Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 17.05.2002 року, зареєстрованого у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 214. Від вказаного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою. В обґрунтування позову вказує, що шлюбні відносини припинені з червня 2014 року через втрату почуття взаємної любові, сумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться. Позивачка не бажає продовжувати спільне життя, бо вважає, що це буде суперечити її інтересам та інтересам дітей, а тому просить розірвати шлюб та після його розірвання залишити прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивачка не з'явилась, подала суду заяву про слухання справ без її участі, на задоволенні позову наполягає, просить шлюб розірвати та ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про наявність вказаного позву повідомлявся належним чином, згідно норм діючого ЦПК України, про що в матеріалах справи наявні письмові докази. З відзовом на позов, запереченнями та заявою про слухання справи за його відсутності, до суду не звертався. Суд, за згодою позивачки, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.05.2002 року сторони уклали шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 214, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб, [NUMBER] Від вказаного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою, що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження та не було спростовано відповідачем. Подружні відносини між сторонами припинені з червня 2014 року, через втрату почуття взаємної любові, сумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться. Позивачка не бажає збереження сім'ї, на розірванні шлюбу наполягає. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved