Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. 29 липня 2015 року трапилося залиття квартири, в результаті якого були пошкоджені стеля ванної кімнати, стеля та стіни кухні, стеля у коридорі, стеля, стіни та підлога у кімнаті, міжкімнатні двері. Співробітниками ЖЕКу складено акт про залиття, в якому зазначено причину залиття: халатне відношення до сантехнічного обладнання мешканців квартири № 138 вказаного будинку. Позивач звернулася до експерта, яким проведено оцінку вартості ремонтно-відновлювальних робіт. Крім того, позивач посилається на те, що їй було завдано моральну шкоду, що виразилась у негативних емоціях, переживаннях з приводу пошкодження майна, неможливості користування ним, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Також позивач зазначає, що внаслідок переживань з приводу вказаних подій померла її мати [PERSON] За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири, у сумі 21444,00 грн., витрати за виготовлення висновку експерта у розмірі 3000 грн., а також 3000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди. Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Зазначив, що акт про залиття не відповідає вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. В акті зазначена ймовірна, а не точна причина залиття квартири, причина залиття не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач зазначив, що в квартирі, яка належить йому на праві власності, живе його дочка, з дозволу та відома останньої в квартирі також проживала подруга дочки без реєстрації місця проживання. Також відповідач послався на те, що в квартирі постійно не проживає, а тому не повинен нести відповідальність за відшкодування завданої матеріальної шкоди. Третя особа явку свого представника не забезпечила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв, клопотань на адресу суду не надіслали. Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. (а.с. 10) 29 липня 2015 року в будинку [ADDRESS] трапилось залиття. Ймовірною причиною залиття є халатне відношення до сантехнічного обладнання мешканців квартири № 138, внаслідок цього залиття пошкоджено оздоблення квартири № 134. Для ліквідації наслідків залиття необхідно виконати наступні ремонтні роботи в квартирі № 134, а саме: ванна кімната - стеля 2,2 кв.м., кухня - стеля, 5,9 кв.м., стіни - 5,5 кв.м., коридор - стеля, 5,7 кв.м., кімната - стеля, 10,2 кв.м., стіни, 10,4 кв.м., підлога, 10,2 кв.м., пошкодження наличника - 9,2 м.п. Вказані обставини підтверджені актом про залиття від 03 серпня 2015 року, складеного комісією ЖЕД. Згідно з довідкою від 23 жовтня 2015 року, форма № 3, власником квартири [ADDRESS], є відповідач [PERSON] Положеннями ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. За правилами ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст.1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст.22 ЦК України. Так, статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Матеріалами справи підтверджено, що 29 липня 2015 року в квартирі, що належить на праві власності позивачу, сталося залиття. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 28 вересня 2015 року № 7/15-Д, виконаного Центром судових досліджень «Експерттранссервіс», вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для усунення пошкоджень конструктивних елементів та опоряджувальних покриттів в приміщеннях квартири № 134, що виникли внаслідок залиття, на момент дослідження складає 21444 грн. (а.с. 20-26) Відповідач у своїх поясненнях заперечував свою вину у залитті квартири позивача. Судом роз'яснено відповідачу його право заявити клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи з метою встановити причину залиття. Однак таким своїм правом відповідач не скористався, повідомив, що заявляти клопотання про призначення у справі судової експертизи не має наміру. Інших доказів на спростування вини відповідача у нанесенні матеріальних збитків позивачу [PERSON] не надано. За своїм змістом акт про залиття відповідає вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Доказів, які б спростовували причину залиття, вказану в акті, відповідач не надав. Приймаючи до уваги те, що у справах про відшкодування шкоди згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України обов'язок доведення відсутності вини несе відповідач, суд доходить висновку, що вина відповідача у нанесенні матеріальних збитків, пов'язаних з залиттям квартири позивача, є доведеною. Також згідно з квитанцією від 02 вересня 2015 року позивачем витрачено 3000 грн. на оплату вартості експертного дослідження. Такі витрати позивача пов'язані з витратами, які зазнала остання у зв'язку з пошкодженням її майна. За приписами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, тощо. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Внаслідок залиття квартири позивачу була завдана моральна шкода, що виразилася у душевних стражданнях, переживаннях, необхідності докласти додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір завданої моральної шкоди позивачем оцінений у 3000 грн. З урахуванням принципів розумності та справедливості суд вважає за доцільне зменшити розмір моральної шкоди, визначений позивачем, до 1000 грн. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 448,22 грн. пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial