Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся з цим позовом до Кіровського районного суду м.Кіровограда до відповідачча [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. Ухвалою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 23.04.2014 р. цивільну справу було передано до Києво-Святошинського районного суду Київської області за підсудністю. 04.06.2014 р. цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування було прийнято до провадження Києво-Святошинського районного суду Київської області. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує, посилаючись на те, що 18.01.2010 року приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське» та [PERSON] уклали договір страхування №ВЕ/0000461051, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «ВАЗ», д.н. [NUMBER]. 11 вересня 2010 року в м.Кіровограді по вул. Дзержинського відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль «ВАЗ», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] та власником якого є [PERSON], й автомобіль «Toyota», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], який є його власником Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ДАІ, страховим актом № ЦО-24597-ВЕ-0000461051-01 від 26.12.2011 р., які наявні в матеріалах цивільної справи. 21.11.2011 р. АТ «СК «АХА Страхування» звернувся до приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» із заявою про настання страхового випадку. 05.11.2010 р. експертом [PERSON] проведено огляд транспортного засобу та складено звіт №104-ч з визначенням вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу. На підставі вказаного страхового акту та заяви АТ «СК «АХА Страхування» позивачем було виплачено страхове відшкодування 1 190, 70 грн. 70 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1351 від 17.02.2012 р.. Кіровським районним судом м.Кіровограда були розглянуті матеріали справи про адміністративне правопорушення. [PERSON] було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст..124 КУпАП.. [PERSON] не повідомив приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське» про настання страхового випадку, передбачені ст..33 Закону України «про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 12.06.2013 р. відповідачу було направлено лист №32/АГ/ІЛЛ з вимогою сплатити суму страхового відшкодування. Проте, [PERSON], не сплатив, зазначеної в листі суми. Тому, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 1 190 грн. 70 коп. та судові витрати у справі. В судове засідання представник позивача не з»явився. Направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до положень ст. 1191 цього Кодексу особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 27 Закону України « Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як вбачається із матеріалів справи 18.01.2010 року приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське» та [PERSON] уклали договір страхування №ВЕ/0000461051, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «ВАЗ», д.н. [NUMBER]. 11 вересня 2010 року в м.Кіровограді по вул. Дзержинського відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль «ВАЗ», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] та власником якого є [PERSON], й автомобіль «Toyota», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], який є його власником Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ДАІ, страховим актом № ЦО-24597-ВЕ-0000461051-01 від 26.12.2011 р., які наявні в матеріалах цивільної справи. 21.11.2011 р. АТ «СК «АХА Страхування» звернувся до приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» із заявою про настання страхового випадку. 05.11.2010 р. експертом [PERSON] проведено огляд транспортного засобу та складено звіт №104-ч з визначенням вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу. На підставі вказаного страхового акту та заяви АТ «СК «АХА Страхування» позивачем було виплачено страхове відшкодування 1 190, 70 грн. 70 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1351 від 17.02.2012 р.. Кіровським районним судом м.Кіровограда були розглянуті матеріали справи про адміністративне правопорушення. [PERSON] було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст..124 КУпАП.. [PERSON] не повідомив приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське» про настання страхового випадку, передбачені ст..33 Закону України «про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 12.06.2013 р. відповідачу було направлено лист №32/АГ/ІЛЛ з вимогою сплатити суму страхового відшкодування. Проте, [PERSON], не сплатив, зазначеної в листі суми. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved