Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, чим ставить позивача в скрутне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частині його заробітної плати (доходів) щомісячно до повноліття дітей на її користь. У судове засідання позивач надала заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач допитаний Новоселицьким районним судом Чернівецької області, згідно наданих пояснень [PERSON], останній позовні вимоги визнає частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дітей в сумі 1/4 частині заробітку, у зв'язку з скрутним фінансовим становищем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд дійшов наступного. Згідно ст. 10,11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 березня 1999 року, який зареєстровано виконкомом Котелівської с/ради Новоселицького району Чернівецької області, актовий запис № 3. Від шлюбу подружжя мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджені матеріалами справи (а.с. 2-4). З матеріалів справи вбачається, сторони у липні 2014 року фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Неповнолітні діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Частиною 4 ст. 60 ЦПК України установлено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в сукупності. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, перевіривши доводи та заперечення сторін щодо заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку що доводи відповідача не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки не надано доказів, як це передбачено ст. 60 ЦПК України, на підтвердження тяжкого матеріального становища, що могло би слугувати підставою для стягнення аліментів у розмірі 1/4 частині заробітку відповідача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України та задовольняючи вимоги позивача, стягує з відповідача судові витрати по справі.

Outcome: approved