Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

У липні 2019 року до Василівського районного суду Запорізької області за підсудністю надійшла справа за позовом [PERSON] , в особі представника [PERSON] до [PERSON] про стягненняз відповідачки на користь [PERSON] боргу за договором позики від 04 липня 2014 року у сумі 60 000 грн. та сплачений судовий збір у сумі 768,80 грн. В позовній заяві зазначено, що 04 липня 2014 року відповідачка [PERSON] , під розписку позичила у [PERSON] , гроші у розмірі 60000.00грн. та зобов`язалась повернути їх йому за першою вимогою. На підтвердження укладання Договору позики відповідачкою була написано особисто письмова розписка та передано [PERSON] .На його неодноразові вимоги повернути борг [PERSON] тільки обіцяє виконати умови договору позики, а насправді вона ухиляється від виконання взятого не себе зобов`язання. Ухвалою Василівського районного суду від 02 серпня 2019 року прийняти до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі №311/911/19, за позовом [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , до [PERSON] , про стягнення заборгованості за договором позики. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Самофал Ю.В. в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просить задовольнити з підстав викладених у ньому. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, за участі її представника. Представник відповідачки адвокат Лисенко І.Ю. проти позову заперечує та суду пояснила, що відповідачка не заперечує, що писала розписку та отримала від позивача грошові кошти, однак вона не брала зобов`язання повертати гроші позивачу. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З викладеного виходить, що підставою для пред`явлення вимоги позикодавцем до позичальників про повернення грошових коштів та сплати грошової суми відповідно до ст. 625 ЦК України є невиконання або несвоєчасне виконання позичальником свого зобов`язання. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір позики є укладений з моменту передання грошей. Договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладеного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що04 липня 2014 року відповідачка [PERSON] , під розписку позичила у [PERSON] , гроші у розмірі 60000.00грн. та зобов`язалась повернути їх йому за першою вимогою Суду надана розписка написана власноруч відповідачкою [PERSON] від 04 липня 2014 року, у якій остання зазначає, що отримала від [PERSON] у борг грошові кошти у сумі 60000 грн. (а.с.5). Відповідачка [PERSON] не сплатила позивачеві суму боргу. На вимоги позивача повернути борг [PERSON] ухиляється від виконання взятого не себе зобов`язання Статтею 545 ЦК України передбачено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики, позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Приймаючи до уваги, що розписка, що підтверджує боргові зобов`язання відповідачки [PERSON] знаходиться у позивача [PERSON] , доказів повернення грошових коштів в ході судового розгляду справи не добуто, до теперішнього часу сума боргу відповідачкою не повернута, на неодноразові звернення позивача відповідачка від виконання своїх зобов`язань ухиляється, тому суд приходить до висновку, що боргові зобов`язання, визначені у розписці від 04 липня 2014 року відповідачкою [PERSON] не припинені, сума грошових зобов`язань відповідачкою не сплачена, до теперішнього часу сума боргу за договором позики позивачу [PERSON] не повернута, тому вказана сума підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача у повному обсязі. Витрати позивача по оплаті судового збору при подачі позовної заяви у розмірі 768,40 грн. необхідно покласти на відповідачку.

Outcome: approved