Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] та визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0708 га за вищевказаною адресою. Позивач\~надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Третя особа у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суду не повідомляли. Відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи,20.10.93 р. [PERSON] видано Державний акт про право приватної власності на землю та передано у власність земельну ділянку площею 0,0708 га на території Миколаївської міської ради для індивідуальної забудови. \~29 січня 1998 року [PERSON] продала, а [PERSON] придбала ціле домоволодіння в [ADDRESS] , яке належало [PERSON] на підставі «Свідоцтва про право власності за заповітом» посвідченого Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою від 30.10.1992 р. за реєстр. №3-4396, зареєстрованого МБТІ за №294 від 11.11.92 р. Земельна ділянка площею 0,0708 га належить [PERSON] на підставі «Державного акта на право власності на землю» за реєстр. №450 від 20.10.93 р. згідно рішенняМиколаївської міської Ради народних депутатів №16/11 від 12.02.93 р. Договір №1033 купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Віконт-Т» в «Журналі реєстрації біржових угод», реєстр. №1033 від 29.01.1998 року, зареєстрованого ММБТІ 04.03.98 р. за реєстровим №294. 21 червня 2018 року приватним нотаріусом ММНО Швейновою Н.С. надано роз`яснення щодо неможливості посвідчення вищевказаного договору. [INFO] [PERSON] померла. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її син [PERSON] , який звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, про що свідчить копія спадкової справи №41/2011 приватного нотаріуса ММНО Грищенко Л.А. У відповідності до ч. 2\~ст. 47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору,\~постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Враховуюче вище викладене,на підставі ст. ст.\~224,\~228, ч.2 ст.\~57, ст.\~220,\~328,\~334,\~655 ЦК України, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved