Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

У липні 2019 року позивач, [PERSON] , звернулася з позовом до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, вказуючи на те, що 24 вересня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, вчинений Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 631. Від спільного подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти сторін проживають разом з позивачем. Відносини між сторонами припинилися по причині того, що сторони мають різні погляди на життя та несумісність характерів, а тому позивач вважає, що їхнє подальше спільне сімейне життя неможливе та просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Крім цього, відповідач не дивлячись на свій обов`язок не надає матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку. В зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання спільних дітей з моменту подання позову до досягнення ними повноліття. Крім того, просить суд стягнути аліменти в розмірі 800 гривень щомісячно на її власне утримання до досягнення [PERSON] трирічного віку, яке наступить 02 листопада 2020 року. До початку розгляду справи по суті позивач відмовилася від позовної вимоги про розірвання шлюбу, у зв`язку з чим судом закрито провадження по справі в цій частині на підставі ухвали Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 29 серпня 2019 року. Позивач повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, проте направила до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги в частині стягнення аліментів підтримує повністю та просила суд задовольнити їх. Відповідач в підготовчому судовому засіданні просив суд надати час для примирення, у зв`язку з чим була оголошена перерва. Повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи на 29.08.2019 року на 10 год. 30 хв. та 17.10.2019 року на 10 год. 00 хв. у судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань та заяв до суду не направив. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що 24 вересня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, актовий запис № 631, вчиненого Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження за актовим записом № 155 від 23 грудня 2014 року, вчиненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції у Кіровоградській області та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження за актовим записом № 150 від 29 листопада 2017 року, вчиненого Новомиргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. Діти сторін проживають разом з позивачем. За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що відповідач не дивлячись на свій обов`язок участі у вихованні дітей в повній мірі не приймає, матеріальної допомоги на їх утримання в достатній мірі не надає, у зв`язку з чим з відповідача необхідно стягнути аліменти в примусовому порядку. Згідно з ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, при цьому він не може бути меншим за розміром, передбаченого ч.2 ст. 182 СК України, тобто меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей, той із них, з ким вони проживають, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до положень ч.1 ст. 183 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує: стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, відсутність у нього аліментів на інших дітей, а також інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст. 84 СК України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, але згідно з ч.4 зазначеного Закону лише за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням відсутності доказів скрутного матеріального становища відповідача та строку протягом якого будуть стягуватися дані аліменти на утримання дружини, суд вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, позов [PERSON] надійшов до суду і зареєстрований 01 липня 2019 року. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У зв`язку з цим, суд вважає, що аліменти повинні стягуватися з [PERSON] з дня пред`явлення позову, а саме з 01 липня 2019 року. Відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1536,80 грн. (за дві позовні вимоги з приводу стягнення аліментів) підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved