overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

У квітні 2019 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначив, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть його інтересам. До судового засідання позивач надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 280ЦПК України, суд може провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів за відсутності відповідача, який повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло відомостей про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували 23 лютого 2017 року у Оболонському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №190. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв`язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

У квітні2019 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивач надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, оскільки позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 10 березня 2018 року у Оболонському районному ум. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 221( а.с.8). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв`язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

У квітні 2019 року позивач звернувся до Подільського районного суду міста Києва з означеним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 11 березня 2016 року між та відповідачем укладено договір позики №1, за умовами якого він надав відповідачу грошові кошти в розмірі 3553,00 долари США. На підтвердження отриманих коштів відповідач 11 березня 2016 року написав позивачу відповідну розписку. В зазначеному договорі сторонами було узгоджено строки повернення позики та відповідальність позичальника у виді штрафу за несвоєчасне повернення позики. Однак відповідач в узгоджений строк не виконав зобов`язань за договором та суму позики позивачу не повернув, внаслідок чого у нього існує заборгованість перед позивачем в розмірі 3553 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 27 березня 2019 року становить 95 859,94 грн. У відповідності до п.9 договору позики, яким передбачено пеню за прострочення виконання зобов`язань за цим договором у розмірі 2% від суми позики за кожен день прострочення, позивачем також було обраховано таку пеню на розмір заборгованості відповідача, що склало 315 доларів США та в гривневому еквіваленті станом на 27 березня 2019 року дорівнює 8 498,70 грн. Крім того, позивач,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

У квітні 2019 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з позовом щодо розірвання шлюбу зареєстрованого 27.04.1988 року Відділом запису громадянського стану Ленінградського районного виконавчого комітету м.Києва (актовий запис № 715) посилаючись на різні погляди на сімейне життя. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить його інтересам. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.04.2019 року відкрито провадження у справі (а.с.11). Позивач у судове засідання не з`явився, повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином. Своєю заявою просить розглядати справу за його відсутністю. Відповідач у судове засідання не з`явилась, повідомлена про місце і час розгляду справи належним чином. Своєю заявою просить розглядати справу за її відсутністю. Наміру змінювати прізвище, що набуте у шлюбі, не має. Дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.04.1988 року про що Відділом запису громадянського стану Ленінградського районного виконавчого комітету м.Києва вчинено актовий запис № 715 та видано відповідне свідоцтво (а.с.4). За позовною заявою сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

У квітні 2019 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 4394 грн. 58 коп., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. 00 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 15 серпня 2017 року між [PERSON] і Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Брокбізнес» був укладений Договір (Поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Серії АМ № 1138878, яким забезпечений транспортний засіб «BMW-535і», державний номерний знак [NUMBER] . За цим полісом позивач взяв на себе обов`язок в разі настання за участю забезпеченого транспортного засобу дорожньо-транспортної пригоди, що визнається страховим випадком, і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, здійснити виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. 26 лютого 2018 року о 21:55 год. в м. Дніпрі, на вул. Титова, в районі будинку № 29-б, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «BMW-535і», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , і «ЗАЗ-110307», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] 03 квітня 2018 року постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 204/1791/18 встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] ст. 122-4, 124 КУпАП. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в загальному розмірі 4394 грн. 58 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

У квітні 2019 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути солідарно з [PERSON] і [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» вартість спричинених збитків, що утворилися у результаті розрахунків за актом порушення Правил від 22.05.2018 року № 124405 у розмірі 28125,27 грн., а також стягнути з них судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що відповідачі у справі є споживачами електричної енергії. Під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідачів за адресою: [ADDRESS] , що проводилась 22 травня 2018 року, представниками позивача було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме: «самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі без дозволу електропередавальної організації після відключення 20.02.2015 року поза розрахунковим приладом обліку з порушенням схеми обліку, що належить енергопостачальнику. При вимкнені навантаження - імпульси відсутні, спожита електроенергія приладом обліку не враховується. Порушення виявлено і продемонстровано споживачу». Такі дії є правопорушеннями в електроенергетиці, що прямо передбачено в ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» та п. 48 Правил користування електричною енергією для населення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~У квітні 2019 року позивач звернувся до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначив, що він знаходиться з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 29.08.2007 року. Від даного шлюбу мають малолітню доньку : [PERSON] , [INFO] . Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що призвело до частих скандалів і припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї з відповідачем є не можливим. Майнового спору між ними не має, а дитина залишиться проживати з відповідачем. \~ \~ \~ \~Посилаючись на наведене, [PERSON] просив позов задовольнити. \~ \~ \~ \~В судове засідання сторони не з`явилися. \~ \~ \~ \~Позивач надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач також у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Дослідивши докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2007 року, шлюб був зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 1401. Від даного шлюбу мають малолітню доньку : [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачем. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

У квітні 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем, зареєстрований 05.06.2018 року Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №252 - розірвати. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що з червня 2018 року він перебуває у шлюбі з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не з`явився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач не з`явилася в судове засідання, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовної заяви. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої неповнолітньої дитини, що має істотне значення. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 05 червня 2018 року (арк.с.7). Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

У квітні 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем, зареєстрований 29 березня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 17 - розірвати. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що з березня 2003 року він перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу вони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не з`явився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач не з`явилась в судове засідання, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовної заяви. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої неповнолітньої дитини, що має істотне значення. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 29 березня 2003 року (арк.с.11), від шлюбу у сторін народились діти - [PERSON] , [INFO] (арк.с.12) та [PERSON] , [INFO] народження (арк.с. 13) Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

у квітні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] , з підстав, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є його дочкою за вищевказаною адресою не проживає без поважних причин більше десяти років та не сплачує нарахування за комунальні послуги. Позивач в судове засідання не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити, проти заочного розгляду не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час і місце судового розгляду сповіщалась в установленому законом порядку. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстровані в квартирі [ADDRESS] власником 1/2 частини якої є [PERSON] , власником іншої 1/2 частини квартири є [PERSON] . Відповідно до акту від 01.04.2019, затвердженого начальником КП «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради, [PERSON] зареєстрована в квартирі за адресою: [ADDRESS] , але не проживає. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Доказів на підтвердження поважності причин не проживання відповідача за вищевказаною адресою суду не надано. Відтак, відповідно до ст. 405 ЦК України відповідач є такою, що втратила право на користування спірним жилим приміщенням. За таких обставин, позов про визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст. 405 ЦК України підлягає задоволенню.

Outcome: approved