Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

У липні 2018 року заявник звернулась до суду із заявою, в якій просила ухвалити рішення, яким оголосити померлим [PERSON], [INFO], останнє відоме місце проживання якого: [ADDRESS]. В обґрунтування заяви заявник вказала на те, що [PERSON], [INFO], є її батьком, який восени 2007 року пішов з дому на роботу та до цього часу не повернувся. На теперішній час, [PERSON] перебуває у розшуку; будь-яких відомостей про його місце знаходження, заявнику не відомо. [INFO] померла її мати [PERSON] З метою прийняття спадщини, заявник вимушена звернутись до суду із даною заявою. У судовому засіданні заявник, заяву підтримала, просила її задовольнити, посилаючись на підстави, які в ній зазначені. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити. Представники заінтересованих осіб - Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори, Чечелівської районної у місті Дніпрі ради у судове засідання не з'явилися, належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши заявника, заінтересовану особу, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ч.1 ст.46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Отже, обов'язковою підставою для звернення до суду щодо вирішення питання про визнання фізичної особи померлою є відсутність відомостей про її місце перебування протягом трьох років. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] (арк.с.7). Згідно довідки СКП Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 17.07.2017, з 2007 року по 17.07.2017 року місцезнаходження [PERSON], який мешкав за адресою: [ADDRESS], невідомо, тривають розшукові заходи (арк.с.10). З повідомлення СВ Красногвардійського РВ ДМУ від 02.03.2016 вбачається, що проводилось досудове розслідування кримінального провадження №12013040680005764 за ч.1 ст.115 КК України, за заявою про те, що [PERSON] пішов з дому та не повернувся. 13.02.2014 прийнято рішення про закриття кримінального провадження та заведено оперативно-розшукову справу щодо розшуку [PERSON] Станом на 03.03.2016 місцезнаходження [PERSON] не встановлено, розшук триває (арк.с.11). Згідно довідки АТ «УкрСиббанк» від 07.09.2018 №68-14/84, [PERSON], протягом останніх п'яти років до відділень банку для зняття грошових коштів не звертався та кредитні договори не укладав (арк.с.31). З відповіді КЗ «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №7» від 30.08.2018 року №1938 вбачається, що [PERSON], [INFO], за останні п'ять років за медичною допомогою не звертався, на диспансерному обліку не знаходився (арк.с 33). Зазначені обставини підтвердила свідок, допитана в судовому засіданні. Так, свідок [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] є її рідним братом, в останній раз вона бачила брата 20.11.2007 року, коли він приходив до неї додому у гості. [PERSON] проживав за адресою: мДніпро, [ADDRESS], разом з дружиною та сином. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених зазначеним свідком, дані про її заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, її показання об'єктивно підтверджуються зібраними у справі доказами. Відповідно до змісту ст.ст.305-308 ЦПК України виникнення справ про оголошення фізичної особи померлою зумовлені необхідністю захисту майнових прав громадян, справи про правовий статус яких розглядається судом, захистом інтересів осіб, які мають певні правовідносини з особою, тривала відсутність якої позбавляє їх можливості користуватись своїми правами. Відповідно до ст.306 ЦПК України визначено обов'язкове зазначення для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Ці відомості дозволяють визначити право осіб на звернення до суду в справі цієї категорії, коло заінтересованих осіб, необхідні докази. Судом встановлено, що визнання [PERSON] померлим необхідно заявнику для подальшого прийняття спадщини. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують відсутність [PERSON] в місці його постійного проживання протягом більш ніж 10 років, невідомість місця перебування не можна усунути за допомогою заходів, вжитих заінтересованими особами і державними органами. При цьому, суд звертає увагу, що сама тривала відсутність фізичної особи, породжує невизначеність у правах і обов'язках цієї особи та інших осіб, а отже, інтереси держави вимагають забезпечення стійкості правовідносин, у зв'язку із чим законодавством встановлена можливість оголошення фізичної особи померлою в судовому порядку. Тому, суд вважає доведеним факт, що відсутні відомості про місце перебування [PERSON], [INFO], з 2007 року, що дає підстави суду оголосити його померлим. Відповідно до ч.3 ст.46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. В пункті 13 пп.3 Постанови Пленуму Верховного Суд України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року передбачено, що на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. На підставі викладеного, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку що заява [PERSON], заінтересовані особи - [PERSON], Третя Дніпровська державна нотаріальна контора, Чечелівська районна у місті Дніпрі рада про оголошення фізичної особи померлою підлягає задоволенню. Крім того, суд роз'яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved