Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

У липні 2017 року ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що 14.09.2015 року між ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0865410.102, предметом якого було страхування транспортного засобу «Jaguar XF», державний номер [NUMBER] . 18 лютого 2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Jaguar XF», державний номер [NUMBER] та транспортного засобу «Хюндай» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Поставною Малиновського районного суду м. Одеси від 25.05.2016 року винним в скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнано [PERSON] та притягнуто його до адміністративної відповідальності з накладанням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень. До позивача звернулася [PERSON] із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надала при цьому усі необхідні документи. З метою визначення вартості збитку пошкодженого автомобіля «Jaguar XF», державний номер [NUMBER] , проведено його огляд, про що складено Протокол огляду колісного транспортного засобу та складено Рахунок на оплату № 0000001674, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого транспортного засобу складає 91457,40 гривень. 23 березня 2016 року позивачем складено розрахунок страхового відшкодування відповідно до якого, сума до виплати складає 48500 гривень. 23 березня 2016 року позивачем було складено страховий акт по справі № 0222.206.16.01.01 на суму 68 749,98 гривень, з яких 20249,75 утримано позивачем в рахунок несплаченої страхувальником страхової премії. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «СК «Країна» згідно Полісу АІ/8991200, останнє несе відповідальність за шкоду, заподіяну майну в межах ліміту відповідальності з урахуванням франшизи (510,00 гривень), а саме 49 490,00 гривень. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню залишок невиплаченого страхового відшкодування в сумі 19259,98 гривень. Представник позивача, діючий за довіреністю, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі та розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно зі ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом третім главою 82 книги пятої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими вказані правовідносини регулюються. Судом встановлено, що 14.09.2015 року між ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0865410.102, предметом якого було страхування транспортного засобу «Jaguar XF», державний номер [NUMBER] . 18 лютого 2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Jaguar XF», державний номер [NUMBER] та транспортного засобу «Хюндай» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Поставною Малиновського районного суду м. Одеси від 25.05.2016 року винним в скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнано [PERSON] та притягнуто його до адміністративної відповідальності з накладанням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень. До позивача звернулася [PERSON] із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надала при цьому усі необхідні документи. З метою визначення вартості збитку пошкодженого автомобіля «Jaguar XF», державний номер [NUMBER] , проведено його огляд, про що складено Протокол огляду колісного транспортного засобу та складено Рахунок на оплату № 0000001674, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого транспортного засобу складає 91457,40 гривень. 23 березня 2016 року позивачем складено розрахунок страхового відшкодування відповідно до якого, сума до виплати складає 48500 гривень. 23 березня 2016 року позивачем було складено страховий акт по справі № 0222.206.16.01.01 на суму 68 749,98 гривень, з яких 20249,75 утримано позивачем в рахунок несплаченої страхувальником страхової премії. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «СК «Країна» згідно Полісу АІ/8991200, останнє несе відповідальність за шкоду, заподіяну майну в межах ліміту відповідальності з урахуванням франшизи (510,00 гривень), а саме 49 490,00 гривень. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню залишок невиплаченого страхового відшкодування в сумі 19259,98 гривень. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Статтею 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь сплачене страхове відшкодування в розмірі 19259,98 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір у справі складає 1600,00 грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду та підлягають стягнення з відповідача.

Outcome: approved