Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить: - позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначається про те, що у період із 12 листопада 2011 року по 04 жовтня 2013 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. З часу припинення шлюбних відносин відповідач вихованням та матеріальним утриманням сина не займається, не піклується про його стан здоров'я, не дбає про фізичний і духовний розвиток. Малолітній син проживає спільно із позивачем та перебуває на повному її утриманні. Враховуючи ту обставину, що відповідач впродовж тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов'язків, позивач змушена звернутися до суду із даним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. 21 квітня 2017 року представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства. Причини неявки суду не повідомлені. У судове засідання представник третьої особи Броварської міської ради як органу опіки та піклування - Сундук Л.І. не з'явилася, надала заяву в якій просила розглянути дану справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши зібрані докази, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що сторони по даній справі перебували у шлюбі зареєстрованому 12 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 963. Відповідно до копії свідоцтва про народження [INFO] року у місті Бровари Київської області народився [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис № 354. Батько - [PERSON]. Мати - [PERSON] (а.с.8). Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2013 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] 22 вересня 2016 року [PERSON] написав заяву, посвідчену приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу, зареєстровану у реєстрі № 1468, в якій зазначив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки від 23 січня 2017 року № 32701, виданої Броварським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, [PERSON] дійсно не отримувала аліменти від [PERSON], [INFO], у період з 01 липня 2016 року по 01 січня 2017 року згідно із виконавчим листом № 361/7866/13-ц від 20 грудня 2013 року, виданим Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 21 серпня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. У матеріалах виконавчого провадження відсутній документ, що підтверджує сплату по аліментах. За висновком виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 28 березня 2017 року № 1-18/302 від 28 березня 2017 року орган опіки і піклування Броварської міської ради Київської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітнього сина, [PERSON], [INFO], у зв'язку із тим, що батько ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Правилами статті 60 ЦПК України передбачено, щокожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до статті 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно зі статтею 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до пунктів 15 й 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. На думку суду, висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав є достатньо обґрунтованим і таким, що не суперечить інтересам дитини. Так, при розгляді даної справи по суті встановлено, що впродовж тривалого часу відповідач із сином не спілкується, не приймає участі в його житті як батько щодо фізичного і духовного розвитку, не займається його вихованням та матеріальним утриманням. 22 вересня 2016 року відповідач написав заяву, в якій вказав, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Відповідно до статті 88 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі - 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved