Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що між ним та відповідачами з 2009 року по липень 2012 року укладались договори позики. На підтвердження передачі коштів відповідачі писали розписки та підписували видаткові касові ордери. За вказаний період [PERSON] отримала в борг 229 766 грн., [PERSON] отримала в борг 575 280 грн. Повернути кошти зобов'язувались за першою вимогою. У травні 2013 року він звернувся до відповідачів з вимогою повернути кошти. В добровільному порядку повертати кошти вони відмовились, навіть частково. Просив суд стягнути з [PERSON] на його користь 229 766 грн., з [PERSON] на його користь 575 280 грн.; судові витрати покласти на відповідачів. При розгляді справи позивач подав заяву про збільшення позовних вимог. Свої вимоги обґрунтовував тим, що при подачі позову не були враховані передані в борг [PERSON] по видатковим касовим ордерам кошти в розмірі 300 000 грн. та 331 894 грн. Крім того, за неналежне виконання грошового зобов'язання боржник має повернути суму боргу з врахуванням відсотків за користування коштами. Просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 861 660 грн. та 26 439,97 грн. заборгованість по відсоткам, з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 575 280 грн. та заборгованість за відсотками в розмірі 17 652,43 грн.; судові витрати покласти на відповідачів. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що між сторонами були довірливі відносини, тому передача коштів в борг оформлювалась в більшості випадків видатковими касовими ордерами. В письмовій формі до відповідачів з вимогою повернення коштів не звертався. Отримавши від них відмову, одразу звернувся до суду з даним позовом. Надати оригінали всіх розписок на час розгляду справи в суді, оскільки вони знаходяться в позивача, який перебуває за кордоном. Просив задоволити позов. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] та представник відповідачів проти позову заперечували. Суду пояснили, що дійсно між ними були довірливі відносини, довгий час працювали разом, вели спільну діяльність. Кошти, які видавались їм, спрямовувались на облаштування спільного бізнесу, прибуток від якого планувалось розділяти порівну, а не на задоволення особистих потреб. Тому просили відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у заводненні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. За ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей. Ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як десять разів перевищує встановлений законом неоподаткований мінімум доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. При розгляді справи судом встановлено, що 25 листопада 2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики. За даним договором [PERSON] отримала у борг кошти в розмірі 45 000 дол. США. строком на 60 днів та повернення за першою вимогою (а.с. 28, верхня частина). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Разом з тим, при розгляді справи позивач не надав суду оригінал даної розписки. Пояснення представника позивача, що оригінал розписки знаходиться в позивача, який перебуває за кордоном, суд оцінює критично, оскільки справа перебуває в провадженні суду з листопада 2013 року, судові засідання неодноразово переносились за клопотання представника позивача з-підстав надання суду для огляду оригіналів розписок. Тому в задоволенні вимог про стягнення боргу за даною розпискою суд відмовляє. На підтвердження доводів щодо передачі коштів в борг [PERSON] позивачем подано суду розписку від 29 березня 2010 року [PERSON] з текстом: «Дополнительно получила 25 000 дол. США на тех же условиях» (а.с. 28, нижня частина). Суд оцінює дану розписку критично як доказ передачі коштів від [PERSON] в борг, оскільки текст розписки свідчить про отримання коштів в певній сумі. В ньому не вказано на яких умовах, строк, а відповідачі заперечували отримання коштів в борг. Твердження, що дана розписка є додатком до розписки від 25 листопада 2009 року, є необґрунтованими, так як дані розписки написані на окремих аркушах, не містить посилань одну на одну, оригінал розписки від 25 листопада 2009 року суду не був поданий. Тому у задоволенні вимог про стягнення коштів за даною розсипкою суд також відмовляє. З наведених вище підстав, суд вважає необґрунтованість доводів позивача про стягнення коштів з [PERSON] по розписці від 13 липня 2011 року з текстом: «Отримала 68 тис. грн.» з зазначенням ім'я [PERSON] та підписом особи (а.с. 10). Позивач подав суду як доказ передачі коштів в борг [PERSON] видаткові касові ордери: від 26 квітня 2011 року на суму 3 000 грн., підстава платежу - геодезія бетонний забор пляж Горенка (а.с. 11); від 04 травня 2011 року, підстава платежу - компенсація СФГ «Мрия» за пляж, на суму 3 500 дол. США (а.с. 12); від 11 жовтня 2011 року на суму 6 000 грн., підстава платежу - топогрофо-геодезичні викову вальні роботи дог.№18-11 від 05 квітня 2011 року (а.с. 13); від 17 жовтня 2011 року на суму 1 000 грн., підстава платежу - договір №43230 викопіювання (а.с. 14); від 10 листопада 2011 року на суму 4 000 грн., підстава платежу - електроенергія за жовтень 2011 (а.с. 15); від 10 листопада 2011 року на суму 10 000 грн., підстава платежу - з/п охоронникам (а.с. 16); від 16 грудня 2011 року на суму 15 390 грн., підстава платежу - з/п охоронникам (а.с. 17); від 06 грудня 2011 року на суму 5 000 грн., підстава платежу - електроенергія на 12.2011 (а.с. 18); від 06 грудня 2011 року на суму 10 000 грн., підстава платежу - з/п охоронникам за 11.11 (а.с. 19); від 20 жовтня 2011 року на суму 10 000 грн., підстава платежу - з/п охоронникам (а.с. 20); від 10 липня 2012 року на суму 9 000 грн., підстава платежу - паспорт пляжа (а.с.21); від 10 лютого 2012 року на суму 15 500 грн., підстава платежу - з/п охоронникам (а.с. 22); від 04 квітня 2012 року на суму 19 500 грн., підстава платежу - з/п охоронникам, електроенергія (а.с. 23); від 10 жовтня 2011 року на суму 9 909 грн., підстава платежу - електроенергія за вересень-жовтень 2011(а.с. 24); від 25 квітня 2012 року на суму 5 000 грн., підстава платежу - електроенергія (а.с. 25); від 25 квітня 2012 року на суму 10 500 грн., підстава платежу - з/п охоронникам (а.с. 26); від 02 березня 2011 року на суму 2 000 дол. США, підстава платежу - електросети Горянка (а.с. 27); від 04 травня 2012 року на суму 300 000 грн., підстава платежу - аванс на оборудование бара, музика, доплата за паркову, пісок (а.с. 58); від 15 травня 2012 року на суму 331 894 грн., підстава платежу - комунікації по території на вулиці каналізації, доп. (а.с. 59). Дані ордери суд оцінює критично як доказ передачі коштів в борг, оскільки в них чітко вказано підстава платежу, [PERSON] зазначений як касир, що видав кошти. Крім того, в постанові про закриття кримінальної справи від 03 січня 2014 року слідчого СВ першого відділу міліції Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві вказано, що [PERSON] у якості свідка дав покази, що між ним та ТОВ «Норвік Україна» укладено договір доручення про проведення роботи по облагородженню території. [PERSON] для виконання умов договору надавалось право здійснювати оплати по безготівковому рахунку, а також надавати готівку в борг [PERSON], [PERSON] та [PERSON], якими вони можуть користуватись на власний розсуд. У період часу з 2010 у по 2012 роки [PERSON] отримувала грошові кошти на загальну суму 2 196 003 грн., що належать ТОВ «Норвік Україна», про що оформлювались видаткові касові ордери та підписувались [PERSON] особисто. У судовому засіданні позивачем не надано суду доказів на спростування вищевикладених обставин, належність коштів безпосередньо позивачу, передачі коштів саме в борг, а не на інших підставах, тобто не доведено укладення договору позики, порушення відповідачами умов цих договорів, тому підстави для задоволення вимог про стягнення заборгованості за договорами позики та відсотків за користування коштами відсутні. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову. Відповідно до ч.6 ст. 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження по справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Ухвалами суду від 02 грудня 2013 року та 04 квітня 2014 року були вжиті заходи забезпечення позову. З огляду на наведене, суд вважає, що вжиті заходи забезпечення позову слід скасувати. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed