Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, треті особи: Запорізька районна державна нотаріальна контора Запорізької області, Запорізьке районне управління юстиції Запорізької області, про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, вказавши на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON], що підтверджує свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 03.08.2005 року Біленьківською сільською радою Запорізького району Запорізької області. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Ще при житті 11.03.1997 року [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений Біленьківською сільською радою Запорізького району Запорізької області, (реєстровий номер № 14), яким все належне йому майно на момент смерті заповів своїй доньці - [PERSON], яка в свою чергу прийняла спадщину, відкриту після смерті [PERSON] У встановленому законодавством порядку вона звернувся до Запорізької державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про прийняття спадщини. При оформленні своїх спадкових прав на житловий будинок з'ясувалось, що право власності на спадковий житловий будинок та господарські споруди, розташовані за адресою: [ADDRESS] на ім'я покійного батька не було оформлено та зареєстровано ТОВ «ЗМБТІ», правовстановлююча документація на будинок відсутня. На теперішній час вона не має можливості отримати дублікат правовстановлюючого документу та зареєструвати право власності на спадковий будинок на ім'я померлого, тому що правоздатність фізичної особи припиняється з її смертю. З 1978 року її сім'я проживала в будинку. Житлове приміщення використовувалось за призначенням з додержанням правил користування, не порушуючи інтересів інших осіб. Батько значився власником домоволодіння в сільській раді, ним сплачувались всі необхідні платежі за комунальні послуги та інші, як власником будинку. Тобто, спадкодавець виконував обов'язки та користувався правами власника житлового будинку. Територіальною громадою в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області здійснювався контроль за утриманням будинку. Право [PERSON] на житловий будинок не заперечувалось, не оспорювалось, інших документів для підтвердження права власності не вимагалось. Таким чином, в зв'язку з тим, що позивачка не має змоги отримати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] в нотаріальній конторі, змушена звернутися до суду з цією позовною заявою. В судове засідання представник позивача - [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач Біленьківська сільської ради Запорізького району Запорізької області у судове засідання не з'явилась. До суду надано належним чином оформлену заяву, з якої вбачається, що з позовною заявою згодна, проти її задоволення не заперечує та просить суд розглядати справу без її участі. Третя особа - Запорізька районна державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явилась, надіслали до суду копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON], а також заяву про розгляд справи без участі їх представника. Третя особа Запорізьке районне управління юстиції Запорізької області не зявилася, надала суду заяву, якою позов підтримала в повному обсязі та просила розглядати справи без участі їх представника Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Так судом було встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджує свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 03.08.2005 року Біленьківською сільською радою Запорізького району Запорізької області (а.с. 10) Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.02.1951 року (а.с. 7). Згідно дослідженого свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.10.1974 року, виданого Біленьківською сільською радою Запорізького району Запорізької області вбачається зміна прізвища [PERSON] (а. с. 9). Згідно дослідженої спадкової справи № 16/2006 відкритої після смерті [PERSON], померлого [INFO]. вбачається, що із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулась лише позивачка. В свою чергу, дружина померлого (мати позивачки) - [PERSON] надала заяву про відмову від прийняття спадщини (а.с.38-40). Довідкою, виданою Біленьківською сільською радою Запорізького, району Запорізької області підтверджено, що земельна ділянка площею 0.373 га яка розташована на території Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області [ADDRESS] передана у власність [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 472 від 07 жовтня 1997 року для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 16, 19). Відповідно до довідки від 24.10.2016 р. виданої Біленьківською сільською радою Запорізького району Запорізької області [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 1978 року, по день смерті. На день смерті спадкодавця разом з ним проживали дружина [PERSON] (а.с. 14-15). Згідно до постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії від 28.10.2016 року, складеної державним нотаріусом [PERSON] Запорізької районної державної нотаріальної контори, вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON], оскільки нею не були надані документи про належність майна спадкодавцеві, а саме: житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 6). Належність [PERSON] при житті житлового будинку та господарських споруд розташованих за адресою: [ADDRESS] підтверджується, державним актом на право приватної власності на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок серія [NUMBER] виданим 07.10.1997 року [PERSON], та записом в погосподарській книзі Біленківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, згідно до якої головою домогосподарства [ADDRESS] значиться [PERSON] Всі викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, ніким не заперечуються. Суд не піддає сумніву достовірність документів, наданих представником позивача як докази. Судом встановлено, що правовідносини з забудови індивідуального житлового будинку [PERSON] в час побудови - 1919-1970 рр. (побудований будинок разом з господарськими спорудами) були врегульовані нижченаведеними нормами права та підзаконними нормативними актами. Порядок реєстрації нерухомості в Української СРСР регулювалось Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, Міністерства комунального господарства Української УРСР від 31.01.66 затвердженої Заступником Міністра комунального господарства Української РСР В.Романовим 31 січня 1966 р. та погодженої Заступником Голови Верховного суду Української РСРР 15 січня 1966 р., яка втратила чинність 13.12.1995 року. Відповідно до п. 6 зазначеної інструкції «Не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані». Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності. П. 20 зазначеної Інструкції було визначено порядок реєстрації у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу: «при наявності погосподарських книг сільської Радидепутатів трудящих бюро технічної інвентаризації складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам». По об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Тому, зроблено висновок, що підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Цей пункт підтверджує, що факт наявності запису в погосподарській книзі є достатнім обґрунтуванням права власності на будинки в сільській місцевості. За таких обставин зазначений запис у погосподарській книзі та довідка сільради щодо наявності такого запису вважалися правовстановлюючими документами, які підтверджували право власності на будинок як колгоспного так і робітничого двору. Аналізуючи надані докази, суд приймає до уваги письмові докази надані позивачами і приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved