Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

У липні 2015 року до суду надійшла зазначена вище позовна заява [PERSON] Вказувала, що 29.07.2011 року помер її колишній чоловік [PERSON] у якого на праві власності перебувала земельна ділянка розміром 0,085 гектар для ведення садівництва на території Поправської сільської ради, яку за законом успадкував їх син [PERSON] та отримав свідоцтво про право на спадщину від 16.07.2012 року. Зазначила, що 30.05.2013 року її син [PERSON] помер. Посилаючись на наявність відмови нотаріуса в оформленні права власності на спадкове майно, оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку не зареєстровано у встановленому законом порядку, позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,085 га, що розташована на території Поправської сільської ради Білоцерківського району Київської області. В судове засідання позивач та її представник не з'явились, останній звернувся до суду із заявою про розгляд справи без їхньої участі. Представник відповідача, а також третьої особи в судове засідання не зявились, подали до суду клопотання про розгляд справи у їхню відсутність. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 30.05.2013 року помер [PERSON], що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть, виданого 31.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,085 га. для ведення садівництва, яка розташована на території Поправської сільської ради та належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.07.2012 року після смерті батька [PERSON]. В матеріалах справи також міститься копія державного акту з відповідним планом на право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,085 га, що розташована на території Поправської сільської ради. Позивач [PERSON] є матірю померлого [PERSON], що підтверджується даними наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження. З матеріалів справи вбачається, що після смерті сина позивач, через представника за довіреністю [PERSON], звернулись до Другої білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, де була заведена спадкова справа № 365/2014. 05.08.2014 року постановою державного нотаріуса [PERSON] відмовлено останній у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Постанова нотаріуса мотивована посиланнями на ту обставину, що право власності на земельну ділянку площею 0,085 гектарів, що розташована на території Поправської сільської ради, не зареєстроване належним чином в органах державної реєстрації прав на нерухоме майно. Згідно наданої Другою білоцерківською міською державною нотаріальною конторою копії спадкової справи № 365/2014 року, позивач являється спадкоємцем першої черги за законом, яка через свого представника звернулась з відповідною заявою до нотаріуса для прийняття спадщини після померлого 30.05.2013 року [PERSON] Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Положеннями ст. 392 ЦК України закріплено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З матеріалів спадкової справи вбачається, що будь-які інші спадкоємці, крім позивача, на спадкове майно не претендують. Через неналежно оформлений правовстановлюючий документ позивач, як спадкоємець за законом, не може оформити на спадкове майно відповідне свідоцтво про право на спадщину, хоча фактично вказана земельна ділянка є об'єктом спадкового майна за законом. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що вимоги про визнання за позивачем права власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved