Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

У квітні 2021 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 28.03.2003 року він перебував у трудових відносинах із відповідачем, працюючи на посаді оператора верстатів з програмним керуванням каменеобробної дільниці № 2 філії виробниче підприємство «Осники», яке є структурним підрозділом відповідача, та наказом № 8-к від 19.02.2020 року його звільнено з роботи за угодою сторін. При звільненні з ним не було проведено повного розрахунку та не виплачено всіх, належних йому до виплати коштів. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь нараховану, але не виплачену йому заробітну плату з квітня 2019 року по лютий 2020 року в сумі 51734,30 грн., середній заробіток за час затримки фактичного розрахунку при звільненні в сумі 85207,33 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 908,00 грн. Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 24.06.2021 року за клопотанням позивача було витребувано в приватного акціонерного товариства «Петроімпекс» (код ЄДРПОУ 13692910) відомості щодо суми заборгованості з виплати заробітної плати [PERSON] , [INFO] , що підтверджуються належно оформленими письмовими документами. У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду подав заяву з проханням розгляд справи проводити в його відсутності, вказавши про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило, відзиву на позов не надав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України. Судовий розгляд справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до наказу № 53-к від 28.03.2003 року позивача прийнято на роботу на посаду оператора верстатів з програмним керуванням каменеобробної дільниці № 2 кар`єру, наказом № 160-к від 01.09.2003 року переведений на посаду оператора верстатів з програмним керуванням каменеобробної дільниці № 2 кар`єру відособленої філії виробничого підприємства «Осники», наказом № 244-к від 30.12.2003 року переведений на посаду оператора верстатів з програмним керуванням каменеобробної дільниці № 2 відособленої філії виробничого підприємства «Осники», наказом № 155-к від 31.12.2009 року переведений на посаду фрезерувальника каменю каменеобробної дільниці № 2 відособленої філії виробничого підприємства «Осники». Наказом № 8-к від 19.02.2020 року позивача звільнено з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. Підтвердженням цих обставин є копія трудової книжки позивача (а. с. 10-13). Як убачається з індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] . Пенсійного фонду України, з квітня 2019 року по лютий 2020 року позивачу щомісячно нараховувалась відповідачем заробітна плата, яка в загальному становить 71843,28 грн. (а. с. 16). Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 115 КЗпП України визначено строки виплати заробітної плати. Згідно частини першої цієї статті заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. За положеннями ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За таких обставин, зважаючи на те, що відповідачем не доведено відсутності заборгованості з виплати позивачу заробітної плати, а також оскільки ухвала суду про витребування доказів відповідачем не виконана, суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість з виплати заробітної плати в сумі 51734,30 грн. Окрім того, враховуючи порушення відповідачем права позивача на своєчасне отримання розрахункових коштів при звільнені, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму середнього заробітку за період затримки виплати розрахункових коштів за період з 20.02.2020 року по 20.04.2021 року (день звернення до суду з позовом), що відповідає ст. 117 КЗпП України. Розмір середнього заробітку позивача за час затримки виплати заробітної плати за період з 20.02.2020 року по 20.04.2021 року становить 84916,52 грн. за вирахуванням податків та обов`язкових платежів з розрахунку: 12214,14 грн : 42 дні = 290,81 грн.; 292 дні х 290,81 грн. = 84916,52 грн., де 12214,14 грн. - розмір заробітної плати позивача за два повні останні місяці роботи (грудень 2019 року та січень 2020 року), 42 дні - сумарна кількість робочих днів за грудень 2019 року та січень 2020 року, 290,81 грн. - середньоденна заробітна плата позивача, 292 день - сумарна кількість робочих днів за період з 20.02.2020 року по 20.04.2021 року. Розрахунок середнього заробітку проведено згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним за подання позову судовий збір у сумі 908,00 грн. (за вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні), що підтверджено документально, а також 908,00 грн. судового збору в дохід держави (за вимогами про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати), від сплати якого позивач звільнений згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial