Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

у липні 2015 року позивач звернулася до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на спадкове майно, визнання свідоцтв про право на спадщину за законом частково недійсними. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у серпні 2014 року помер рідний племінник позивача. На час відкриття спадщини спадкоємцями третьої черги є позивач та [PERSON] Відтак, позивач вважала, що спочатку із заявою про прийняття спадщини мають звертатися спадкоємці першої та другої черги, тобто діти чи дружина спадкодавця. Приблизно у березні місяці 2015 року позивачу стало відомо, що спадкоємці попередніх черг спадкування до нотаріальної контори не звертались, тому після спливу 6 місяців позивач в трьохмісячний строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Після ознайомлення з матеріалами спадкової справи позивачу стало відомо, що спадкоємиця [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь [PERSON] До складу спадкової маси увійшли автомобіль марки ЗАЗ, 1993 року випуску, садовий будинок та земельна ділянка, які розташовані по [ADDRESS]. Крім того, позивач посилалася на відсутність у неї документів, які підтверджують родинний зв'язок з спадкодавцем, свідоцтва про смерть племінника, що завадило їй реалізувати право на отримання у власність спадкового майна. За таких обставин, позивач просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] є рідною тіткою [PERSON], померлого [INFO] року, визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку у праві власності на земельну ділянку для ведення садівництва, загальною площею 0,0623 га, та садовий будинок з відповідними господарчими будівлями та спорудами [ADDRESS], визнати за позивачем право власності на 1/2 частку у праві власності на автомобіль марки ЗАЗ, моделі 1102, 1993 року випуску, д.н.з. [NUMBER], визнати частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, видані 16 березня 2015 року № [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] на ім'я [PERSON] державним нотаріусом Двадцять першої київської державної нотаріальної контори. (а.с. 85-88) До початку розгляду справи по суті в порядку, передбаченому ст. 31 ЦПК України, представник позивача просив прийняти до розгляду позовну заяву з уточненими вимогами, в якій просив додатково до заявлених вимог поновити строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], посилаючись, при цьому, на пропуск такого строку. В той час як при зверненні до суду позивач вказала, що нею строк для прийняття спадщини не пропущений. Приймаючи до уваги те, що в уточненій позовній заяві позивачем одночасно змінено предмет та підстави позовних вимог, судом відмолено у прийнятті до розгляду вказаної позовної заяви та роз'яснено представнику позивача право звернутися з таким позовом в іншому позовному провадженні. (а.с. 139-143, 157-159) Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити позов. Позивач [PERSON] пояснила, що про смерть [PERSON] вона дізналася ввечері [INFO] року, до неї зайшла племінниця повідомила, що її сестра [PERSON] та [PERSON] поїдуть до м. Києва дізнаватися про поховання. В день поховання [PERSON] прийшла у двір [PERSON], позивач була присутня при захороненні [PERSON] Позивач вважала, що у племінника є дружина, яка мала прийняти спадщину. Під час захоронення дружину [PERSON] не бачила, з дружиною позивач була знайома, однак з нею не спілкувалася, про розлучення їй нічого не було відомо. Приблизно за 15 років до смерті [PERSON] останній припинив приїздити в гості до позивача, вони спілкувалися лише по телефону. Дітей у [PERSON] не було. У квітні 2015 року позивач від родички дізналася, що родина [PERSON] отримали спадщину. У зв'язку з чим позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, почала збирати документи для отримання спадщини. Представники відповідачів у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, зазначили, що позивач пропустила строк, встановлений законом для прийняття спадщини, позивачу було відомо про відсутність спадкоємців І та ІІ черг. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [INFO] року їй зателефонували з міліції, розповіли про смерть [PERSON] Відповідач поїхала до м. Києва, отримала усі необхідні документи для поховання. [PERSON] поховали в с. Нива Трудова, на похованні були присутні родичі, у тому числі: [PERSON] та двоє її онуків. Спадкоємців І та ІІ черг у [PERSON] немає, він розлучився з дружиною у 2005 році, дітей у нього не було. Відповідач [PERSON] підтвердила родинний зв'язок між [PERSON] та [PERSON], позивач є рідною тіткою спадкодавця. Свідок [PERSON] під час допиту у судовому засіданні повідомив, що позивач є його тіткою, вона була присутня під час захоронення [PERSON] Позивачу було відомо про сімейний стан [PERSON], він був розлучений, його мати померла, а батька не було. [PERSON] є рідною тіткою [PERSON] За своє життя [PERSON] розповідав про розлучення з дружиною, поділ спільного майна. На похоронах [PERSON] були присутні багато родичів. Про наявність спадкового майна було відомо усім родичам. Свідок [PERSON] під час допиту у судовому засіданні повідомив, що позивач є тіткою свідка, а [PERSON] був його двоюрідним братом. Свідок за життя [PERSON] постійно спілкувався з своїм братом, допомагав йому перевозити речі, брат проживав у нього в с. Нива Трудова. Свідок був присутній при захороненні [PERSON], займався організацією поховання. На похованні була присутня [PERSON], онуки позивача, родина [PERSON], [PERSON] повідомила, що не може допомогти з похованням. На момент смерті [PERSON] був розлучений, дітей у нього не було, про що було добре відомо позивачу. В день поховання родичі обговорили питання прийняття спадщини, родина [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, [PERSON] також зазначила, що не буле приймати спадщину після смерті [PERSON] Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. [INFO] року в м. Київ помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 25 серпня 2014 року. (а.с. 25) На день відкриття спадщини спадкодавець був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. До складу спадкового майна увійшли автомобіль марки ЗАЗ, модель 1102, 1993 року випуску, д.н.з. [NUMBER], земельна ділянка, площею 0,0623 га, призначена для ведення садівництва, розташована на [ADDRESS], а також садовий будинок [ADDRESS]. Вказане майно набуто спадкодавцем за його життя, що підтверджується копіями свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 05 квітня 2007 року, договору купівлі-продажу садового будинку від 15 жовтня 2005 року, державного акту на право власності на земельну ділянку від 11 жовтня 2007 року, серія [NUMBER]. (а.с. 36-37, 42-43, 53-54) У відповідності до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст. 1218 Цивільного кодексу України) За приписами ст. ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Статтею 1258 ЦК України встановлена черговість спадкування за законом, а саме: спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За приписами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно з ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. За приписами ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Як убачається із матеріалів справи, [INFO] року в м. Київ помер [PERSON] На час відкриття спадщини він набув право власності на автомобіль, садовий будинок та земельну ділянку, що розташовані в Оболонському районі м. Києва. [PERSON] на випадок своєї смерті заповіт не залишив, тому спадкування щодо його майна здійснюється за законом. Серед можливих спадкоємців з [PERSON] за однією адресою ніхто не проживав. Із заявами до нотаріальної контори звернулися відповідач [PERSON], яка є рідною тіткою спадкодавця, відповідач [PERSON], яка є двоюрідною племінницею [PERSON], та позивач [PERSON] 07 листопада 2014 року до 21-ої київської державної нотаріальної контори надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини після смерті свого двоюрідного дядька [PERSON] (а.с. 23) 11 грудня 2014 року до нотаріальної контори звернулася [PERSON] із заявою про відмову від спадщини, в якій вона повідомила, що відмовляється від прийняття спадщини після смерті свого племінника [PERSON] на користь [PERSON] (а.с. 24) 27 квітня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого племінника як спадкоємиця третьої черги. Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2015 року у справі за заявою [PERSON] встановлено факт родинних відносин, а саме: [PERSON], 1941 року народження, є рідною тіткою [PERSON], який помер [INFO] року. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без розгляду. (а.с. 7-8, 89-90) В обґрунтування наявності родинного зв'язку з спадкодавцем позивач долучила до матеріалів справи наступні докази. 08 березня 1972 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], дівоче прізвище позивача до укладення шлюбу - [PERSON]. Згідно з випискою з погосподарської книги в родині [PERSON] проживали дочки [PERSON], 1928 року народження, [PERSON], 1929 року народження, [PERSON], 1941 року народження. (а.с. 151-152) [PERSON] народився [INFO] року у с. Ленінське, Апотослівського району, Дніпропетровської області, мати - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження та актовим записом про смерть від 25 серпня 2014 року № 14435. (а.с. 28-29) Відповідно до посвідки про народження матір'ю [PERSON], 1928 року народження, є [PERSON]. (а.с. 30) Крім того, відповідач [PERSON] підтвердила у судовому засіданні, що позивач є рідною тіткою померлого [PERSON] Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За положеннями ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставин, суд доходить висновку про задоволення позову [PERSON] в частині встановлення факту родинних відносин. Щодо визнання права власності на 1/2 частину спадкового майна за позивачем судом встановлено наступне. Спадщина щодо майна померлого [PERSON] відкрилася [INFO] року. Протягом наступних шести місяців із заявами до нотаріальної контори звернулися [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON] є рідною тіткою спадкодавця, тобто спадкоємцем ІІІ черги, підтвердила факт родинного зв'язку з померлим належними доказами, які містяться в матеріалах спадкової справи. Відповідач [PERSON] як спадкоємець ІІІ черги за законом скористалася своїм право, передбаченим ст. 1274 ЦК України, відмовилася від прийняття спадщини на користь відповідача [PERSON], яка є племінницею спадкодавця та спадкоємицею V черги. Відповідач [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини позивача [PERSON] надійшла до нотаріальної контори 27 квітня 2015 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині визнання права власності на спадкове майно, позивач вказує, що нею не пропущено строк для прийняття спадщини, оскільки вона звернулася до нотаріальної контори в межах строку, встановленого ч. 2 ст. 1270 ЦК України. Позивач вважала, що спадщину після смерті [PERSON] мала прийняти дружина останнього. Разом з тим, позивач не надана жодних доказів на підтвердження таких обставин. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], був розірваний 23 червня 2005 року. Позивач була присутня під час захорошення [PERSON], організацією поховання займалася відповідач [PERSON] разом зі своїм батьком. Дружини [PERSON] на похованні не було. З кінця 90-х років позивач та померлий [PERSON] спілкувалися лише в телефонному режимі. З дружиною спадкодавця позивач була знайома, однак вони не спілкувалися. Позивач стверджує, що про розірвання шлюбу, укладеного [PERSON], вона дізналася лише через вісім місяців після відкриття спадщини. Разом з тим, у заяві про прийняття спадщини [PERSON] вказує про відсутність спадкоємців попередніх черг, які б прийняли спадщину. При зверненні до нотаріальної контри [PERSON] не посилається на те, що вона чекала поки спадкоємці І та ІІ черг приймуть або відмовляться від прийняття спадщини щодо майна померлого [PERSON] Аналіз положень частини другої статті 1270 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що для продовження строку прийняття спадкоємцем спадщини необхідна наявність спадкоємців попередніх черг, у даному випадку І або ІІ черг. Якщо таких спадкоємців немає, то у спадкоємця ІІІ черги право на спадкування виникає відразу після відкриття спадщини. За таких обставин, суд доходить висновку, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, а тому позовні вимоги в частині визнання права власності на 1/2 частину спадкового майна та визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом є передчасними та підлягають вирішенню лише після визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведене, суд вирішує позов [PERSON] задовольнити частково, встановити факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем. У задоволенні решти позовних вимог суд вирішує відмовити з підстав, наведених вище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн. в рівних частках, а також у зв'язку з неповною сплатою судового збору суд вирішує стягнути з позивача в дохід держави судовий збір у сумі 974,40 грн.

Outcome: partial