Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому зазначає, що [INFO] помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по [ADDRESS]. Згідно заповіту, який залишив [PERSON], вона є спадкоємцем належного йому майна. Окрім неї, спадкоємцем першої черги за законом є її мати [PERSON] В шестимісячний строк вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та надвірні будівлі у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а тому просить суд визнати за нею на це нерухоме майно право власності. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала заяву, із змісту якої вбачається, що вона підтримує позовні вимоги з викладених у позові підстав і просить їх задовольнити (а.с. 48). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності і визнання позову (а.с. 52). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 524 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини, як це передбачено ст. 529 ЦК УРСР, визнається день смерті спадкодавця. У відповідності до положень ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Останньому на праві власності належав дерев'яний житловий будинок, загальною площею 54,6 кв.м., з надвірними будівлями: сарай - «Б-1», сарай - «а», літня кухня - «В-1», убиральня - «Г-1», колодязь - «К-1» по [ADDRESS], що стверджується довідками № № 2245, 2246 від 26 листопада 2015 року і витягом з погосподарської книги № 1 за 2001-2006 рік Сошичненської сільської ради Камінь-Каширського району, технічним паспортом на будинок від 29 травня 1987 року, будинковою книгою (а.с. 8, 9, 10, 12-14, 103-108). Оскільки спірний житловий будинок з надвірними будівлями був збудований у сільській місцевості і зареєстрований у погосподарській книзі, то він вважається прийнятим в експлуатацію і не є самовільним будівництвом. [INFO] батько позивачки - [PERSON] помер (а.с. 7). Ще за життя останній склав заповіт, нотаріально посвідчений секретарем Сошичненської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області Фіц Н.І. 24 січня 2000 року та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій за № 12, яким житловий будинок по [ADDRESS], з надвірними будівлями заповів своїй дочці [PERSON] Даний заповіт не змінено та не скасовано (а.с. 45). Позивачка [PERSON] після смерті батька [PERSON] прийняла спадщину, що відкрилася [INFO], шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, на час смерті останнього проживала разом з ним (а.с. 103-108). Відповідачка [PERSON], яка проживала зі спадкодавцем як подружжя у незареєстрованому шлюбі (а.с. 53), не звернулася протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а відтак спадщину не прийняла. Разом з тим, як вбачається з повідомлення Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Волинської області № 675/02-14 від 29 жовтня 2015 року позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок з надвірними будівлями, оскільки остання не подала правовстановлюючих документів на нього та витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 11). Таких правовстановлюючих документів спадкодавець [PERSON] за життя не мав, що стверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 01.12.2015 р. № 48818680 (а.с. 36), а тому позивачка позбавлена можливості оформити своє право власності на спірне нерухоме майно у нотаріальній конторі. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на вищевикладене та беручи до уваги, що відповідачка позов визнала і таке визнання нею позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] належить задовольнити та визнати за нею право власності на нерухоме майно, що знаходиться у [ADDRESS]. За згодою позивачки [PERSON] суд не стягує з відповідачки судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved