Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

У липні 2014 року позивачка звернулася до відповідачів з вказаним позовом посилаючись на те що сторони в рівних частках були співвласниками домоволодіння [ADDRESS]. На підставі рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 12.02.2014 року, частково скасованого рішенням апеляційного суду Херсонської області від 14.04.2014 року було припинено право спільної часткової власності сторін на спірне домоволодіння, припинено право [PERSON] на 1/2 його частину з дня отримання ним грошової компенсації від позивачки. Позивачка сплатила відповідачу [PERSON] грошову компенсацію вартості його частки, але оформити своє право власності не може, оскільки у неї відсутній документ, що посвідчує її право власності на частину домоволодіння за яку вона сплатила компенсацію. Крім того, на вказану частину накладено арешт постановою державного виконавця. В зв'язку з викладеним просила суд задовольнити позов, визнати за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] та зняти з неї арешт накладений постановою державного виконавця. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові, просила позов задовольнити. Представник ВДВС Скадовського РУЮ в судове засідання не з'явився, заявою повідомив суд про те, що постанова державного виконавця АВ № 480132 від 11.06.2007 року якою на частину домоволодіння відповідача було накладено арешт не збереглася, просив справу розглядати у його відсутність. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим по час та місце судового розгляду в судове засідання не з'явився. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків. Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 25.07.2011 року у справі № 2-66/11 було визнано на [PERSON] та [PERSON] право власності на домоволодіння [ADDRESS] в рівних частках по 1/2 частині за кожним. Рішення набрало законної сили. Право власності позивачки [PERSON] на 1/2 частину вказаного домоволодіння було зареєстровано в ХДБТІ, що вбачається з витягу про державну реєстрацію прав № 32712002 від 28.12.2011 року. Право власності відповідача [PERSON] на 1/2 частину вказаного домоволодіння також було зареєстровано, що вбачається з витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 63331 від 18.01.2013 року. Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 12.02.2014 року, частково скасованим рішенням апеляційного суду Херсонської області від 14.04.2014 року було припинено право спільної часткової власності сторін на спірне домоволодіння, припинено право [PERSON] на 1/2 його частину з дня отримання ним грошової компенсації від позивачки в розмірі 50000 грн. З заяви [PERSON] від 15.05.2014 року посвідченої приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу [PERSON] реєстровий № 236 вбачається, що ним отримано від [PERSON] 50000 грн. в рахунок компенсації вартості 1/2 частини домоволодіння [ADDRESS]. З рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Бабич В.В. № 14138414 від 01.07.2014 року вбачається, що за позивачкою [PERSON] не може бути зареєстроване право власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] раніше належної [PERSON] оскільки на неї накладений арешт згідно постанови АВ № 480132 від 11.06.2007 року. Крім того, [PERSON] не надано реєстратору документу який підтверджує право власності на 1/2 частину вищевказаного домоволодіння. Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Враховуючи рішення судів яким право власності [PERSON] на належну йому частку у домоволодінні [ADDRESS] було припинено з дня отримання грошової компенсації від [PERSON] та факт сплати [PERSON] вказаної компенсації 15.05.2014 року, що посвідчено нотаріальною заявою, суд вважає, що позивачка зі сплатою грошової компенсації набула право власності на вказану частину домоволодіння. Тому, позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] права власності на 1/2 спірного домоволодіння є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Враховуючи, що позивачка набула право власності на 1/2 частину спірного домоволодіння яка раніше належала [PERSON], а також те що постанова АВ № 480132 від 11.06.2007 року якою на вказану частину домоволодіння накладено арешт не збереглася суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в частині скасування вищевказаної постанови та зняття арешту. Судові витрати, а саме 500 грн. сплаченого судового збору та 700 грн. витрат на правову допомогу, в частині позовних вимог про визнання права власності, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України покласти на відповідача [PERSON] В решті судові витрати віднести на рахунок позивачки.

Outcome: approved