Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

У листопаді 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк (далі ПАТ КБ Приватбанк) пред'явило в суді позов до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 28.09.2012 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] було укладено договір № VOC0F666301364 відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 5444,05 гривні зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов»язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. Позивач виконав свої зобовязання за Кредитним договором належним чином, однак, відповідач систематично порушувала договірні зобовязання, внаслідок чого загальна заборгованість відповідача перед позивачем станом на 12.11.2015 року складає 11130,47 гривень, у тому числі:4565,41 гривень - заборгованість за кредитом; 5,48 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 533,54 гривень - заборгованість за комісією; 5019,83 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, 500 гривень штраф (фіксована частина), 506,21 гривень штраф (процентна складова). Просить суд ухвалити рішення на підставі якого стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 11130 гривень 47 копійок та судові витрати по справі. В судове засідання позивач не зявився, суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с.22). \~В судове засідання відповідач повторно не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. (а.с.38,41,45). Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В підтвердження заявлених у позовній заяві вимог, позивач надав суду кредитний договір № VOC0F666301364 від 28.09.2012 року. (а.с.5-15). Відповідно до кредитного договору, банк надає позичальнику кредит 5444,05 гривні зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.10.2015 року.(а.с.5). Судом встановлено, що [PERSON] порушила умови Кредитного договору, внаслідок чого перед банком виникла прострочена заборгованість на загальну суму 11130,47 гривень, що складається з наступного: -заборгованість по кредиту 4565,41 гривень; -заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом 5,48 гривень; -заборгованість по комісії за користування кредитом 533,54 гривень; - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором 5019,83 гривень; - штраф (фіксована частина) - 500 гривень; - штраф (процентна складова) 506,21 гривень. Наявність заборгованості стверджується розрахунком станом на 12.11.2015 року. (а.с.4). Відповідно до ст.629 ЦК України, укладений договір є обовязковим для виконання сторонами. На думку суду, підлягають до задоволення і вимоги позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат по справі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони, понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення № ВO903В0YAH від 13.11.2015 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1218,00 гривень (а.с.1). Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.629,1048,1049,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved