Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про припинення правовідносин за договором іпотеки та звільнення заставного майна від обтяжень. В обґрунтування своїх вимог позивач у позовній заяві посилалася на те, що 13 липня 2007 року між нею та ЗАТ «ОТП Банк» укладено іпотечний договір № PCL-301/226/2007, відповідно до умов якого позивач як майновий поручитель передала в іпотеку належне їй на праві приватної власності нерухоме майно - квартиру, що знаходиться у [ADDRESS] в рахунок забезпечення виконання зобов'язань її сином - [PERSON] за кредитним договором, який був укладений між останнім та відповідачем. Цей кредитний договір виконувався боржником [PERSON] належним чином до середини 2010 року. [INFO] [PERSON] помер. Враховуючи вищезазначені обставини позивач просить суд припинити іпотечний договір та зобов'язати вчинити певні дії приватним нотаріусом [PERSON] Відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18 березня 2011 року та договору про відступлення права вимоги від 18 березня 2011 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є правонаступником публічного акціонерного товариства «ОТП Банк». Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовну заяву підтримали, просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та вивчивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що 13 липня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір № PCL-301/226/2007, відповідно до умов якого іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо сплати боржником [PERSON] кожного і всіх його платіжних зобов'язань за кредитним договором № CNL-301/418/2007 від 13 липня 2007 року, укладений між [PERSON], та ЗАТ «ОТП Банк»,у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у кредитному договорі, з усіма змінами і доповненнями до нього, укладеними протягом терміну його дії. Предметом іпотечного договору стало нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яке належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу(а.с. 12-18). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва, яка наявна в матеріалах справи (а.с.11). Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18 березня 2011 року публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» продає ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право на Кредитний портфель, який включає в себе Кредитний договір № CNL-301/418/2007 від 13 липня 2007, який був укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] Відповідно до договору про відступлення права вимоги від 18 березня 2011 року публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» передав, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором № CNL-301/418/2007 від 13 липня 2007, який був укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином, згідно зі ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до ст. 37 ЦПК України, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є правонаступником публічного акціонерного товариства «ОТП Банк». Відповідно до ч.1 ст. 575 КЦ України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. Відповідно до ч.5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ст. 608 ЦК зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до умов іпотечного договору № PCL-301/226/2007 від 13 липня 2007 року, [PERSON] погодилася забезпечувати виконання зобов'язання лише [PERSON] за кредитним договором № CNL-301/418/2007 від 13 липня 2007 року, тому, суд дійшов до висновку про те, що іпотечний договір № PCL-301/226/2007 від 13 липня 2007 року припинив свою дію. Відповідно до вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про припинення правовідносин за договором іпотеки та звільнення заставного майна від обтяжень у повному обсязі. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути судові витрати з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved