Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому вказує, що вони з відповідачем з 25 квітня 2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали за рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 23.02.2016 року, є батьками [PERSON], [INFO]. В даний час вони з відповідачем проживають окремо, син знаходиться на утриманні позивачки, відповідач коштів на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 01 червня 2016 року, оскільки саме з цього часу вона вимушена винаймати житло тому, що подальше спільне проживання з відповідачем стало неможливим. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні фактично позовні вимоги визнав частково, не заперечував сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі по 500 грн. на місяць. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 25 квітня 2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали за рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 23.02.2016 року в справі № 553/4289/15-ц. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ № 042201, виданим 02.02.2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції. Сторони проживають окремо, неповнолітній син [PERSON] проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує положення ст. 182 СК України та з урахуванням матеріального становища відповідача, який не має стабільного заробітку, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог [PERSON] та стягнення аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття щомісячно у розмірі по 500 грн. 00 коп.. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Враховуючи вище викладене, а також те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що нею вживалися заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але вона не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням відповідача від їх сплати, суд приходить до висновку, що аліменти підлягають стягненню з дня предявлення позову, тобто з 09.11.2016 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial