Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

У липні 2016 року Публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову ПАТ «Дельта Банк» зазначає, що 15.05.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком (далі - АКІБ) «УкрСиббанк», яке в подальшому змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 11153773000. За умовами цього кредитного договору банк надав позичальнику кредит у розмірі 27 873 доларів США під 13 відсотків річних на строк до 15.05.2016 року. У забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором, 15.05.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки № 113906, на умовах якого позичальник та поручитель у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором солідарно відповідають перед банком на умовах кредитного договору. 02.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за яким до ПАТ «Дельта Банк» перейшло, в тому числі, право вимоги за кредитним договором №11153773000 від 15.05.2007 року та договорами, якими забезпечене це зобов'язання. Оскільки [PERSON] умови кредитного договору щодо повного та своєчасного повернення кредитних коштів не виконує, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, ПАТ «Дельта Банк» просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] 1 681 777 грн. 51 коп. заборгованості за кредитним договором № 11153773000 від 15.05.2007 року на користь ПАТ «Дельта Банк». У судовому засіданні представник ПАТ «Дельта Банк» [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] та представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечували, у задоволенні позовних вимог просили відмовити, посилаючись на їх безпідставність, а також просили застосувати наслідки спливу строку позовної давності. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 15.05.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», яке в подальшому змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] укладено кредитний договір №11153773000 за умовами якого банком надано [PERSON] кредит у сумі 27 873 доларів США терміном користування до 15.05.2014 року зі сплатою 13 відсотків річних за користування кредитом, які нараховуються починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за ним. Кредитний договір діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань (а.с. 7-17). В забезпечення зобов'язання за яким між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки № 113906 за яким [PERSON] зобов'язався перед банком відповідати в повному обсязі за зобов'язаннями позичальника за кредитним договором №11153773000 від 15.05.2007 року (а.с. 18-19). 09.02.2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 11153773000 від 15.05.2007 року, якою внесено зміни до схеми погашення кредиту, зокрема, узгоджено кінцевий термін повернення кредиту 15.05.2016 року, розмір ауітетного платежу та графік погашення кредиту - ауієтет (а.с. 124-125). Крім того, 09.02.2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду/договір про внесення змін № 1 до договору поруки № 113906 від 15.05.2007 року за яким [PERSON], у зв'язку із укладенням АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] додаткової угоди № 1 до договору про надання споживчого кредиту №11153773000 від 15.05.2007 рокунадав згоду на заміну основного зобов'язання, що забезпечується договором, в тому числі щодо зміни кінцевого терміну повернення кредиту 15.05.2016 року, узгодження розміру ауітетного платежу та графіку погашення кредиту - ауієтет (а.с. 127). 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі прав вимоги за яким ПАТ «УкрСиббанк» відступило ПАТ «Дельта Банк» право вимоги, в тому числі, за кредитним договором № 11153773000 від 15.05.2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], виконання якого забезпечено договором поруки № 113906, укладеним 15.05.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] (а.с. 23-24). З наданого ПАТ «Дельта Банк» розрахунку заборгованості за договором кредиту № 11153773000 від 15.05.2007 року вбачається, що загальна заборгованість станом на 17.06.2016 року складає 1 681 777 грн. 51 коп., з них заборгованість за кредитом - 21 942 долари СЩА 51 цент, що еквівалентно 546 470 грн. 36 коп., заборгованість за відсотками - 29 130 доларів США 99 центів, що еквівалентно 725 496 грн. 88 коп. та пеня - 409 810 грн. 27 коп. (а.с. 20-22). Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ст.ст. 10 та 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що у судовому засіданні установлено, що [PERSON] не виконує взяті зобов'язання за укладеним з АКІБ «УкрСиббанк», яке в подальшому змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк», кредитним договором; право вимоги за цим договором перейшло від ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» за договором купівлі-продажу права вимоги, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позову до [PERSON] При цьому доводи представника [PERSON] щодо недоведенння позивачем надання кредиту спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, банківськими квитанціями, випискою ПАТ «УкрСиббанк» по кредитному договору №11153773000 від 15.05.2007 року, які у сукупності з іншими доказами по справі свідчать про отримання та використання [PERSON] кредитних коштів, а також внесення платежів на їх повернення банку. Разом із цим, під час судового розгляду відповідачами заявлено про застосування при вирішенні спору наслідків спливу строку позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Частиною 4 ст. 258 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як роз'яснено у п. 14 постанови пленуму Верховного Суду України 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Враховуючи, що ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] у 30.06.2016 року, згідно розрахунку заборгованість по кредитному договору заборгованість за періодичними платежами по тілу кредиту та відсоткам утворилась починаючи з грудня 2011 року, суд дійшов висновку про стягнення заборгованості в межах позовних вимог та трьохрічного строку, що передував зверненню до суду, а саме по тілу кредиту в розмірі 11 328 доларів США 06 центів (21 942,51 - 10614,45), що на день вирішення справи за офіційним курсом НБУ становить 306 650 грн. 58 коп., відсотків за користування у розмірі 14 330 доларів США 90 центів (29 130,99 - 17 793,26), що на день вирішення справи за офіційним курсом НБУ становить 387 937 грн. 46 коп., а також 409 810 грн. 27 коп. пені в межах річного строку звернення до суду з цією позовною вимогою, а всього 1 104 398 грн. 31 коп. Разом з цим, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч. 1 та 2 ст. 554 ЦК України). Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. Частиною 1 ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. При цьому із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Згідно правового висновку Верховного Суду України, зробленого у постанові від 17.09.2014 року у справі № 6-53цс14, який відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим при застосуванні норм права, виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Враховуючи, що ПАТ «Дельта Банк» правом на дострокове повернення позики не скористався, а звернулося до суду з вимогою про стягнення простроченої заборгованості, суд дійшов висновку про солідарне стягнення з [PERSON], як з поручителя разом із [PERSON], як з боржником за основним зобов'язанням, кредитної заборгованості у межах строку дії поруки, а саме шести місяців, що передували зверненню банку до суду з дня настання строку погашення чергових платежів за кредитним договором та пені у сумі 296 068 грн. 48 коп. Виходячи з наступного розрахунку: тіло кредиту - 1 846 доларів США 41 цент (21 942,51 - 20 421,23), що на день вирішення справи за офіційним курсом НБУ становить 49 982 грн. 31 коп., відсотків за користування у розмірі 1 521 доларів США 28 центів (21 942,51 - 20 421,23), що на день вирішення справи за офіційним курсом НБУ становить 41 181 грн. 04 коп., а також 204 905 грн. 13 коп. пені. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають розподілу між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial