Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «Правекс-банк» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди, мотивуючи тим, що він з 29 липня 2002 року працював у відповідача ПАТ КБ «Правекс-банк», а з 8 серпня 2003 року по 22 жовтня 2013 року - на посаді директора Солом'янського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк». З вказаної посади наказом № 3663-к від 18 жовтня 2013 року позивача звільнено на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України - за одноразове грубе порушення трудових обов'язків, який був виданий на підставі рішення, занесеного до протоколу засідання дисциплінарної комісії ПАТ КБ «Правекс-банк» від 9 жовтня 2013 року. Зазначені рішення, протокол та наказ позивач вважає незаконними, просить їх скасувати, поновити його на посаді, оскільки він не допускав грубого порушення трудових обов'язків, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день ухвалення рішення суду та 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, що проявилась в душевних стражданнях позивача з приводу незаконного звільнення. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, мотивуючи наведеними вище обставинами. Представники відповідача позовні вимоги не визнали, мотивуючи їх безпідставністю, надали письмові заперечення (т. 1 а.с. 69-72). Зазначили, що [PERSON] звільнено з посади директора Солом'янського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» за одноразове грубе порушення трудових обов'язків, оскільки він не забезпечив/не проконтролював належне заповнення картки контрагента при відкритті поточного рахунку (1 жовтня 2013 року), тим самим грубо порушивши норми із запобігання легалізації (відмиванню) доходів, отриманих злочинним шляхом, що призвело до блокування рахунку та виникнення ризику суттєвих штрафів з боку Національного банку України. Голова Правління ПАТ КБ «Правекс-банк» Кириченко Т.О., який притягнутий до участі у справі як третя особа (т. 2 а.с. 134-135) до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги не визнає з підстав, зазначених представниками відповідача. Тому, суд розглянув справу у його відсутність, оскільки у справі достатньо матеріалів про права а взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Під час судового розгляду справи судом встановлено, що з 29 липня 2002 року позивач [PERSON] працював у відповідача ПАТ КБ «Правекс-банк», а з 8 серпня 2003 року по 22 жовтня 2013 року - на посаді директора Солом'янського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» (т. 1 а.с. 3-4). На [PERSON], як директора Солом'янського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» покладались певні функціональні обов'язки відповідно до Типової посадової інструкції директора відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» (т. 1 а.с. 7-9), відповідно до п. 2.2.2 якої керівник відділення зобов'язаний контролювати та забезпечувати здійснення ідентифікації клієнта під час встановлення відносин з ним та проведення заходів щодо перевірки інформації про клієнтів або особу, яка діє від його імені, у разі виникнення сумніву щодо її достовірності та відповідно до п. 2.2.5 якої при відкритті рахунку клієнту та уточненні інформації, забезпечувати документальне фіксування інформації про клієнта в юридичній справі та анкеті клієнта. Відповідно до п. 4.1 розділу 4 Програми ідентифікації та вивчення клієнтів ПАТ КБ «Правекс-банк», яка затверджена Протоколом засідання Правління ПАТ КБ «Правекс-банк» № 27 від 26 липня 2012 року (далі Програми ідентифікації) та доведена до працівників банку рішенням Голови Правління ПАТ КБ «Правекс-банк» від 11 вересня 2012 року № 283. 1 жовтня 2013 року [PERSON] звернулася до Солом'янського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» щодо розірвання депозитного договору та повернення їй коштів. [PERSON] самостійно заповнювала інформаційну анкету AML клієнта-фізичної особи (т. 1 а.с. 66-67, 91). При встановленні ділових відносин з клієнтом (окрім банків - кореспондентів) ідентифікація здійснюється спеціалістом з продажів та/або бухгалтером-касиром анкети клієнта в ПАТ КБ «Правекс-банк» відповідно до розділів 3 та 4 Програми ідентифікації. Згідно з п. 4.2 Програми ідентифікації інформація, отримана від клієнта під час здійснення ідентифікації та вивчення фінансової діяльності, заноситься відповідальним виконавцем у відповідні поля картки контрагента у програмному забезпеченні. Рахунок клієнту відкривається лише за умови заповнення відповідальним виконавцем всіх обов'язкових параметрів картки контрагента у програмному забезпечення (т. 1 а.с. 13-33). Контроль першого рівня при відкритті рахунків та здійсненні ідентифікації клієнтів покладається на відповідальних контролерів (керівника відділення, керуючого бухгалтерами-касирами, та інших працівників, які мають право контрольного підпису документів при відкритті рахунку) (розділ 4.1 Програми ідентифікації). З врахуванням цього, бухгалтером-касиром Солом'янського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» [PERSON] було здійснено ідентифікацію клієнта [PERSON] та відкрито їй рахунок № [NUMBER], яка відкрила карту в електронному вигляді без внесення до неї відомостей з анкети, оскільки клієнт поспішала оформлятися в пологовий будинок, а згодом зобов'язувалась внести дані анкети в програму (т. 1 а.с. 80). Вказане та відкриття рахунку підтвердила і бухгалтер-касир [PERSON], яка здійснювала контроль першого рівня за відкриттям рахунку та ідентифікацією клієнта, а також зазначила, що дані не були внесені до комп'ютерної програми у зв'язку з великою завантаженістю роботи (т. 1 а.с. 79). Таким чином, касиром-бухгалтером [PERSON] було відкрито рахунок клієнту [PERSON] 1 жовтня 2013 року в порушення зазначених вище положень Програми ідентифікації, а бухгалтер-касир [PERSON] здійснила контроль за ідентифікацією клієнта першого рівня, підтвердивши відкриття рахунку [PERSON] своїм підписом (т. 1 а.с. 94). Керівник відділення [PERSON] в даному випадку не був наділений правом контрольного підпису документів при відкритті рахунку згідно з положенням розділу 4.1 Програми ідентифікації. А тому і не міг здійснити перевірку введення всіх даних з кратки клієнта в програмне забезпечення. З роздруківки анкети клієнта вбачається, що датою внесення відомостей до анкети клієнта [PERSON] є 1 жовтня 2013 року, всі інші відомості до анкети клієнта в електронному вигляді вносились 2 та 3 жовтня 2013 року (т. 1 а.с. 121-122). Разом з тим, відповідно до положень розділу 4.1 Програми ідентифікації передбачено, що відповідальність за повноту, правильність та своєчасність здійснення ідентифікації, в тому числі визначення рівня ризику клієнтів, покладається на керівників відділення. Проте, жодним внутрішнім документом ПАТ КБ «Правекс-банк» не передбачено відповідальності керівників відділень щодо здійснення повноти, правильності та своєчасності здійснення ідентифікації клієнтів в електронному вигляді. А відтак на керівника Солом'янського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» [PERSON] не може бути покладено відповідальність щодо неповноти та несвоєчасності здійснення ідентифікації в електронному вигляді клієнта [PERSON] Разом з тим, директором департаменту Ткаліч І.О. 8 жовтня 2013 року, при виявленні неповноти внесення даних в електронному вигляді до анкети, було написано доповідну записку на ім'я Голови Правління ПАТ КБ «Правекс-банк», відповідно до якої 1 жовтня 2013 року при перевірці виконання вимог з ідентифікації клієнтів в частині заповнення AML-параметрів, була виявлена незаповнена картка контрагента при відкритті рахунку [NUMBER] (клієнт Солом'янського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк»), внаслідок чого рахунок клієнта був заблокований. Згідно із затвердженою процедурою розблокування рахунку може бути здійснено тільки за окремим розпорядженням відповідального співробітника з фінансового моніторингу після усунення зауважень і надання пояснювальної записки: від співробітника, який не вніс інформацію, контролера та керівника відділення як особи, відповідальної за ідентифікацію (т. 1 а.с. 75-78). З урахуванням доповідної записки Ткаліч І.О. на засіданні дисциплінарної комісії ПАТ КБ «Правекс-банк» 9 жовтня 2013 року вирішено звільнити [PERSON] з посади директора Солом'янського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» за одноразове грубе порушення трудових обов'язків, оскільки він не забезпечив/не проконтролював належне заповнення картки контрагента при відкритті поточного рахунку (01.10.2013), тим самим грубо порушивши норми із запобігання легалізації (відмиванню) доходів, отриманих злочинним шляхом, що призвело до блокування рахунку та виникнення ризику суттєвих штрафів з боку Національного банку України (т. 1 а.с. 6) З зв'язку з цим, наказом № 3665-к від 18 жовтня 2013 року позивача звільнено із займаної посади за одноразове грубе порушення трудових обов'язків відповідно до п. 1 ст. 41 КЗпП України з 22 жовтня 2013 року (т. 1 а.с. 5). П. 1 ст. 41 КЗпП України передбачено, що крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 6 листопада 1992 року на підставі п.1 ст.41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов'язків трудовий договір може бути розірвано лише з керівником підприємства, установи, організації (філії, представництва, відділення, іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також із службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів контролю за цінами. Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду. Разом з тим, при судовому розгляді справи не було надано представниками відповідача доказів щодо грубого порушення директором Солом'янського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк» [PERSON] покладених на нього трудових обов'язків, а також доказів можливого завдання чи безпосередньо завдання шкоди ПАТ КБ «Правекс-банк» чи клієнту банку [PERSON] При цьому, суд враховує і той факт, що такі порушення (не забезпечення чи не контролювання належного заповнення картки контрагента при відкритті поточного рахунку) також були виявлені і в інших відділеннях банку (т. 1 а.с. 52-65). Проте, жодних заходів щодо притягнення винних осіб, в тому числі керівників відділень, за такі порушення ПАТ КБ «Правекс-банк» не вчинялось. За таких обставин, суд дійшов висновку про поновлення позивача на посаді директора Солом'янського відділення ПАТ КБ «Правекс-банк». Поновлення на роботі полягає в тому, що працівнику надається та ж робота, яку він виконував до звільнення його з роботи. При цьому, суд, як і будь-який інший орган з розгляду трудових спорів, не має адміністративних повноважень, тому він не може скасовувати накази, змінювати підстави розірвання трудового договору. Якщо звільнення з роботи проведено з порушенням закону, суд, не скасовуючи наказу і не змінюючи підстав припинення трудового договору, зобов'язаний поновити працівника на попередній роботі. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо визнання незаконними та скасування наказу № 3663-к від 18 жовтня 2013 року про звільнення [PERSON] на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України - за одноразове грубе порушення трудових обов'язків, а також рішення, занесеного до протоколу засідання дисциплінарної комісії ПАТ КБ «Правекс-банк» від 9 жовтня 2013 року та зазначеного протоколу. Відповідно до ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. З довідки, виданої ПАТ КБ «Правекс-банк», вбачається, що середньоденна заробітна плата позивача становить 438 грн. 14 коп. (т. 1 а.с. 83). В ПАТ КБ «Правекс-банк» передбачено 5-денний робочий тиждень. З моменту звільнення до дня ухвалення рішення пройшло 68 робочих днів (за вирахуванням святкових та вихідних днів). А тому, середній заробіток за цей період складає 438 грн. 14 коп. х 68 робочі дні = 29 793 грн. 52 коп. З 22 жовтня по 22 листопада 2013 року пройшло 24 робочі дні, в зв'язку з чим заробітна плата позивача за один місяць становить 438 грн. 14 коп. х 24 робочі дні = 10 515 грн. 36 коп., що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню, як і поновлення на роботі відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд, під час судового розгляду встановив незаконність проведеного звільнення та дійшов висновку, що позивач підлягає поновленню на посаді, що свідчить про поновлення трудового права позивача, за захистом якого було спрямовано звернення до суду. Тому, суд вважає за необхідне стягнути моральну шкоду завдану позивачу незаконним звільненням в розмірі 1 000 грн. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України та з урахуванням положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з ПАТ КБ «Правекс-банк» на користь держави судовий збір в розмірі 297 грн. 93 коп. за вимоги майнового характеру, 243 грн. 60 коп. за вимоги немайнового характеру. На підставі викладеного та

Outcome: partial