Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 09.12.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір. Відтак позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 32 460,49 грн. і судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав через загальну канцелярію суду заяву, у якій просив слухати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд, вважає за можливе розглядати справу у його відсутність та ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, 09.12.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір (а.с. 6), згідно з яким відповідачу було відкрито картковий рахунок з кредитною лінією на загальну суму 5 000,00 грн., на рік, із процентною ставкою за користуванням кредиту - 36,00%. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), та в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. Однак позичальником договір кредиту належним чином не виконано. У зв'язку з цим, у позичальника утворилась заборгованість, яка станом на 30.09.2013 року складає: прострочена заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4 995,50 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 25 443,06 грн., 500,00 грн. штрафу за фіксовану частину заборгованості та 1 521,93 грн. штрафу по процентній складовій заборгованості, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості.(а.с. 4 - 5) Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами, що є підставою для їх задоволення і стягнення з відповідача кредитної заборгованості у сумі 32 460,49 грн. При поданні позовної заяви позивач сплатив судові витрати у розмірі 324,60 грн., які відповідно до статей 81, 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі зазначеного,

Outcome: approved