Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, просить звільнити його від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання їх дочки [PERSON] , [INFO] , що стягуються на підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 15 лютого 2017 року у справі № 707/3000/16-ц. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 15 лютого 2017 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 15 грудня 2016 року і до повноліття дитини. Позивач зазначає, що з травня 2018 року дочка виявила бажання проживати разом з батьком, переїхала до нього за місцем його проживання і перебуває на повному його утриманні. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 5 вересня 2019 року визначено місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , із батьком [PERSON] за місцем його проходження служби та проживання. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку, але не менш 50% від прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, починаючи з 06.08.2018 року і до її повноліття. Позивач звертає увагу, що дочка проживає з ним; місце проживання дитини з ним визначено рішенням суду; дочка перебуває на повному його утриманні, за таких обставин відсутні підстави для нарахування та подальшого стягнення аліментів з нього на користь відповідача, які зараз ще стягуються на підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 15 лютого 2017 року. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 липня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У вступному слові в судовому засіданні 22 вересня 2020 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримала та просила такий задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, до суду направила клопотання в якому просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги визнає. Згідно із ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши вступне слово представника позивача, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Судом встановлено, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області (справа №707/3000/16-ц) від 15 лютого 2017 року, що набрало законної сили, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 15 грудня 2016 року і до повноліття дитини. (а.с.11) Із листа державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області №14076/6 від 21 квітня 2020 року випливає, що у вказаній установі відкрито виконавче провадження № 53618255 з примусового виконання виконавчого листа № 2/707/263/17 виданого 27.02.2017 року Черкаським районним судом Черкаської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] (а.с.17) Постановою головного державного виконавця Черкаського РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), винесеною 5 серпня 2020 року у ВП № 53618255, виконавчий документ № 2/707/263/17, виданий 27.02.2017 року Черкаським районним судом Черкаської області, - повернуто стягувачу за її заявою. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси (справа №712/9145/18) від 5 вересня 2019 року, що набрало законної сили визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , із батьком [PERSON] за місцем його проходження служби та проживання. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку, але не менш 50% від прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, починаючи з 06.08.2018 і до її повноліття. (а.с.5-10). Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч.3 ст.181 СК України) Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога кореспондується з положеннями ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Стягнення на даний час аліментів із позивача на користь відповідача свідчить про порушення майнових прав та інтересів позивача, оскільки дитина проживає з ним. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 4 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Враховуючи визнання відповідачем позову та беручи до уваги рішення Соснівського районного суду м. Черкаси (справа №712/9145/18) від 5 вересня 2019 року про визначення місця проживання дитини [PERSON] з батьком [PERSON] , суд робить висновок про те, що позов підлягає задоволенню шляхом припинення стягнення з позивача аліментів, що стягуються на підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області (справа №707/3000/16-ц) від 15 лютого 2017 року, починаючи з дня набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Outcome: approved