Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

У липні 2013 року позивачка звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог, зазначила, що їй належить на праві особистої власності на підставі договору дарування квартири [ADDRESS]. Проте, у вказаній квартирі залишається бути зареєстрованим відповідач, який не проживає за зазначеною адресою та виписуватись не збирається. На підставі викладеного просила суд, визнати [PERSON], [INFO], таким що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]; зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON] по квартирі [ADDRESS]. Представниця позивачки у судове засідання не з'явилася, суду надала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання у справі не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення в газеті, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області свого представника для участі у розгляді справи не направив, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з?явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачці - [PERSON] на праві особистої власності на підставі договору дарування квартири посвідченого 15 січня 2002 року Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 1-230. Квартира була подарена позивачці її матір?ю - [PERSON], якій вона належала в порядку спадкування. Право власності на квартиру зареєстровано за позивачкою в КП «ДМБТІ» 01 лютого 2002 року за реєстровим номером 20, про що свідчить штамп КП «ДМБТІ» на оборотній сторінці договору дарування (а.с. 10). 17 березня 2000 року, позивачка [PERSON] у ВРАГС виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], актовий запис № 122. Позивачка була зареєстрована в квартирі 08 травня 2003 року, разом з нею в квартирі був 26 травня 2003 року зареєстрований її син [PERSON], 1981 року народження, та 12 серпня 2004 року був зареєстрований відповідач, на той час чоловік позивачки - [PERSON]. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.14). З березня 2005 року позивачка та відповідач припинили спільне подружнє життя, не ведуть спільного господарства та не підтримують ніяких відносин. Не проживання [PERSON] протягом більше одного року, а саме з березня 2005 року в спірному житловому приміщенні підтверджується актами жильців будинку (а.с.18-26). Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь. А також суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати пов'язані з оголошенням про виклик в пресі в розмірі 150,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved