Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною завою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Також просить стягнути на свою користь судовий збір в розмірі 243,60 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] зазначила, що перебуває у шлюбі з [PERSON] з 06.10.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу 1-ЖС № 117975, виданим 06.10.2012 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 898. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Фактично припинені шлюбні відносини з відповідачем з квітня 2015 року, з цього періоду у шлюбних стосунках не перебувають, мешкають окремо. Причиною розпаду стала неможливість проживати разом як сімя, виконувати сімейні обовязки, що призвело до остаточного розпаду шлюбу. Примирення з позивачем неможливе. Спору про майно немає. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини з моменту фактичного припинення шлюбних відносин не надає, а тому дитина знаходиться на її утриманні. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі 516 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дитини. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву в якій просить слухати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач не зявився про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.184 СК України , якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід , частину доходу одержує в натурі , а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення , суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що сторони припинили подружні відносини та сім′я сторін розпалась остаточно і збережена бути не може, а її збереження суперечило б інтересам позивача та інтересам їхньої дитини та враховуючи те, що батьки повинні утримувати дитину одночасно удвох , суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, у відповідності до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України , стороні , на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved