Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, у якому просив відшкодувати з останнього завдану майнову шкоду державі в особі Управління державної охорони України у розмірі 4855,50 грн., посилаючись на виявлену після звільнення відповідача інвентаризаційною комісією нестачу державного майна (товарно-матеріальних цінностей), які рахувалися за ним. У судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у ньому. Відповідач (та / або його представник) у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час, дату та місце судового розгляду належним чином, у відповідності до вимог ст. 122 ЦПК України за адресою його реєстрації, проте із зазначеної адреси повернувся конверт з відміткою поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання», та за відомою адресою його постійного місця проживання, де ним було отримано судову кореспонденцію, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а. с. 39, 40/. Згідно з ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином. Заслухавши обґрунтування представників позивача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів у матеріалах справи, та оцінивши у сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач був прийнятий до позивача на військову службу у званні лейтенанта служби цивільного захисту та зарахований у розпорядження начальника Управління з 15.06.2009 як особа середнього начальницького складу, яка прибула з Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи та уклали контракт про проходження військової служби строком на 5 років, відповідно до наказу начальника Управління державної охорони України № 67-ос від 15.06.2009 по особовому складу /а. с. 16/. Відповідно до книги видачі засобів індивідуального захисту та активної оборони, у тимчасове користування Служба виїзної охорони Департаменту підготовки і проведення заходів УДО України, накладної від 20.03.2013 № 170 та внутрішньої накладної від 01.11.2012 № 805 вищезазначені товарно-матеріальні цінності рахувались за відповідачем колишнім військовослужбовцем УДО України [PERSON] /а. с. 22-26/. Наказом Начальника Управління [PERSON] від 24.07.2015 № 100-ос трудові відносини між сторонами у справі припинено, а саме відповідача звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України, згідно з п. «в» ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із позбавленням військового звання у дисциплінарному порядку) /а. с. 17/. Як встановлено судом, на виконання вимог наказу УДО України від 23.10.2015 № 631 «Про організацію та проведення в УДО України щорічної інвентаризації озброєння, боєприпасів, хімічного та інженерного озброєння, спеціальних засобів» інвентаризаційною комісією проведено інвентаризацію озброєння, боєприпасів, хімічного та інженерного озброєння, спеціальних засобів у підрозділах і на складі озброєння УДО України про що складено відповідний акт № 2/9/1-489 від 04.04.2016. У результаті проведеної інвентаризаційної перевірки комісією встановлено, що виявлено факти нестач, а саме: сумки «UTG Tactical Bag» в кількості 1 шт.; ножа «SOG BLK PARATOOL» в кількості 1 шт., реміня тактичного розвантажувального у кількості 1 шт.; радіостанції VX-417 VERTEX (інв. № 104ol08F750368) в кількості 1 шт.; гарнітури ОТТО 2-х провідна для VX-417 VERTEX (інв. № 113о73178) в кількості 1 шт., які рахуються за колишнім військовослужбовцем УДО України [PERSON] /а. с. 14/. Відповідно до довідки щодо вартості втраченого майна, зазначеного у Витягу з висновку службового розслідування, сумка «UTG Tactical Bag» в кількості 1 шт. має балансову вартість 470,00 грн., ніж «SOG BLK PARATOOL» в кількості 1 шт. 887,00 грн., ремінь тактичного розвантажувального в кількості 1 шт. 47,50 грн., радіостанція VX-417 VERTEX (у комплектності) в кількості 1 шт. 2800,00 грн., гарнітура ОТТО 2-х провідна для VX-417 VERTEX в кількості 1 шт. 651,00 грн., а загалом вартість майна, нестачу якого виявлено інвентаризаційною комісією, становить суму у розмірі 4855,50 грн. /а. с. 15/. 01.08.2016 за № 2/19-1190 позивачем надіслано лист відповідачу з вимогою протягом 10 календарних днів з моменту отримання листа добровільно відшкодувати завдану державі шкоду в особі УДО України, проте відповідачем вимогу не було виконано /а. с. 18-19/. Відповідно до пункту 8 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 № 243/95ВР, залежно від того, навмисно чи з необережності заподіяно шкоду, а також з урахуванням суспільної небезпечності дії (бездіяльності) винної особи та обставин, за яких заподіяно шкоду, і вартості майна до військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних застосовується повна або обмежена матеріальна відповідальність. Абзацом сьомим пункту 3 Положення передбачено, що військовослужбовець або призваний на збори військовозобов`язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно чи з необережності. Згідно із пунктом 6 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані, діями яких заподіяно шкоду державі, можуть добровільно відшкодувати її повністю або частково. Ці особи за згодою командира (начальника) військової частини можуть відновити пошкоджене майно. Пунктом 13 Положення передбачено, що військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі у разі дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину. Відповідно до пункту 31 Положення у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди. Відповідно до ч. 6 ст. 110 ЦПК України, позов про відшкодування шкоди, завданої майну фізичних або юридичних осіб, може пред`являтися також за місцем завдання шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 2 ст. 3 ЦПК України передбачено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судовим розглядом встановлено, що відповідачем було завдано майнову шкоду позивачу на суму 4855,50 грн. у вигляді нестачі державного майна, яке було передано відповідачу у тимчасове користування Службою виїзної охорони Департаменту підготовки і проведення заходів УДО України та що рахувалася за ним. Завдана шкода підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідач на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 1378 грн. Враховуючи встановлені судовим розглядом обставини та

Outcome: approved