Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів та просить стягнути з відповідача на її користь суму коштів у розмірі 121673,00 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 13.06.2015 р. між нею та [PERSON] укладено договір позики, згідно з умовами якого [PERSON] зайняв у [PERSON] грошові кошти у розмірі 110000,00 грн. і 450,00 доларів США строком на 2 роки, тобто по 13.06.2017 р. включно, з обов'язком щомісячної сплати 5 % від суми 100000,00 грн. 13 числа кожного місяця у розмірі 5000,00 грн., 10 % від суми 10000,00 грн., 30 числа кожного місяця у розмірі 1000,00 грн. та 10 % від суми 450,00 доларів США кожного місяця. Зазначені умови договору були погодженні сторонами та викладені у розписці, підписаній [PERSON] До теперішнього часу [PERSON] жодного платежу по сплаті відсотків за користування грошовими коштами по зазначеному договору позики не здійснив, грошові кошти у розмірі 110000,00 грн. і 450,00 доларів США, отриманні за договором позики, у строк не повернув. Таким чином [PERSON] повинен повернути 110000,00 грн. та 450,00 доларів США, що станом на 20.07.2017 р. за курсом НБУ 25,94 становить 11673,00 грн., отримані у позику 13.06.2015 р. на підставі розписки, а разом 121673,00 грн. В судове засідання з'явились позивачка [PERSON] та її представник [PERSON], які позов підтримали у повному обсязі, надали пояснення, аналогічні тим, що викладені у позові. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справі відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не подав. У зв'язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 13.06.2015 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики шляхом складання розписки, згідного якого [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у розмірі 110000,00 грн. та 450,00 доларів США строком на 2 роки. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ч. 2 п. 1 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики, одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Наразі матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем позивачу заявленої до стягнення у позові суми боргу. Перевіривши розрахунок позивача, суд дійшов висновку про його обґрунтованість. Так, у пункті 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на 20.07.2017 р. курс НБУ складав 25,94 грн. за 1 долар США. Отже 450,00 доларів США складають: 450,00 доларів США х 25,94 = 11673,00 грн. Оскільки [PERSON] не сплатив заборгованість, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати основної суми заборгованості, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved