Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

У липні 2015 року громадянин [PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «АСТЕЛІТ» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що він з 2013 року є споживачем послуг мобільного зв'язку, які надає ТОВ «АСТЕЛІТ», відповідно до тарифного плану «Все включено Ultra 49» та є користувачем абонентського номера [NUMBER]. Вказаним тарифним планом почав користуватися з квітня місця 2015 року. У червні 2015 року помітив недостачу коштів на своєму мобільному рахунку, виявивши, що оператором було списано 15 грн. 96 коп. Позивач усно звертався до інформаційної служби оператора, в процесі спілкування з працівником оператора виявилися розбіжності в нарахуваннях за послуги. Вимагав повернення списаних коштів. Крім того, у подальшому з мобільному рахунку позивача було списано ще й залишок коштів у розмірі 5 грн. 96 коп., а потім відключено його мобільний телефон. Також позивач вважає, що оператор зобов'язаний попереджати абонента про зміни тарифного плану та закінчення наданих послуг, що оператором не було зроблено. Позивач вважає такі дії відповідача незаконними та просить суд ухвалити рішення, яким зобов'язати ТОВ «АСТЕЛІТ» відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі 15 грн. 19 коп. та моральну шкоду у розмірі 150 тис.грн. Позивач у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі. Представник відповідача надав суду письмове клопотання про те, що відповідно до рішення Загальних зборів учасників (протокол № 81 від 01.02.2016) ТОВ «АСТЕЛІТ» змінило свою назву на ТОВ «лайфселл», код ЄДРПОУ (22859846) вказаного підприємства залишився чинним. Так, відповідно до п. 1.2. статуту ТОВ «лайфселл» «…найменування (назву) Товариства «АСТЕЛІТ» змінено на «лайфселл». Товариству належать усі права та обов'язки (зобов'язання), які воно мало до зміни найменування (назви) відповідно до зазначеного Протоколу. Правочини та документи, з яких виникали права та обов'язки Товариства, зберігають чинність та не вимагають вчинення додаткових юридичних дій, якщо вчинення таких дій прямо не вимагається законодавством…». ТОВ «лайфселл» є оператором телекомунікацій та відповідно до наявних ліцензій та дозволів надає послуги рухомого (мобільного) зв'язку на території України тощо. Також Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, надав суду письмові заперечення проти позову та пояснив наступне. Абонентський номер [NUMBER], згадуваний у позовній заяві гр-на [PERSON], було підключено до телекомунікаційної мережі оператора 22.04.2013 на умовах передоплати шляхом активації абонентом стартового пакету з тарифним планом «life :) 25». У подальшому 08.04.2015 абонент, звернувшись до Інформаційно-консультаційного центру оператора, змінив попередній тарифний план та почав користуватися телекомунікаційними послугами на умовах тарифного плану «Все включено Ultra 49». При цьому вказаний тарифний план було введено в дію ще у вересні 2014 року, інформація про нього розміщена для загального доступу на офіційному веб-сайті оператора в мережі Інтернет. Також, користувач вказаного абонентського номера не реєструвався у оператора відповідно до вимог Порядку реєстрації абонентів, які отримують телекомунікаційні послуги без укладення договору в письмовій формі, затвердженого рішенням Національної комісії з питань регулювання зв'язку від 11.08.2011 № 393. Будь-які інші відомості про громадянина [PERSON] у оператора також відсутні. Крім того, представник відповідача пояснив, що відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилюється як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до статті 1 Закону України «Про телекомунікації» абонент - споживач телекомунікаційних послуг, який отримує телекомунікаційні послуги на умовах договору, котрий передбачає підключення кінцевого обладнання, що перебуває в його власності або користуванні, до телекомунікаційної мережі. Проте, позивачем не надано суду доказів, що саме він, [PERSON], уклав з відповідачем договір про надання телекомунікаційних послуг (придбавав стартовий пакет та активував відповідну SIM-картку тощо) і, відповідно, є користувачем відповідного абонентського номеру, про що, однак, зазначає в своїй позовній заяві. Підтвердженням вчинення усного правочину, згідно п. 7 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», є квитанція, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший розрахунковий документ. Отже, факт виникнення між сторонами по справі правовідносин, наявність взаємних прав та обов'язків, порушення особистих прав Позивача - є недоведеним, оскільки це не підтверджено належними доказами. Таким чином, оскільки послуги за вказаним абонентським номером надаються знеособлено (анонімно), то, на думку представника позивача, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що користувачем зазначеного абонентського номеру є саме позивач в даній справі. Щодо тарифікації послуг представник відповідача пояснив наступне. Відносини між споживачами та оператором (ТОВ «лайфселл») регулюються Умовами і порядком надання телекомунікаційних послуг, затверджені наказом оператора № 1490 від 14.11.2014 року (надалі за текстом - Умови оператора). Умови оператора регулюють відносини між споживачами та оператором щодо надання та отримання послуг усіма абонентами, підключеними до мережі як на умовах письмового договору, так і шляхом приєднання до публічного договору на умовах Prepaid, вони є невід'ємною складовою частиною договору (письмового або усного) і є обов'язковими для виконання як оператором, так і абонентами (п. 57.1.). Умови оператора є обов'язковими для виконання усіма абонентами, які активувавши ідентифікаційну картку (SIM-картку оператора), вважаються ознайомленими та безумовно згодними з цими Умовами, а також цінами/тарифами/умовами обслуговування Оператора тощо п.п. 3.4. Умов). Відповідно до п.п. 4 і 14 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про телекомунікації» інформація щодо тарифів і умов надання телекомунікаційних послуг в доступній формі доводиться оператором до відома споживачів через засоби масової інформації, довідково-інформаційні служби, сервісні служби, у місцях надання телекомунікаційних послуг та проведення розрахунків за них. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про телекомунікації», пп. 4 п. 38 та пп. 7 п. 39 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295, оператори телекомунікацій самостійно визначають перелік телекомунікаційних послуг, що надаються споживачам, а також встановлюють тарифи на свої послуги та умови їх надання. Умови оператора, інформація про тарифи, тарифні плани, перелік послуг, порядок зміни тарифів та або/умов, терміни і порядок розрахунків тощо, розміщена нами (на постійній основі) в усіх місцях надання послуг та сервісних службах з обслуговування абонентів, на офіційному веб-сайті оператора в мережі Інтернет, в доступній для усіх споживачів формі (п. 4.3. Умов). Вищевказаним підтверджується, що безпосередній користувач згадуваного абонентського номера був обізнаний з Умовами оператора та приєднався до встановлених оператором умов надання телекомунікаційних послуг. Відповідно до умов тарифного плану «Все включено Ultra 49», за котрим обслуговується користувач абонентського номеру [NUMBER], 08.05.2015 абонентом було сплачено абонплату, в рахунок котрої було надано передбачений пакет послуг, що включав в т.ч 300 хвилин на номери фіксованого зв'язку та мережі інших мобільних операторів з відповідною тарифікацією із терміном дії 30 днів. Згідно вказаного тарифного плану у разі використання вказаних хвилин вартість дзвінків на номери інших мереж складає 0,49 коп., відповідно вказаним абонентським номером 05.06.2015 надані хвилини споживачем було використано і подальші дзвінки на інші мережі здійснювалися за встановленим тарифом понад пакет послуг. Тарифікація вихідних та переадресованих дзвінків (телекомунікаційної послуги передавання інформації голосом) є посекундною та здійснюється в першу секунду кожної хвилини телекомунікаційної вартість першої секунди кожної хвилини телекомунікаційної послуги включені наступні 59 секунд без додаткової тарифікації. Будь-яких змін у тарифному плані «Все включено Ultra 49» на дату виникнення спору з гр-ном [PERSON] не відбувалося. При цьому тарифікація здійснювалася коректно, телекомунікаційне обладнання оператора не зафіксувало будь-яких збоїв чи відхилень в його білінговій системі, котра є програмно-апаратним комплексом, призначеним для: обліку споживачів, що використовують мережу оператора; для розрахунків доходів за надання Послуг; для складання та контролю рахунків й виконання ряду пов'язаних із цим функцій тощо (п. 7.7. Умов). Вказане підтверджується витягом з білінгової системи оператора (OPSC Gold, виробник ORGA Systems, Німеччина), належним чином повіреної та сертифікованої відповідно до законодавства України. З огляду на вищезазначене, представник відповідача вважає, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на припущеннях, не відповідають законодавству України, у зв'язку з чим просить суд відхилити їх в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. З позовної заяви вбачається, що позивач [PERSON] стверджує, що з 2013 року є споживачем послуг рухомого (мобільного) зв'язку, котрі надає ТОВ «АСТЕЛІТ» (на даний момент ТОВ «лайфселл»), відповідно до тарифного плану «Все включено Ultra 49», користується абонентським номером [NUMBER]. Позивач отримує послуги шляхом приєднання до публічного договору знеособлено на умовах передоплати (умови Prepaid). Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. З пояснень представника відповідача вбачається, що на момент виникнення спірних відносин з позивачем умови тарифного плану «Все включено Ultra 49» не змінювалися. Відповідно до п. 7.7. Умов оператора облік споживачів, що використовують мережу оператора, розрахунки доходів за надання послуг, складання та контроль рахунків й виконання ряду пов'язаних із цим функцій здійснюється білінговою системою оператора OPSC Gold (виробник ORGA Systems, Німеччина), котра пройшла державну метрологічну атестацію (сертифікат № 11-0076 від 21.11.2014) та відповідає встановленим вимогам (сертифікат відповідності Серії ВГ за № UA1. 161. 0120117-14). Білінговою системою оператора не зафіксовано порушень у тарифікації послуг щодо вказаного абонентського номеру за його діючим тарифним планом, що підтверджується витягом деталізації витяг з білінгової системи оператора Підтвердженням вчинення усного правочину, згідно п. 7 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», є квитанція, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший розрахунковий документ. Однак, в матеріалах справи відсутні та позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт купівлі стартового пакету (SIM-картку) оператора та інформація, викладена в позові, не була підтверджена позивачем належними та допустимими доказами. Так, у матеріалах справи відсутні фіскальний чек, квитанція, інший розрахунковий документ чи гарантійний талон, з якого слідувало б, що позивач є користувачем телекомунікаційних послуг відповідача. Натомість суд встановив, що починаючи з моменту активації SIM-картки в білінговій системі відповідача відсутня будь-яка інформація, що свідчить про ідентифікацію громадянина [PERSON], як споживача телекомунікаційних послуг відповідача. Отже, всі вимоги позивача ґрунтуються на його припущенні, що послуги позивач отримував у відповідача - ТОВ «лайфселл». Однак з аналізу матеріалів суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази (чек, квитанція тощо), які б могли ідентифікувати споживача телекомунікаційних послуг. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України № 435-IV від 16.01.2003, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Згідно зі ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За ч. 3 ст. 16 ЦК України, суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про захист прав споживачів» № 1023-XII від 12.05.1991, цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Вимоги споживача розглядаються після пред'явлення споживачем розрахункового документа, а щодо товарів, на які встановлено гарантійний строк, - технічного паспорта чи іншого документа, що його замінює, з позначкою про дату продажу. Враховуючи, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами, що ТОВ «лайфселл є продавцем спірних товарів, вимоги позивача щодо відшкодування йому матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення його прав як споживача за рахунок ТОВ «лайфселл» є безпідставними та необґрунтованими. В зв'язку з цим суд робить висновок, що слід відмовити у позові повністю, як щодо стягнення матеріальної шкоди, так і щодо моральної шкоди, настання якої позивач обґрунтовує діями ТОВ «лайфселл» щодо продажу товару та наступним гарантійним обслуговуванням, які не підтверджуються належними і допустимими доказами. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про телекомунікації» оператори телекомунікацій мають право на установлення тарифів на телекомунікаційні послуги, що ними надаються, крім тих послуг, тарифи на які регулюються державою відповідно до цього Закону. Згідно з п. 38 та п. 39 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 11.04.2012 № 295 (чинної на час виникнення спірних правовідносин) тарифи на телекомунікаційні послуги встановлюються операторами, провайдерами самостійно, крім тарифів, які згідно із Законом підлягають державному регулюванню. Державному регулюванню шляхом установлення граничних або фіксованих тарифів підлягають тарифи на загальнодоступні (універсальні) послуги і на надання в користування каналів електрозв'язку операторів, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку цих послуг. Крім того, відносини між споживачами та ТОВ «лайфселл» регулюються Умовами і порядком надання телекомунікаційних послуг, затверджені наказом оператором № 1490 від 14.11.2014 року. Відповідно до п. 3.4 Умови є обов'язковими для виконання всіма працівниками оператора, працівниками його офіційних дилерів, дистриб'юторів; громадянами, які співпрацюють з оператором на підставі цивільно-правових угод; абонентами, які активувавши SIM-картку оператора, вважаються ознайомленими та згодними з цими Умовами. Згідно з п. 30.1. Умов оператора на абонентів Prepaid поширюються вимоги цих Умов з моменту активації SIM-картки відповідно до п. 2 цих Умов. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про телекомунікації» оператори телекомунікацій зобов'язані надавати споживачам вичерпну інформацію, необхідну для укладення договору, а також щодо телекомунікаційних послуг, які вони надають. Представник відповідача зазначив, що Умови оператора, інформація про тарифи, тарифні плани, перелік послуг, порядок зміни тарифів, терміни і порядок розрахунків розміщені в усіх місцях надання послуг та сервісних службах з обслуговування абонентів, в мережі Інтернет та на офіційному веб-сайті оператора. Володіння зазначеною інформацією абонентом підтверджується придбанням стартового пакету та активацією відповідної SIM-картки (п. 3.4. Умов оператора). Таким чином, абонент, придбавши стартовий пакет та активізувавши SIM-картку, погодився з Умовами і порядком надання телекомунікаційних послуг оператора та зобов'язався їх виконувати. З огляду на наведене, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову.

Outcome: dismissed