Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

У квітні 2021 року позивач [PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини в період навчання, відповідно до якої просила стягувати щомісячно з [PERSON] на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання, або до досягнення нею двадцяти трьох років. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що позивач [PERSON] є дочкою відповідача [PERSON] 15 грудня 2020 року рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі № 202/5406/20 шлюб між батьками позивача - [PERSON] та [PERSON] було розірвано. З 01 вересня 2020 року позивач почала навчатись у Львівському національному університеті на денній формі навчання із терміном навчання до 31.12.2021 року. Через навчання на денній формі позивач не має змоги влаштуватись на роботу щоб самостійно отримувати заробіток. Позивач стипендію не отримує, додатково несе витрати на щоденний проїзд до навчального закладу, придбання навчально-методичних посібників, підручників, тощо. За період навчання [PERSON] у вищому навчальному закладі, відповідач [PERSON] матеріальну допомогу своїй донці надає не у достатньому обсязі, а матір позивача [PERSON] має затяжні розлади зі здоров`ям та є інвалідом третьої групи. Відповідач працевлаштований та має можливість надавати допомогу позивачу у період навчання. З метою захисту порушених прав та інтересів, позивач обрала судовий захист відновлення таких прав, що і зумовило її звернутись до суду з відповідною позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини в період навчання. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 квітня 2021 року, головуючим суддею у розгляду вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 14 травня 2021 року позовну заяву [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини в період навчання, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 04 червня 2021 року на адресу суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву [PERSON] , відповідно до якого частково заперечував проти позовних вимог та просив ухвалити рішення, яким стягувати з нього аліменти щомісяця у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. Зазначив, що дійсно позивач [PERSON] , [INFO] є його дочкою. З 2011 року сім`я розпалась та він добровільно сплачував аліменти на утримання дочки. У 2016 році позивач поїхала навчатися у Львівський національний університет на денну форму навчання, у зв`язку із чим він у Приватбанку відкрив картку на ім`я позивача та щомісячно надсилав на цю картку грошові кошти в сумі 2500,00 грн. В свою чергу [PERSON] із ним не спілкується, на телефонні дзвінки не відповідає. До цього часу спору про розмір аліментів не виникало, у зв`язку із чим для нього стало несподіванкою звернення [PERSON] до суду із цім позовом. Звернув увагу суду на те, що має на утриманні матір похилого віку, якій також щомісяця добровільно сплачує аліменти на її утримання. 25 червня 2021 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надішли пояснення по суті позовних вимог, відповідно до яких просив задовольнити позовну заяву [PERSON] частково та стягувати з нього аліменти щомісяця у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, натомість надіслала на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі позивача, відповідно до якої просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з нього аліментів щомісяця у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку. Зазначив, що він офіційно працевлаштований. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду судом встановлено, що позивач позивач [PERSON] є дочкою відповідача [PERSON] , що підтверджено відповідним записом в графі « Батько » в свідоцтві про народження позивача серії [NUMBER] , яке видане 09 червня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріального району м.Дніпропетровська, актовий запис № 393 (а.с.8). На момент звернення [PERSON] до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини в період навчання, [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття. Відповідно до довідки № 288 від 07 квітня 2021 року, виданої Львівським національним університетом імені Івана Франка, [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання економічного факультету другого (магістерського) рівня освіти. Навчання за рахунок видатків державного бюджету. Термін закінчення навчання 31 грудня 2021 року (а.с.9). Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що повнолітня [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, знаходиться на утриманні своєї матері. Відповідач в добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання дочки на період навчання щомісяця у розмірі 2500,00 грн., що в свою чергу не позбавляє права судового врегулювання питання про стягнення аліментів на період навчання. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, про обґрунтованість вимог позивача про стягнення аліментів з відповідача на її утримання на період навчання. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд враховує, що позивач [PERSON] продовжує навчання, відсутність у відповідача інших утриманців, та визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви, а саме з 23 квітня 2021 року і до закінчення навчання, тобто до 31 грудня 2021 року. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, у зв`язку із тим, що позивача на підставі Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved