Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

У липні 2019 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 29.09.2001 року, від якого мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з відсутністю взаєморозуміння шлюбні відносини між ними припинені, втрачене почуття кохання та взаємоповаги. Тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 29.09.2001 року за актовим записом № 1584. Сторони у підготовче судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення були повідомлені належним чином, подали до суду письмові заяви, у яких просять проводити судове засідання у їхній відсутності. У поданій до суду заяві позивач вказав про підтримання позовних вимог, а відповідач у заяві зазначила, що позовні вимоги визнає. Частиною ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.09.2001 року між позивачем та відповідачем міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Згідно копій свідоцтв про народження сторони мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У зв`язку з відсутністю між сторонами взаєморозуміння наміру зберігати сім`ю вони не мають. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, а також враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, тому приймається судом, і за даних обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу. При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд керується ч. ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України та у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а також не покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору позивачем, оскільки згідно копії посвідчення серії [NUMBER] , виданого 21.12.2005 року Житомирською облдержадміністрацією, відповідач є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, через що вона звільнена від сплати судового збору, а тому інші 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору підлягають компенсації йому за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved