Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

У липні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом ( а в жовтні 2013 року з уточненим позовом) до [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], третя особа - Низівська селищна рада Сумського району Сумської області про виселення та визнання такими, що втратили право користування домоволодінням. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що на підставі договору купівлі - продажу від 13.02.1985 року йому на праві власності належить домоволодіння, розташоване в [ADDRESS]. З травня 1985 року він став в ньому співмешкати з [PERSON], з якою вони проживали у цивільному шлюбі 7 років, після чого спільне проживання припинили. Позивач вимушений був переїхати проживати до своєї матері в с. Шпилівка Сумського району, щоб за нею доглядати, а [PERSON] разом з її сином [PERSON] ( відповідачем по справі) дозволив тимчасово користуватися своїм будинком. В подальшому, не знявшись з реєстрації з будинку, [PERSON] одружилась з іншим громадянином, перейшла проживати до нього, а в спірному будинку залишила свого сина [PERSON] В [INFO] [PERSON] померла. Позивач зазначав, що У [INFO] він був засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі, а після звільнення в 2001 році йому стало відомо, що в будинку з 2001 року без його дозволу зареєстровані відповідачка [PERSON]- дружина [PERSON] та їхні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З 2009 року [PERSON] разом з дітьми виїхала з будинку та забрала всі свої речі. Посилаючись на ці обставини, позивач просив постановити рішення, яким визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, виселити [PERSON] з належного йому, [PERSON], домоволодіння. [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на домоволодіння, посилаючись на те, що з 1984 року його мати - [PERSON] - проживала разом із [PERSON], проте їхні стосунки не склалися і вони припинили спільне життя приблизно у 1992 році. Під час спільного проживання вони разом придбали будинок [ADDRESS], хоча договір купівлі - продажу був оформлений від імені [PERSON] Відповідач [PERSON] не бажав проживати разом з [PERSON] та дійшов згоди з нею про те, що вона в нього викупить даний будинок за 2500 радянських рублів. Дана грошова сума була сплачена [PERSON] повністю, однак [PERSON] ухилявся від оформлення договору купівлі-продажу і невдовзі переїхав проживати до своєї матері в с. Шпилівка Сумського району, а намагання [PERSON] укласти угоду щодо будинку завершувалися сварками між ними. В [INFO] [PERSON] померла, однак в спірному будинку продовжував безперервно проживати він, [PERSON] Позивач вважав, що, оскільки між [PERSON] та [PERSON] був фактично укладений договір купівлі-продажу, покійна [PERSON] виконала всі умови договору,[PERSON] отримав визначені договором грошові кошти, єдиним спадкоємцем після померлої [PERSON] є він, [PERSON], позивач за зустрічним позовом просив постановити рішення про визнання договору купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] укладеним; визнання недійсним свідоцтва про право власності на домоволодіння, видане на ім'я [PERSON]; визнання права власності на спірне домоволодіння. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі, проти зустрічного позову заперечував. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пославшись на те, що вона зареєстрована в спірному будинку і будинок їй потрібен для реєстрації, оскільки іншого житла, в якому вона могла б зареєструватися з своїми неповнолітніми дітьми, вона не має, хоча близько 2 років в спірному будинку вона не проживає, а знімає домоволодіння [ADDRESS]. До цього часу вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який постійно проживає в спірному будинку, а [PERSON], який був засуджений до позбавлення волі, став пред'являти претензії щодо користування спірним будинок лише останнім часом. Представник [PERSON] - [PERSON] - в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав, позовні вимоги [PERSON] підтримав. Представник третьої особи - Низівської сільської ради Сумського району Сумської області - в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог [PERSON], підтримавши позицію [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованим і такими, що підлягають задоволенню, а підстав для задоволення позову [PERSON] суд не вбачає. У відповідності з ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб( ст. 319, 316,317 ЦК України). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, - і не оспорюється сторонами, - що відповідно до договору купівлі-продажу від 13 лютого 1985 року [PERSON] на праві власності належить домоволодіння [ADDRESS]( ар.с. 7). Дана обставина підтверджується копією посвідченого Низівською сільською радою Сумського району Сумської області договору купівлі-продажу від 13 лютого 1985 року, у відповідності з яким [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені [PERSON] продала, а [PERSON] купив житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою [ADDRESS].( ар.с.7). На підставі дублікату договору купівлі-продажу, виданого 14 березня 2012 року Низівською селищною радою Сумського району, право власності [PERSON] зареєстровано у встановленому законом порядку комунальним підприємством «Сумське міське бюро технічної інвентаризації»( ар.с. 8). Сторонами не оспорюється, що приблизно з 1985 року по 1992 рік [PERSON] та [PERSON], які перебували у цивільному шлюбі між собою, разом проживали в спірному будинку. Відповідно до будинкової книги в [ADDRESS] з 25 серпня 1999 року зареєстрований [PERSON], його дружина [PERSON] ( з 2 лютого 2001 року) та їхні неповнолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]( арк.с.12-14). В обґрунтування своїх заперечень відповідачі послалися на показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Так, свідок [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] та [PERSON] почали співмешкати в 1983-1985 роках. Їй відомо, що батько [PERSON] підшукував будинок, який хотів купити дочці. В подальшому він дав [PERSON] 700 рублів на купівлю будинку. Коли спільне життя [PERSON] та [PERSON] припинилось, остання казала, що [PERSON] хоче отримати від [PERSON] гроші за будинок, і [PERSON] сплатила йому гроші за спірний будинок, однак в подальшому [PERSON] обдурив її і викрав розписку про отримання грошей за будинок, хоча визнавав, що отримав гроші, про що [PERSON] написав розписку про отримання 2500 рублів. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він з 2002 року по 2010 рік перебував в зареєстрованому шлюбі з матір'ю [PERSON] - [PERSON] і був свідком, як на початку 1991 року вона передавала [PERSON] 2500 рублів за спірний будинок. Коли спільне життя між [PERSON] та [PERSON] припинилося, [PERSON] уїхав до своєї матері в с. Шпилівку Сумського району. Перед цим він обіцяв переоформити спірний будинок на [PERSON]. однак цього не зробив, а в [INFO] [PERSON] померла. Свідок [PERSON] пояснила, що проживає в селищі Низи з 1982 року і їй відомо, що в 1985 році [PERSON] та [PERSON] купили спірний будинок за 700 рублів, що дав батько [PERSON], яка наполягала, щоб будинок був оформлений на [PERSON], який обіцяв розірвати шлюб і одружитися з [PERSON] Через деякий час між [PERSON] та [PERSON] почалися сварки, [PERSON] та [PERSON] фактично поділили спільне майно, [PERSON] забрав половину господарства і, крім того, він отримав від [PERSON] 2500 рублів за свою частку в спірному будинку. [PERSON] двічі писав розписки про отримання грошей за будинок - в 1990 році та в 1991 році. Розписку, яку він писав в 1990 році, він в подальшому викрав, а після того, як відносини між [PERSON] та [PERSON] трохи налагодились, він написав другу розписку. Свідок [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] є її племінником, а померла в [INFO] [PERSON] - рідною сестрою. В 1985 році [PERSON] та [PERSON] купили спірний будинок за 700 рублів, що дав батько [PERSON] Відносини між [PERSON] та [PERSON] не склалися і вони ділили майно, в тому числі і будинок. [PERSON] отримав від [PERSON] гроші в сумі 1200 та 2500 рублів за належну йому частку в будинку, про що писав розписки, однак першу розписку про отримання 1200 рублів він викрав. Після того, як [PERSON] уїхав в с. Шпилівку Сумського району, він претензій до [PERSON] з приводу будинку не мав і казав, що до будинку не має відношення. Разом з тим, пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не можуть бути підставою для задоволення позову [PERSON], оскільки вони спростовуються іншими дослідженими в судовому засіданні доказами і не підтверджуються іншими об'єктивними доказами. Так, свідок [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] є її знайомим і з 2012 року періодично проживає в неї на квартирі. Їй відомо, що [PERSON] належить будинок в [ADDRESS], де вона була на запрошення [PERSON], який попросив допомогти по господарству. Вільно користуватися належним йому будинком [PERSON] не може, в будинку, де на даний час проживає [PERSON], міняються замки, всюди бруд та сміття. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він є зятем [PERSON], який є власником спірного домоволодіння. На даний час в будинку проживає [PERSON], крім того в будинку разом з [PERSON] зареєстровані її діти [PERSON] та [PERSON], хоча сама [PERSON] разом з дітьми проживає в [ADDRESS]. [PERSON] [PERSON] чинить перешкоди в користуванні будинком, який на даний час вкрай занедбаний. Йому відомо, що [PERSON] не пускає [PERSON] до будинку, чинить йому перешкоди в користуванні домоволодінням. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є дочкою [PERSON] і їй відомо, що батьку на праві власності належить житловий будинок в [ADDRESS]. [PERSON] позбавлений можливості користуватися належним йому будинком, оскільки [PERSON], який проживає в будинку, чинить [PERSON] перешкоди. [PERSON] зареєстрована в спірному будинку, однак приблизно 2 роки не проживає в будинку разом з своїми неповнолітніми дітьми. [PERSON] вимушений наймати житло вм. Суми, оскільки іншого, крім спірного, житла він не має. Надана суду відповідачами копія розписки ( ар.с. 38) про отримання [PERSON] 2500 рублів за будинок також не може бути підставою для задоволення позову [PERSON] З тексту розписки неможливо зробити висновок, коли, ким і у зв'язку з чим вона була написана; незрозуміло від кого [PERSON] начебто отримав 2500 рублів, за який будинок, за якою адресою, дата написання розписки також відсутня. Сам [PERSON] категорично заперечує написання розписки. Розписка має підписи свідків, однак відомостей про їх особи та місце проживання сторони суду не надали, [PERSON] та [PERSON] не скористалися своїм правом і не заявляли клопотання про допит цих свідків в судовому засіданні. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснювали в судовому засіданні, що не були присутні під час написання розписки, копія якої мається в матеріалах справи( ар.с. 38). Посилання [PERSON] на те, що вона зареєстрована в спірному будинку і не має можливості зареєструватися в іншому домоволодінні також не може бути підставою для визнання за [PERSON] права власності на спірний будинок. Сама [PERSON] пояснила, що обставини її реєстрації в спірному домоволодінні їй самій невідомі, питанням прописки(реєстрації) займалася її покійна свекруха [PERSON] [PERSON] категорично стверджує, що дозволу на реєстрацію в спірному будинку сторонніх осіб він не давав, і такого дозволу в нього як у власника будинку, ніхто не питав. З довідки Нижньосироватської загальноосвітньої школи вбачається, що [PERSON] (син [PERSON]) з 2007 року навчається у Нижньосироватській загальноосвітній школі, а [PERSON] навчався в Нижньосироватській загальноосвітній школі з 20 серпня 2007 року по 11 червня 2013 року ( ар.с. 109, 110). Сама [PERSON] не заперечувала, що і спірному будинку вона фактично не проживає близько 2 років, що підтвердили в судовому засіданні і свідки. У відповідності з ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України відповідачі [PERSON], [PERSON] не надали суду доказів на підтвердження того, що [PERSON] набув право власності на спірний будинок. Не надав [PERSON] суду і належних доказів на підтвердження того, що між покійною [PERSON] та [PERSON] укладались якісь угоди чи інші правочини стосовно спірного будинку. Таким чином, оскільки [PERSON] є власником спірного будинку; в користуванні належним йому домоволодінням чиняться перешкоди з боку відповідачів [PERSON], [PERSON] та її дітей, які, будучи зареєстрованими в будинку, фактично там не проживають близько 2 років; відповідач [PERSON] не пускає [PERSON] до належного йому будинку; іншого власного житла [PERSON] не має, тому порушені права власника домоволодіння [PERSON] підлягають судовому захисту, а заявлений ним позов - задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved