Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованих за адресою: смт. Краснопілля вулиця Дорошенка / колишня назва вулиця Радянська /, будинок номер сімдесят два Краснопільського району Сумської області, по праву спадкування за законом після померлого 30 січня 2012 року [PERSON].Вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за законом другої черги, спадщину прийняла в установленому законом порядку шляхом звернення до органу нотаріату,але позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухомість за означеною адресою у звязку з пошкодженням правовстановлюючого документу на це майно, і постановою нотаріуса їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину в установленому законом порядку, не має, але в позасудовому порядку вирішити спір не можливо. Викладені обставини вважала підставними для визнання за нею права власності на означене спадкове майно. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з наведених в позові підстав. Відповідач явку представника не забезпечив, згідно поданої заяви за підписом сільського голови [PERSON] просив провести розгляд справи у відсутність представника, не заперечує проти задоволення позову / ас. 105/. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей\~158,\~169 Цивільного процесуального кодексу України / далі ЦПК України /. У відповідності з п. 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судовим розглядом за матеріалами справи встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на будівництво від 20.02.1958, реєстровий номер 217, [PERSON] на праві власності належав житловий будинок номер сімдесят два, розташований у смт. Краснопілля по вулиці Радянській /копія ас. 21/. На час розгляду справи у суді за розпорядженням голови Краснопільської селищної ради Краснопільського району Сумської області від 19 лютого 2016 року відбулося перейменування вулиці з Рядянської на вулицю Дорошенка /копія ас. 62/. 10 червня 1985 помер [PERSON], місце смерті смт. Краснопілля Краснопільського району Сумської області, місце державної реєстрації відділ державної реєстрації актів цивільного стану Краснопільського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис за № 101 від 10 червня 1985 /копія ас.7/; на час відкриття спадщини проживав за реєстрацією у смт. Краснопілля по вулиці Дорошенко /колишня назва вулиця Радянська/, буд. номер сімдесят два разом з дружиною [PERSON] та сином [PERSON]/ ас. 8/; з заявами про прийняття та про відмову від спадщини після померлого [PERSON] до нотаріальної контори ніхто не звертався, станом на 15.08.2016 спадкова справа після нього не заводилася та не видавалася /ас. 72/. 10 червня 1996 померла [PERSON], місце смерті смт. Краснопілля Краснопільського району Сумської області, місце державної реєстрації відділ державної реєстрації актів цивільного стану Краснопільського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис за № 99 від 11 червня 1996 /копія ас.9/; на час відкриття спадщини проживала за реєстрацією у смт. Краснопілля по вулиці Дорошенко /колишня назва вулиця Радянська/, буд. номер сімдесят два разом з сином [PERSON]/ ас. 10/; з заявами про прийняття та про відмову від спадщини після померлої [PERSON] до нотаріальної контори ніхто не звертався, станом на 15.08.2016 спадкова справа після неї не заводилася та не видавалася /копія ас. 93-96/. 30 січня 2012 року помер [PERSON], місце смерті смт. Краснопілля Краснопільського району Сумської області, місце державної реєстрації відділ державної реєстрації актів цивільного стану Краснопільського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис за № 17 від 02 лютого 2012 /копія ас.11/; на час відкриття спадщини самотньо проживав за реєстрацією у смт. Краснопілля по вулиці Дорошенко /колишня назва вулиця Радянська/, буд. номер сімдесят два / ас. 12/. Позивач [PERSON] є рідною сестрою померлого [PERSON] та спадкоємицею другої черги за законом відповідно до статті 1269 ЦК України /копії ас. 13-18/, прийняла спадщину шляхом подачі в.о. завідувача Краснопільської районної державної нотаріальної контори [PERSON] заяви про прийняття спадщини, в результаті чого заведена спадкова справа за № 128/2014 від 13 травня 2014 / копія спадкової справи ас. 79-82/. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із набуттям права на спадкове майно. Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 Цивільного кодексу України /далі ЦК України/ спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 ЦК України). Після смерті [PERSON] згідно статті 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: смт.Краснопілля вулиця Дорошенко /колишня назва вулиця Радянська/, буд. номер сімдесят два . Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як було встановлено судом та підтверджується матеріалами спадкової справи № 128/14 після померлого 30 січня 2012 року [PERSON] спадщину після нього шляхом подачі заяви до нотаріальної контори (на підставі рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 18.04.2014 р. по справі № 578/239/14-ц, провадження 2/578/106/14 про визначення додаткового строку на звернення до державних нотаріальних контор з заявою про прийняття спадщини), прийняла [PERSON], тобто вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до вимог статті 1269 ЦК України, який діяв на час відкриття спадщини /копія ас. 79-82/. 13 липня 2016 року в.о. завідувача Краснопільської районної державної нотаріальної контори [PERSON] винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої спадкоємиці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок , який знаходиться в смт.Краснопілля по вулиці Дорошенко /колишня назва вулиця Радянська/, буд. номер сімдесят двапісля смерті 30 січня 2012 року [PERSON] у звязку з тим, що правовстановлюючий документ на спадкове майно не відповідає вимогам до документів, що подаються для вчинення нотаріальних дій / ас. 28-29/. У відповідності до частини першої статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також, власник майна за правилами статті 392 ЦК України, може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, враховуючи сукупність доказів, досліджених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що на день смерті [PERSON] житловий будинок номер сімдесят два, розташований у смт. Краснопілля по вул. Дорошенка /колишня назва вул. Радянська/ Краснопільського району Сумської області, увійшов до складу спадщини. Право, яке належало [PERSON] на момент відкриття спадщини не припинилося внаслідок його смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини. Це право після його смерті перейшло в порядку спадкування до дружини [PERSON] та сина [PERSON], котрі фактично прийняли спадщину, але юридично не оформили. Право, яке належало [PERSON] Федотівнині на момент відкриття спадщини не припинилося внаслідок її смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини. Це право після її смерті перейшло в порядку спадкування до сина [PERSON], котрий фактично прийняв спадщину, але юридично не оформив. Право, яке належало [PERSON] на момент відкриття спадщини не припинилося внаслідок його смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини. Це право після його смерті перейшло в порядку спадкування до [PERSON], але отрималити свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказане будинковолодіння в нотаріальній конторі не може, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому її право\~\~підлягає захисту, іншим шляхом вирішити спір не можливо. Згідно довідки Управління майна комунальної власності Сумської міської ради від 08.06.2015 № 679, станом на 29 грудня 2012 року будинок за адресою: смт. Краснопілля, вул. Радянська, б. 72, зареєстрований на праві власності за [PERSON] /ас. 27/. За інформацією Краснопільської селищної ради Краснопільського району Сумської області №1987 від 17.06.2015 земельна ділянка загальним розміром 0.15 га, в т.ч. під забудовою 0,04 га та ріллі 0,11 га, за означеною адресою приватизована на підставі рішення селищної ради № 43 від 27.03.1996 і значиться за [PERSON] /ас. 31/. Вартість будівель та споруд відповідно до Звіту про оцінку майна, виданого субєктом оціночної діяльності ТОВ «КОНСАЛТ-С», ідентифікатор за базою ФДМУ 1209634_21072016_ОV160725-001, станом на 21.07.2016 становить 26178,00 грн. / ас. 32-61 /. Згідно технічного паспорту виготовленого 02.06.2015 фізичною особою-підприємцем [PERSON] житловий будинок номер сімдесят два, розташований за адресою: смт. Краснопілля, вул. Дорошенка /колишня назва вул. Радянська/, складається з житлового будинку /літер А-1/ за планом , 1957 року побудови, з прибудовою / літер а за планом/, 1957 року побудови, ганком, загальною площею 54.8 кв.м., житловою площею 31.1 кв.м , гаражем /літер Б за планом/, 1992 року побудови, погрібом / літер В за планом/, 1965 року побудови, вбиральнею / літер Г за планом/, 1992 року побудови, воротами з хвірткою №1 за планом, огорожею №2 за планом, огорожею №3 за планом / копія ас. 22-26/. Відповідно до статті 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. У відповідності до статті 212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі частини першої статті 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає. Заперечень проти позову і доказів відносно належності майна іншим особам в суд не надійшло, інших спадкоємців, які б вступили у спадщину, немає, спадщина за правилами статті 1277 ЦК України не визнана відумерлою, належним відповідачем по даній справі є Краснопільська селищна рада Краснопільського району Сумської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому порядку, не має. Таким чином, позов є обґрунтованим і підставним до задоволення у повному обсязі. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача [PERSON] неможливо, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Сумська область, Краснопільський район, смт Краснопілля, вулиця Дорошенка / колишня назва вул. Радянська /, будинок номер сімдесят два Краснопільського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після померлого 30 січня 2012 року [PERSON], що складається з ? частин домоволодіння після померлого 10 червня 1985 року батька [PERSON] та ? частин після померлої 10 червня 1996 року матері [PERSON].

Outcome: approved