Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підтримуючи свою заяву, суду пояснила, що на підставі свідоцтва про право власності № 281 від 31 липня 2003 року їй належить на праві приватної власності житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Маючи намір реалізувати свої права власника щодо належного їй будинку, вона звернулася до нотаріусу. При ознайомлені з правовстановлюючим документом на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , фахівці нотаріальної контори в усній формі повідомили їй про те, що її по-батькові у свідоцтві про право власності № [NUMBER] від 31 липня 2003 року, не відповідає прізвищу вказаному у паспорті громадянина України, а саме у паспорті громадянина Украйни по-батькові вказане як « [PERSON] », в той час як у свідоцтві про право власності - по-батькові вказано як (російською мовою) « [PERSON] », що не відповідає по-батькові російською мовою вказаному у паспорті громадянина України (« [PERSON] ») та українській транскрипції. Вказана ситуація виникла у зв`язку з неправильним написанням мого по-батькові фахівцями сільської ради та оформленням документів станом на час їх оформлення російською мовою. Заявник у судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення заяви. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні, з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 31 липня 2003 року належить на праві приватної власності житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 10) Крім того, належність заявнику вищевказаного нерухомого майна підтверджується наступним: -довідкою Матроської сільської ради № 02-11/333 від 28 березня 2019 року згідно якої [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] зареєстрована та проживає за вищевказаною адресою починаючи з 1961 року по теперішній час; (а.с. 11) -паспортом громадянина України згідно якого [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; (а.с. 14 ) -витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 149074049 від 12.12.2018 року про реєстрацію-права власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] . (а.с.12) Заявниця [PERSON] звернулася до нотаріусу, де їй в усній формі було відмовлено, посилаючись на те, що її по-батькові у свідоцтві про право власності № [NUMBER] від 31 липня 2003 року, не відповідає прізвищу вказаному у паспорті громадянина України, а саме у паспорті громадянина Украйни по-батькові вказане як « [PERSON] », в той час як у свідоцтві про право власності - по-батькові вказано як (російською мовою) « [PERSON] », що не відповідає по-батькові російською мовою вказаному у паспорті громадянина України (« [PERSON] ») та українській транскрипції. У свідоцтві про народження заявника серії [NUMBER] , актовий запис №81, її по батькові (російською мовою) зазначено як « [PERSON] ». (а.с. 4) У свідоцтві про одруження серії [NUMBER] від 16.02.1973 року, актовий запис №5, по батькові заявниці зазначено (російською мовою) « [PERSON] ». (а.с 5) Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. У відповідності із п.4 ч.1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої , зазначені в документі, не збігаються з ім`ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація , яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають з цього факту. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами у справі, суд дійшов висновку, що є підстави для задоволення вимог заяви і встановлення факту належності заявнику свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 31 липня 2003 року на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved