Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

У липні місяці 2015 року позивач звернулася із позовом до суду, який мотивує тим, що вона з відповідачем з 06 жовтня 1990 року перебували у шлюбі, який зареєстрований Шидловецькою сільською радою Чемеровецького району Хмельницької області. За час перебування вони з відповідачем придбали наступне майно: - квартиру за № 47 по вулиці Озерній, 10/1-В у м. Хмельницькому, право власності на яку зареєстровано за відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно видане 26 жовтня 2005 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.10.2005 року; - автомобіль ГАЗ 3110, 2000 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 66 000 грн. - та в період з 2012 року по 2014 роки ними за спільні кошти побудований двоповерховий житловий будинок на земельній ділянці належній [PERSON] на підставі рішення Хмельницької міської ради за № 1021 від 13.12.2001 року, вартістю 300 000 грн. Відповідач добровільно не погоджується розподілити спільно нажите у шлюбі майно, тому просила визнати за нею право власності на одну другу частину квартири за № 47 що по вулиці Озерній 10/1-В, розподілити спільно нажите у шлюбі майно таким чином, виділивши [PERSON] автомобіль марки ГАЗ 3110 та будівельні матеріали, використані на будівництво будинку, сплативши їй грошову компенсацію вартості однієї другої частини будівельних матеріалів та вселити її у спірну квартиру. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги уточнили, а заявлені збільшили, просять розподілити спільно нажите у шлюбі майно, визнати право власності за [PERSON] на одну другу частину квартири за № 47, що по вулиці Озерній, 10/1 В у м. Хмельницькому, виділити відповідачу [PERSON] будівельні матеріали використані на будівництво житлового будинку самовільно побудованого на земельній ділянці № 175 в садівничому кооперативі «Лідія» у м. Хмельницькому стягнути грошову компенсацію 140 397,0 грн., виділити [PERSON] автомобіль ГАЗ 3110, 2000 року випуску, державний номер [NUMBER], стягнувши З [PERSON] грошову компенсацію вартості однієї другої його частини, стягнувши на її користь грошову компенсацію в сумі 22 788,82 грн. Крім того, просить стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію в сумі однієї другої 13 230 грн. вартості однієї другої частини металевого торгового контейнера, розташованого на торговому місці № 224 на ринку колективного підприємства «Спецбудмеханізація» (СУМС) в м. Хмельницькому по вулиці Геологів, 7, залишивши його в користуванні. Суду пояснили, що всім набутим у шлюбі майном без винятку користується [PERSON], доступу до нього позивач не має, що підтверджується сюжетом надзвичайних новин. У квартирі відповідач змінив замки, вона позбавлена можливості користуватися житлом, в даний час винаймає житло, що ставить її та її сім»ю у скрутне матеріальне становище. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з»являвся, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Заслухавши доводи позивача та її представника, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що позивач [PERSON] та відповідач з 06 жовтня 1990 року перебували у зареєстрованому шлюбі, зареєстрованого Шидловецькою сільською радою Чемеровецького району Хмельницької області. Перебуваючи у шлюбі сторони за спільні кошти, внаслідок спільної праці, 15 лютого 2000 року за договором за № 4/218 укладеним [PERSON] та ВКБ УМВСУ у Хмельницькій області на дольову участь у будівництві житлового будинку по вулиці Озерній, 10/1, блок В відповідач набув права власності на квартиру № 47 у означеному будинку. Право власності на квартиру загальною площею 59,2 кв.м., житловою площею 36,8 кв.м. посвідчується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно виданим управлінням житлово-комунального господарства. Проте право власності на означену квартиру було зареєстровано лише на відповідача [PERSON] Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 26 квітня 2016 року шлюб між ними розірвано, однак відповідач в добровільному порядку відмовляється зареєструвати на неї право власності на частку квартири, що придбана у шлюбі. Відповідно до вимог статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав поважної причини (навчання, догляд за дітьми, ведення домашнього господарства, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя та має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. За наведених обставин слід визнати за позивачем право власності на одну другу частину вказаної квартири. Відповідно до довідки ОСББ «Озерна, 10/1» за № 15-266 від 06 червня 2015 року [PERSON] зареєстрована у вказаній квартирі, хоча не проживає у ній, оскільки відповідач змінив замки у дверях квартири, що унеможливлює проживати в ній, їй приходиться винаймати квартиру. Цих обставин відповідач у судовому засіданні не заперечував. Відповідно до вимог частини 1 статті 369 Цивільного кодексу України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За змістом ст. 156 Житлового кодексу України члени сімї власника житлового приміщення, які проживають разом з ним у приміщенні, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником такого приміщення, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Оскільки, відповідач створює перешкоди у користуванні квартирою позивачеві з наведених підстав співвласник квартири, [PERSON], має право на проживання у ній, а інший співвласник такої квартири не вправі створювати перешкоди у користуванні нею на підставі вимог статті 391 Цивільного кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Тому, позивачку [PERSON] необхідно вселити у квартиру за № 47, що по вулиці Озерній, 10/1 В у м. Хмельницькому, зобов»язавши відповідача [PERSON] не чинити їй перешкод. Окрім того, судом достовірно установлено, що сторони в період шлюбу 26 жовтня 2005 року придбали автомобіль марки ГАЗ 3110, 2000 року випуску, державний реєстраційний знак [NUMBER], вартість якого на час розгляду справи згідно висновку експерта товарознавця за № 015/16 від 02 березня 2016 року становить 45 577,64 грн. є спільною сумісною власністю подружжя та об»єктом розподілу. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Суд приходить до висновку про те, що оскільки позивач транспортним засобом не користується, посвідчення водія не має та доступу до користування цим майном не має, тому слід стягнути на користь іншого подружжя грошову компенсацію в розмірі 22 788,82 грн. Крім того, металевий контейнер для торгівлі, котрий придбаний сторонами у шлюбі, розташованого на торговому місці № 244 на ринку колективного підприємства «Спецбудмеханізація» в м. Хмельницькому по вулиці Геологів, 7 у м. Хмельницькому є неподільним майном. Судом установлено, що означеним металевим контейнером користується лише відповідач у справі, ні ключів, ні речей та майна позивач у ньому не зберігає, та не здійснює продаж товарів з нього, означена річ є неподільною. Згідно висновку експерта № 341/016 від 26 липня 2016 року ринкова вартість металевого контейнера № 224, розташованого на речовому ринку колективного підприємства «Спецбудмеханізація» (СУМС) по вулиці Геологів, 7 у м. Хмельницькому складає 26 460,0 грн., тому слід стягнути грошову компенсацію з відповідача [PERSON] половини його вартості в сумі 13 320,0 грн. на користь позивача. В порядку приватизації [PERSON] та [PERSON] набуті у власність дві земельних ділянки площею 0,0800 га кожна у садівничому товаристві «Лідія» для ведення садівництва, що підтверджується Державними актами на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер 6810100000:35:004:0563 та земельна ділянка на ім»я [PERSON] згідно Державного акта ІУ-ХМ № 022816, виданого 28.03.2002 року. Під час шлюбу, в період з 2012 по 2014 рік, подружжя самовільно здійснило забудову земельної ділянки № 175, що належить на праві власності відповідачеві [PERSON] двоповерховим будинком, без належного дозволу на його будівництво. Незавершений будівництвом будинок в експлуатацію не прийнятий, збудований самовільно, є спільним майном подружжя, оскільки його будівництво здійснювалося за час шлюбу. Згідно висновку експерта № 341/016 від 26 липня 2016 року ринкова вартість будівельних матеріалів, використаних для будівництва означеного будинку, станом на 20.04.2016 року складає 280 794 грн. Ступінь готовності будинку на момент огляду, що був проведений 20.04.2016 року становить від 62 до 89 %. Оскільки, присудження грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно можливо лише за згодою того з подружжя, якому вона присуджується. Позивач згодна на присудження їй грошової компенсації замість її частки у праві спільної сумісної власності; спірне майно вона вважає неподільним. Відповідно до ч. 3 ст. 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено, що якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Згідно із ч. 5 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згідно чч. 1-3 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 2 ст. 71 СК України). Відповідач не вніс на депозитний рахунок суду відповідно грошової суми половини вартості будівельних матеріалів, використаних подружжям на будівництво будинку, але в судові засідання відповідач не з»являвся, перешкоджає у користуванні цим будинком позивачеві, навмисно не вводить його в експлуатацію, аби не допустити його розподілу в натурі, позивач лише у такий спосіб бажає захистити свої порушені права. Такі обставини повністю підтверджуються відеосюжетом трансльованого 29 жовтня 2015 року телеканалом «ICTV» в телепрограмі «Надзвичайні новини». Враховуючи, що означений будинок реально поділений бути не може, відповідач є працюючим, хоча і є інвалідом ІІІ групи, однак за таких обставин суд вважає, що він спроможний виплатити грошову компенсацію за комплекс набутого у шлюбі майна, і така виплата не завдасть йому істотної шкоди. Тому підлягає до задоволення і вимога про стягнення грошової компенсації за половину вартості будівельних матеріалів в розмірі 140 397, 0 грн. Слід стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1987,15 грн. та витрати на проведення експертиз 8 800,0 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved