Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

у листопаді 2013 року позивач звернувся в Голосіївський районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № АВААСС9G8L0044 від 18 травня 2011 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 18 травня 2011 року між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № АВААСС9G8L0044, відповідно до умов якого банк надав останній кредит в сумі 20 000,00 грн. зі сплатою за користування кредитом 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17 травня 2014 року. Відповідно до умов укладеного кредитного відповідач зобов'язалась погашати заборгованість за кредитним договором в установлені в ньому терміни і порядку та сплачувати банку нараховані проценти та комісію в розмірах, визначених у договорі. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши [PERSON] обумовлену в останньому суму кредиту, однак, [PERSON], в свою чергу, зобов'язань за договором не виконала. Станом на 08 листопада 2013 року у відповідача наявна заборгованість в сумі 33 771,41 грн. Просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 33 771,41 грн., а також 337,71 грн. судового збору. Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначенням того, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення (а.с. 41). Відповідач, яка повідомлялась про день, час, місце розгляду даної справи в установленому законом порядку, в судове засідання не з'явилась, причину неявки суду не повідомила. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 169, 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 травня 2011 року між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № АВААСС9G8L0044, відповідно до умов якого банк надав останній кредит в сумі 20 000,00 грн. зі сплатою за користування кредитом 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17 травня 2014 року (а.с. 6-13). Відповідно до ст. 1054 ЦК України банк зобов'язаний надати кредит позичальнику в розмірі та на умовах, що передбачені кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши відповідачу зазначені вище кошти відповідно до умов укладеного договору. Доказів на підтвердження зворотного в розпорядження суду не надано. Згідно з умовами договору кредиту [PERSON] зобов'язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом частинами у терміни, що визначені відповідно до умов цього договору, а також належним чином виконати інші зобов'язання, викладені в цьому договорі (п. 3.2 договору, а.с. 8). Як встановлено в ході розгляду справи, [PERSON], всупереч договірним зобов'язанням, належним чином не виконала їх, у встановлені графіком терміни не погасила кредит та проценти за користування ним. Судом встановлено, що через неналежне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань, заборгованість останньої за кредитним договором станом на 08 листопада 2013 року склала 33 771,41 грн. (а.с. 4-5). Оскільки на день розгляду справи з боку відповідача відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів про виконання свого обов'язку щодо сплати заборгованості за договором кредиту, клопотань та заяв в порядку, визначеному нормами цивільного та цивільно-процесуального законодавства не заявлено, суд приходить до висновку про те, що позов щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. При цьому суд приходить до висновку про можливість покладення в основу рішення розрахунок заборгованості, здійснений позивачем. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі. З огляду на викладене, на підставі ст. ст. 525, 526, 611, 625, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved