Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

У липні 2016 року до суду надійшла вищевказана позовна заява. Позивачі вказують, що є спадкоємцем своєї дочки [PERSON], якій належала 1/2 частина квартири № 67 по вул. Чернігівській (Кірова до зміни назви) в будинку 19-А в місті Шостка Сумської області. Позивач не може оформити право власності на квартиру в порядку спадкування, оскільки на квартиру накладено арешт відповідно до постанови старшого слідчого СУ УМВС України в Сумській області майора міліції [PERSON] від 12.02.2009 року в рамках розслідування кримінальної справи № 09800002. Питання скасування арешту не було вирішено й вироком суду по даній кримінальній справі. У судовому засіданні представник позивача ([PERSON]С.) позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачі - ліквідаційна комісія УМВС України в Сумській області та Шосткинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області просять справу розглядати у їх відсутність, покладаються на розсуд суду. Прокурор Шосткинської місцевої прокуратури який представляє інтереси держави, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Заслухавши думку сторін, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що за життя [PERSON] належала 1/2 частина квартири № 67 по вул. Чернігівській (Кірова до зміни назви) в будинку 19-А в місті Шостка Сумської області. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 19 травня 2010 року. З відповіді Шосткинської міської державної нотаріальної контори від 07.10.2016 року за № 294/02-14, вбачається, що після померлої [PERSON] була заведена спадкова справа за № 263/2010 на підставі заяви батька спадкодавця [PERSON] про прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом [PERSON] своєчасно спадщину не прийняв і на неї не претендує. Крім того, судом також встановлено, що в рамках розслідування кримінальної справи № 09800002 порушеної за ознаками складу злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України, слідчим СУ УМВС України в Сумській області майором міліції [PERSON], 12.02.2009 було накладено арешт на дану квартиру. Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до частини першої статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що позивач звертався до СУ УМВС України в Сумській області та до прокуратури Сумської області з клопотанням та заявою про зняття арешту з квартири. Як вбачається з наданої відповіді, до прокуратури Сумської області матеріали для проведення перевірки, не надходили. З метою перевірки можливих неправомірних дій слідчого при накладенні арешту на дану квартиру, звернення з додатками, було направлено до УВБ в Сумській області ДВБНП України. Після проведення службового розслідування керівництво ГУНП в Сумській області надали лист-відповідь № 24/Є-10 від 24.02.2016 року, що до теперішнього часу не встановлено обставини протиправного набуття вказаної квартири, а також відсутні ознаки кримінального правопорушення. Відповідно до частини першої статті 126 КПК України у редакції 1960 року, забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Накладення арешту на вклади зазначених осіб проводиться виключно за рішенням суду. Судом також встановлено, що померла [PERSON] в межах кримінальної справи мала процесуальний статус свідка. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що подальша дія арешту вищевказаного майна юридично та фактично не обгрунтована, а відтак, порушує права позивача - спадкоємця, оскільки він не має змоги оформити своє право власності в порядку спадкування за законом Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, нерухоме майно - квартира [ADDRESS] (Кірова до зміни назви) в м. Шостка Сумської області має бути звільнена з-під арешту, який був накладений постановою старшого слідчого СУ УМВС України в Сумській області Моісеєнко В.В. від 12 лютого 2009 року та виключена з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості про обтяження однокімнатної квартири [ADDRESS] (реєстраційний номер обтяження 8466251).

Outcome: approved