Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

У листопаді 2014 року фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором про надання послуг. Свої вимоги позивач мотивує наступним. 15.05.2013 року укладено договір №191059, між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] На виконання умов даного договору позивач передав відповідачу товар, що підтверджується актом прийому-передачі товару №191059 від 15.05.2013 року: косметика Aqva Mineral на загальну суму 5 080 грн. 00 коп. Відповідач сплатила аванс 100 грн. 00 коп., однак решту 4 980 грн. 00 коп. не сплачує, тому позивач просить стягнути з [PERSON] на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] заборгованість у розмірі 4 980 грн. 00 коп., штраф у розмірі 6 225 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 365 грн. 40 коп. У судове засідання позивач та його представник не зявилася, але надали письмову заяву в якій просять розглянути справу у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задоволити. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнала та просили відмовити у задоволенні та просили час для врегулювання мирним шляхом. Однак, згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач або представник відповідача у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду повідомлялися належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем та здійснює діяльність з надання послуг щодо продажу косметичних засобів Aqva Mineral. 15.05.2013 року укладено договір №191059, між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON]. На виконання умов даного договору позивач передав відповідачу товар, що підтверджується актом прийому-передачі товару №191059 від 15.05.2013 року: косметика Aqva Mineral на загальну суму 5 080 грн. 00 коп. Відповідач сплатила аванс 100 грн. 00 коп., що підтверджується прибутковим касовим ордером №4914 від 15.05.2013 року. В порядку ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У даному випадку форма договору сторонами дотримана. Судом встановлено, що на виконання договору позивач свої зобовязання за договором про надання послуг виконав, зокрема, передав косметичні вироби. Відповідач отримав товар, але не розрахувався, як було домовлено. Відповідач сплатив тільки 100 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що відповідач не виконав зобовязання передбачені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що п. 12 вищезазначеного договору передбачено, що у випадку неоплати та/або несвоєчасної оплати продавець має право вимагати від покупця сплати ціни товару в повному обсязі та має право застосувати до покупця штраф в розмірі 5 %, від загальної вартості товару, за кожен день прострочення виконання зобовязання. Стаття 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, необхідно задоволити позовні вимоги щодо стягнення боргу з урахуванням сплати неустойки та судового збору. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved