Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

У листопаді 2013 року комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» звернулося до Печерського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про зобов'язання вчинити дії, в якому просить зобов'язати останню за власний рахунок поновити планування [ADDRESS] відповідно до поповерховго плану будинку та стягнути з неї 229 грн. 40 коп. витрат з оплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що [PERSON] в порушення норм чинного законодавства, виконані самовільні роботи з реконструкції квартири без наявності на те дозвільної документації. За наведених обставин просить задовольнити позов в заявлений ним спосіб. Представник комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик», в судове засідання не з'явився, про місце, день і час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 26), проте подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій позов з викладених у ньому підстав підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, а також не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 30). [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про місце, день і час розгляду справи повідомлялася належним чином, проте на адресу суду надійшов конверт з відміткою поштового відділення зв'язку «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 29). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За викладених підстав, а також враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] є власником та проживає у [ADDRESS] (а.с. 5-7). Будинок в якому розташована квартира відповідача, перебуває на балансі у комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик», яке надає різноманітні комунальні послуги мешканцям цього будинку, проводить санітарно-технічне обслуговування будинків та прибудинкової території. 15 листопада 2013 року комісією працівників комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» було встановлено, що [PERSON], самовільно, без наявності на те проектно-дозвільної документації, виконанні будівельні роботи з реконструкції [ADDRESS] (а.с. 8-9). Цього ж дня комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» направило [PERSON] припис-попередження (а.с. 10) з вимогою надати проектно-дозвільну документацію узгоджену у встановленому законом порядку на проведення ремонтно-будівельних робіт з реконструкції та перепланування [ADDRESS]. Вищевказаний припис-попередження був залишений [PERSON] без реагування. Відповідно до ст. 179 Житлового Кодексу Української РСР державні і громадські органи, підприємства, установи, організації, службові особи зобов'язані дбати про схоронність житлового фонду та підвищення його благоустрою. Згідно ст. 24 ЖК Української РСР Житлово-експлуатаційні організації забезпечують схоронність житлового фонду і належне його використання, високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють додержання громадянами правил користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і прибудинкової території. Пунктом 1.4.1 правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, передбачено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після отримання дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належного затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Частинами 1 та 2 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження наявності у [PERSON] проектно-дозвільної документації на проведення ремонтно-будівельних робіт з реконструкції та перепланування [ADDRESS], останньою не надано. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» до [PERSON] про зобов'язання вчинити дії є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки, позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в сумі 229 грн. 40 коп. підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved