Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, яким просить визнати за ним право власності на житловий будинок з прибудовами загальною площею 72,6 кв. м., житловою площею 38,6 кв. м., розташованих за адресою: село Мала Рибиця, вулиця Слави, будинок номер чотирнадцять Краснопільського району Сумської області, загальною вартістю 31788,00 грн., по праву спадкування за заповітом після померлої 02 червня 2008 року [PERSON]. Вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв відповідно до статті 1269 Цивільного кодексу України у редакції 2004 року /далі ЦК України/, який діяв на час відкриття спадщини, шляхом звернення у передбачений законом строк до державного нотаріуса Краснопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття, в результаті чого заведена спадкова справа, і на частину спадкового майна у вигляді земельної ділянки розміром 5.20 га розташованої на території Малорибицької сільської ради та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, але позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану нерухомість, у звязку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу у вигляді Свідоцтва про право приватної власності на житловий дім від 11.07.1990 р., про що зроблено оголошення в засобах масової інформації, і постановою нотаріуса йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, не має. Викладені обставини вважає підставними для визнання за ним права власності на спадкове майно. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з наведених у позові підстав, просив задовольнити. Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, відповідно до поданої заяви не заперечує проти задоволення позову і просив справу розглянути за відсутності його представника /ас.84/. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей\~158,169,197 Цивільного процесуального кодексу України / далі ЦПК України/. Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності з п. 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Судовим розглядом за матеріалами справи встановлено, що 2 червня 2008 року в селі Мала Рибиця Краснопільського району Сумської області померла [PERSON], місце державної реєстрації смерті виконком Малорибицької сільської ради Краснопільського району Сумської області, запис за № 09 від 5 червня 2008 року /копія Свідоцтва про смерть серія 1-БП№ 086037 від 5 червня 2008 року, ас. 6/, на час відкриття спадщини 2 червня 2008 року [PERSON] самотньо проживала за реєстрацією: село Мала Рибиця, вул. Слави, будинок номер чотирнадцять Краснопільського району Сумської області /ас.7/. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із набуттям права на спадкове майно. До правовідносин, що виникли необхідно застосувати норми ЦК України у редакції 2004 року, так як спадщина після померлої [PERSON] відкрилась після 01.01.2004 року. Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 Цивільного кодексу України /далі ЦК України/ спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 ЦК України). Після смерті [PERSON] згідно статті 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з прибудовами, розташовані за адресою: село Мала Рибиця, вул. Слави, будинок номер чотирнадцять Краснопільського району Сумської області. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, відповідно до статті 1269 ЦК України у редакції 2004 року /далі ЦК України/, який діяв на час відкриття спадщини, спадщину прийняв шляхом звернення у передбачений законом строк до державного нотаріуса Краснопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття, в результаті чого заведена спадкова справа № 02-14 від 13.08.2010, і на частину спадкового майна у вигляді земельної ділянки розміром 5.20 га, розташованої на території Малорибицької сільської ради Краснопільського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та грошового збереження отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом/копія спадкової справи ас. 71-82/. 11 серпня 2016 року в.о. завідувача Краснопільської районної державної нотаріальної контори [PERSON] винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який знаходиться в селі Мала Рибиця вулиця Слави будинок номер чотирнадцять Краснопільського району Сумської області після смерті 2 червня 2008 року [PERSON], у звязку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа / ас. 18/. У відповідності до частини першої статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також, власник майна, згідно статті 392 ЦК України, може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 11.07.1990 р., та підтверджується Довідкою департаменту забезпечення ресурсних платежів від 18.07.2016, житловий будинок, розташований у селі Мала Рибиця по вул. Слави номер чотирнадцять належить колгоспному двору, голова якого [PERSON], на праві приватної власності /копія ас. 16/, оригінал якого втрачений, про що розміщено оголошення в районній газеті «Перемога» № 91 ( 10531) за 12 листопада 2016 року /копія ас.57/. Згідно Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ номери 195263, 195264, [PERSON] належать земельні ділянки площею 0,0598 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та площею 0,2587 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства відповідно, розташованих за адресою: село Мала Рибиця вулиця Слави будинок номер чотирнадцять Краснопільського району Сумської області / копії ас. 24-25/. У теперішній час право позивача на спадщину за заповітом ніким не оспорене і спадщина не визнана відумерлою, належним відповідачем по даній справі є Малорибицька сільська рада Краснопільського району Сумської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому порядку, не має. Вартість будівель та споруд відповідно до Звіту про незалежну оцінку майна, виданого ООО»Консалт-С» станом на 25 серпня 2016 р. становить 31788 грн. / ас.26-56/. Згідно технічного паспорту виготовленого 16 серпня 2016 року Бюро технічної інвентаризації фізичною особою-підприємцем «Іваненко Микола Вікторович» житловий будинок, розташований за адресою: село Мала Рибиця вулиця Слави будинок номер чотирнадцять Краснопільського району Сумської області складається з житлового будинку літер А-1 за планом, 1964 року побудови, з прибудовою літер а за планом, 1964 року побудови, та прибудов: сараю літер Б за планом, 1965 року побудови, сараю літер В за планом, 1966 року побудови, сараю літер Г за планом, 1966 року побудови, погрібу літер п/г за планом, 1964 року побудови , літнього душу літер Д за планом, 1991 року побудови, вбиральні літер Е за планом, 1991 року побудови, літньої кухні літер Ж за планом, 1991 року побудови, воріт з хвірткою №1, огорожі №2, огорожі №3 /копія ас. 10-13/. Згідно довідки-характеристики фізичної особи підприємця [PERSON] від 16.08.2016 № 370 рік будівництва житлового будинку 1964 р., загальна площа будинку 72,6 кв. м., розмір житлової площі 38,6 кв. м., відсоток зносу 55% / копія ас. 14/. Отже, враховуючи сукупність доказів, досліджених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що на день смерті [PERSON] її право власності на житловий будинок номер чотирнадцять, розташований в селі Мала Рибиця по вулиці Слави Краснопільського району Сумської області, було посвідчено у порядку, передбаченому діючим на той час законодавством, а тому цей будинок увійшов до складу спадщини. Право, яке належало [PERSON] на час відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини. Це право в порядку спадкування перейшло після її смерті до позивача [PERSON], який прийняв спадщину у належний спосіб, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказане домоволодіння в нотаріальній конторі не може, у зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документу, тому його право підлягає захисту, іншим шляхом вирішити спір не можливо. Відповідно до статті 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. У відповідності до статті 212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі частини першої статті 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з прибудовами, розташованих за адресою: село Мала Рибиця вулиця Слави будинок номер чотирнадцятьКраснопільського району Сумської області, по праву спадкування за заповітом після померлої 2 червня 2008 року [PERSON]. Таким чином, позов є обґрунтованим і підставним до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved