Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

У липні 2016 року Заявник звернувся до суду з даною заявою, якою просить встановити факт, що померла [INFO] [PERSON] є матір'ю померлого [INFO] [PERSON]. Вимоги обґрунтовані тим, що у зв'язку зі смертю батька [PERSON] він як спадкоємець за законом першої черги позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна у зв'язку з відсутністю документів, підтверджуючих родинні відносини. Вважав, що іншим шляхом, окрім судового, встановити даний факт неможливо. Представник позивача за дорученням у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з наведених у позові підстав /номер у реєстрі 23 від 20.01.2016 / ас. 6-7/. Заінтересована особа явку представника в судове засідання не забезпечила, згідно поданої заяви просила справу розглянути за відсутності їх представника, не заперечує проти задоволення заяви /ас. 41/. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначеної особи відповідно до вимог статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, покази свідка, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно з частиною четвертою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/ у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] померла бабуся заявника [PERSON], місце державної реєстрації смерті виконавчий комітет Сіннівської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 20 від 29.11.1999 /копія ас. 10/. На день смерті - [INFO] [PERSON] була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] разом з сином [PERSON] /ас. 9/; наявна спадкова маса складається з земельної частки /пай/ площею 3.94 га у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ ім. Мічуріна /копії ас. 15/. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] був її син [PERSON], який спадщину прийняв фактичним проживанням зі спадкодавцем на день її смерті, але юридично не оформив. [INFO] помер [PERSON], місце смерті с. Сінне Краснопільського району Сумської області, місце державної реєстрації смерті виконавчий комітет Сіннівської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 08 від 12.05.2008 /копія ас. 8/. На день смерті - [INFO] спадкодавець [PERSON] був зареєстрований та проживав разом з сином [PERSON], заявником по справі, по [ADDRESS] /ас.9/; наявна спадкова маса складається з земельної ділянки площею 2.0476 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та права на земельну частку /пай/ площею 3.94 га у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ ім. Мічуріна /копії ас. 15/. Як вбачається зі спадкової справи № 41/2016, розпочатої 01 липня 2016 року, заявник [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області для оформлення свого права на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] /копія спадкової справи ас. 25-31/, і на частину спадкового майна отримав свідоцтво про право на спадщину за законом /а.с. 12/, але йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у вигляді земельної частки /пай/ площею 3.94 га у землі, яка належала [PERSON] /а.с. 15/, в зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини [PERSON] та [PERSON], а саме відсутнє свідоцтво про народження [PERSON] Відповідно до листа Державного архіву Сумської області від 15.03.2016 № М-16 в книгах реєстрації актів громадського стану про народження по с. Сінне Краснопільського району Сумської області за 1931 рік відомості про народження [PERSON] не має /а.с. 13/. Згідно статті 256 ЦПК України справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, розглядаються судовим порядком, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, а також при неможливості одержання заінтересованими особами відповідних документів, чи при неможливості відновлення загублених або знищених документів, що посвідчують ці факти. Відповідно до п.7 ППВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Зі змісту довідки № 413 від 13.07.2016, виданої виконкомом Сіннівської сільської ради Краснопільського району Сумської області, [PERSON], 1910 року народження до дня смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] і мала в складі сім'ї сина [PERSON], відповідно до копії особового рахунку № 143 по господарської книги Сіннівської сільської ради Краснопільського району 1996-2000 рр. в списку членів господарства [PERSON] значиться син [PERSON] /ас. 9, 14 /. Відповідно до копії заяви на видачу паспорта [PERSON] особисто зазначив відомості про своїх батьків, де вказав матір'ю [PERSON] /а.с.33 / Для поновлення актового запису про народження [PERSON], заявник звертався до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Краснопільського районного управління юстиції у Сумській області, але був наданий Висновок про відмову у поновлення актового запису про народження [PERSON] у зв'язку з відсутністю необхідних документів /ас. 17/. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає встановленим та доведеним факт родинних відносин між фізичними особами, померла [INFO] [PERSON] є матір'ю померлого [INFO] [PERSON]. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, обумовлене необхідністю оформлення спадщини, і законом не визначено іншого порядку його встановлення. Відповідно до частини третьої статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Встановлені обставини справи не спростовані і не оспорені заінтересованою особою, тому суд вважає заяву обґрунтованою, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для її задоволення, що передбачено статтею 256 ЦПК України і не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до частини сьомої статті 235 ЦПК України суд не відшкодовує судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved