Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

У липні 2005 року позивачка [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Виконкому Одеської міської Ради про визнання рішення №649 від 28 жовтня 2004 року - недійсним та визнання права власності на вхідний тамбур. Під час судового розгляду суд залучив до участі в ній мешканців багатоквартирного будинку [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], як третіх осіб. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2006 року позовні вимоги [PERSON] роз'єднані - розгляд вимог про визнання права власності на вхідний тамбур продовжено в порядку цивільного судочинства, а вимоги про скасування рішення виконавчого комітету виокремлено для розгляду в порядку адміністративного судочинства. 20 грудня 2006 року постановою Приморського районного суду м. Одеси позовні вимоги [PERSON] було задоволено. 07 червня 2007 року ухвалою апеляційного адміністративного суду постанову Приморського районного суду м. Одеси було залишено без змін. На постанову Приморського районного суду м. Одеси та на ухвалу апеляційного адміністративного суду третіми особами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було подано касаційну скаргу, яка ухвалою Вищого Адміністративного суду України від 02 лютого 2010 року було частково задоволено, постанову Приморського районного суду м. Одеси та ухвалу апеляційного адміністративного суду скасовано, а адміністративну справу надіслано на новий розгляд до Приморського районного суду м. Одеси, як таку яка підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Під час нового розгляду позову у Приморському районному суді м. Одеси позивачка неодноразово змінювала свої позовні вимоги та остаточно просила суд постановити рішення яким рішення виконкому Одеської міської Ради №649 від 28 жовтня 2004 року визнати незаконним та скасувати, усунути перешкоди [PERSON] в проведенні реконструкції [ADDRESS] та будівництві другої черги торгівельного центру, зобов'язати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не перешкоджати [PERSON] в проведенні реконструкції у будівництві другої черги торгівельного центру та у здійсненні права власності відносно квартири [ADDRESS], прийнятті до експлуатації реконструкції вищезазначеної квартири з прибудовою другої черги торгівельного центру, шляхом надати згоди [PERSON] на проведення реконструкції та прийняття реконструкції до експлуатації, а також просила суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 2850 грн. 52 коп.. Звертаючись з позовом, [PERSON] в обґрунтування своїх вимог пояснювала, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 25.05.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON], належить квартира [ADDRESS]. 08.02.2001 року [PERSON] отримано дозвіл виконкому Одеської міської ради №03-134 вих. на розробку робочого проекту реконструкції належної їй квартири. Рішенням виконкому Одеської міськради №286 від 11 квітня 2001 року «Про реконструкцію жилого приміщення по [ADDRESS] з влаштуванням в ньому торгового, центру, виключення його з житлового фонду» було погоджено проект та надано дозвіл на проведення реконструкції з виключенням квартири з житлового фонду. Цим рішенням та проектом надався дозвіл на реконструкцію квартири у два етапи : реконструкція приміщень квартири [ADDRESS] під продовольчий магазин з прибудовою вхідного тамбуру та прибудова Інтернет-кафе з торцевої частини будинку [ADDRESS], а також упорядкування території прилеглої до цього будинку. Крім цього, вона отримала згоду на проведення будівельних робіт від мешканців суміжних квартир, інтереси яких могла зачіпити реалізація проекту реконструкції та уклала з Одеською міською Радою договір на право ідеальної частки в користуванні земельною ділянкою від 03 травня 2001 року, згідно з яким отримала у тимчасове довгострокове користування земельну ділянку площею 26,52 кв.м., прилеглої до її квартири. Втім, рішенням від 28 жовтня 2004 року за № 649 виконавчий комітет Одеської міської Ради скасував своє попереднє рішення № 286 від 01 квітня 2001 року, чим порушив її права, так як вона вже здійснила реконструкцію квартири, збудувала вхідний тамбур та понесла значні витрати щодо виготовлення робочого проекту та технічної документації, а реконструкція квартири першого та другого етапів не порушує прав мешканців будинку. Представник Одеської міської Ради, який з'явився у судове засідання позов [PERSON] не визнав у повному обсязі та у його задоволенні просив відмовити, посилаючись на те, що рішення Виконкому Одеської міської Ради №649 від 28 жовтня 2004 року прийнято на вимогу багатьох мешканців будинку, а скасоване ним рішення від 11.04.2001 року №286 суперечить громадським інтересам. Відповідач [PERSON], яка діє в своїх інтересах та як представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] та відповідачка [PERSON] позов [PERSON] також не визнали та просили у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що вони не надавали [PERSON] згоди на проведення реконструкції, заперечують проти влаштування в приміщеннях квартири, яка належить позивачці, бару з продажем алкогольних напоїв на розлив та реконструкція порушує їх права як мешканців будинку. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 25.05.2000 року державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] 08.02.2001 року [PERSON] отримала дозвіл виконкому Одеської міської ради №03-134 вих. на розроблення робочого проекту реконструкції своєї квартири. Рішенням виконкому Одеської міськради №286 від 11 квітня 2001 року «Про реконструкцію жилого приміщення по [ADDRESS] з влаштуванням в ньому торгового, центру, виключення його з житлового фонду» було погоджено проектну документацію з реконструкції квартири [PERSON], дозволено провести реконструкцію квартири з влаштуванням в ній торгового центру, та вирішено виключити квартиру [ADDRESS] з житлового фонду і включити до нежитлового фонду На підставі цього рішення, 3 травня 2001року між Одеською міською Радою та [PERSON] було укладено договір про довгострокове, оплатне користування 4/1000 частки земельної ділянки площею 5880 кв. м., що складає - 23,52 кв. м. за адресою: [ADDRESS] для експлуатації та обслуговування продовольчого магазину та інтернет-кафе. 27.04.2001 року інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю м. Одеси видано [PERSON] дозвіл на виконання будівельних робіт по переобладнанню квартири під магазин. Виконком Одеської міської Ради 28.10.2004 року розглянувши звернення мешканців будинку [ADDRESS], щодо порушення їх прав при будівництві [PERSON] прибудови до квартири, прийняв рішення №649 «Про скасування рішення виконавчого комітету Одеської міської Ради від 11.04.2001 року №286 «Про реконструкцію жилого приміщення [ADDRESS], з влаштуванням в ньому торгового центру, виключення його з житлового фонду». Окрім того, за цією справою вже проголошувалося декілька судових рішень, які набрали законної сили та у відповідності до ст.. 63 ЦПК України обставини, які встановлені судом вже не потребують доказуванню та вважаються доведеними. Рішенням Жовтневого районного суду м. Одеси від 18 грудня 2001 року задоволено скаргу [PERSON] та визнано дії Упрвління архітектури та містобудування м. Одеси неправомірними, скасовано накладений на [PERSON] обов'язок відкоригувати проект реконструкції квартири [ADDRESS] та зобов'язано Управління архітектури та містобудування м. Одеси не перешкоджати [PERSON] у здійсненні реконструкції квартири [ADDRESS], у відповідності до зазначеного рішення суд дійшов висновку, що висновок щодо реконструкції квартири та будівництва прибудови Інтернет-кафе , у тому числі №126/01 від 27.02.2001р. були видані [PERSON] з додержанням Законів України «Про архітектурну діяльність», Закону України «Про основи містобудування», «Положення про порядок реконструкції вбудованих, вбудовано-прибудованих, прибудованих приміщень в м. Одесі», затвердженого ОМР № 2153-ХХ111 від 17.04.2001 року, тому вимоги мешканців двору суд вважає необґрунтованими, та такими що порушують права [PERSON], як власника проекту. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2002 року задоволено скаргу [PERSON] та визнані дії Суворовської районної адміністрації ОМР про призупинення реконструкції квартири [ADDRESS] неправомірними та скасовано розпорядження № 705 «Про призупинення реконструкції квартири». Зазначене рішення набрало законної сили 27 травня 2002 року та ним встановлено, що реконструкція, яка проводилася [PERSON] з добудовою вхідного тамбуру, будівництвом другої черги з влаштуванням Інтернет-кафе відповідає нормам діючого законодавства та [PERSON] у відповідності до висновку № 126/01 від 27.02.2001 року Управління архітектури та містобудування м. Одеси отримано згоду сусідів, інтереси яких може зачипити реконструкція: власник квартири [NUMBER] [PERSON] надав нотаріально посвідчену згоду 21 квітня 2001 року, власник квартири [NUMBER] [PERSON] надав згоду 10.01.2000 року та свою згоду надала Суворовська районна адміністрація м. Одеси, яку підписав її голова Карпенчук М.Ф.. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11 березня 2004 року, яке набрало законної сили 11 квітня 2004 року, було задоволено протест прокурора та скасовано розпорядження Суворовської районної адміністрації м. Одеси №834 від 09 серпня 2002 року та №1204 від 07 листопада 2002 року з цих ж саме підстав, що і зазначені вище. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 червня 2008 року, яке набрало законної сили 31.07.2008 року, та ніким не оспорювало ся, за [PERSON] визнано право власності на новостворене майно - вхідний тамбур, площею 11,8 кв.м., в квартирі [ADDRESS], при чому у якості відповідачів за цією справою приймала участь Одеська міська Рада, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Таким чином, зазначені обставини встановлені іншими рішеннями суду та повинні бути враховані судом. Окрім того, допитаний у судовому засіданні представник Виконкому ОМР визнав, що [PERSON] при проведенні реконструкції квартири [ADDRESS] мала на це відповідний дозвіл та проводила реконструкцію на законних підставах, при чому обставини, які визнаються особою, у відповідності до ст.. ст.. 60-63 ЦПК України вважаються встановленими. У відповідності до п. 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язаних з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Таким чином, Одеська міська Рада не могла скасовувати своє відповідне рішення так як у [PERSON] виникли права щодо проведення та реконструкції та вона оспорювала усі дії Виконкому ОМР, які пов'язані зі скасуванням рішення. А саме дії Виконкому ОМР є такими що порушують права [PERSON], які їй були раніше надані. У відповідності до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести те на що вони посилаються, авжеж жоден з відповідачів не довів громадської необхідності щодо заборони [PERSON] проводити реконструкції у належній їй квартирі, порушення будь-яких норм [PERSON] та те, що реконструкція квартири та друга черга будівництва з влаштуванням Інтернет-кафе перешкоджає будь-кому з мешканців будинку користуватися належним ним майном або прибудинковою територією. Тим більш, що [PERSON], пояснила у судовому засіданні, що вона особисто не заперечує проти проведеної [PERSON] реконструкції та не заперечує проти відкриття магазину. За час розгляду справи, за клопотанням позивачки, судом була призначена будівельно-технічна експертиза №6945, яка була виконана ОНДІСЕ 15.07.2013 року та яка встановила, що проведена реконструкція квартири відповідає будівельним нормам та проведення реконструкцій квартири з влаштуванням Інтернет-кафе не перешкоджає та не буде перешкоджати нікому з мешканців будинків користуватися належним ним майном та не зможе завдати негативного впливу на район забудови. У відповідності до п.3 та п.4 листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав.» від 28.01.2013р. № 24-150/0/4-13 [PERSON] має право вимагати захисту своїх прав та інтересів у здійсненні права власності від дій відповідачів та третіх осіб. У відповідності зі ст.383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно п.1 ст. 393 ЦК України «Правовий акт органу державної влади , органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, не відповідає закону і порушує права власника , за позовом власника майна визнається судом не законим і скасовується». Ст.. 386 ЦК України власник майна може звернутися до суду за захистом своїх прав, якщо вважає такі права порушеними. Ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Ст.. 316 ЦК України право власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ст.. 320 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності. Ст..88 ЦПК України ч.1 стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст.. ст. 80, 84, 87 ЦПК України витрати на юридичну допомогу та витрати на проведення судової експертизи, сплату судового збору відносяться до судових витрат та повинні бути віднесені на відповідачів. Таким чином, суд вважає можливим задовільнити позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved