Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. Зазначала, що з 06.11.1999 року перебуває у шлюбі з [PERSON] від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Оскільки матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, маючи таку можливість, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову до досягнення дітьми повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом надіслання повістки, тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 06.11.1999 року [PERSON] та [PERSON] 06.11.1999 року зареєстрували шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою (а.с. 6-7). Сторони на час вирішення справи проживають окремо, діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно із ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи, що діти проживають з позивачкою, домовленості між сторонами щодо утримання дітей не досягнуто, суд дійшов висновку про необхідність присудження на користь [PERSON] з [PERSON] на утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Outcome: approved