Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

У листопаді 2016 року Приватне акціонерне товариство ««Страхова компанія «Українська страхова група» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 07 серпня 2015 року на вул. Вишгородській в м. Києві сталася ДТП за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Hyundai Tucson» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Цивільно-правова відповідальність автомобіля [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова группа». Відповідно до Повідомлення про ДТП (Європротоколу) ДТП сталася із вини водія [PERSON] В результаті дій відповідача, автомобіль [NUMBER] отримав пошкодження. За наслідками зазначеного ДТП ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова группа» було складено Страховий акт № ДККА-46066 та виплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 2 381 грн. 70 коп. Посилаючись на те, що ПрАТ «СК «Українська страхова група» повністю виконало покладені на нього зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій стороні, а відповідач у добровільному порядку не відшкодував збитки, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь 2 381 грн. 70 коп. на відшкодування шкоди, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу у відсутність представника страхової компанії, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 07 серпня 2015 року о 17.00 год. на вул. Вишгородській в м. Києві сталася ДТП за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Hyundai Tucson» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] 25 червня 2013 року між позивачем та ТОВ «Український лізинговий фонд» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0107-00265 та 26.06.2015 року було внесено зміни до даного договору, а саме в перелік застрахованих транспортних засобів було внесено автомобіль [NUMBER] (а.с. 2-3). Відповідно до Повідомлення про ДТП (Європротоколу) ДТП сталася із вини водія [PERSON] ( а.с. 5). Внаслідок даного ДТП автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження на суму 2 381 грн. 70 коп. 19 серпня 2015 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» на підставі рахунку № 13229 від 14 серпня 2015 року, беручи до уваги ремонтну калькуляцію ДККА-46066 від 10.08.2015 року було складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт № ДККА-46066 (а.с. 6-10, 14) та виплачено страхове відшкодування потерпілому у ДТП ТОВ «Український лізинговий фонд» у розмірі 2 381 грн. 70 коп. (а.с. 15). Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за збитки. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України). Суд враховує, що із правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові при розгляді справи № 6-2808цс15 від 20.01.2016 року, вбачається, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Однак, як вбачається з копії витягу з бази МТСБУ поліс серії [NUMBER], виданий АТ «АХА Страхування», в якій було застраховано автомобіль [NUMBER] станом на момент ДТП 07.08.2015 року дійсним не був ( а.с. 13). Матеріали справи свідчать, що 18 квітня 2016 року позивачем на ім»я відповідача було направлено претензію щодо виплати страхового відшкодування ( а.с. 16). Судом встановлено, що саме [PERSON] допустив порушення правил дорожнього руху, за таких обставин, на підставі ст. 1191 ЦК [PERSON] повинен нести відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування перед позивачем, а відтак з нього підлягають стягненню 2 381 грн. 70 коп. на користь позивача, що були сплачені ПрАТ «СК «Українська страхова група» потерпілому в ДТП ТОВ «Український лізинговий фонд». Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь ПрАТ «СК «Українська страхова група» підлягають витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 378 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved