Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

У липні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] мотивуючи свої вимоги наступним. Сторони перебувають в шлюбі з 08 вересня 2002 року. Від шлюбних відносин мають двох неповнолітніх дітей синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач вже два роки проживає з іншою жінкою, у вихованні дітей участі не приймає, не цікавиться їхнім розвитком. Кожний з сторін вирішує свої життєві питання самостійно. Все це призвело до того, що вони припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. У заяві поданій до суду, міститься прохання про залишення позивачу прізвища «[PERSON]». Позивач в судовому засіданні відсутня, у письмовій заяві, яка міститься в матеріалах справи, просить розглянути позов без її участі у зв`язку з професійною зайністю. Свої інтереси в суді довіряє представляти адвокату Шадуйкісу Г.В. Представник позивача в судовому засіданні відсутній до суду надав заяву відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судовому засіданні відсутній, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки в судове засідання суду не відомі, заперечень проти позову не надавав. При вищевикладених обставинах, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутністю позивача його представника та відповідача по наявних у справі матеріалах та доказах, оскільки відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином та заперечення проти позову не надавав. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2002 року відповідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], який зареєстровано Виконком Тур`янської сільської ради Щорського району Чернігівської обаласті за №2 (а.с.11). Від цього шлюбу сторони мають малолітніх дітей - синів [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження [NUMBER] та [NUMBER] (а.с.6,7), які проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні. Сторони два роки разом не проживають, відповідач у вихованні дітей участі не приймає, не цікавиться їхнім розвитком. Кожний з сторін вирішує свої життєві питання самостійно. Все це призвело до того, що вони припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, права дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з задоволенням позовних вимог судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею при зверненні до суду. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved