Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 05 серпня 1989 року виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київській області, актовий запис №\~44. В обґрунтування позову зазначав, що 05 серпня 1989 року уклав шлюб із [PERSON], від шлюбу мають повнолітніх дітей. Сімейне життя у них не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння, різні характери, погляди на сімейні відносини, права та обовязки чоловіка та жінки у шлюбі, у звязку з чим між ними часто виникали сварки. Півроку подружніх відносин вони не підтримують, спільне господарство не ведуть, разом не проживають, кожен із них живе своїм самостійним життям. Їхній шлюб існує лише формально. Подальше збереження цього шлюбу, який фактично припинений, є недоцільним та суперечить його інтересам. Примирення між ними теж є неможливим. Позивач [PERSON] у суді позов підтримав, просив задовольнити позов та розірвати шлюб між сторонами, вказуючи на те, що з 08 лютого 2016 року подружніх відносин вони не підтримують, наміру спільно проживати з відповідачем у подальшому він не має. Його рішення про розірвання шлюбу є остаточним. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що між сторонами не вирішений спір щодо поділу майна, набутого ними у період шлюбу, вважає, що до підготовки та подачі нею до суду позову до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя розірвання шлюбу є неможливим. Також пояснила, що за наданий судом термін подружжя не примирилося, оскільки позивач не бажає з нею спілкуватися, причиною цього є те, що у нього є інша жінка. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 05 серпня 1989 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київській області, актовий запис №\~44. Після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини [PERSON]. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Суд встановив, що з 08 лютого 2016 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. За наданий судом термін примирення подружжя не відбулося. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, оскільки перебування у шлюбі суперечить його інтересам. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу між сторонами заперечує лише з тих підстав, що між ними не вирішено питання щодо поділу спільного сумісного майна подружжя, вважає, що за відсутності згоди позивача подальше збереженню шлюбу є неможливим. У ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України закріплено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови №\~11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя розяснив, що проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. За клопотанням відповідача суд відповідно до вимог ст. 111 СК України вживав заходів для примирення подружжя та надавав сторонам строк для примирення терміном один місяць, однак подружжя не примирилося, позивач на розірванні шлюбу категорично наполягає. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, за час, який надавався судом, примирення подружжя не відбулося, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти його розірвання заперечує лише тому, що між ними не вирішено питання щодо поділу спільного сумісного майна подружжя, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved