Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

у липні 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного договору від 29.12.2012 року між Банком та [PERSON], останній отримав кредит розмірі 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Внаслідок порушення боргових зобовязань відповідачем, станом на 01.06.2016 року утворилася заборгованість в розмірі 15564,88 грн., яка складається із: 694,67 грн. - заборгованість за кредитом, 10602,45 грн. - заборгованість за відсотками, 3050,00 грн.- заборгованість по комісії та пені, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 717,36 грн. штраф (процентна складова), яку позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача в рахунок виконання умов договору. \~Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти прийняття заочного рішення не заперечує. \~Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату і час розгляду справи повідомлявся належним чином. Частиною 1 ст.224 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~Таким чином, суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення по справі, оскільки відповідач належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне: 29.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «АКЦЕНТ-БАНК» та відповідачем [PERSON] укладено договір б/н від 29.12.2012 року, що складається з Заяви клієнта, «Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» та «Тарифів Банку», згідно якого останній отримав кредит розмірі 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 01.06.2016 року відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором б/н від 29.12.2012 року у розмірі 15564,48 грн., з яких: 694,67 грн. - заборгованість за кредитом, 10602,45 грн. - заборгованість за відсотками, 3050,00 грн.- заборгованість по комісії та пені; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 717,36 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитним договором в установлені договором строки, позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки за користування кредитом, на що він розраховував при укладенні договору, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у звязку з чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором від 29.12.2012 року, яка виникла станом на 01.06.2016 року, в розмірі 15564,48 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню в повному обсязі витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 гривень та витрати понесені на публікацію оголошення у пресі в розмірі 240 грн.., а всього 1618 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved