Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

У квітні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В позовній заяві позивачка вказала, що рішенням Чортківського районного суду від 16 грудня 2011 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 17 жовтня 2011 року до досягнення дитиною повноліття. Син постійно проживає з позивачкою, на даний час підріс і потребує більших витрат на утримання, а саме: на придбання одягу, шкільного приладдя. Крім того, згідно чинного законодавства збільшилась мінімальна заробітна плата та прожитковий мінімум для дітей, розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому [PERSON] просить змінити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути на її користь судові витрати по справі в сумі 600 гривень. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, вважає її безпідставною та необґрунтованою, просить відмовити у задоволенні позову, виходячи з наступного. Позивачка не надала належних та допустимих доказів наявності підстав для зміни розміру стягуваних аліментів. На даний час відповідач перебуває у шлюбі із [PERSON], яка є інвалідом 2 групи. Від даного шлюбу він має на утриманні двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Відповідач також здійснює догляд за перестарілою [PERSON]. Крім того, на даний час він не працює, не отримує зарплати, інших доходів, а тому позовні вимоги про збільшення розміру аліментів суперечать нормам права та фактичним обставинам справи. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити з мотивів, наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних мотивів. Судом встановлено, що рішенням Чортківського районного суду від 16 грудня 2011 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 300 гривень щомісячно з 17 жовтня 2011 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 вищезазначеного Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Позивачка згідно рішення Чортківського районного суду від 16 грудня 2011 року отримувала аліменти від відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно. Частина 3 ст. 181 Сімейного кодексу України надає право змінити спосіб стягнення аліментів і позивачка скористалась таким правом, звернувшись в суд з даним позовом та стягнення з відповідача аліментів в частці від доходу відповідача. Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина перша статті 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним погіршенням матеріального становища матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, ст. 182 Сімейного кодексу України визначає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Суд бачить, що відповідач на підтвердження таких обставин подав певні документи. Так, згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] 20 липня 2010 року зареєстрували шлюб [PERSON].(відповідач в справі) та [PERSON] Від даного шлюбу відповідач має на утриманні дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0629826 дружині відповідача [PERSON] встановлена друга група інвалідності. Довідкою № 708 від 29.05.2018 року, виданою управлінням праці та соціального захисту населення Богородчанської РДА Івано-Франківської області, підтверджується, що [PERSON] з 16.03.2016 року і по даний час отримує компенсаційну виплату по догляду за перестарілою [PERSON], 1936 року народження. Жодних інших видів допомог він не одержує. Обставини, які підтверджуються вищенаведеними документами, судом враховуються при визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача в користь позивачки на утримання неповнолітнього сина. Проте законом визначено мінімальний розмір аліментів і такий розмір згідно ст. 182 Сімейного кодексу України за будь-яких умов та обставин не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 9 Сімейного кодексу України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, враховуючи матеріальне становище одержувача та платника аліментів, розмір та спосіб стягуваних аліментів підлягає зміні із твердої грошової суми в розмірі по 300 гривень на 1/5 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 704,80 гривень судового збору та 600 гривень судових витрат на правову допомогу адвоката.

Outcome: partial