overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

у липні 2014 року позивачка звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, мотивуючи тим, що 21 листопада 2005 року Саратським районним судом Одеської області ухвалене рішення про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання двох дітей в сумі 140 гривень щомісячно, починаючи з 01 листопада 2005 року і до повноліття [PERSON], тобто до [INFO] року. Однак, суд не вирішив питання про стягнення аліментів після цієї дати на утримання [PERSON], [INFO], хоча дані позовні вимоги були розглянуті судом . Під час розгляду справи позивачка підтримала заяву та просила ухвалити додаткове рішення. Відповідач, якого належним чином повідомили про день. час та місце розгляду справи, до суду не з'явився. не повідомив про причини неявки та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали цивільної справи № 2-1318/05, суд приходить до висновку про задоволення заяви з таких підстав. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 21 листопада 2005 року, ухваленим у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, позов задоволено. З відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання двох дітей : [PERSON], [INFO], та [PERSON]. [INFO], в сумі 140 гривень щомісячно, починаючи з 01 листопада 2005 року і до повноліття [PERSON], тобто до [INFO] року (а.с.18). Як вбачається з матеріалів справи, суд розглянув позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів, як на утримання дочки [PERSON], так і на утримання сина [PERSON], заслухав пояснення позивачки та відповідача, дослідив надані сторонами докази. Однак, у рішенні суд не вирішив питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] після досягнення старшою дочкою [PERSON] повноліття, тобто після 19 грудня 2013 року і до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] року ( а.с.2-11). За таких обставин заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

У липні 2014 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалась на те, що з відповідачем [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29 грудня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження зазначений відповідач по справі. На цей час, шлюбні відносини з відповідачем припинені, та сторони проживають окремо. Дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач, працює, має постійний заробіток та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, тому просить суд з нього стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно та до досягнення дитиною повноліття підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Суд, з'ясувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають у зареєстровану шлюбі з 29 грудня 2007 року, актовий запис про шлюб № 1618, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 29.12.2007 року Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 16 травня 2008 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області [PERSON] народилась [INFO], актовий запис № 398 від 16.05.2008 року, батьками якої в свідоцтві про народження зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки виданої ПП «Ваш двір» 23.07.2014 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON], до складу сім'ї якої входить її донька - [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. ст. 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

У липні 2014 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалась на те, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2003 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі. Дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище, тому просила суд з нього стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно та до повноліття дитини. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач до судового засідання не з'явився повторно за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши думку позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER], виданим 23 серпня 2003 року виконавчим комітетом Свиридівської сільської ради Лохвицього району, актів запис про шлюб № 4. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області [PERSON] народився [INFO], актовий запис № 571 від 17 липня 2006 року, батьками якого зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. З довідки про склад сім'ї, виданої ОСББ «Орджонікідзевський - 127» вбачається, що [PERSON], [INFO] зареєстрована в [ADDRESS], разом з якою проживає її син - [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі ст. ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

У липні 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в серпні 2012 року її дочка, [PERSON] залишила їй свою доньку [PERSON], [INFO] і з того часу самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні дочки. Службою у справах дітей та сім'ї Бородянської райдержадміністрації виданий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її доньки [PERSON]. Тому просила позбавити відповідачку батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, викладене підтвердила, пояснивши, що відповідачка з серпня 2012 року не цікавиться долею дитини, батьківських обов'язків не виконує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи - служби у справах дітей та сім'ї Бородянської районної державної адміністрації Стасенко Л.В. позов підтримала, просила позбавити батьківських прав відповідачку [PERSON] відносно її доньки [PERSON], [INFO], оскільки вона не приймає участі у вихованні дитини та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Вислухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] являється донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON], [INFO] проживає разом з бабусею [PERSON]. Мати дитини, [PERSON] залишила свою малолітню доньку, не займається її вихованням, веде аморальний спосіб життя, з серпня 2012 року місцеперебування її невідоме (а.с.10). Відповідно до висновку затвердженого розпорядженням голови Бородянської районної державної адміністрації [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] (а.с.17), так як вона фактично самоусунулася від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, суд вважає за необхідне позбавити її батьківських прав відносно цієї дитини. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки в дохід бюджету необхідно стягнути удовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

У липні 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] Бородянського району Київської області, в якому проживає без реєстрації колишній орендар [PERSON], який зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки і скандали, застосовує до неї фізичну силу та нищить її майно. Оскільки відповідач виселитися добровільно з її будинку відмовляється, систематично порушує правила співжиття, просила виселити його з житлового будинку по [ADDRESS] Бородянського району Київської області. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] являється власницею житлового будинку [ADDRESS] Бородянського району Київської області, що підтверджується копією договору дарування житлового будинку (а.с.6) в якому був зареєстрований відповідач [PERSON] на підставі договору оренди укладеного між [PERSON] та попереднім власником будинку [PERSON], дія якого припинилась 01 серпня 2011 року, що підтверджується копіями договору оренди ( а.с.7) та будинкової книги (а.с.8-12). З копій постанов про відмову в порушенні кримінальної справи, висновків за повідомленням [PERSON] до Бородянського РВ ГУ МВС України в Київській області вбачається, що відповідач вчиняє сварки та скандали, систематично порушує правила співжиття (13-15, 29-32, 34). Враховуючи, що відповідач не являється власником спірної квартири, та не являється членом сім'ї власника, то у нього відсутні правові підстави для користування спірним будинком, а тому суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

У липні 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що з 20 жовтня 2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двоє неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів та різні погляди на життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з червня 2014 року та окремого проживання, позивач вважає примирення та подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливим, а тому просить його розірвати. У судовому засіданні позивачка підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що бажає зберегти сім'ю, тому не згоден на розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 жовтня 2007 року, від якого мають двоє неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та народження. З червня 2014 року сторони фактично припинили шлюбні відносини та проживають окремо. У наданий судом строк для примирення два місяці сторони сімейні відносини не відновили. Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 114 СК України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на наведене та враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують з червня 2014 року, примирення за цей час, у тому числі в строк наданий судом, не наступило, позивач наполягає на розірванні шлюбу та не бажає примирюватись, суд за таких обставин приходить до висновку, що шлюб сторін розпався, носить формальний характер, і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими, а тому є підстави для його розірвання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

У липні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій вказала, що 20.10.2007 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Шлюбні відносини сторони не підтримують з червня 2014, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу дітей не мають, відсутній спір про поділ майна. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], оскільки вважає подальше життя з ним неможливим. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити. Просила суд залишити їй прізвище, набуте під час державної реєстрації шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, своїх заперечень не надав. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному порядку розгляду справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 20 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 187 (арк.с.4). Від шлюбу сторони дітей не мають. Враховуючи обставини, що сторони подружні стосунки не підтримують з червня 2014 року, примиритися наміру позивач не має, суд доходить висновку, про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Згідно заяви позивача суд залишає їй після розірвання шлюбу прізвище, набуте під час реєстрації шлюбу - «[PERSON]». Судові витрати віднести на рахунок позивача згідно її заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

У липні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача у якій просила стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку та на утримання дружини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. В обгрунтування позову вона полилається на те, що від спільного шлюбу сторони мають сина, який проживає разом з позивачкою та перебуває повністю на її утриманні. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, у зв'язку з чим не має можливості працювати та отримувати дохід. Відповідач матеріально не допомагає, розвитком дитини не цікавиться. Тому вона вимушена звернутися до суду. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, де просила справу розглядати без її участі, позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СУ України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком, [PERSON], [INFO] (а.с.3), який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно допомоги на його утримання не надає, а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідачка на користь позивачки на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Що стосується позовних вимог позивачки про стягнення з відповідача на утримання позивачки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, то дані вимоги підлягають частковому задоволенню, у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), оскільки судом встановлено, що з 14.11.2011 року позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, через що рівень її матеріального забезпечення значно зменшився, але позивачка не надала доказів щодо можливості відповідача сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

У липні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивачка вказала, що вони з відповідачем 07 серпня 1993 року у Полтавському міському Палаці шлюбів зареєстрували шлюб, актовий запис №1553. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З червня 2014 року через постійні сварки з чоловіком вони припинили шлюбні відносини, спірне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, спору про поділ майна не має, а тому просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 серпня 1993 року сторони зареєстрували шлюб у Полтавському міському Палаці шлюбів, актовий запис №1553. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Як встановлено в судовому засіданні, між позивачкою та відповідачем майнового спору на даний час не виникає. Неповнолітня донька [PERSON], [INFO], залишається проживати разом з позивачкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

У липні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 08 квітня 2004 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Іллічівського районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 83. Від шлюбу дітей не мають. З 2008 року однією сім'єю вони не проживають через статеву несумісність. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також просила залишити їй прізвище чоловіка «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає, згоден на розірвання шлюбу та не заперечує проти постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Суд, враховуючи, що між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а також, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню без дослідження доказів.

Outcome: approved