Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про вселення, відшкодування витрат на утримання спільного майна, визнання права власності на частину квартири. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 1990 року по 04 березня 2004 року він перебував у шлюбі з [PERSON]. За рішенням засідання профкому та адміністрації ВАТ «Вектон» м. Запоріжжя від 12 січня 1996 року йому була надана двокімнатна квартира № 5 у будинку № 58 на вул. Фортечна (Грязнова) у м. Запоріжжі, де він мешкав з дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON] до 2003 року. Згідно свідоцтва про право власності на житло №23 від 23.01.2002 року квартира за адресою м. Запоріжжя вул. Фортечна (Грязнова)[ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] З 2003 року [PERSON] почала перешкоджати йому проживати у вказаній квартирі: поміняла замки на вхідних дверях, у квартиру його не впускає, незважаючи на те, що в квартирі знаходиться все його майно та він є співвласником зазначеної квартири. Він неодноразово намагався потрапити до свого житла, але [PERSON] продовжує перешкоджати йому користуватися житловим приміщенням, у зв'язку з чим він змушений тимчасово проживати за іншою адресою. Крім того, з 2003 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] не сплачували кошти за комунальні послуги (експлуатація житлового будинку, опалення, воду, тощо) за зазначену квартиру. Він зі свого боку постійно та своєчасно сплачував комунальні послуги кв. 5, розташованої в буд. 58 по вул. Фортечна (Грязнова) у м Запоріжжі (експлуатація житлового будинку, опалення, воду, тощо), що підтверджується копіями квитанцій з 2003 по 2015 рік. Сума понесених ним витрат за цей період складає 8095,28 гривень. Тобто, вартість витрат, які повинні були понести відповідачі складає 5396,85 гривень. Посилаючись на вимоги ст.ст. 360, 372 ЦК України, ст. 64 ЖК України, просив суд усунути йому перешкоди у користуванні власністю, шляхом вселення в квартиру [ADDRESS] (Грязнова) в м. Запоріжжі; стягнути\~ солідарно з відповідачів на його користь\~ на відшкодування витрат, пов»язаних з утриманням спільної часткової власності зазначеної квартири, в розмірі 5\~396, 85 грн.; визнати право власності на 1/3 частку зазначеної квартири. До початку розгляду справи по суті, позивач звернувся до суду з клопотанням про залишення без розгляду\~ його позовної вимоги\~ до [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку з відповідачів на свою користь на відшкодування витрат, пов»язаних з утриманням спільної часткової власності, а саме квартири [ADDRESS] ( Грязнова) в м. Запоріжжі 5\~396, 85 грн. (а.с. 57-58) Ухвалою суду від 15 листопада 2016 року позовну вимогу [PERSON] до [PERSON], [PERSON]\~ про стягнення в солідарному порядку з відповідачів на свою користь на відшкодування витрат, пов»язаних з утриманням спільної часткової власності, а саме квартири [ADDRESS] ( Грязнова) в м. Запоріжжі 5\~396, 85 грн., залишено без розгляду. Продовжено розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про вселення в житлове приміщення,\~ визнання права власності. (а.с. 59) В процесі розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги та остаточно просив суд усунути перешкоди в користуванні власністю, шляхом вселення у квартиру [ADDRESS]\~(Грязнова) в м. Запоріжжі;\~ визначити частки кожного із співвласників зазначеної квартири у рівних частках, кожному по 1/3 частки; визнати право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] (Грязнова) в м. Запоріжжі. (а.с. 87-88) Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2017 року роз»єднано\~ у самостійні провадження вимоги [PERSON]\~ до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення у квартиру [ADDRESS] (Грязнова) в м. Запоріжжі та вимоги [PERSON]\~ до [PERSON], [PERSON] про визначення часток у спільній частковій власності, визнання права власності на частку квартири. Продовжено в цьому провадженні розгляд справи за позовом [PERSON]\~ до [PERSON], [PERSON] про визначення часток у спільній частковій власності, визнання права власності на частку квартири. (а.с. 86-88) Позивач [PERSON] в судовому засіданні остаточні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала та просила суд їх задовольнити. Обґрунтовуючи свою позицію зазначила, що позивач та відповідачі не можуть дійти згоди та домовленості у питаннях, щодо здійснення права спільної сумісної власності на спірну квартиру, як того вимагають приписи ст. 369 ЦК України. Перебування квартири у спільній сумісній власності обмежує право позивача на оплату комунальних послуг тільки за свою частку квартири та розділ особових рахунків на комунальні послуги, тоді як відповідачі не здійснюють оплату комунальних послуг, вартість яких постійно підвищується. При цьому, без визначення часток у спільній власності, позивач не має можливості розпоряджатися належним йому майном, без згоди інших співвласників. При цьому відповідачі відмовляються від вчинення буд-яких юридично значимих дій, з метою перетворення спільної сумісної власності - у часткову, у звязку із чим спір може бути вирішено тільки в судовому порядку. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Вважає, що будь-яких обставин, для збільшення чи зменшення часток співвласників у спірній квартирі немає, а отже при поділі частки сторін мають бути рівними. Таким чином, зважаючи на приписи ч.2 ст.372 ЦК України, вважає необхідним поділити нерухоме майно - квартиру № 5, будинку № 58 на вул. Фортечна (Грязнова) у м. Запоріжжі, яка перебуває у спільній сумісній власності позивача та відповідача, в рівних частках по 1/3 кожному із співвласників: [PERSON] - 1/3 частини квартири № 5, будинку № 58 на вул. Фортечна (Грязнова) у м. Запоріжжя; [PERSON] - 1/3 частини квартири № 5, будинку № 58 на вул. Фортечна (Грязнова) у м. Запоріжжя; [PERSON] - 1/3 частини квартири № 5, будинку № 58 на вул. Фортечна (Грязнова) у м. Запоріжжя. Припинивши право спільної сумісної власності, відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України та визнати за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на 1/3 частку квартири № 5, будинку № 58 на вул. Фортечна (Грязнова) у м. Запоріжжя. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача щодо встановлення розміру часток кожного із співвласників квартири [ADDRESS] (Грязнова) в м. Запоріжжі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] , у рівних частках, кожному по 1/3 частки, як визначено ч.2 ст. 372 ЦК України, не заперечував. Стосовно вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на 1/3 частку квартири № 5, будинку № 58 на вул. Фортечна (Грязнова) у м. Запоріжжя заперечував, посилаючись на те, що позивач є співвласником (власником) в спільній сумісній власності квартири [ADDRESS] (Грязнова) в м. Запоріжжі, його право будь-ким з відповідачів (співвласників) не оспорюється та, як вбачається з документів,доданих до позову документ, який посвідчує його право власності не втрачено. Вважає, що у відповідності до ст. 392 ЦК України у позивача відсутні підстави порушувати перед судом питання щодо визнання за ним права власності на частину спірної квартири, а тому просив суд у задоволенні позову в цій частині відмовити. Відповідачі [PERSON]К, [PERSON], кожна в окремості, в судовому засіданні позицію свого представника підтримали та просили суд позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення позивача та відповідачів, їх представників, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено та не заперечується сторонами, що з 1990 року по 04 березня 2004 року [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON], який розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2002 року. (а.с. 14, 70-71) За рішенням засідання профкому та адміністрації ВАТ «Вектон» м. Запоріжжя від 12 січня 1996 року родині з 3-х осіб: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], була надана двокімнатна квартира № 5 у будинку № 58 на вул. Фортечна (Грязнова) у м. Запоріжжі. (а.с. 72-74) Згідно свідоцтва про право власності на житло №23 від 23.01.2002 року, зареєстрованого Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі за № 274р. № 38181 від 18.02.2002 року, квартира за адресою м. Запоріжжя вул. Фортечна (Грязнова)[ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 12) Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Частинами 1 та 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналізуючи викладені норми матеріального права, надані сторонами докази, а також враховуючи пояснення сторін у справі, суд приходить до висновку, що позовна вимога позивача щодо встановлення розміру часток кожного із співвласників квартири [ADDRESS] (Грязнова) в м. Запоріжжі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], у рівних частках, кожному по 1/3 частки, як визначено ч.2 ст. 372 ЦК України, є законною, обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню. Одночасно, суд приходить до висновку, що позовна вимога [PERSON] про визнання за наи права власності на 1/3 частку квартири № 5, будинку № 58 на вул. Фортечна (Грязнова) у м. Запоріжжя, задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Позов про визнання права власності є спеціальним або допоміжним речово-правовим засобом захисту права власності. Цивільне законодавство визначає особливості реалізації правомочності власника. За правилами\~статті 392 ЦК України\~позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред'явлення позову). В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло №23 від 23.01.2002 року, зареєстрованого Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі за № 274р. № 38181 від 18.02.2002 року, квартира за адресою м. Запоріжжя вул. Фортечна (Грязнова)[ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 12) Право власності позивача відповідачами, кожним в окремості, не оспорюється, про що свідчить визнання відповідачами позову в частині встановлення розміру часток кожного із співвласників квартири [ADDRESS] (Грязнова) в м. Запоріжжі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], у рівних частках, кожному по 1/3 частки та під час судового розгляду не встановлено інших осіб, які б не визнавали спільне сумісне право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] (Грязнова) в м. Запоріжжі. Даних про те, що позивач [PERSON] втратив документ, який засвідчує його право власності на квартиру [ADDRESS] (Грязнова) в м. Запоріжжі, матеріалами справи не встановлено та сторонами з даного приводу жодного обґрунтування своєї позиції не зазначено. Таким чином, виходячи із змісту ст. 392 ЦК України, [PERSON] не доведено, що його право власності на квартиру [ADDRESS] (Грязнова) в м. Запоріжжі оспорюється або не визнається іншою особою, а також те, що він втратив документ, який засвідчує його право власності, а тому суд приходить до висновку, що позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Outcome: partial