Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

У листопаді 2016 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], [PERSON]про усунення перешкоди у користуванні власністю шляхом вселення до квартири [ADDRESS] (Гудименко) в м. Запоріжжя. В обґрунтування позову зазначили, що вони є співвласниками квартири, в якій вони зареєстровані. З березня 2014 року вони в квартирі не проживають . Протягом 2015-2016 року позивачі неодноразово намагались потрапити та вселитися до квартири, однак відповідачі [PERSON] та [PERSON], яким належить по 1/5 частки квартири, перешкоджають користуватися належною на праві спільної часткової власності квартирою, змінили замки на вхідних дверях. Дії відповідачів створюють перешкоди у користуванні належним майном . В судове засідання [PERSON], не зявилась про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно. Зявився [PERSON], який в судовому засіданні пояснив, що йому та його матері [PERSON] належить на праві приватної власності по 1/5 частині квартири [ADDRESS] бригади(вул.Гудименко) в м.Запоріжжя , кожному. З березня 2014 року в спірній квартирі не проживає, живе з матірю , яку доглядає. Останні два роки намагався попасти до квартири, але в ній поміняли замки . В вересні 2016 року привіз до квартири свої речі, але його не впустили, залишив речі на площадці , однак їх спалили. Крім того зникли диван та ліжко. В квартирі проживати не може, оскільки відповідачі чинять перешкоди в проживанні та користуванні спірною квартирою. У судове засідання відповідачі не зявилися, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, повістки направлялися за місцем реєстрації. Третя особа: представник районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району в судове засідання не зявився , надав суду заяву про розгляд справи без його участі та винести рішення на розсуд суду. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або\~якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. [PERSON] та [PERSON] направі власності належить кожному по 1/5 частки квартири [ADDRESS] бригади (вулиці Гудименка) в місті Запоріжжя, на підставі свідоцтва про право власності на житло №1621 від 03.04.1995 року, виданого виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів, та рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2001 року по справі №2-29/2011, яке набрало законної сили 09.03.2011 року. Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.09.2014 року, що підтверджується витягом зДержавного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний -номер 27397562, виданим Реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції 29.09.2014 року, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 464084223101, номер запису про право власності 7151277, також [PERSON] - 1/10 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського територіального округу, 27.10.2015 року, за реєстровим №2794. Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.10.2015 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 46403210, виданим [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського територіального округу, 27.10.2015 року, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 464084223101, номер запису про право власності 11776497. Крім того співвласниками зазначеної квартири також є [PERSON] і [PERSON], яким належить по 1/5 частки спірної квартири. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2011 року визначений порядок користування квартирою №52 в будинку №27 по вулиці Гудименка в місті Запоріжжі, яким виділено [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в користування дві кімнати житловою площею 12,3 кв.м та 16,0 кв.м. Виділено [PERSON] в користування житлову кімнату 8,1 кв.м. Місця загального користування залишені в спільному користуванні. 31.01.2014 року [PERSON] помер . На теперішній час в квартирі зареєстровані власники [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також неповнолітні діти [PERSON] - [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. З березня 2014 року позивачі у квартирі не проживають. Протягом 2015-2016 років позивачі неодноразово намагалися потрапити та вселитися до квартири. [PERSON] приходив до квартири з власними речами. Відповідачі, перешкоджають позивачам користуватися належною їм на праві спільної часткової власності квартирою, змінили замки на вхідних дверях. Спроби позивачів потрапити до квартири зустрічають з боку відповідачів опір та протидію. Факт неможливості проживання позивачів за спірною адресою підтверджується, відповіддю начальника Хортицького районного відділу ГУ МВС України в Запорізькій області від 04.08.2015 р. №97/1-7356, відповідями начальника Хортицького відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області від 09.09.2016 №8754/47/08/06/2016, від 31.10.2016 №11345/47/01/06/2016. Згідно ст. 9 Житлового кодексу Української PCP (далі - ЖК України) ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 155 ЖК України встановлено: жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. На підставі ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи, те що позивачі є співвласниками квартири [ADDRESS] бригади в м. Запоріжжі, яким виділено у користування дві кімнати житловою площею 12,3 та 16 кв.м., а дії відповідачів створюють позивачам, як співвласникам квартири, перешкоди у користуванні належним майном,суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved