Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

У липні 2016 року, позивач, кредитна спілка «Хортиця» звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою про стягнення в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором № 90 від 10.07.2007 року, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримала від позивача кредит в сумі 5 670 гривень 00 копійок (відповідно до п. 1.1. даного кредитного договору), що підтверджується видатковим касовим ордером № 277 від 10.07.2007 року, за умови сплати за користування кредитом процентів в розмірі 0,1479% за кожний день користування кредитом від суми заборгованості з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 10.01.2008 року (відповідно до п. 2.1. даного договору кредиту). Даний кредит був виданий під договір поруки від 10.07.2007 року, згідно умов якого відповідач [PERSON] зобовязалася відповідати за зобовязаннями відповідача [PERSON] по кредитному договору № 90 від 10.07.2007 року перед кредитною спілкою „Хортиця в повному обсязі даних нею зобовязань та нести солідарну відповідальність. На протязі строку дії договору кредиту відповідач [PERSON] постійно порушувала умови договору, кредит та проценти за користування кредитом сплачувала не в строк і не повністю. Оскільки відповідачі допустили однобічну відмову від виконання зобов'язань, чим істотно порушили умови кредитної угоди та договору поруки, то станом на 20.07.2016 року заборгованість відповідачів по кредитному договору № 90 від 10.07.2007 року в загальному розмірі становить 17\~536 гривень 90 копійок. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку на свою користь заборгованість за вищезазначеним кредитним договором у розмірі 17\~536 гривень 90 копійок та, крім того, судовий збір в розмірі 1 378 гривень 00 копійок. У судове засідання представник позивача не зявився, але до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, доводи наведені в обґрунтування позовних вимог підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. У судовому засіданні відповідачі не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили. Заяв з проханням розглядати справу без їх участі або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 10.07.2007 року між кредитною спілкою «Хортиця» та [PERSON] (змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про зміну імені, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області від 14.01.2012 року (а.с.14), яка є членом кредитної спілки «Хортиця» було укладено договір кредиту № 90, відповідно до п. 1.1. якого [PERSON] отримала від кредитної спілки «Хортиця» кредит у розмірі 5\~670 гривень 00 копійок, що підтверджується видатковим касовим ордером № 277 від 10.07.2007 року, що доданий до матеріалів справи (а.с.13), на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання та забезпеченості, строк користування на шість місяців, тобто з остаточним погашенням заборгованості по кредиту не пізніше 10.01.2008 року (відповідно до п. 1.1., 2.1. даного кредитного договору). Відповідно до п. 2.1. вищезазначеного договору кредиту сторони домовилися, що позичальник зобовязується виплачувати кредитору плату в розмірі 0,1479% за кожний день користування кредитом від суми заборгованості. Проценти нараховуються щомісячно з моменту одержання кредитних сум станом на 30 (31) числа на залишок заборгованості по кредиту та несплаченим у строк процентам до повної сплати суми кредиту. При погашенні заборгованості кошти в першу чергу використовуються на сплату всіх процентів, обумовлених договором, далі на погашення кредиту. Згідно п. 2.2. кредитного договору № 90 від 10.07.2007 року позичальник робить виплати процентів щомісячно не пізніше 10 числа кожного місяця, починаючи з серпня 2007 року до повної сплати суми кредиту. У відповідності до п. 2.3. вищезазначеного кредитного договору, у випадку несвоєчасної виплати, передбачених цим договором сум, кредитор має право отримати від позичальника додаткові проценти у розмірі 0,2% від суми заборгованості за кожний день прострочення. В забезпечення виконання умов договору кредиту № 90 від 10.07.2007 року, між кредитною спілкою «Хортиця» та [PERSON] було укладено договір поруки від 10.07.2007 року, відповідно до умов якого [PERSON] взяла на себе зобовязання нести солідарну відповідальність з [PERSON] за грошовими зобовязаннями по кредитному договору № 90 від 10.07.2007 року перед кредитною спілкою «Хортиця» в повному обсязі солідарно з боржником. На протязі строку дії договору кредиту відповідач [PERSON] постійно порушувала умови договору, кредит та проценти за користування кредитом сплачувала не в строк і не повністю. Оскільки відповідачі допустили однобічну відмову від виконання зобов'язань, чим істотно порушили умови кредитної угоди та договору поруки, то станом на 20.07.2016 року заборгованість відповідачів по кредитному договору № 90 від 10.07.2007 року в загальному розмірі становить 17\~536 гривень 90 копійок. На вимоги про виконання зобовязань боржники не реагують, кредит та проценти за користування кредитом не повертають, чим спричиняють банку збитки. У відповідності до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами, а ст.. 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобовязання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України сторони повинні виконувати свої обовязки належним чином і у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідачі неналежним чином виконували свої зобовязання, внаслідок чого склалася заборгованість в розмірі 17\~536 гривень 90 копійок, сума якої підтверджена розрахунком, що доданий до матеріалів справи. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це не встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Неустойка є грошова сума, яку божник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання. Згідно зі ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 543 ЦК України кредитор, який одержав виконання обовязку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання ним свого обовязку. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором які солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В порушення вимог закону, [PERSON], [PERSON] в односторонньому порядку відмовилися від виконання договірних зобовязань, в установленні строки заборговані суми не сплатили, чим спричинили банку збитки. Таким чином, заборгованість [PERSON], [PERSON] за кредитним договором № 90 від 10.07.2007 року станом на 20.07.2016 року в загальному розмірі складає 17\~536 гривень 90 копійок, з них: залишок заборгованості по процентах, згідно п.. 2.3. договору кредиту 12\~417 гривень 30 копійок; інфляційні витрати 5\~119 гривень 60 копійок. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі кредитна спілка «Хортиця» сплатила судові витрати при розгляді справи: а саме: судовий збір у сумі 1\~378 гривень 00 копійок, а тому зазначені витрати згідно вимог ст.. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача по справі. У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, доведеними та вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви кредитної спілки «Хортиця» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 90 від 10.07.2007 року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved