overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

У листопаді 2016 р. [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу. На обґрунтування заяви вказали, що перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], що народилася [INFO] Їх сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені і не можуть бути поновлені. Між ними досягнуто згоди стосовно місця проживання дитини та участі батьків у її вихованні та утриманні, про що свідчить нотаріально посвідчений договір. Також вони уклали шлюбний договір, яким врегулювали майнові відносини. Будь-які спори стосовно майна та з інших питань між ними відсутні. Заявники подали спільну заяву про розгляд справи у їх відсутність. Нез'явлення осіб, які беруть участь у справі, є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 серпня 2007 р. Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1323 (а.с. 14). Подружжя має малолітню дочку [PERSON], [INFO] року народження (а.с. 15). Із заяви вбачається, що сімейне життя [PERSON] та [PERSON] не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, що призвело до фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Заявниками надано нотаріально посвідчений договір від 21 листопада 2016 р. (а.с. 16-20)., яким вони врегулювали вищевказані питання, а саме: визначили, що після розірвання шлюбу дитина буде проживати з матір'ю, а батько має право безперешкодно відвідувати дитину за місцем її проживання завчасно попередивши про свій приїзд, за попередньою домовленістю з матір'ю брати дитину за її бажанням та з урахуванням стану здоров'я до себе в будь-який час, проводити з дитиною більше часу в період шкільних канікул тощо. За умовами цього договору батько зобов'язався сплачувати аліменти на дитину в розмірі 800 грн. до досягнення дитиною повноліття. Окрім того з метою врегулювання майнових відносин заявники уклали шлюбний договір (а.с. 21-24). Враховуючи встановлені обставини суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу подружжям, яке має дітей, подана з дотриманням вимог закону, вона відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дочки. З огляду на вказане суд вважає заяву обґрунтованою і задовольняє її. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

У листопаді 2016 р. Банк звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 15\~774,83 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, в матеріалах позову надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, підтримку позовних вимог, погодження на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 14 лютого 2015 року між ПАТ «Альфа-Банк» і [PERSON] Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, за умовами якого Банк надав відповідачу в кредит кошти в сумі 1000,00 грн. Відповідно до умов Договору, відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовмах, що передбачені договором. Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до довідки банку про заборгованість, станом на 26 жовтня 2016 р. загальна сума заборгованості [PERSON] по кредиту становить 15\~774,83 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту 6468,01 грн., по відсоткам 50,60 грн., просроченого тіла кредиту 6899,54 грн., неустойки 2356,68 грн. Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком предявлених грошових вимог, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 554, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню на суму 15\~774,83 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути 1378,00 грн. судового збору, оплаченого при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

У листопаді 2016 р. до Новомиргородського районного суду надійшла заява [PERSON], заінтересована особа: Петроострівська сільська рада про встановлення факту родинних відносин. Заявник вказала, що 07 лютого 2016 року у віці 81 рік у с. Петроострів, Новомиргородського району Кіровоградської області померла її рідна тітка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ОЛ № 221656, актовий запис № 3, що видане 08 лютого 2016 року виконавчим комітетом Петроострівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 4,52 га, котра розташована на території Петроострівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, що передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і яка належала померлій, [PERSON], на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 349872. Проживала [PERSON] одиноко, при житті залишила заповіт на вищевказану земельну ділянку, а також майновий пай, що належав їй на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КПСП серії КД № 147183 своєму рідному сину - [PERSON], який, в свою чергу у встановлений законом строк, відмовився від прийняття спадщини на користь заявника. Заявнику він є двоюрідним братом, оскільки його мати [PERSON] та батько заявника [PERSON] є рідними братом та сестрою. 01 листопада 2016 року після спливу шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини заявник звернулася до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї тітки, [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Новомиргородської районної державної нотаріальної контори їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, тобто відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована на території Петроострівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області через те, що неможливо встановити родинні відносини між спадкоємцем, [PERSON], та спадкодавцем, [PERSON]. Заявник звернулася з письмовою заявою до Новомиргородського відділу ДРАЦСу про видачу тітчиного свідоцтва про народження, однак актовий запис про народження не виявлено, оригінал свідоцтва про народження [PERSON] втратила ще при житті. Відсутність актового запису про народження тітки створює заявнику перешкоди у здійсненні спадкового права. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

У листопаді 2016 р. до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області звернулась [PERSON] з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги мотивовані фактичним припиненням шлюбних відносин, відсутністю спільного з відповідачем господарства, бюджету, почуттів любові, взаємоповаги та взаєморозуміння. Зазначає, що не має наміру відновлювати сім'ю, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлялася судовими повістками, направленими згідно вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України вважаються доставленими належним чином. Враховуючи вищевикладене, а також висловлену письмово згоду позивача, суд вважає за можливе провести заочний судовий розгляд. \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина встановлена на підставі копії свідоцтва про шлюб, наявної в матеріалах справи. \~ Ст. 24 СК України вказує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Суд приходить до висновку, що розірвання шлюбу, укладеного між сторонами у даній справі, не суперечить закону, зокрема нормі ч. 2 ст. 110 СК України та не порушує прав інших осіб. Частина 1 ст. 10 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частина 2 ст. 11 ЦПК України визначає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідач в даній справі не скористався своїми правами щодо подання заперечень на позовну заяву, доказів не подав, в судове засідання не зявився без поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

У листопаді 2016 р. до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшла вищевказана позовна заява. Свої вимоги позивач обгрунтовує відсутністю спільного проживання та бюджету, відсутністю почуттів, взаємоповаги та взаєморозумінні. Також вказує, що подальше збереження шлюбу із відповідачем неможливе та суперечить його інтересам. У судове засідання сторони не з'явились. Позивач через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала повністю. Суд, враховуючи норму ст. 158 ЦПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина встановлена на підставі копії свідоцтва про шлюб, наявної в матеріалах справи. \~ \~ \~ З позовної заяви вбачається, що позивач та відповідач мають двох спільних дітей доньку - [PERSON], [INFO], яка народжена у зареєстрованому шлюбі та сина [PERSON], [INFO]. Ст. 24 СК України вказує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно до ч. З ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч.2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Суд приходить до висновку, що розірвання шлюбу, укладеного між сторонами у даній справі, не суперечить закону, зокрема нормі ч. 2 ст. 110 СК України та не порушує прав інших осіб. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

У листопаді 2016 р. заявник звернулася до суду із зазначеною заявою, просить суд визнати недієздатною свою маму [PERSON], [INFO], посилаючись на ті підстави, що з [PERSON] 14.02.2009 перенесла ішемічний інсульт та була частково паралізована, а також втратила здатність розмовляти, на теперішній час є лежачою хворою, тому через хворобу вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Заявник у судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі, посилаючись на підстави викладені у заяві. Заінтересована особа у судовому засіданні позовні вимоги підтримала частково у частині визнання особи недієздатною. Прокурор у судовому засіданні стосовно визнання [PERSON] недієздатною не заперечував. Суд, вислухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON],[INFO], згідно виписки з амбулаторного стаціонарного хворого №1782 перенесла ішемічний інсульт та була частково паралізована (а.с. 7). [PERSON] згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] є дочкою [PERSON] (а.с. 5). Статтею 237 ЦПК України визначено, що заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Згідно ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров'я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №552 від 17.08.2016 встановлено, що [PERSON], [INFO] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді Судинного недоумства (F01.8) за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Оскільки від ООП Святошинської РДА у м. Києві не подано до суду подання про встановлення опіки над недієздатною [PERSON] в цій частині заява задоволенню не підлягає. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] внаслідок психічного захворювання не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що є підставою для визнання її недієздатною. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

У листопаді 2016 р. заявники звернулися до суду в порядку окремого провадження з заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що 28.02.2012 р. між ними укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 198. [INFO] у шлюбі у сторін народилася донька [PERSON]. Заявники зазначають, що за час спільного життя вони зрозуміли, що подальше збереження шлюбу не відповідає їх інтересам та інтересам їх спільної дитини . Заявники досягли згоди щодо місця проживання дитини після розірвання шлюбу, визначили умови та участь батьків у її вихованні, здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з подружжя, хто проживає окремо і сплати аліментів на дитину. Тому посилаючись на вищевикладене, просять суд розірвати шлюб, укладений між ними 28.02.2012 р. Заявники в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, просили заяву про розірвання шлюбу задовольнити та розірвати шлюб. Суд, дослідивши письмові докази, встановив обставини, викладені нижче. Дійсно 28.02.2012 р. у відділі РАЦСу Оболонського РУЮ у м. Києві зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис № 198.(а.с. 17). Від шлюбу [INFO] народилася [PERSON], її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Судом встановлено, що подружнє життя заявників не склалось через різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. При цьому, 31.10.2016 р. між заявниками було укладено договір про участь у вихованні та забезпечення умов життя дитини (про розмір та сплату грошових коштів на утримання дитини після розірвання шлюбу). Зазначений договір був укладений у письмовій формі та нотаріально засвідчений. (а.с. 5-6). У відповідності до ч. 3 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Тому на підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 109 СК України ст. 3, 4, 208, 212-215, 234 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

У листопаді 2016 р. звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь з 25 листопада 2016 р. аліменти на утримання доньки, [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. В судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. 19 листопада 2005 р. між сторонами укладений шлюб, який зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 611. Сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], яка, як встановлено судом, проживає з позивачкою. Частиною 1 ст. 180 СК України встановлений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що спосіб виконання цього обовязку визначається батьками самостійно за домовленістю, або за рішенням суду, який присуджує кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців і інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає за можливе присудити позивачці аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки щомісячного заробітку (доходу) батька, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно ч. 1 ст. 182 СК України. Тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави за ставкою передбаченою ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (далі по тексту - позивачі) звернулися до суду з позовом до Державного підприємства Виробничого об'єднання «Київський радіозавод» (далі по тексту - відповідач, ДП ВО «Київський радіозавод») про стягнення компенсації за несвоєчасну виплату боргу по заробітній платі посилаючись на наступне. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва позовні вимоги позивачів задоволено, стягнуто заробітну плату з урахуванням компенсації заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів виплати та відшкодування моральної шкоди. За рішенням суду було відкрито виконавче провадження. Проте рішення суду не виконано та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Олександрівської сільської ради Ізюмського району Харківської області, третя особа: Орган опіки та піклування Ізюмської міської ради Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Оформити в нотаріальній конторі свої спадкові права не можуть в зв'язку з відсутністю реєстрації нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовільнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечували. Третя особа у судовому засіданні проти позову не заперечували. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с.11). Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді двох земельних ділянок: -кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 7,3098 га, що розташована на території Олександрівської сільської ради Ізюмського району Харківської області; -кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 6,8876 га, що розташована на території Олександрівської сільської ради Ізюмського району Харківської області. На теперішній час єдиними спадкоємцями покійної є її син [PERSON] та малолітня онука [PERSON] Інший син покійної [PERSON] помер [INFO] року. (а.с.9). Рішенням Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області № 0179 від 23.03.2016 року було дозволено [PERSON], що діяла в інтересах малолітньої доньки [PERSON], укласти договір розподілу спадкового майна, що залишило після смерті [PERSON] Відповідно до вказаного рішення земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] відходить [PERSON], а земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] відходить [PERSON] (а.с.15). Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Таким чином, суд вважає, що позовна заява [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON], [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved