Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

У квітні місяці 2016 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися з позовом до суду, який обгрунтовують тим, що 12 березня 2009 року [PERSON] та [PERSON] придбали за договором купівлі-продажу 87/100 частки нежитлового приміщення, яке складалось із приміщення № 24 площею 31.7 кв.м.; приміщення 25 площею 14,4 кв.м.; приміщення № 26 площею 2.2 кв.м. та приміщення № 27 площею 16,8 кв.м., загальною площею 65,1 кв.м., які розташовані по вулиці Проскурівській, 3 у м. Хмельницькому. 18.02.2014 року [PERSON] за договором дарування належить 87/2000 частки в праві спільної часткової власності на нежитлове приміщення, загальна площа якого 752,5 кв.м., що знаходиться по вулиці Проскурівській, 3 у м. Хмельницькому. Приміщення позивачів знаходяться на першому поверсі та для обслуговування частини означеної земельної ділянки необхідна земельна ділянка. Вони у передбаченому законом порядку звернулись до Хмельницької міської ради із заявами про виділення земельної ділянки, проте листом від 24.03.2016 року за № П-4944-16 відмовлено у зв»язку із тим, що не припинено право користування земельною ділянкою агентством «Інтурс-Хмельницький». Просять визнати припиненим право постійного користування земельною ділянкою площею 0.054 га по вулиці Проскурівській, 3 у м. Хмельницькому товариства з обмеженою відповідальністю «Інтурс-Хмельницький» наданої відповідно до Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою та скасувати вказаний Державний акт. В судовому засіданні представники позивачів заявлений позов підтримали та просять його задоволити. Посилаються на те, що позивачі набули права власності на частину нежитлових приміщень по вулиці Проскурівській, і відповідно до вимог статті 120 Земельного кодексу мають право на відповідну частину земельної ділянки для їх обслуговування. Земельна ділянка загальною площею 0,054 га надана в свій час Агенству «Інтурист-Хмельницький» у постійне користування для обслуговування і придбаної позивачами частини нерухомого майна. Представник Хмельницької міської ради заявлений позов підтримала та просить його задовольнити із викладених у позові підстав. Представники товариства з обмеженою відповідальністю «Інтурс-Хмельницький» заявленого позову не визнали. Суду показали, земельна ділянка по Проскурівській, 3 у м. Хмельницький позивачам належати не може, оскільки придбані позивачами за договором приміщення розташовані по вулиці Проскурівській, 1-3 у м. Хмельницькому. Магазин, що раніше належав агентству «Інтурист-Хмельницький», розташований під будинком по вулиці Проскурівській, 1, що підтверджується матеріалами інвентарної справи, товариство отримало земельну ділянку без врахування приміщення магазину. [PERSON] рішенням зборів було виділено приміщення за номерами 24,5,26,27, що розташовані по вулиці Проскурівській,1-3 у м. Хмельницькому, тому підстав для задоволення позову не має.. Заслухавши доводи представників позивачів та представника Хмельницької міської ради, заперечення представників товариства з обмеженою відповідальністю, перевіривши матеріали справи доказами, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12 березня 2009 року [PERSON] спільно із [PERSON] придбали 87/1000 частки нежитлового приміщення, яке складалось з приміщень - № 24 площею 31.7 кв.м.; №25 площею 14,4 кв.м.; № 26 площею 2.2 квм.м ; № 27 площею 16,8 кв.м., загальною площею 65,1 кв.м., що знаходиться по вулиці Проскурівській, 3 у м. Хмельницькому. 18 лютого 2014 року [PERSON] за договором дарування перейшло у власність 87/2000 частки в праві власності на нежитлове приміщення, посвідченого 18 лютого 2014 року приватним нотаріусом [PERSON], згідно з яким [PERSON] набув права спільної часткової власності власності на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою м. Хмельницький, вул. Проскурівська, будинок 3, загальна площа всього приміщення складає 752,5 кв.м. Департамент архітектури, містобудування та земельних ресурсів управління земельних ресурсів та земельної реформи Хмельницької міської ради 24.03 2016 року відмовив позивачам у наданні земельної ділянки для обслуговування належних їм на праві власності часток нежитлового приміщення з підстав передачі за розпорядженням Хмельницької міської ради 19.11.1993 року № 2595 земельну ділянку по вулиці Проскурівській, 3 у м. Хмельницькому площею 0,054 га у постійне користування агентству «Інтурист-Хмельницький» під будинок з магазином, тому земельна ділянка може бути надана в користування лише на умовах спільної оренди та за умови припинення права постійного користування земельною ділянкою відповідача у справі ТОВ «Інтурс-Хмельницький». Відповідно до архівної копії Державного акту на право постійного користування землею серії ХМ № 18 (оригінал втрачений) агентству «Інтурист-Хмельницький», що знаходиться по вулиці Проскурівській, 3 у м. Хмельницькому надано 0, 054 га земельної ділянки згідно з планом користування у постійне користування під будинком з магазином згідно розпорядження Хмельницької міської адміністрації № 2595 від 19.11.1993 року Означений акт містить відмітку «анульований» та штамп «скасовано» згідно листа Головного управління Дерземагентства у Хмельницькій області від 02.06.2014 року за № 05-18/6713. Позивачі позов обґрунтовують тим, що вони є власниками означених нежитлових приміщень, у зв»язку із чим до них перейшло право користування і земельною ділянкою, на якій розташовані об»єкти нерухомості, а тому просили визнати припиненим з моменту набуття ними права власності на нежитлові приміщення право користування відповідача земельною ділянкою згідно з Державним актом від 22 листопада 1993 року. Представники товариства з обмеженою відповідальністю «Інтурс-Хмельницький» вважають, що позивачі не мають права на земельну ділянку по вулиці Проскурівській, 3, оскільки належна їм на праві власності частина нерухомого майна, розташована на земельній ділянці, що по вулиці Проскурівській, 1-3 у м. Хмельницькому, а відповідно ТОВ «Інтурс-Хмельницький» не втратив права користування земельною ділянкою, яка перебувала у його правопопередників у постійному користуванні, і перейшла у його володіння як до правонаступника. Право товариства «Інтурс-Хмельницький» посвідчене Державним актом серії ХМ № 18 від 22.11.1993 року, а позивачі набули право на земельну ділянку, розташовану по вулиці Проскурівській, 1-3, оскільки за матеріалами інвентарної справи Хмельницького БТІ будинок з магазином розташований по вулиці Проскурівській, 1-3 у м. Хмельницькому, тому продавцем [PERSON] було відчужене приміщення позивачам розташоване саме по вулиці Проскурівській, 1. Окрім того, представники ТОВ «Інтурс-Хмельницький» обгрунтовують таку позицію тим, що постановами судів у господарських справах встановлено, що ТОВ «Інтурс-Хмельницький», як правонаступник колишнього агенства «Інтурист-Хмельницький» та Державного підприємства «Генеральне агентство по туризму в Хмельницькій області» могло володіти земельною ділянкою на праві постійного користування та це право набуте ним у встановленому порядку до 01.01.2002 року, не втрачається внаслідок його не переоформлення, і зберігається за ним до приведення прав і обов»язів щодо земельної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства. Однак, як достовірно установлено судом, і цього не заперечують сторони, що частину нерухомого майна позивачами набутого із частки колишнього засновника товариства з обмеженою відповідальністю «Інтурс-Хмельницький» Такі обставини беззаперечно підтверджуються архівним витягом відповідно до розпорядження Хмельницької міської адміністрації від 19.11.1993 року «Про затвердження матеріалів інвентаризації земель щодо зведених показників інвентаризації земель, що знаходяться у користуванні і використовуються за цільовим призначенням у агентства «Інтурист-Хмельницький» під будинком з магазином по вулиці Проскурівська, 3 у м. Хмельницькому знаходиться земельна ділянка площею 0,05 га, в тому числі під житловим фондом 0,04 га, інші землі 0.01 га. Так, рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради народних депутатів 21.01.1991 року № 269-с «Про передачу відділенню «Інтурист» у постійне користування житлового будинку № 3 по вулиці Проскурівській, з вбудованим в нього приміщенням магазину загальною площею 174,5 кв.м. для здійснення капітального ремонту. З укладеного договору вбачається, що 14.01.1992 року між агентством «Інтурист-Хмельницький» та виконкомом Хмельницької міської ради народних депутатів був укладений договір, умовами якого передбачено відселення жителів будинку №3 по вулиці Проскурівській в м. Хмельницький. Крім того, у власності ТОВ «Інтурс-Хмельницький» знаходиться частина цього ж магазину, котра розміщена за твердженнями його представників по вулиці Проскурівській, 3. Однак такі твердження є хибними та надуманими, такими, що не відповідають дійсності, суд оцінює їх критично та до уваги не бере, позаяк будинок та приміщення магазину були невід»ємною частиною нерухомого майна, належного в свій час агенству «Інтурист-Хмельницький», Державному підприємству «Генеральне агентство по туризму в Хмельницькій області», правонаступниками якого є ТОВ «Інтурс-Хмельницький» та знаходились по вулиці Проскурівській, 3. Доведеним фактом є те, що згідно Державного акту на право постійного користування землею, серії ХМ № 1, виданий 22 листопада 1993 року агентству «Інтурист-Хмельницький» площею 0,054 га земельну ділянку надано у постійне користування під будинком з магазином. Правовстановлюючі документи на нежитлові приміщення позивачам видані на об»єкти, що розташовані по вулиці Проскурівській, 3 у м. Хмельницькому, що підтверджується відповідними витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Тому стверджувати, що земельна ділянка на якій вони розташовані, знаходиться по вулиці Проскурівській,1 не можна. Постанови господарських судів різних інстанцій розглядалось питання за ощовм товариства з обмеженою відповідальністю «Інтурс-Хмельницький» про визнання за цим товариством права постійного користування спірною земельною ділянкою, позаяк воно не визнавалось іншими суб»єктами господарських відносин, однак за предметом позову, який розглядається судом в даний час, йдеться про те, що частина приміщень колишнього агентства «Інтурист-Хмельницький», правонаступником якого є відповідач, перейшли у власність інших фізичних осіб та суб»єктів господарювання, що підтверджується повідомленням Хмельницького БТІ. Разом із тим, представник відповідача вважає, що в користування позивачів не перейшла земельна ділянка, оскільки попередник [PERSON] і сам її не мав, тому чинне законодавство не передбачає припинення права користування земельною ділянкою в разі набуття іншою особою права власності на нерухоме майно, площа земельної ділянки під яким є лише частиною земельної ділянки первинного землекористувача. Тому за логікою представника ТОВ «Інтурс-Хмельницький» слідує, що за будь-яких обставин, навіть при переході права власності на цей об»єкт, що в минулому належав агентству «Інтурист-Хмельницький» та його правонаступникам іншим фізичним чи юридичним особам, є непорушним правом відповідача на земельну ділянку, і за будь яких обставин ним користуватися має право лише один титулований власник за Державним актом серії ХМ № 18. При цьому воно ним не втрачене згідно постанови Вищого господарського Суду України від 17 березня 2015 року та є преюдиційним фактом не відповідає вимогам закону. Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради за № 68 від 25.01.2007 року оформлено право власності на 447/1000 частки нежитлового приміщення (приміщення кафе) загальною площею 323,7 кв.м. (приміщення №3 , № 16, № 17, № 22, № 47) за ТОВ «Інтурс-Хмельницький» в загальному користуванні, що розташоване по вулиці Проскурівській,3 у м. Хмельницькому за товариством «Інтурс-Хмельницький», приміщення позивачів та вказане приміщення розмежовані спільною стіною. Слід зазначити, що відповідачу належить частина нежитлового приміщення, а не все приміщення, тому на яких підставах має належати вся земельна ділянка, надана в свій час для обслуговування єдиного комплексу. Крім того, до плану землекористування, який є додатком до оспорюваного Державного акту серії ХМ № 18 від 22.11.1993 року площею 0, 054 га входить і частина магазину, що в даний час належить позивачам на праві спільної часткової власності, як і відповідачу, однак він вважає, що приміщення, що йому належить розташоване саме по вулиці Проскурівській, 3 у м. Хмельницькому. Доказів протилежного представники ТОВ «Інтурс-Хмельницький» не довели, а суд таких відповідально не встановив. В даній справі судом вирішується питання про те, чи мають право позивачі користуватися частиною земельною ділянки, яка знаходиться під належною їм на праві власності частиною нерухомого майна. Тому, суд приходить до висновку, що зазначена адреса нежитлових приміщень ТОВ «Інтурс-Хмельницький» у договорі купівлі-продажу нежитлових приміщень, укладеного 05 червня 2002 року територіальною громадою м. Хмельницького то ОВ «Інтурс-Хмельницький», частиною матеріалів інвентарної справи, не може бути врахована, позаяк спростовується самим Державним актом від 22.11.1993 ороку серії ХМ №18, державною реєстрацією прав власності позивачів, котра є чинною. При цьому суд виходить з того, що за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. Згідно положень частини 2 статті 120 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Частина четверта статті 120 Земельного кодексу України вказує на те, що до особи, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. При цьому, при застосуванні положень статті 120 Земельного кодексу України у поєднанні з нормою статті 125 Земельного кодексу України, слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об»єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності у набувача виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об»єкти. Це правило стосується й випадків, коли право власності на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно і з правом на нерухомість. Відповідно до положень пункту «е» частини 1 статті 141 Земельного кодексу України підствами припинення права користування земельною ділянкою набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Така позиція повністю підтверджується постановою Верховного Суду України від 12 жовтня 2016 року котра № 6-2225цс16, котра відповідно до статті 360-7 ЦПК України є обов»язковою для судів загальної юрисдикції.. За змістом статті 377 Цивільного кодексу України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку. Тому із викладених підстав позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved