Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Управління Державної казначейської служби України в Сновському районі в якому просить стягнути з Державної казначейської служби України 20\~000 грн, за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку. Позовні вимогу обґрунтовує тим, що йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України в рамках кримінального провадження №12015270280000063. Вироком Щорського районного суду від 04.03.2016 року [PERSON] виправдано. Даний вирок набрав законної сили 10.06.2016 року. В період досудового розслідування позивачу обирався запобіжний захід, строк перебування під вартою, згідно розрахунку позивача, становить шість місяців, а тому позивач вважає, що моральна шкода, яка підлягає стягненню на користь позивача, не може бути меншою шести розмірів мінімальної заробітної плати. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. У судовому засіданні прокурор Жоголко Н.Б. просила позов задовольнити частково, та стягнути на його користь мінімальну суму моральної шкоди. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] просила у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у запереченні. Суд вислухавши пояснення позивача, його представника, прокурора, представника відповідача, перевіривши матеріали справи в їх сукупності прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 04.03.2016 року у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України визнано невинуватим та виправдано за відсутністю в його діянні складу даних злочинів.\~Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області від 10.06.2016 року вказаний вирок залишено без змін. Таким чином вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 04.03.2017 року відносно [PERSON] набрав законної сили 10.06.2016 року. У відповідності до\~ст.1 Закону\~України «Про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~(далі Закон) підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду. Відповідно до ч.1\~ст.12 Закону\~розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4\~статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Відповідно до\~ст.2 Закону\~право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим\~Законом, виникає у випадках постановлення виправдувального вироку суду. Стаття 3 роз'яснює, що громадянинові відшкодовуються заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій, суми, сплачені у зв'язку наданням йому юридичної допомоги та моральна шкода. Відповідно до\~ст.4 Закону\~відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.9\~постанови від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~(далі Постанова), у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Крім того, в абзаці 2 п.14\~Постанови, судам розяснено про те, що розмір моральної шкоди в цих випадках визначається з урахуванням обставин справи, але за час незаконного перебування громадянина під слідством чи судом він має бути не меншим однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством або судом. Відшкодування моральної шкоди в цих випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету, незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду. Судом встановлено, що 21 грудня 2016 року [PERSON] обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18.02.2016 року. В подальшому 29.02.2016 року [PERSON] повторно обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29.03.2016 року. У вироці Щорського районного суду Чернігівської області від 04.03.2016 року, зазначено, що запобіжний захід [PERSON] обраний ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 29 лютого 2016 року після набрання вироком законної сили - скасувати. Даний вирок набрав законної сили 10.06.2016 року. Таким чином, судом достовірно встановлено, що [PERSON] у кримінальному провадженні № 12015270280000063, внаслідок незаконних дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудового розслідування, прокуратури в тому числі суду, який двічі обирав запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у період з 21.12.2015 року по 18.02.2016 року та з 29.02.2016 року по 10.06.2016 року (день набрання вироком законної сили) перебував в місцях позбавлення волі, що в сукупності становить 5 місяців 12 днів. Відповідно до ст..8 Закону України Про Державний бюджет України на 2017 рік встановлено, що мінімальна заробітна плата на даний час становить 3200 грн. Отже, незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали [PERSON] моральної шкоди, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків та вимагали від нього додаткових зусиль, хвилювань для організації свого життя, в тому числі захисту. Розрахунок 5 (місяців) х 3200 (мінімальна заробітна плата) =16 000 грн. 3200 (мінімальна заробітна плата) / 30 (днів) = 106,67 грн. (один день тримання під вартою). 106,67 грн. х 12 (дів) = 1280 грн. 16 000 + 1280 = 17\~280 грн. Таким чином, мінімальна сума яку можливо стягнути на корить позивача є 17\~280 грн. Крім того, судом враховано те, що [PERSON] 06.04.2015 року та 24.06.2015 року в даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру, яка в свою чергу не підтвердилась в ході судового розгляду. Таким чином судом достовірно встановлено, що [PERSON] з 06.04.2015 року перебував під слідством, а тому враховуючи абзац 2 п.14\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та враховуючи диспозитивність цивільного судочинства (ст.. 11 ЦПК України) суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в межах заявлених вимог. У відповідності до ч.3 ст.23 ЦК України\~розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до вимог\~ст. 4 ст.1 Закону\~України «Про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~\~відшкодування шкоди у випадках, передбачених п.п. 1, 3, 4 і 5\~ст. 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Частиною 1\~ст. 25 Бюджетного кодексу України\~встановлено, що Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Також, згідно з підпунктом 5 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затверджене\~Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №460/2011, Казначейство України відповідно до покладених завдань здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Таким чином, відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду здійснюється Державним казначейством України за рахунок Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку. На підставі викладеного та

Outcome: approved