Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до ТОВ «Сіті Транспорт Групп» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2013 року позовні вимоги роз'єднано в самостійні провадження. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 18 грудня 2013 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Сіті Транспорт Групп» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що з 01 лютого 2013 року по 05 серпня 2013 року працював в ТОВ «Сіті Транспорт Групп» на посаді менеджера з зовнішньоекономічної діяльності. 05 серпня 2013 року був звільнений за власним бажанням. У день звільнення з ним не був проведений повний розрахунок. У зв'язку з такими порушенням трудових прав, йому було завдано моральної шкоди. З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 18 грудня 2013 року просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь: - заборгованість з виплати заробітної плати за липень-серпень 2013 року та компенсацію за невикористану відпустку в сумі 4391 гривні 28 копійок; - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 10725 гривень 12 копійок; - 2000 гривень на відшкодування моральної шкоди. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 11 березня 2014 року за клопотанням представника позивача позовну заяву [PERSON] залишено без розгляду в частині вимог про стягнення невиплаченої заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, оскільки ці кошти були виплачені. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов та просив його задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 166). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що наказом ТОВ «Сіті Транспорт Групп» № СТГ00000002-0000000028 від 01 лютого 2013 року позивача було прийнято на посаду менеджера з зовнішньоекономічної діяльності (а.с. 50). Відповідно до наказу ТОВ «Сіті Транспорт Групп» № СТГ00000039-0000000028 від 05 серпня 2013 року позивача було звільнено за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с. 51). При звільненні з [PERSON] не був проведений повний розрахунок та належні йому кошти не були виплачені. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Частиною 1 ст. 117 КЗпП України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З наданої суду карточки рахунку 661 вбачається, що належні до виплати при звільненні кошти перераховувались позивачу частинами. Остання сума була перерахована 29 листопада 2013 року (а.с. 144-145). У довідці ТОВ «Сіті Транспорт Групп» від 04 квітня 2014 року наведено розмір заробітної плати позивача помісячно за період з 01 лютого 2013 року по 05 серпня 2013 року (а.с. 146). Заробітна плата [PERSON] за останні два місяці роботи складала 2717 гривень 39 копійок (2500 + 217,39). Відповідно середньоденна заробітна плата становить 66 гривень 28 копійок (2717,39 / 41 день = 66,28). Затримка розрахунку при звільненні відбулась на 77 робочих днів. Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 5103 гривні 56 копійок (66,28 х 77 = 5103,56). Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 5103 гривні 56 копійок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Суд вважає, що вимога позивача про відшкодування моральної шкоди ґрунтується на вимогах ст. 237-1 КЗпП України, якою передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. При вирішенні питання щодо розміру суми моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, суд враховує, що діями відповідача позивачу спричинені моральні страждання, оскільки порушені його трудові права. Разом з тим, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача в цій частині в розмірі 500 гривень. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає 244 гривні 10 копійок судового збору.

Outcome: partial