Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

У квітні 2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі за текстом - ТОВ «Кей-Колект», первісний позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (далі за текстом - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідачі) про усунення перешкод у праві розпорядження майном шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Позов обґрунтований такими обставинами. 28.08.2008 АКІБ «Укрсибанк» уклав з [PERSON] кредитний договір № 11387647000 про надання кредитних коштів в сумі 100 000,00 дол. США зі сплатою 15 % річних. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено договір іпотеки № 92849 від 28.08.2008, згідно з умовами якого в іпотеку передано квартиру [ADDRESS] . Надалі ПАТ «Укрсиббанк» уклало з ТОВ «Кей-Колект» договір факторингу від 12.12.2011 за № 1 та договір відступлення вимог за іпотечними договорами від 12.12.2011 № 5207-5208. Через невиконання умов кредитного договору в порядку виконавчих проваджень № 60800003, № 60799802, № 60799704, № 60799915 накладено арешт на вказану квартиру та передано на реалізацію ДП «Сетам». 20.02.2020 торги не відбулися через відсутність учасників торгів, а тому на підставі статті 47 «Про іпотеку» та статті 61 «Про виконавче провадження», про що було оформлено свідоцтво на квартиру та внесено відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Отже ураховуючи, що право власності відповідачів припинилося зверненням стягнення на предмет іпотеки, відповідачі не мають достатніх правових підстав для користування майном чи реєстрації у ньому, жодних договорів про надання відповідачам в користування цього майна з ТОВ «Кей-Колект» не укладалось. Ухвалою від 08.05.2020 суд відкрив провадження за даним позовом та призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 02.11.2020. 20.10.2020 до суду надійшла заява [PERSON] про залучення його до участі у справі як правонаступника позивача на підставі статті 55 ЦПК України та аналогічне клопотання від ТОВ «Кей-Колект». 02.11.2020 до суду надійшла заява від представника позивача про проведення судового засідання за відсутності представника ТОВ «Кей-Колект». Ухвалою від 02.11.2020 суд замінив первісного позивача його правонаступником [PERSON] (далі - [PERSON] , позивач), залучив ТОВ «Кей-Колект» до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 23.02.2021. 19.02.2021 від позивача надійшло клопотання про залишення без розгляду його позову в частині вимог до [PERSON] , підтримання вимог до інших відповідачів та розгляд справи за його відсутності. 23.02.2021 від ТОВ «Кей-Колект» надійшло клопотання про підтримання клопотання позивача про залишення позову без розгляду в частині вимог до [PERSON] та розгляд справи за відсутності його представника. Ухвалою суду від 23.02.2021 позов [PERSON] в частині вимог до [PERSON] залишено без розгляду. В судове засідання 23.02.2021 учасники справи не з`явилися, відповідачі про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою їх місця проживання та через оголошення на офіційному сайті Судової влади України, відзиви на позов від них не надійшли. У зв`язку з нез`явленням учасників справи фіксування судового процесу звукозаписувальним пристроєм не здійснювалося. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 28.08.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсибанк» (далі - АКІБ «Укрсибанк», банк) та позичальником [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11387647000, згідно з яким позичальнику було надано кредит у розмірі 100 000,00 дол. США з відсотковою ставкою 15,00% річних. 28.08.2008 між банком та іпотекодавцями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М. за реєстровим номером 4297, за умовами якого в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором в іпотеку передано квартиру [ADDRESS] (далі - спірна квартира, предмет іпотеки), яка належала іпотекодавцям в рівних частках. 12.12.2011 між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (правонаступником АКІБ «Укрсибанк») та ТОВ «Кей-Колект» були укладені договір факторингу № 1 та договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В. 12.12.2011 року за реєстровим № 5207-5208, згідно яких право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 11387647000 від 28.08.2008 та договором іпотеки, укладеним на забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, перейшло до ТОВ «Кей-Колект». У зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором від 28.08.2008 № 11387647000 були відкриті виконавчі провадження № 60800003, № 60799802, № 60799704, № 60799915, в рамках яких предмет іпотеки було передано на реалізацію ДП «Сетам». Згідно з протоколами проведення електронних торгів від 20.02.2020 за № 466575, № 466578, № 466580, № 466581 торги щодо продажу предмета іпотеки не відбулися через відсутність допущених учасників торгів, у зв`язку з чим предмет іпотеки передано стягувачу на підставі статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 47 Закону України «Про іпотеку»в рахунок погашення боргу майно передано стягувачу (акти про передачу майна стягувачу від 28.02.2020, складені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мойсеєнко Д.П.). 16.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Розсохою С.С. оформлено чотири свідоцтва про право власності на ј частину спірної квартири кожне на ім`я ТОВ «Кей-Колект» (що в цілому підтверджує право власності на усю квартиру), та до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відповідні записи за № 204339859, № 204339402, № 204340057, № 204340490. 02.09.2020 між продавцем ТОВ «Кей-Колект» та покупцем [PERSON] укладено договір купівлі продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. за реєстровим № 2033, предметом якого є квартира [ADDRESS] , на підставі якого позивач набув право власності на спірну квартиру. Право власності позивача на спірну квартиру зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.09.2020, індексний номер витягу: 222379070. За відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» у спірній квартирі зареєстроване місце проживання її колишніх співвласників - відповідачів [PERSON] та [PERSON] . За приписами статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України, у якій закріплений конституційний принцип непорушності права власності, проголошує, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 383 цього Кодексу, яка регламентує основні права власників житлового будинку або квартири, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб… Стаття 391 ЦК України надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі власника будинку або квартири, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та існування перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право, та з яких підстав. Спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані зі зняттям з реєстрації місця проживання, є Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», за положеннями якого зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставісудового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (стаття 7). Системний аналіз змісту наведених норм дає підстави для висновку, що особа втрачає право користування житлом внаслідок припинення права власності на нього. За обставинами справи установлено, що право власності відповідачів на спірну квартиру припинилося внаслідок набуття іпотекодержателем права власності на неї, а відтак відповідачі втратили право користування нею. Відповідно до положень статей 3, 15 ЦК України підставою для судового захисту цивільного права або інтересу є його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 цього Кодексу визначає орієнтовний перелік способів судового захисту, до яких, зокрема, відноситься такий спосіб захисту як припинення дії, яка порушує право. Відтак з огляду на встановлені обставини, вищенаведені положення матеріального закону та ураховуючи, що реєстрація відповідачів у спірній квартирі перешкоджає позивачу в повній мірі користуватися та розпоряджатися своєю власністю, суд вбачає підстави для захисту порушеного права позивача шляхом визнання відповідачів такими, що втратили права користування житловим приміщенням. Стаття 141 ЦПК України визначає, що у разі задоволення позову судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються відповідача. Заявлені позивачем вимоги підлягали оплаті судовим збором в розмірі 2 102 грн. Зайво сплачена первісним позивачем сума судового збору становить 4 204 грн., і ТОВ «Кей-Колект» не позбавлене права подати заяву про її повернення. Отже з огляду на результат розгляду справи, суд покладає на відповідачів в рівних частках сплачений позивачем судовий збір в сумі 2 102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved