Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

У квітня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 24 червня 2000 року вона знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану міської ради м. Запоріжжя, актовий запис № 330. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який мешкає з нею та перебуває на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач у добровільному порядку не надає, у звязку з чим вона бажає отримувати аліменти за рішенням суду. На підставі викладеного, просить суд стягувати з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частин щомісячно від заробітку [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Сторони надали суду заяви, в яких просять суд розглянути позов за їх відсутності, при цьому, позивач позов підтримує та просить його задовольнити; відповідач проти позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до заяви позивача та відповідача по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що з 24 червня 2000 року [PERSON] знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану Запорізької міської ради, актовий запис № 330. (а.с. 3) Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. (а.с. 4, 5) Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач у добровільному порядку не надає, у звязку з чим позивачка бажає отримувати аліменти за рішенням суду. Відповідно до ст.. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімального прожиткового мінімуму та не більше 5 розмірів мінімального прожиткового мінімуму. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від розміру мінімального прожиткового мінімуму у місячному розмірі, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Оскільки прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2017 року становить 1600,00 грн., то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved