Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Турійського районного управління юстиції, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2009 року він із [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах, а з 21 серпня 2012 року у зареєстрованому шлюбі. 18 липня 2010 року народився [PERSON], батьком якого зазначений відповідач [PERSON], оскільки на момент зачаття дитини її матір [PERSON] перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі. Вважаючи себе батьком дитини, позивач просить визнати його батьком [PERSON], [INFO], внісши відповідні зміни до актового запису про його народження. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з підстав, викладених у ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, заперечення проти позову не надав, хоч був вчасно і належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, оскільки судова повістка направлена йому відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України за адресою, за якою він зареєстрований у встановленому законом порядку згідно відомостей Турійського РС УДМС України у Волинській області (а. с. 14). Представник відповідача - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Турійського районного управління юстиції в судове засідання не зявився, у заяві від 23 липня 2015 року просить справу розглянути без його участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з 07 червня 2008 року з відповідачем [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду від 18 грудня 2009 року. Разом з тим, шлюбні відносини між ними припинено з серпня 2009 року, оскільки з 2009 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], від якого 18 липня 2010 року народила сина [PERSON]. Оскільки на момент зачаття дитини шлюб з [PERSON] не було розірвано, саме він записаний батьком дитини, хоча фактично ним не являється. Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що з 07 червня 2008 року [PERSON] (тоді [PERSON]В.) перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Турійського районного суду Волинської області від 18 грудня 2009 року (а. с. 8). Згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вищевказаним рішенням Турійського районного суду від 18 грудня 2009 року, що набрало законної сили, встановлено, що з серпня 2009 року [PERSON] (тоді [PERSON]В.) та [PERSON] перестали підтримувати подружні стосунки і почали проживати окремо. Про вказані обставини в судовому засіданні ствердила [PERSON] Між тим з 2009 року [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, про що вони обоє ствердили в судовому засіданні, а 21 серпня 2012 року зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 6). 18 липня 2010 року народився [PERSON], що стверджується свідоцтвом про його народження, де батьком дитини записаний відповідач [PERSON] (а. с. 4). Відповідно до ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена в шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до п.3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою батька і матері або за рішенням суду. Згідно зі ст.129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатися одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька дитини з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). На підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження (ст. 134 СК України). Ч.2 ст.128 СК встановлено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні позивач [PERSON] ствердив, що він є батьком дитини [PERSON]. Матір дитини [PERSON] в судовому засіданні також підтвердила батьківство [PERSON] щодо дитини, та те, що відповідач [PERSON] не являється батьком дитини. Ця обставина визнається особами, які беруть участь у справі, а тому доказуванню не підлягає в силу вимог ст.61 ЦПК України За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, та відповідно до зазначених норм матеріального і процесуального права, суд приходить до висновку про доведеність батьківства позивача відносно дитини [PERSON]. Враховуючи клопотання позивача, суд залишає судові витрати за ним. На підставі ст. 129 СК України,

Outcome: approved