Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

У липні 2020 року позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 73652,81 грн., за кредитним договором № б/н від 30.07.2007 року. На обґрунтування позову вказав, що 30.07.2007 року відповідач став клієнтом АТ КБ «Приватбанк», ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», згідно якої [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правила надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web - сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет /SMS -ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) АТ КБ «Приватбанк», публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг банку. При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути уклинений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua згідно яких обслуговується відповідач. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Також, одночасно із вищезазначеним свідченням приєднання до угоди відповідача, дія Договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч. 2. ст. 642 ЦК України згідно якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 3.2, 3.3 договору на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Всупереч норм закону та умов договору, [PERSON] , зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, внаслідок чого, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 29.03.2020 року має заборгованість у сумі 73652,81 грн., з яких: 7928,15 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2850,04 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.. 625; 58891,15 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 0,00 грн. - комісії, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 3483,47 грн. штраф (процентна складова). Ураховуючи викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором. Ухвалою суду від 09.07.2020 року відкрито провадження по даній справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 04.08.2020 року відповідачка [PERSON] подала до суду письмовий відзив на позовну заяву в якому заперечувала проти позовних вимог та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з необґрунтованістю та безпідставністю нарахування вищевказаного боргу. 31.08.2020 року представник позивача надіслав до суду відповідь на відзив в якому підтримав заявлені позовні вимоги. Представник позивача до суду не з`явився, позивач надав заяву, в якій просить справу розглянути у відсутність свого представника, на задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову заперечує. За вказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з таких підстав. Судом установлено, що 30.07.2007 року відповідач став клієнтом АТ КБ «Приватбанк», ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», згідно якої [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, а відповідач порушив умови договору та своєчасно не вносив кошти для погашення заборгованості. Згідно з розрахунком, наданим АТ КБ «Приватбанк», заборгованість [PERSON] за кредитним договором б/н від 30.07.2007 року станом на 29.03.2020 року має заборгованість у сумі 73652,81 грн., з яких: 7928,15 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2850,04 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.. 625; 58891,15 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 0,00 грн. - комісії, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 3483,47 грн. штраф (процентна складова). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається з наявних матеріалів, АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Проте, відповідач належним чином не виконував вимоги договору, внаслідок чого станом на 29.03.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 73652,81 гривень за кредитним договором, що підтверджується розрахунком заборгованості, який є належним та допустимим доказом по справі, та не оспорений відповідачем. Відповідачем [PERSON] всупереч положень ст.81 ЦПК України не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання нею своїх кредитних зобов`язань. Беручи до уваги, що відповідач належним чином не виконує умови договору та своєчасно не платить кредитні кошти, а тому суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду. Разом із тим, при вирішенні питання про стягнення неустойки суд враховує наступне. Відповідно до положень ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує суму збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Конституційний Суд України у рішенні від 7 липня 2013 р. по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22 липня 1996 р. дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. З матеріалів справи вбачається, що протягом тривалого часу існування між сторонами кредитних правовідносин [PERSON] сплачувала заборгованість за договором кредиту, хоча і погашала її із порушенням встановлених договором строків і розміру. Ураховуючи викладене, і ті обставини, що розмір пені значно перевищує суму збитків, суд вважає, що з урахуванням положень п.6 ч.1 ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства, якими є справедливість, добросовісність та розумність, існують передбачені ч.3 ст.551 ЦК України підстави для зменшення загального розміру пені, що підлягає стягненню з відповідача, до 7928,15 гривень, що відповідає сумі заборгованості за тілом кредиту. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 22689,81 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволених вимог у розмірі 647,55 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: partial