Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON], в порядку окремого провадження, звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування заяви зазначила, що вона є дружиною [PERSON], який помер [INFO] в місті Донецьк у звязку із хворобою (набряком головного мозку). Факт смерті [PERSON] підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №676 від 25.02.2016 року та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.02.2016 року. У квітні 2016 року вона звернулася до Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції із заявою щодо державної реєстрації смерті [PERSON], який помер [INFO] в м. Донецьк Донецької області. Проте, у реєстрації смерті [PERSON], який помер [INFO], та видачі відповідного свідоцтва їй було відмовлено з посиланням на те, що свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Калінінським відділом запису актів громадянського стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки від 26.02.2016 року не створюють юридичних наслідків, оскільки видані на території, яка не підконтрольна органам державної влади України та розяснено право на звернення з відповідною заявою до суду. На підставі вищевикладеного, просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], місце народження: м. Небет-Даг, республіка Туркменія; місце смерті: [ADDRESS], яка настала [INFO]. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2016 року відкрито провадження по цивільній справі за заявою [PERSON] про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа: Олександрівський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Заявниця надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що заяву підтримує та просила суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не сповістив, заперечень відносно заяви про встановлення факту смерті [PERSON] не має. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заяви представників заявника та заінтересованої особи по справі, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що заявниця є дружиною [PERSON], який помер [INFO] в місті Донецьк у звязку із хворобою (набряк головного мозку). Факт смерті [PERSON] підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №676 від 25.02.2016 року, виданою Республіканським бюро судово-медичної експертизи Донецької Народної Республіки. Проте, у реєстрації смерті [PERSON], який помер [INFO], та видачі відповідного свідоцтва [PERSON] було відмовлено з посиланням на те, що свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Калінінським відділом запису актів громадянського стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки від 26.02.2016 року не створює юридичних наслідків, оскільки видані на території, яка не підконтрольна органам державної влади України. Порядок державної реєстрації смерті регулюється ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398-УІ від 01.07.2010 року та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 18.10.2000 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 року за № 719/4940. Згідно ст. 3 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини. Відповідно до частин 1-3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року №1207-УІІ, державні органи і органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та Законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], місце народження: м. Небет-Даг, республіка Туркменія; місце смерті: [ADDRESS], яка настала [INFO], що передбачено ст. 257-1 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved