру було виявлено наявність брухту кольорових металів і сплавів, у зв`язку з чим між сторонами було укладено додаткову угоду від 04.11.2019 року, згідно якої була здійснена попередня розрахункова вага брухту металу, що має утворитись при розбиранні катеру і добавлено брухт кольорових металів і сплавів у масі 0,395 т. Однак предметом торгів електронного аукціону був тільки брухт чорних металів, тобто, при укладенні додаткової угоди предмет договору був змінений, що суперечить вимогам Закону України «Про публічні закупівлі», тобто предмет договору № 467 СМТП від 05.09.2019 року не відповідає складу лоту електронного аукціону № UA-PS-2019-08-13-000008-2, на підставі чого повинен бути визнаний судом недійсним (а.с.57-60). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав, просив задовольнити позов, зустрічні позовні вимоги не визнав. Представник відповідача в судовому засіданні первісні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні первісного позову, зустрічні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні первісних та зустрічних позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.09.2019 року між ПАТ «УДП» в особі заступника Голови Правління Слівчука Ю.В. та фізичною особою [PERSON] було укладено Договір № 467 СМТП від 05.09.2019 року про передачу [PERSON] пасажирського катера на підводних крилах «Зенит-2», 1982 року будування, інв. № 964560 з подальшим придбанням отриманого в процесі такого розбирання металобрухту у власність (а.с.9-12). Вказаний договір було укладено за результатами електронного аукціону № UA-PS-2019-08-13-000008-2 від 21.08.2019 року, де переможцем було визнано [PERSON] (а.с.15-16). Оскільки у подальшому ПАТ «УДП» стало відомо про наявність в катері окрім чорного металу і кольорових металів, до договору було укладено Додаткову угоду від 04.11.2019 року про внесення змін до предмету та ціни Договору № 467 СМТП від 05.09.2019 року, а саме уточнено кількість брухту чорних металів та брухту кольорових металів і сплавів, яка має утворитись при розбиранні Катеру та ціну сплаву кольорових металів і сплавів за 1 тонну брухту (а.с.13-14). Втім, відповідач не надав позивачу можливості забрати товар, визначений укладеним між сторонами договором № 467 СМТП від 05.09.2019 року та фактично відмовив у його передачі. Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Виходячи зі змісту ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. За загальним правилом договір набирає чинності з моменту його укладення (ч.2 ст. 631 ЦК України). Договір є\~укладеним,\~якщо сторони\~в належній\~формі досягли\~згоди з\~усіх істотних\~умов договору,\~ істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст. 638 ЦК України). Якщо сторонами не досягнуто згоди з однієї чи усіх істотних умов договору, такий договір не вважається укладеним. Отже, до моменту досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов договір не є укладеним і мне може бути визнаний недійсним. Так, відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п`ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Як вбачається з п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може\~бути визнаний\~недійсним правочин,\~який не\~вчинено. У\~зв`язку\~з цим\~судам необхідно\~правильно визначати\~момент вчинення\~правочину (статті\~205-210,\~640\~ЦК тощо). Зокрема,\~не є\~укладеними правочини\~(договори),\~у яких\~ відсутні\~встановлені законодавством\~умови,\~необхідні для\~їх укладення\~(відсутня\~згода за\~всіма істотними\~умовами договору;\~не отримано\~акцепт стороною,\~що направила\~оферту;\~не передано\~майно,\~якщо відповідно\~до законодавства\~для вчинення\~правочину потрібна\~його передача\~тощо).\~ Згідно\~із статтями\~210\~та 640\~ЦК не\~є вчиненим\~також правочин\~у разі\~нездійснення його\~державної реєстрації,\~якщо правочин\~підлягає такій\~реєстрації. Встановивши\~ці обставини,\~суд відмовляє\~в задоволенні\~позову про\~визнання правочину\~недійсним.\~Наслідки недійсності\~правочину не\~застосовуються до\~правочину,\~який не\~вчинено. Рішенням\~суду не\~може бути\~зобов`язано\~сторони здійснити\~державну реєстрацію\~правочину,\~оскільки це\~суперечить загальним\~засадам цивільного\~законодавства -\~свободі договору\~(пункт\~3\~частини першої\~статті 3\~ЦК).\~Норма частини\~третьої статті\~182\~ЦК щодо\~можливості оскарження\~до суду\~відмови у\~державній реєстрації,\~ухилення від\~державної реєстрації,\~відмови від\~надання інформації\~про реєстрацію\~застосовується лише\~щодо дій\~(бездіяльності)\~органів,\~які здійснюють\~таку реєстрацію. Вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. Суди мають відмовляти в позові з такою вимогою. У цьому разі можуть заявлятися лише вимоги, передбачені главою 83 книги п`ятої ЦК (ст.1212 ЦК України). Разом з тим, судом встановлено, що укладеним між сторонами договором №467СМТП від 05.09.2019 р. не встановлено всі істотні умови договору, які необхідні для його укладення, а саме, конкретно не зазначено майно, яке мало бути передане відповідачем позивачу, зокрема предметом торгів електронного аукціону був тільки брухт металів, але не зазначено чорних чи (та) кольорових (а.с.9). Протоколом електронного аукціону зазначено лот (склад лоту) вторинна металева відновлена сировина (брухт чорних металів: Катер «Зенит-2») (а.с.15), в той час, як було встановлено, що [PERSON] «Зенит-2» має і кольорові метали тощо. Отже, у задоволенні позову про зобов`язання передати річ та зустрічного позову про визнання договору недійсним, виходячи з вищевикладеного, слід відмовити. Та відмовити і у задоволенні позову про відшкодування шкоди, як позову, що витікає з первісного позову, оскільки підстав для вимог виконання договору у позивача до відповідача судом не встановлено.

Outcome: dismissed