Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

У квітні 2020 року [PERSON] (надалі за текстом - заявник) звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити факт постійного проживання з [PERSON] , в період з 23.10.2008 року по 24.09.2019 року. В обґрунтування своєї заяви заявник зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , з якою заявник проживала тривалий час та доглядала її як опікун. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить нерухоме майно. Заявник звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гаврилової Ольги Василівни із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , як спадкоємець четвертої черги за законом, оскільки вона проживала зі спадкодавцем не менше п`яти років до моменту відкриття спадщини, однак, їй було відмовлено, оскільки у спадковій справі відсутні документи, які підтверджують вказаний факт. Заявник просить встановити факт спільного проживання разом із [PERSON] не менше п`яти років на момент смерті останньої, оскільки це дозволить заявнику реалізувати право на спадщину. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 10.04.2020 року відкрито провадження у цивільній справі. Заявник у судовому засіданні підтримала свої вимоги, викладені у заяві, та просила її задовольнити. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, причину неявки не повідомила, повідомлялася належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 вказаної статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частина 2 статті 315 ЦПК України передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до [INFO] тощо. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 24.09.2019 року [NUMBER] (а.с. 39). Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриловою Ольгою Василівною було заведено спадкову справу № 1/2020, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Відповідно до копії спадкової справи [PERSON] заповіту не лишила, спадкоємців за законом, крім заявника, немає (а.с. 45). Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гаврилової Ольги Василівни від 12.05.2020 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею не було підтверджено факт її проживання разом зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме, не було подано копію рішення суду, яким встановлено цей факт, з огляду на те, що спадкоємиця не пов`язана родинними зв`язками із спадкодавцем (а.с. 79). Заявник зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади від 13.01.2020 року № 11380748. За вказаною адресою також була зареєстрована [PERSON] (а.с. 77). Квартира за адресою: [ADDRESS] , належала спадкодавцю [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.04.2019 року № 163176010 (а.с. 82). Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 03.06.2008 року [PERSON] визнано недієздатною, а Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 23.10.2008 року у справі № 2-О-356/08 їй призначено опікуна - [PERSON] . (а.с. 13-14). На підтвердження факту проживання в одній квартирі заявник надала договори щодо надання житлово-комунальних послуг, квитанції про сплату житлово-комунальних послуг (а.с. 15-18, 23-38). Після смерті [PERSON] саме заявник займалася організацією її поховання, що підтверджується договорами-замовленнями на організацію та проведення поховання від 24.09.2019 року № 15.29807П та від 24.09.2019 року № 15.29809П (а.с. 41-43). КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» надано довідку, відповідно до якої [PERSON] неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні у вказаному закладі у зв`язку із загостренням психічної хвороби. За час перебування [PERSON] на лікуванні опікун [PERSON] регулярно провідувала свою підопічну, приносила продуктові передачі, гігієнічні засоби, купувала необхідні ліки, цікавилася станом здоров`я пацієнтки, при виписці отримувала рекомендації. При поступленні на лікування [PERSON] завжди була доглянута та мала охайний вигляд (а.с. 46). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що є сусідкою заявника. Повідомила, що заявник та її чоловік [PERSON] протягом багатьох років доглядали [PERSON] , свої обов`язки опікуна заявник виконувала належним чином. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою заявника. Заявник і [PERSON] разом проживали в 32-й квартирі з 2008 року. [PERSON] протягом багатьох років страждала на психічний розлад, а заявник доглядала її як опікун. Через психічну хворобу [PERSON] була небезпечною для оточуючих, а після встановлення над нею опіки, її стан змінився на краще. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 521/16365/15 (Постанова від 12.08.2019 року). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що заявник дійсно проживала з [PERSON] однією сім`єю протягом п`яти років на момент її смерті. Вимоги заявника щодо встановлення вказаних фактів підлягають задоволенню, оскільки їх невстановлення позбавляє заявника належним чином реалізувати своє право на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Відтак, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved