Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

У липні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницького Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту, просив скасувати арешт автомобіля марки ВАЗ 2107 ЗНГ, легковий седан-В, 3 двигуна [NUMBER] , № шасі [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , [INFO] , накладений постановою державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Кареліним М.В. № 930049 від 11 лютого 2005 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він є власником автомобіля ВАЗ 2107 ЗНГ, державний номер [NUMBER] . В серпні 2019 року звернувся до регіонального сервісного центру МВС в Кіровоградській області територіальний сервісний центр 3541 з метою здійснити перереєстрацію транспортного засобу, що належить йому на праві приватної власності. Однак, йому було повідомлено, що постановою державного виконавця Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ № 930049 від 11 лютого 2005 року накладено арешт на його автомобіль та оголошено заборону на його відчуження. Після цього, 29 серпня 20219 року він звернувся до Фортечного ВДВС м. Кропивницького із заявою про зняття арешту. У відділі йому повідомили, що на виконанні перебувала ухвала Кіровського районного суду м. Кіровограда від січня 2005 року про накладення арешту на його автомобіль, шляхом забезпечення позову [PERSON] . Виконавчі провадження по цій справі закрито. Інформація в реєстрі відсутня відносно постанови державного виконавця Кіровського ВДВС Кіровоградського МУБ № 930049 від 11 лютого 2005 року. Вказане змусило позивача звернутися до суду з даним позовом. Оскільки іншого шляху, ніж вирішення питання в судовому порядку, на сьогоднішній день немає. Не зняття арешту та заборони обмежують його права щодо розпорядження своїм майном. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 липня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 січня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. В судове засідання позивач не з`явився, повідомлявся належним чином. Представник позивача в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов до суду не надавав, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив справу розглянути за відсутності представника відділу. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зіст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля марки ВАЗ 2107 ЗНГ, державний номер [NUMBER] . Відповідно до постанови державного виконавця Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ № 930049 від 11 лютого 2005 року накладено арешт на його автомобіль та оголошено заборону на його відчуження. 29 серпня 20219 року позивач звернувся з заявою до Фортечного ВДВС м. Кропивницького про зняття арешту. Відповідно до листа начальника відділу вказано, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що у відділі на виконанні відсутні виконавчі провадження в рамках винесеної постанови про арешт від 15 лютого 2005 року. Надати інформацію щодо зняття арешту з автотранспортного засобу не мають можливості, оскільки виконавчі провадження підлягають знищенню після строку зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органів державної виконавчої служби. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст.55,124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Ст.ст. 386, 391 глави 29 ЦК України передбачають право власника на захист своїх прав, в тому рахунку шляхом звернення з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушенню своїх прав та усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 396 ЦК України визначено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 ЦК України. Поновлення прав позивача та усунення перешкод в розпорядженні та реалізації права власності на майно можливо шляхом зняття заборони відчуження зі майна, а саме автомобіля ВАЗ 2107 ЗНГ, державний номер [NUMBER] . Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього праві чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У силу ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно з положеннями ч.2 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі, зокрема, судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. За встановлених обставин, приймаючи до уваги неможливість скасування обтяження в позасудовому порядку, враховуючи те, що виконавче провадження відсутнє, а накладена заборона на відчуження майна позивача порушує його права, як власника вказаного майна, внаслідок чого він позбавлений можливості у повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд вважає зняти заборону відчуження автомобіля марки ВАЗ 2107 ЗНГ, державний номер [NUMBER] , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить позивачу. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати покласти на сторону, яка їх понесла. На підставі наведеного,

Outcome: approved