Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеними вимогами мотивуючи їх тим, що вона займає службове житлове приміщення квартиру [ADDRESS] та в листопаді 2010 року дала згоду на тимчасове проживання на реєстрацію за даною адресою свого чоловіка [PERSON] Разом з тим, приблизно 3 роки відповідач переїхав на інше місце проживання та 05 вересня 2014 року позивачка та відповідач розірвали шлюб. Однак, наявність реєстрації відповідача, змушує позивачку нести додаткові витрати. У зв'язку з чим, позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та виселити його з даного приміщенні. В судове засідання позивачка не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Київ «Хрещатик» в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Печерське РУ ГУ МВС України в м. Києві в особі Печерського відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та представників третіх осіб та ухвалити заочне рішення, оскільки позивачка не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що в квартира [ADDRESS] включена до числа службових приміщень та 12 жовтня 2010 року позивачці надано ордер на право зайняття даного службового жилого приміщення. 04 листопада 2010 року в вищезазначеній квартирі було зареєстровано відповідача [PERSON], який на той час був чоловіком позивачки. Актами обстеження побутових умов та проживання в квартирі [ADDRESS] від 22 травня 2013 року, 17 березня 2014 року, 04 вересня 2014 року встановлено, що відповідач в даній квартирі не проживає. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 05 вересня 2014 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Отже, оскільки встановлено, що відповідач не проживає в зазначеному жилому приміщенні понад строки, встановлені законом і його відсутність понад встановлений законом строк не обумовлена поважними причинами, вимоги позивачки в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки судом встановлена фактична відсутність відповідача за місцем проживання, вимога позивачки про виселення його зі спірного приміщення задоволенню не підлягає. Враховуючи, що суд частково задовольнив позов то відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачкою у вигляді сплати суми судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial