Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

У квітні 2021 року позивачі звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом. Посилались на те, що їм та [PERSON] на праві спільної часткової власності (по 1/3) належало нерухоме майно - квартира [ADDRESS] , а також разом із відповідачами на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка, площею 0,0428, кадастровий номер 7310136600:31:003:0058, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є його син - позивач [PERSON] , якому приватним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Однак нотаріус не зміг видати свідоцтво про право на спадщину на належне спадкодавцю нерухоме майно - земельну ділянку по [ADDRESS] , оскільки його частка не визначена. Оскільки до повноважень нотаріуса не входить визначати частки співвласників, які померли, вони змушені звернутися до суду із відповідним позовом. У зв`язку із цим, просили суд визначити, що їх частки та частка [PERSON] , який помер [INFO] , становить по 12/100 ідеальної частки земельної ділянки площею 0,0428, кадастровий номер 7310136600:31:003:0058 по [ADDRESS] . Розгляд справи відбувався у відсутність сторін, які для розгляду справи не з`явилися. 21 травня 2021 через канцелярію суду від позивачів [PERSON] , [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. 27 травня 2021 року через канцелярію суду від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги визнали та не заперечували щодо їх задоволення. Оскільки в судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були співвласниками квартири [ADDRESS] , загальною площею 45,40кв.м. (а.с.11). Як вбачається із матеріалів справи, зокрема довідки ЧМКБТІ №797 від 13.04.2021, будинок [ADDRESS] складається із двох квартир. Крім того, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі рішення Чернівецької міської ради 50 сесії 5 скликання від 30.03.2010 №1268, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (власникам квартири [ADDRESS] ) та відповідачам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (власникам квартири [ADDRESS] ) на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0428га., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). [INFO] [PERSON] помер (а.с.14). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.ст. 1222 ч.1, 1223 ч.ч.2,3 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем майна померлого [PERSON] є його син - позивач [PERSON] . Так, 07 листопада 2012 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Давня О.І. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частки двохкімнатної квартири [ADDRESS] (а.с.13). Втім, [PERSON] не може отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, яке належало спадкодавцю на час його смерті, а саме: частку земельної ділянки по [ADDRESS] , оскільки частки співвласників не визначені. Частиною 1 ст.355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч.1 ст.368 ЦК України). Статтею 369 ЦК України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У відповідності до вимог ч.ч.1,2 ст.372 ЦК України передбачено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Так, згідно довідки Чернівецького міського комунального бюро технічної інвентаризації №797 від 13.04.2021, квартира [ADDRESS] складає 36/100 частин будинку (а.с.12). Таким чином, виходячи із принципу рівності часток співвласників квартири [ADDRESS] , суд вважає, що частка кожного із них складає по 12/100 ідеальної частки земельної ділянки по [ADDRESS] . При цьому, враховуючи те, що [PERSON] помер, а його єдиним спадкоємцем за законом, який вчасно прийняв спадщину, є [PERSON] , суд вважає, що за останнім в порядку спадкування слід визнати право власності на належну йому частку (12/100) вказаної земельної ділянки. Крім того, чинним законодавством передбачено, що у разі поділу майна між співвласниками, право спільної сумісної власності на нього припиняється (ч.3 ст.372 ЦК України). Враховуючи наведені вище вимоги закону, право спільної сумісної власності на вказане нерухоме майно слід припинити. За таких обставин суд приходить до переконливого висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved