Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовною заявою, в якій, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 27.02.2015, поставлено питання про стягнення з відповідача на його користь суми внеску за договором банківського вкладу в розмірі 11759,75 доларів США, в тому числі, проценти за вкладом у розмірі 50,00 доларів США. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.03.2014 між ним та відповідачем було укладено договір № 1591281 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення оформлений в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий +», відповідно до умов якого ним було внесено на депозитний рахунок грошовий вклад у розмірі 13000,00 доларів США, зі сплатою 10,00 % річних, строком на шість місяців. Зазначає, що при зверненні, 07.09.2014, до відповідача з вимогою про повернення суми вкладу та нарахованих відсотків, останнім повідомлено про неспроможність повернути депозит у доларах, а також, повідомлено про те, що кошти були перераховані на поточний рахунок позивача, відкритий у банку [NUMBER]. Позивач вказує, що після цього, він неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення йому коштів, однак, відповідачем було сплачено лише частину суми коштів за договором банківського вкладу, що обмежує його право розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Позивач в судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, надав через канцелярію суду заяву про зменшення розміру позовних вимог від 27.02.2015, в якій просив суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на його користь грошові кошти за депозитним договором у розмірі 11759,75 доларів США, в тому числі 50,00 доларів США - сума процентів, А, також, просив провести розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, надав суду письмові заперечення проти позову, в яких просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. При цьому вказував, що 08.09.2014 сума вкладу та проценти в повному обсязі були повернуті позивачеві, шляхом перерахування з вкладного рахунку на поточний рахунок позивача у банку, з подальшою видачею грошових коштів з поточного рахунку, з дотриманням положень чинного законодавства, в тому числі, відповідно до постанови Правління НБУ України №540 від 29.08.2014 «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошового, кредитного та валютних ринків України» та постанови Правління НБУ України №758 від 01.12.2014 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України». Крім цього, в матеріалах справи містяться додаткові пояснення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І.О. від 27.02.2015, в яких остання підтримала позицію, викладену представником банку у своїх запереченнях, у зв'язку з чим, просила відмовити у задоволенні позову. Крім цього, зауважила, що на виконання постанови Правління НБУ від 05.02.2015 №83 «Про віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних, Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.02.2015 в ПАТ «КБ «Надра» з 06.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці, під час якої не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи 07.03.2014 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (далі - відповідач/банк) та [PERSON] (далі - позивач) було укладено Договір [NUMBER] строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення оформлений в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий +» (далі-договір), відповідно до умов якого позивачем було внесено на депозитний рахунок [NUMBER], відкритий у банку, грошові кошти у розмірі 13000,00 доларів США, строком на шість місяців, з датою повернення вкладу - 07.09.2014 зі сплатою 10,00 % річних (а.с.4). Пунктом 4.4. договору сплата нарахованих процентів за користування вкладом здійснюється в останній день строку дії вкладу. Відповідно до п.3.4.5. договору банк зобов'язується повернути вкладнику вклад в кінці строку дії вкладу шляхом перерахування коштів на рахунок, відкритий у банку. Відповідно до п.3.1.4. договору вкладник має право в будь-який день строку дії вкладу звернутися до банку з письмовою заявою про відмову від подовження строку дії вкладу на новий термін. Як вбачається із заяви позивача від 07.03.2014, останній відмовився від автоматичного подовження строку дії договору (а.с.29). Як зазначив позивач у позовній заяві, у вересні 2014 року, по закінченню строку дії вкладу, він звернулася до відповідача із письмовою заявою про повернення суми вкладу та нарахованих відсотків. Проте, у банку йому було повідомлено про неможливість повернення депозиту у доларах США, а також, було повідомлено про те, що кошти були перераховані на його поточний рахунок у банку [NUMBER], про що свідчить копія звіту по депозиту [NUMBER], відкритому в рамках Пакету послуг Новий ПУ «Базовий +» станом на дату 30.01.2015 (а.с.26). В подальшому, 06.10.2014 позивач звернувся до Голови Правління ПАТ «КБ «Надра» із письмовою заявою про повернення суми вкладу, що була перерахована на його поточний рахунок [NUMBER], яка була отримана відповідачем 06.10.2014 (а.с.5). Однак, на сьогоднішній день, кошти відповідачем позивачу в повному обсязі не повернуто. Як вбачається зі звіту по депозиту [NUMBER], відкритому в рамках Пакету послуг Новий ПУ «Базовий +», станом на 30.01.2015, відповідачем здійснено часткове повернення позивачу депозитного вкладу, тоді як, частина вкладу, що не була повернута банком вкладнику, на день винесення рішення, становить 11759,75 доларів США, у тому числі проценти за вкладом у розмірі 50,00 доларів США (а.с.41). Так, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен, має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ст.64 Конституції України, конституційні права не можуть бути обмежені. Частиною 1 ст.1058 ЦК України встановлено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч.1, 2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1061 ЦК Українибанк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. За ч.5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, оцінюючи наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, враховуючи положення закону та умови договору банківського вкладу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума за договором №1591281 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення оформлений в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий +» у розмірі 11759,75 доларів США, в тому числі проценти за вкладом у розмірі 50,00 доларів США. При цьому, посилання відповідача щодо запровадження з 06.02.2015 по 05.05.2015, тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра», під час якої не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, судом не приймається до уваги, оскільки, із вимогою про повернення суми вкладу за депозитним договором, що була перерахована на його поточний рахунок [NUMBER], позивач звертався ще у вересні 2014 року. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3264,85грн., який обраховано наступним чином. Станом на дату подання позивачем заяви про зменшення розміру позовних вимог (27.02.2015), курс долара США відносно гривні становив 27,76312 грн. за один долар США. Таким чином, сума майнової вимоги позивача становить 326485,93грн. Таким чином, сума судового збору, що підлягає стягненню, згідно із Законом України «Про судовий збір», становить 3264,86грн.

Outcome: approved