Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

У листопаді 2015 позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, після уточнення позовних вимог про зміну відповідача з Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація на Київську міську раду просять суд визнати за ними право власності у порядку спадкування за законом на гаражний бокс [NUMBER], розташованого в Гаражно-будівельному кооперативі «Перемога» по вул. Тимофія Строкача, 3 у м. Києві в рівних частках кожній, оскільки вони є спадкоємцями першої черги за законом, аргументуючи тим, що після смерті батька відрилася спадщина на майно, а саме: квартиру [ADDRESS] та гаражного боксу [NUMBER] в Гаражно- будівельному кооперативі «Перемога» по вул. Т. Строкача, № 3 у м. Києві, батько був членом кооперативу і користувався гаражним боксом [NUMBER] усі платежі (пайові внески) виплачено ним у повному обсязі, проте документи про право власності на вказаний кооперативний гаражний бокс оформлено не було. Заповіт батько не складав. У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також на порушення спадкових прав. Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується поштовим повідомленням (а.с. 52, 55) заперечень проти позову суду не надав, про поважність причин неявки представника суд не повідомив. Зі згоди представника позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] помер (а.с. 9). Позивачі були доньками померлого [PERSON] (а.с. 21, 22). Після смерті [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина за законом на підставі якого позивачі є спадкоємцями першої черги за законом (а.с. 20). Позивачі звернулися до ПН КМНО із заявою про прийняття спадщини, а саме гаражний бокс [NUMBER] в ГБК «Перемога», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Тимофія Строкача, 3, однак постановою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно, у зв'язку із відсутністю необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 23). [PERSON] на день смерті був членом ГК «Перемога» та власником гаражного боксу [NUMBER] в ГБК «Перемога», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Тимофія Строкача, 3 (а.с. 10-12). Ст. 1258 ЦК України зазначає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно частини 1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 1216 ЦК України визначає поняття спадкування - це перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 ст.1297 ЦК України зобов'язує спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до частини 1 ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Як встановлено судом, спадкодавець, мав у власності вищезазначений гараж, а позивачі як спадкоємеці за заповітом прийняли цю спадщину у визначений частиною 1 ст.1270 СК України шестимісячний строк та у визначеному частиною 1 ст.1269 СК України порядку, а також на виконання свого обов'язку, передбаченого частиною 1 ст.1297 і частиною 1 ст.1299 ЦК України, звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно за для його подальшої державної реєстрації, але отримали відмову з тих підстав, що у спадкодавця [PERSON] документ який би свідчив про належність йому спадкового майна на праві власності (а саме свідоцтво про право власності на гаражний бокс) зареєстрований належним чином відсутній. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв'язку, враховуючи те, що право власності на спірний гараж виникло у спадкодавця у встановленому законом порядку, входило до складу спадщини після його смерті та успадковано позивачем за заповітом, а тому суд визнає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved