Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

У листопаді 2015 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому зазначає, що від шлюбу з відповідачем, який рішенням Камінь-Каширського районного суду від 19 березня 2007 року було розірвано, має двоє дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Камінь-Каширського районного суду від 07 квітня 2014 року на її користь стягувались аліменти на утримання двох дітей до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 27 серпня 2015 року старшому синові [PERSON] виповнилось 18 років і стягнення аліментів припинилось. Матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина [PERSON] відповідач не надає і добровільно надавати не бажає, участі у вихованні дитини не приймає. [PERSON] працює у Камінь-Каширському управлінні водного господарства, а тому має можливість та зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дитини. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. У листопаді 2015 року позивач [PERSON] також звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому зазначає, що є студентом денної форми навчання Національного університету водного господарства та природокористування, не працює. Термін його навчання закінчується 30 червня 2019 року. Його батько [PERSON] матеріальної допомоги йому не надає, мати самостійно його утримувати не спроможна, а тому просить стягувати з відповідача [PERSON] на його користь аліменти у розмірі 1/2 частини його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, до закінчення ним навчання, але не більш ніж до досягнення 23 років. Ухвалою Камінь-Каширського районного суду від 19 листопада 2015 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини обєднано в одне провадження з позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю і просила їх задовольнити з викладених у позові підстав, в той же час не заперечувала щоб стягувати з відповідача аліменти у меншому розмірі. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, із змісту якої вбачається, що він позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглянути у його відсутності (а.с. 23). Відповідач [PERSON] позов визнав частково і не заперечував сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] та на сина, який навчається, [PERSON], у розмірі по 1/4 частці від заробітку на кожного сина. Окрім того пояснив, що розмір його заробітної плати є незначним, у звязку з недостатністю заробітку за ним рахується заборгованість по аліментах, що були стягнуті попереднім судовим рішенням на утримання двох неповнолітніх дітей, також пояснив, що з ним проживає брат, який є інвалідом 2 групи та мати, яка є пенсіонеркою, і вони потребують його матеріальної допомоги. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] належить задовольнити частково, зважаючи на таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 059476 від 14 вересня 2000 року, виданим Камінь-Каширським районним відділом реєстрації актів громадянського стану (а.с. 2 зворот) та повнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 008004 від 05 вересня 1997 року, виданим Камінь-Каширським районним відділом реєстрації актів громадянського стану (а.с. 20 зворот). За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Отже, сторони у справі як батьки неповнолітньої дитини [PERSON] зобов'язані утримувати останнього до досягнення ним повноліття. Неповнолітній син сторін [PERSON] проживає з матір'ю, чого відповідач у судовому засіданні не заперечив. Між сторонами домовленості про розмір і порядок сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини немає. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі за заявою платника або одержувача аліментів може бути визначено у випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). При визначенні розміру аліментів, згідно зі ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з довідкою № 40 від 03 вересня 2015 року, [PERSON] навчається у Національному університеті водного господарства та природокористування в інституті автоматики, кібернетики та обчислювальної техніки на денній держбюджетній формі навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року (а.с. 19). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] з обєктивних причин позбавлений можливості працювати і тим самим заробляти на прожиття, а тому він потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з довідкою № 270/03/09 від 25 листопада 2015 року, відповідач [PERSON] працює у Камінь-Каширському управлінні водного господарства трактористом і розмір його заробітної плати становить за період з 01 травня 2015 року по жовтень 2015 року 10977,07 грн., а саме: травень 2061,08 грн., червень 1946,09 грн., липень 1643,16 грн., серпень 1658,12 грн., вересень 1715,88 грн., жовтень 1952,74 грн. (а.с. 44). Таким чином, відповідач отримує регулярний дохід, а тому аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] належить з нього стягувати, відповідно до ст. 183 СК України, в частці від заробітку (доходу). З довідки Камінь-Каширського управління водного господарства № 285/03/09 від 03 грудня 2015 року вбачається, що у відповідача є заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей, розмір якої станом на 03 грудня 2015 року становить 9016,93 грн. (а.с. 50). Разом з тим, беручи до уваги, що відповідач не заперечував стягувати з нього аліменти на утримання сина [PERSON], який навчається, суд приходить до висновку, що на утримання останнього з відповідача також належить стягувати аліменти, при цьому аліменти підлягають стягненню у частці від його заробітку. При визначені розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина та на утримання сина, який навчається, суд, окрім вищенаведених обставин враховує стан здоровя відповідача, стан здоровя дітей, матеріальне становище позивачів, і те, що обовязок по утриманню дитини та сина, який продовжує навчання покладається рівною мірою на матір та батька, та беручи до уваги , що відповідач частково визнав вимоги позивачів, приходить до висновку, що з [PERSON] належить стягувати з часу звернення позивачів до суду з позовом аліменти: на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення цим сином повноліття; на користь сина, який навчається, [PERSON] - у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення останнім навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років. При визначені розміру аліментів суд не враховує доводи відповідача про те, що його брат [PERSON], який є інвалідом 2 групи, та мати [PERSON], яка є пенсіонеркою, та які проживають разом з ним, потребують матеріальної допомоги, оскільки останні, як він сам пояснив у судовому засіданні, отримують відповідні соціальні виплати. На підставі ст. 88 ЦПК України, підпункту 1 пункту 1 ч. 2 ст. 4, ч. 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» та враховуючи, що кожен з позивачів при подачі позову звільнений від сплати судового збору, з відповідача [PERSON] в дохід держави належить стягнути судовий збір у розмірі 974 грн. 40 коп. (судовий збір у мінімальному розмірі 487 грн. 20 коп. за вимогу майнового характеру [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини + судовий збір у мінімальному розмірі 487 грн. 20 коп. за вимогу майнового характеру [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання). У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів у розмірі сум платежів аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання сина, який продовжує навчання, за один місяць до негайного виконання.

Outcome: partial