Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, Приватний виконавець Кіровоградської області Золотарьова Тетяна Валентинівна, по якому просить визнати виконавчий напис від 26.12.2019 року щодо стягнення грошових коштів в сумі 25003,81 грн. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування поданого позову зазначено, що 09 жовтня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Платинум Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 29/11159CLFK3AIT2, згідно з яким банк надав позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на поточні потреби, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених договорам розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даними договором в повному обсязі. Сума кредиту - 20517781 грн., строк кредитування 42 платіжних періодів, фіксована процентна ставка 0,0001%, комісія за обслуговування кредиту - 511 грн. дата повернення кредиту 15 грудня 2019 року. До вищевказаного договору сторонами укладено додаток, в якому викладено графік погашення заборгованості. У 2020 році нею отримана постанова про відкриття виконавчого провадження, яка винесена приватним виконавцем Кіровоградської області Золотарьовою Тетяною Валентинівною від 10 березня 2020 року при примусовому виконанні виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем від 26 грудня 2019 року, загальна сума запропонована, згідно з виконавчим написом нотаріуса, до стягнення складає 25 003,81 грн. Згідно з вищевказаним виконавчим написом нотаріусом вбачається, що право вимоги за вищевказаним договором кредиту перейшло від ПАТ «Платинум Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на підставі договору про відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА, укладеного 02 жовтня 2019 року. Вважає, що вищевказаний виконавчий напис нотаріуса має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав. Вказано, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано норми спеціального закону та не перевірено у встановленому законом порядку безспірність заборгованості позивача перед відповідачем, з огляду на ту обставину, що позивач не погоджується з сумою заборгованості наведеною у виконавчому написі нотаріуса, з підстав того, що з моменту укладення кредитного договору з ПАТ «Платинум Банк», позивач, належним чином виконував свої зобов`язання, щомісячно сплачував фіксовані суми повернення грошових коштів наданих в якості кредиту, що підтверджується банківськими квитанціями доданими до позовної заяви. Позивач погашав суму кредиту у період з 11 липня 2016 року по 12 травня 2017 року. В подальшому, ПАТ «Платинум Банк» перебував в процесі ліквідації, що підтверджується відомостями, які містяться на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у зв`язку з цим вірогідно було закрито рахунок для погашенням заборгованості за даним кредитом, оскільки при здійсненні платежу за кредитним договором - позивачу було повідомлено про відсутність зазначеного рахунку, який було надано ПАТ «Платинум Банк» при укладені кредитного договору. Нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не взято до уваги суму грошових коштів, яка була сплачена позивачем у період з 11 липня 2016 року по 12 травня 2017 року. Крім того у виконавчому написі визначена прострочена сума заборгованості за процентами у розмірі 8687 грн., не відповідає дійсності з урахуванням того, що фіксована процентна ставка за користування кредитом встановлена на рівні 0,0001 %. Зважаючи на вищевикладене, слід дійти висновку, що приватний нотаріус не мав жодні підстав для вчинення виконавчого напису про стягнення боргу за кредитним договоре попередньо не переконавшись та не отримавши від банку документів, які б підтвердили, що вказана заборгованість є безспірною, тобто відсутні умови передбаченні у ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» необхідні для можливості вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім того, відповідач по справі, як слідує з відомостей які містяться в оспорюваному виконавчому написі, на підставі договору про відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА, укладеного 02 жовтня 2019 року - придбав право вимоги у ПАТ «Платинум Банк» за даним кредитним договором, проте, в той же час, про такі дії позивачу було невідомо і людних письмових відомостей про такі дії (заміна кредитора) і можливість сплати заборгованості за кредитним договором на відповідні банківські реквізити нового кредитора з боку відповідача не надавалося. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 липня 2021 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 квітня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. Представник позивача адвокат Константінов О.Ф. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Відзив на позовну заяву на адресу суду не надсилав. Третя особа: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа: приватний виконавець Кіровоградської області Золотарьова Т.В. в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Оскільки, представник позивача не заперечує заочному розгляду справи, про що зазначено у поданій ним заяві, справу на підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі заяви ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» 26 грудня 2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. було вчинено виконавчий напис № 5858, яким нотаріусом запропоновано: звернути стягнення з громадянки України, якою є: [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження: с. Соколівське, місце роботи: безробітна, РНОКПП [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , яка є боржником за кредитним договором № 29/11159CLFK3AIT2 від 24 червня 2016 року, укладеним із ПАТ «Платинум Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД». Строк платежу за кредитним договором № 29/11159CLFK3AIT2 від 24 червня 2016 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 12 серпня 2017 року по 29 листопада 2019 року. Сума заборгованості складає 25003,81 грн. Плата за вчинення виконавчого напису становить 300,00 грн. Приватним виконавцем Кіровоградської області Золотарьовю Тетяною Валентинівною постановою від 10 березня 2020 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. № 5858 від 26 грудня 2019 року. За приписами ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 цього Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ України 22 лютого 2012 р. № 296/5 та зареєстрований у МЮ України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 (далі по тексту - Порядок). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ. Статтею 88 цього Закону України визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999р. № 1172 (далі по тексту - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. у справі № 826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальником, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». Положення ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Разом з тим, стороною відповідача не було надано суду в порушення положень ст.ст. 76-81 ЦПК України, належних і допустимість доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусу Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюку В.С., були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором. Як і відсутні відомості, що сума заборгованості утворилась за період часу з 12 серпня 2017 року по 29 листопада 2019 року, про що зазначено у виконавчому написі. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017р. № 6-887цс17. Таким чином, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Слід зазначити, що доказів про те, що позивач повідомлялася про існування боргу відсутні. Як наслідок відсутнє визнання нею такого розміру боргу. Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Враховуючи викладене та

Outcome: approved