Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до Олександрійської міської ради та Виконавчого комітету Олександрійської міської ради, Олександрійського комунального міжміського бюро технічної інвентаризації про скасування рішень та повернення нежитлового приміщення. Позов мотивує тим, що рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради №792 від 15.11.2012 року не відповідає законові і порушує права [PERSON], як власника об'єкту по [ADDRESS], будівля літ. Ю, що складає 1/125 частки цілісного майнового комплексу, якому було присвоєно адресу: [ADDRESS] є нежитловим приміщенням відділу збуту готової продукції площею 111 кв.м. по [ADDRESS]. Позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради №792 від 15.11.2012 року «Про виділ частки із складу об'єкту нерухомого майна, присвоєння адреси: [ADDRESS] та оформлення права власності»; визнати недійсним свідоцтво від 26.12.2012 року про право власності на нерухоме майно, а саме на нежитлову будівлю за адресою: Кіровоградська область, [ADDRESS], яке видане територіальній громаді міста Олександрії в особі Олександрійської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради №792 від 15.11.2012 року «Про виділ частки із складу об'єкту нерухомого майна, присвоєння адреси: [ADDRESS] та оформлення права власності»; скасувати рішення Олександрійського комунального міжміського бюро технічної інвентаризації від 27.12.2012 року про державну реєстрацію за реєстраційним номером 38844488 (номер запису 2051 в книзі 10) прав комунальної власності на нежитлову будівлю за адресою: Кіровоградська область, місто Олександрія, [ADDRESS] за територіальною громадою міста Олександрії в особі Олександрійської міської ради; зобов'язати Олександрійському міську раду (код 33423535) звільнити та повернути [PERSON] (код [NUMBER]) нежитлове приміщення відділу збуту готової продукції площею 111 кв.м. по [ADDRESS]. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задоволити. Представник відповідачів: Олександрійської міської ради та Виконавчого комітету Олександрійської міської ради позовні вимоги не визнав та посив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача: Олександрійського комунального міжміського бюро технічної інвентаризації позовні вимоги не визнали та просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.12.2006 року, визнано право власності за [PERSON] на нежитлові приміщення відділу збуту готової продукції 111 кв.м., нежитлові приміщення будівлі овочесховища 82,20 кв.м., нежитлові приміщення будівлі складу кисню 114 кв.м. по [ADDRESS], які придбав у ТОВ «Завод Агромаш», (справа №2-5239/2006 рік). Відповідно до рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.12.2006 року, визнано право власності за [PERSON] на нежитлові приміщення відділу збуту готової продукції 111 кв.м. по [ADDRESS], які придбав у [PERSON], (справа №2-5457/2006 рік). Суд дійшов висновку, що ТОВ «Завод Агромаш» та відкрите акціонерне товариство «Завод Агромаш» є різними юридичними особами. Суд дійшов висновку, що нежитлові приміщення відділу збуту готової продукції 111 кв.м., будівлі овочесховища 82,20 кв.м., нежитлові приміщення будівлі складу кисню 114 кв.м. по [ADDRESS] належали не ТОВ «Завод Агромаш», а відкритому акціонерному товариству «Завод Агромаш», так як рішення загальних зборів, що оформлені протоколами зборів від 16.01.2006 року та від 07.10.2011 р., визнано недійсними рішенням господарського суду Кіровоградської області від 20.12.2013 р. по справі №5013/1610/12 (5013/2215/110). Дане рішення господарського суду постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суді від 25.03.2014 року у справі №5013/1610/12 (5013/2215/110) скасовано в частині та прийнято нове рішення. Врешті рішення господарського суду Кіровоградської області від 20.12.2013 року залишено без змін. Постановою Вищого Господарського Суду України від 06.08.2014 року рішення господарського суду Кіровоградської області від 20.12.2013 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.03.2014 року у справі №5013/1610/12 (5013/2215/110) залишено без змін. Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 12.04.2012 року по справі №5013/233/12 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Завод «Агромаш» з вимогою витребувати з незаконного володіння з комунальної власності Олександрійської міської ради ЦМК ВАТ «Завод «Агромаш», накладено арешт на цілісний майновий комплекс, що розташований в [ADDRESS] та на який оформлено право комунальної власності територіальної громади міста Олександрії в особі Олександрійської міської ради. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.05.2012 року, ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 12.04.2012 року у справі №5013/233/12 - залишено без змін. Матеріали справи не містять відомостей щодо скасування арешту накладеного на цілісний майновий комплекс, що розташований в [ADDRESS] ВАТ «Завод Агромаш» на момент розгляду даної справи. Крім того, листом №4581/15-вих. Від 11.02.2015 року, голова Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Попович С.М., що цивільної справи №2-5239/2006 за позовом [PERSON] до ТОВ «Завод Агромаш» про визнання договору дійсним та визнання права власності, що згідно відомостей первинного обліку цивільних справ Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за 2001-2008 роки зазначена цивільна справа №2-5239/2006 року не облікована. Судом встановлено, що [PERSON] маючи рішення, яке набрало законної сили не здійснив державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення відділу збуту готової продукції 111 кв.м. по [ADDRESS], які придбав у [PERSON], (справа №2-5457/2006 рік) в Олександрійському комунальному міжміському бюро технічної інвентаризації. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. За ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. Отже, право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту його державної реєстрації. При цьому орган, який уповноважений здійснювати таку реєстрацію, вчиняє тільки відповідні дії в межах чинного законодавства і сам по собі не є особою, яка може заперечувати або визнавати право власності. Таким чином, позивач не надав доказів, які підтверджують факт володіння ним на праві власності нежитловим приміщення відділу збуту готової продукції 111 кв.м. по [ADDRESS], тому не довів факт порушення його права. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд дійшов висновку, що позивач не довів порушення його права, тому слід відмовити у задовленні позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed