Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що 30 серпня 2011 року між нею та відповідачем було укладено спадковий договір, за яким відповідач у разі смерті позивача набуває право власності на належну їй квартиру [ADDRESS] та зобов'язується: надати право довічного проживання у вказаній квартирі [PERSON]; виконувати дрібний ремонт квартири; сплачувати у встановлені строки вартість послуг з користування електроенергією та міським телефонним зв'язком, іншими комунальними послугами, а у разі смерті позивача: організувати поховання за християнськими звичаями та влаштувати поминки; відзначити роковини смерті. Посилаючись на те, що відповідач не виконує умов спадкового договору, а саме: не сплачує комунальні платежі, відмовився придбати та встановити вхідні броньовані двері, зробити дрібний ремонт у квартирі, позивач просить розірвати вищезазначений договір. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, вважає його необгрунтованим та недоведеним. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 30 серпня 2011 року між сторонами було укладено та нотаріально посвідчено спадковий договір. Відповідно до п. 1.1 цього договору, набувач (відповідач) зобов'язується виконувати передбачені в ньому розпорядження відчужувача (позивача) і в разі його смерті набуває право власності на належне відчужувачу майно: , а саме: квартиру [ADDRESS]. Пунктами 2.1, 2.2 вказаного договору встановлено обов'язки набувача (відповідача): за життя відчужувача на набувача за цим договором покладається обов'язок виконувати такі дії: надати право довічного проживання у [ADDRESS] [PERSON]; виконувати дрібний ремонт вищевказаної квартири згідно з існуючим Переліком робіт, що належать до дрібного ремонту квартир, затвердженим у порядку, встановленому чинним законодавством; сплачувати у встановлені строки вартість послуг з користування електроенергією та міським телефонним зв'язком, іншими комунальними послугами, а у разі смерті відчужувача: організувати поховання за християнськими звичаями та влаштувати поминки; відзначити роковини смерті. Пунктом 6.3 цього ж договору передбачено, що у разі невиконання набувачем розпоряджень відчужувача на його вимогу цей договір може бути розірваний у судовому порядку. Згідно із статтею 1302 ЦК України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Згідно з частиною першою статті 1308 ЦК України, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень Статтями 10, 11, 60 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Аналогічні вимоги містить ч. 1 ст. 131 цього ж Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 131 ЦПК України, докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин. З огляду на наведене та враховуючи, що позивачем не надано відповідно до вказаних вимог закону належних доказів на підтвердження невиконання або неналежного виконання відповідачем умов спадкового договору, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для розірвання цього договору. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed