Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

У квітні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовується тим, що 28 серпня 2007 року між нею та відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» було укладено кредитний договір № 199, на підставі якого їй надано кредит у розмірі 29\~485 доларів 54 центів США. Відповідно до договору застави від 28 серпня 2007 року в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 28 серпня 2007 року № 199 [PERSON] передала відкритому акціонерному товариству «Всеукраїнський Акціонерний Банк» у заставу автомобіль марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер [NUMBER] . У зв`язку із змінами у законодавстві відкрите акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» перейменовано у публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі ПАТ «ВАБ»). У 2015 році ПАТ «ВАБ» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням цього суду від 22 січня 2016 року у справі № 357/9739/15-ц позов задоволено частково. Стягнуто на користь ПАТ «ВАБ» із [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 28 лютого 2007 року № 199 у розмірі 538\~526 грн. 31 коп. У подальшому права та обов`язки кредитора ПАТ «ВАБ» перейшли до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» (далі ТОВ «ФК «Інвест Хаус») на підставі договору про відступлення прав вимоги від 25 квітня 2019 року № 42953. 13 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. вчинено виконавчий напис за № 958. Запропоновано стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Інвест Хаус» грошові кошти у розмірі 779\~870 грн. 95 коп. Водночас, 20 листопада 2019 року ТОВ «ФК «Інвест Хаус» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. (далі приватний виконавець ВО КО Голяченко І.П.) із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової Л.П. від 13 листопада 2019 року № 958. Постановою приватного виконавця ВО КО Голяченка І.П. від 21 листопада 2019 року відкрито виконавче провадження № 60678297. У межах виконавчого провадження № 60678297, 21 листопада 2019 року оголошено у розшук майно боржника, а саме автомобіля марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою приватного виконавця ВО КО Голяченка І.П. від 21 листопада 2019 року накладено арешт на все майно (рухоме, нерухоме) та автомобіль марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер [NUMBER] , що належать [PERSON] . У 2020 році автомобіль марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер [NUMBER] , переданий на реалізацію до державного підприємства «Сетам» (далі ДП «Сетам»). Відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 464323 від 05 лютого 2020 року переможцем електронних торгів визнано учасника 91, яким є [PERSON] . На підставі протоколу про проведення електронних торгів було складено Акт про проведення електронних торгів з реалізації арештованого рухомого майна. У позовній заяві зазначається, що виходячи із аналізу правової природи процедури реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, яка полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуте стягнення, до покупця учасника електронних торгів, а враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акту проведення електронних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином. Відповідно до пунктів 2, 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIIІ (далі Закон № 1404-VIIІ) боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати у першу чергу. Згідно із статтею 50 Закону № 1404-VIIІ звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна здійснюється у разі відсутності достатніх коштів чи рухомого майна. Частиною першою статті 57 Закону № 1404-VIIІ передбачено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. Оцінка рухомого майна була проведена без згоди позивача. Вартість майна суттєво занижена. Всупереч статті 28 Закону № 1404-VIIІ щодо надсилання документів виконавчого провадження та «Порядку реалізації арештованого майна», повідомлення про вчинення будь-якої дії стосовно продажу автомобіля, накладення арешту на майно, проведення оцінки, передачі на торги, проведення торгів та інших дій позивачу, ні приватний виконавець ВО КО Голяченко І.П., а ні ДП «Сетам» не направляли. У постанові від 17 грудня 2014 року в справі № 6-143цс14 та від 18 листопада 2015 року в справі № 6-1884цс15 Верховний Суд України зазначив про те, що при розгляді питання про дотримання при проведенні торгів положень пункту 3.11 Тимчасового положення суди мають установити, чи було письмово повідомлено, зокрема, боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів та про стартову ціну, за якою майно пропонується до продажу. При цьому письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами відомостей, які мають бути їм повідомлені. Приймаючи постанову від 21 листопада 2019 року про відкриття виконавчого провадження № 60678297, постанову від 21 листопада 2019 року про накладення арешту на все майно (рухоме, нерухоме) та автомобіль, постанову від 21 листопада 2019 року про оголошення у розшук транспортного засобу, приватний виконавець ВО КО Голяченко І.П. діяв не в межах та не у спосіб, визначеними чинним законодавством. Частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIIІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Приватний виконавець здійснює примусове виконання, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1 частини першої статті 3, частина третя статті 5 Закону № 1404-VIIІ). Відповідно до частини першої статті 56 Закону № 1404-VIIІ арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Виконавцем має накладатися арешт на конкретне майно боржника, а також грошові кошти, що знаходяться на конкретних рахунках у банках чи інших фінансових установах в межах суми заборгованості. У заяві про відкриття виконавчого провадження представником стягувача не зазначено конкретне майно боржника на яке він просить накласти арешт, а тому приватний виконавець не мав правових підстав для винесення постанови від 21 листопада 2019 року про арешт транспортного засобу. Приватний виконавець взагалі не мав правових підстав для прийняття до виконання заяви про відкриття виконавчого провадження, оскільки остання складена із порушенням «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5. У позовній заяві [PERSON] просить суд: - визнати недійсними електронні торги з реалізації арештованого майна (лот № 403613), організатор ДП «Сетам», з реалізації автомобіля марки «Volkswagen Transporter», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] від 11 грудня 2009 року; - визнати недійсним протокол проведення електронних торгів № 464323 ДП «Сетам», які відбулися 05 лютого 2020 року з реалізації автомобіля марки«Volkswagen Transporter», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; - визнати недійсним Акт про проведені електронні торги від 05 лютого 2020 року, складений приватним виконавцем ВО КО Голяченком І.П. про реалізацію арештованого автомобіля марки «Volkswagen Transporter», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . У відзиві на позовну заяву [PERSON] відповідач [PERSON] просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що приписами статей 48, 61 Закону № 1404-VIIІ визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списання коштів) з рахунків та примусовій реалізації. Реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів за фіксованою ціною. Примусова реалізація майна виконавцем на прилюдних торгах через спеціалізовані організації є завершальною стадією виконання рішення суду про погашення боргу боржника перед стягувачем у розумінні статті 1 Закону № 1404-VIIІ, а отже, є невід`ємною правовою складовою порядку виконання рішень судів в Україні, оскільки завершується винесенням державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документу. Реалізація майна на електронних торгах відбувається у примусовому порядку виконавцем без врахування волі боржника, без його згоди, з метою задоволення вимог стягувача за судовим рішенням, є спеціальною процедурою виконання судових рішень. Оскільки під час виконання встановлено факт відсутності у боржника коштів, на які можна було б звернути стягнення з метою виконання рішення суду, виконавцем звернуто стягнення на належне боржнику майно, а саме на автомобіль. Для визнання електронних торгів недійсними необхідно встановити порушення правил, встановлених саме «Порядком реалізації арештованого майна», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 (далі «Порядок …»). Позивач не обґрунтовує свої вимоги належними та допустимими доказами, що відбулося порушення вимог «Порядку …» при проведенні електронних торгів, що ці порушення вплинули на результати торгів, а також про порушення інтересів позивача. У даному випадку жодним чином не порушуються права позивача, оскільки внаслідок реалізації рухомого майна відбулося часткове погашення боргу перед стягувачем за внесення відповідачем грошових коштів у якості плати за лот. Торги з продажу автомобіля відбулися на підставі «Порядку …». Позивач [PERSON] обрала неналежний спосіб захисту порушених прав, оскільки вона у порядку, визначеному частиною першою статті 74 Закону № 1404-VIIІ вправі була оскаржити рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів виконавчої служби. Виходячи з висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/856/17 від 05 червня 2018 року, правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає у продажі майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення Акта про проведення електронних торгів, що передбачено пунктом 8 розділу Х «Порядку …», та вказано, що Акт про проведені електронні торги є документом, який підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Тобто вказаний Акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже є договором. За результатами електронних торгів відповідач став переможцем, сплатив за нього грошові кошти та оформив відповідні документи. Таким чином, відповідно до статей 328, 330, 334 ЦК України набув у власність автомобіль й став його добросовісним набувачем. У відзиві на позовну заяву [PERSON] відповідачем ДП «Сетам» зазначається, що згідно із «Порядком …», організатор електронних торгів, торгів за фіксованою ціною суб`єкт господарювання, якого за результатами конкурсної процедури відбору організатора, передбаченої цим Порядком, уповноважено на здійснення заходів із супроводження програмного та технічного забезпечення центральної бази даних системи електронних торгів, збереження та захисту даних, що містяться у ній, обслуговування цієї системи, забезпечення її постійної роботи та доступу користувачів до неї, публікації повідомлень про безоплатне передання нереалізованого конфіскованого майна, забезпечення збереження майна і виконання інших функцій, передбачених цим «Порядком …». 05 лютого 2020 року ДП «Сетам» були проведені електронні торги за лотом № 403613 з реалізації транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до пунктів 2, 4 розділу ІІ «Порядку …» організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів. У постанові від 02 травня 2018 року у справі № 910/10136/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що виходячи із аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочином. Цей висновок узгоджується із нормами статей 650, 655 та частиною четвертою статті 656 ЦК України, що відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів. Таким чином, відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, а відтак така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами першою третьою та шостою статті 203 ЦК України. Оскільки, за змістом частини першої статті 215 ЦК України, підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів. Державний виконавець (приватний виконавець) здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку майна), а самі прилюдні торги з реалізації майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір. Дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними у встановленому порядку. У постанові Верховного Суду від 10 травня 2018 року в справі № 755/21826/15-ц зазначено, що оскільки, виходячи зі змісту частини першої статті 215 ЦК України, підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами електронних торгів, то підставами для визнання електронних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів. Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, визначених Закону № 1404-VIIІ, до призначення електронних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (статті 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом. Відповідно до пункту 2 розділу VII «Порядку …», не пізніше дня публікації повідомлення про проведення електронних торгів у засобах масової інформації організатор письмово повідомляє виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день та час проведення електронних торгів та початкову ціну продажу майна. Отже, на ДП «Сетам» покладається обов`язок повідомити виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна лише у випадку реалізації предмета іпотеки. Оскільки транспортний засіб не може бути предметом іпотеки, то й ДП «Сетам» не було зобов`язане повідомляти позивача про проведення спірних торгів. У відзиві звертається увага на висновки Верховного Суду у постанові від 13 березня 2018 року в справі № 911/494/17 про те, що вирішуючи спір про визнання електронних торгів недійсними, необхідно встановити чи мало місце порушення вимог порядку та інших норм законодавства під час проведення електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. Жодних порушень правил проведення електронних торгів, впливу таких порушень на результат торгів, а також порушення законних прав позивача такими порушеннями на переконання відповідача у позовній заяві не доведено. Підстави для задоволення позову відсутні. У відзиві на позовну заяву [PERSON] представник відповідача приватного виконавця ВО КО Голяченка І.П. Коваль Р.О. просить відмовити у її задоволенні у зв`язку із тим, що у ній не наведено жодних правових підстав для визнання недійсними електронних торгів чи будь-яких порушень закону, які б тягнули за собою недійсність електронних торгів арештованим майном. Відкриття виконавчого провадження та початок проведення виконавчих дій врегульовано статтею 26 Закону № 1404-VIIІ, яка передбачає, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача. Не залежно від назви заяви «про примусове виконання рішення» чи про «відкриття виконавчого провадження» зміст заяви стягувача повинен стосуватися саме примусового виконання рішення. Будь-яких вимог до заяви стягувача Законом не встановлено та підставою для відкриття виконавчого провадження є саме виконавчий документ, а заява стягувача лише є способом пред`явлення відповідного документа до виконання. Після відкриття виконавчого провадження приватний виконавець вживає заходів, встановлених Законом № 1404-VIIІ для виконання відповідного рішення у примусовому порядку. Частиною третьою статті 18 Закону № 1404-VIIІ передбачено перелік заходів, які має право вчиняти виконавець для виконання рішення у примусовому порядку. Стосовно твердження позивача про те, що виконавець може вчиняти лише ті заходи, які прописані стягувачем у заяві про примусове виконання рішення, то дана позиція спростовується положеннями Закону № 1404-VIIІ. Частиною сьомою статті 26 Закону № 1404-VIIІ передбачено право стягувача вказати саме ті заходи примусового виконання рішення та конкретне майно боржника, звернення стягнення на які стягувач вважає пріоритетними. Виконавець вчиняє заходи примусового виконання рішення, вказані стягувачем, негайно, тобто поза порядком звернення стягнення на майно, встановленим статтею 48 Закону № 1404-VIIІ. Усі документи виконавчого провадження направлялися сторонам відповідно до положень статті 28 Закону № 1404-VIIІ. Долучення цих документів до позовної заяви є тому підтвердженням. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги й просив їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] не визнав позов [PERSON] й просив у його задоволенні відмовити. У судове засідання відповідачі приватний виконавець ВО КО Голяченко І.П., ДП «Сетам» представників не направили, подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їхню відсутність. Проти задоволення позову заперечують. У судове засідання третя особа ТОВ «ФК «Інвест Хаус» представника не направила. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки до суду не повідомлені. Заслухавши пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28 серпня 2007 року між ПАТ «ВАБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 199. Предмет договору Банк надає позичальнику грошові кошти у сумі 29\~485 доларів 54 центи США. Кредитні кошти надаються терміном по 28 серпня 2013 року. 13 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. вчинено виконавчий напис № 958, яким запропоновано стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Інвест Хаус» грошові кошти у розмірі 779\~870 грн. 95 коп. згідно із кредитним договором від 28 серпня 2007 року № 199, укладеного між ВАТ «ВАБ» та [PERSON] , а також договору про відступлення прав вимоги від 25 квітня 2019 року № 42053, укладеного між ВАТ «ВАБ» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус», за невиплачену у строк заборгованість за період із 28 серпня 2007 року по 13 листопада 2019 року, яка складається із: - 11\~762 грн. 86 коп. залишок по комісіям, - 376\~063 грн. 39 коп. заборгованість по тілу кредиту, - 392\~044 грн. 70 коп. заборгованість за відсотками. 21 листопада 2019 року ТОВ «ФК «Інвест Хаус» звернулося із заявою про відкриття виконавчого провадження до приватного виконавця ВО КО Голяченка І.П. 21 листопада 2019 року приватним виконавцем ВО КО Голяченком І.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60678297. Назва документу: виконавчий напис № 958, виданий 13 листопада 2019 року. Документ видав: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Л.М., про: стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Інвест Хаус» грошові кошти у розмірі 779870,95 грн. згідно з кредитним договором № 199 від 28 серпня 2007 року, укладеним між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] , а також договору про відступлення прав вимоги № 42053 від 25 квітня 2019 року, укладеного між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» й ТОВ «ФК «Інвест Хаус», за невиплачену в строк заборгованість за період з 28 серпня 2007 року до 13 листопада 2019 року, яка складається з: - 11762,86 грн. залишок по комісії, - 376063,39 грн. заборгованість по тілу кредиту, - 392044,70 грн. заборгованість за відсотками. 13 січня 2020 року приватним виконавцем ВО КО Голяченком І.П. направлено до ДП «Сетам», боржнику [PERSON] , ТОВ «ФК «Інвест Хаус» заявку на реалізацію арештованого майна. У заявці визначено загальну суму заборгованості за виконавчим провадженням № 60678297 у розмірі 779870,95 грн. Боржник: [PERSON] . Стягувач: ТОВ «ФК «Інвест Хаус». Вид майна: рухоме майно. Найменування майна: транспортний засіб автомобіль марки «Volkswagen Transporter», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Зберігач майна: ДП «Сетам». Предмет застави: так. Згідно із звітом про оцінку майна від 03 січня 2020 року вартість арештованого майна станом на 03 січня 2020 року становить 157300,00 грн. Початкова ціна майна, що виставляється на торги, становить 157300,00 грн. Згідно із копією протоколу проведення електронних торгів № 464323 торги відбулися 05 лютого 2020 року. Реєстраційний номер лота: 403613. Найменування майна: транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Місце знаходження майна: місто Київ, вулиця Новопирогівська, 56. Стартова ціна: 157\~300,00 грн. Ціна продажу: 204\~490,00 грн. Сума сплаченого гарантійного внеску: 7\~865,00 грн. Підстава визначення переможця: найвища цінова пропозиція. Участь в електронних торгах прийняли 99 учасників. Переможець торгів: учасник 91. Організатор торгів: ДП «Сетам». Приватним виконавцем ВО КО Голяченком І.П. складено Акт про проведені електронні торги. У провадженні Галицького районного суду м.Львова від 28 липня 2020 року перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко І.П., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Лариса Михайлівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (справа № 461/1657/20). Рішенням цього суду від 28 липня 2020 року позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. 13 листопада 2019 року за № 958 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Інвест Хаус» грошових коштів у розмірі 779\~870,95 грн. Статтею 3 Закону № 1404-VIIІ визначено перелік рішень, що підлягають примусовому виконанню та виконавчих документів, серед яких, зокрема, є виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. За змістом статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки. Виконавець під\~час здійснення\~виконавчого провадження\~має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2)\~проводити перевірку\~виконання юридичними\~особами незалежно\~від форми\~власності,\~фізичними особами,\~фізичними особами\~-\~підприємцями рішень\~стосовно працюючих\~у них\~боржників;\~ 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5)\~безперешкодно входити\~на земельні\~ділянки,\~до приміщень,\~сховищ,\~іншого володіння\~боржника -\~юридичної особи,\~проводити їх\~огляд,\~примусово відкривати\~та опечатувати\~їх;\~ 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9)\~використовувати за\~згодою власника\~приміщення для\~тимчасового зберігання\~вилученого майна,\~а також\~транспортні засоби\~стягувача або\~боржника за\~їхньою згодою\~для перевезення\~майна;\~ 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. Пунктом 3 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIIІ передбачено, що примусовому виконанню підлягають, зокрема, виконавчі написи нотаріусів. За змістом статті 5 Закону № 1404-VIIІ, - примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюється Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Цією статтею Закону визначено, які рішення не мають права виконувати приватні виконавці. У цій нормі Закону у переліку рішень, які не мають права виконувати приватні виконавці відсутні заборони щодо виконання виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до статті 57 Закону № 1404-VIIІ визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України (стаття 61 Закону № 1404-VIIІ). Згідно із пунктом 1 розділу 1 «Порядку …» електронні торги продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Лот одиниця арештованого майна, що виставляється для продажу на електронних торгах або торгах за фіксованою ціною. Пунктом 4 розділу ІІ «Порядку …» передбачено, що приватний виконавець самостійно формує і перевіряє заявку та документи щодо передання майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та після встановлення відповідності документів таким вимогам підписує (за допомогою кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет приватного виконавця для внесення інформації про проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) до Системи. Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Згідно із пунктом 3 розділу ІІІ, пунктом 2 розділу ІV «Порядку …» організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот торгів (інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною)) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання. Лот вноситься за типом, найменуванням, категорією відповідно до класифікації, яка підтримується Системою, що забезпечує вільний та прямий пошук за відповідними пошуковими критеріями (вид майна, назва, модель, регіон зберігання, стартова ціна, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження тощо). Для участі в електронних торгах (торгах за фіксованою ціною) учасник проходить процедуру реєстрації на Веб-сайті, подає заявку на участь в електронних торгах за кожним лотом окремо, сплачує гарантійний внесок на рахунок організатора та виконує інші вимоги, визначені цим Порядком. Усі учасники, що були зареєстровані організатором, мають он-лайн доступ до перебігу електронних торгів. Учасники висувають свої цінові пропозиції щодо лота. Цінова пропозиція подається через Веб-сайт з кроком підвищення ставки, зазначеним у повідомленні про електронні торги. Перша цінова пропозиція має дорівнювати стартовій ціні лота. Кожна наступна цінова пропозиція може бути подана учасником лише після перевищення його цінової пропозиції іншим учасником та має містити ціну, що на встановлений Організатором крок вища за попередню. Моментом подання цінової пропозиції вважається зафіксований Системою момент отримання цінової пропозиції. Зареєстрований учасник може у будь-який момент електронних торгів зробити відповідну цінову пропозицію (пункт 2 розділу V «Порядку …). Статтями 4, 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) чітко визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00,* 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Зважаючи на обраний спосіб захисту порушених прав, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають через їх недоведеність. Підстави та предмет позову чітко визначені позивачем [PERSON] . Порушень під час проведення електронних торгів транспортного засобу судом не встановлено й позивачем не доведено. Матеріали справи не містять даних про оскарження дій приватного виконавця у порядку, визначеному ЦПК України та Законом № 1404-VIII. Та обставина, що у судовому порядку був визнаний таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової Л.М. від 13 листопада 2019 року № 958 висновків суду про відсутність підстав для визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого майна; визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів та визнання недійсним Акту про проведені електронні торги не спростовують.

Outcome: dismissed