Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

У липні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , яку уточнив 21 лютого 2019 року, в якій остаточно просив: розподілити домоволодіння [ADDRESS] між співвласниками [PERSON] та [PERSON] відповідно до варіанту 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29.10.2018 року, а саме: співвласнику [PERSON] виділити квартиру № 1 , що становить 46/100 частки, а співвласнику [PERSON] - квартиру № 2 , що становить 54/100 частки, стягнувши в [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію вартості від розділених ідеальних часток у розмірі 21 302 грн. 50 коп., а також судові витрати по справі у розмірі 10 917 грн. 08 коп. В обґрунтування позову зазначає, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є спадкоємцями після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , про що державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 04.04.2008 року по Ѕ частці спадкового майна кожному. Спадкове майно, а саме домоволодіння, розташоване за адресою6 [ADDRESS] . Між сторонами впродовж тривалого часу вже склався певний порядок користування вказаним домоволодінням, що майже відповідає по Ѕ частці кожному, у зв`язку з чим 28.08.2011 року сторони вирішили письмово закріпити цей розподіл домоволодіння з певними переобладнаннями, однак до теперішнього часу відповідач так і не здійснив переобладнання, про які домовлялись сторони. До теперішнього часу сторони мають спільний вхід, спільно користуються вбиральнею, а відповідач зі своєю родиною, щоб потрапити у кімнату має пройти через кімнати позивача, у зв`язку з чим у сторін виникають конфліктні ситуації та сварки. Зазначив, що перший варіант розподілу спірного домоволодіння, зазначений у судовій будівельно-технічній експертизі від 29.10.2018 року, найбільш точно відповідає вже існуючому фактичному користуванню домоволодінням, з мінімальними будівельними роботами, пов`язаними з переплануванням, та мінімальним втручанням в конструкції житлового будинку та з незначним відступом від ідеальних часток з урахуванням фактичного користування, а також з максимальною ізоляцією співвласників домоволодіння. Оскільки в добровільному порядку з відповідачем не вдалося виділити в натурі частки сторін у домоволодінні, позивач [PERSON] вирішив звернутися до суду з даним позовом. 18 березня 2019 року від представника відповідача - [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач по справі проти позовних вимог [PERSON] заперечує частково з огляду на наступне. Дійсно, відповідач [PERSON] є співвласником Ѕ частини домоволодіння [ADDRESS] , отримавши його у спадок від спільного з позивачем батька. Згідно висновку експертизи та відносин, що склались між відповідачем та позивачем, відповідач вважає, що розподіл домоволодіння можливий за варіантом № 2 висновку експертизи № 1414/1415/1417/18, включаючи незначне відступлення від часток сторін та виплати компенсації. При цьому, зауважує, що у варіанті № 1 та № 2 потрібно зробити практично однакові переобладнання в домоволодінні, але другий варіант передбачає найбільш відокремлені приміщення та споруди у співвласників відносно один одного. Крім того, у варіанті № 2 передбачене менше відступлення від ідеальних часток, ніж у варіанті № 1. У задоволенні вимог про стягнення з відповідача судових витрат просить відмовити позивачу, оскільки відповідач ніколи не перешкоджав позивачу користуватись їх спільним нерухомим майном, не порушував прав та законних інтересів позивача, а зараз позивач за власним бажанням хоче визначити все це в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач та його представник - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково та просили суд розподілити домоволодіння [ADDRESS] згідно варіанту № 2 висновку експерта № 1414/1415/1416/1417-18 від 29 жовтня 2018 року, а також відмовити позивачу у задоволенні вимог про стягнення судових витрат, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 4 квітня 2008 року державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Янковою І.В., зареєстрованого в реєстрі за № 5-809, належить Ѕ частина домоволодіння [ADDRESS] (а.с.8). Право власності на Ѕ частину [ADDRESS] було зареєстровано позивачем у Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» 12 травня 2008 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18777324 від 12 травня 2008 року (а.с. 9). При цьому, інша Ѕ частина домоволодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 4 квітня 2008 року державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Янковою І.В., зареєстрованого в реєстрі за № 5-808, належить відповідачу [PERSON] . Відповідно до вимог ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, судом встановлено, що домоволодіння [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] , по Ѕ частині кожному. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого ФОП [PERSON] станом на 31 травня 2013 року (а.с.12-15), на території вказаного домоволодіння розташовані наступні будівлі та споруди: літ. А-1 - житловий будинок, під А-1 - підвал, літ. а-1 - прибудова, під а-1 - підвал, літ. а - ганок, літ. а1 - вхід в підвал, літ. Б - літня кухня, літ. В - сарай, літ. Г - вбиральня, літ. Д - гараж, під Д - підвал, № 1-7, І - споруди. З Акта від 1 вересня 2017 року, складеного інженером з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] (а.с. 63), вбачається, що у домоволодінні [ADDRESS] відбулась зміна загальної та житлової площі будинку літ. А-1 у зв`язку з уточненням лінійних розмірів та переплануванням без втручання в несучі конструкції поз. 1-4, що не потребує отримання документів щодо його виконання та додаткового введення в експлуатацію. Збудований гараж з підвалом літ. Д у 1982 році, що не є самочинним згідно п. 3.2 «Інструкції» про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна. На теперішній час домоволодіння за адресою: [ADDRESS] складається з: житлового будинку - літ. А-1 загальною площею 102,4 кв.м., житловою площею 50,2 кв.м.; літньої кухні - літ. Б; сараю - літ. В; убиральні - літ. Г; гаражу - літ. Д, № 1-5, І - споруди та мостіння. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого ФОП [PERSON] станом на 1 вересня 2017 року (а.с. 62-68), на території вказаного домоволодіння розташовані наступні будівлі та споруди: літ. А-1 - житловий будинок, під А-1 - підвал, літ. а-1 - прибудова, під а-1 - підвал, літ. а - ганок, літ. а1 - вхід в підвал, літ. Б - літня кухня, літ. В - сарай, літ. Г - убиральня, літ. Д - гараж, під Д - підвал, № 1 - огорожа, № 2 - ворота з хвірткою, № 3 - огорожа, № 4 - огорожа, № 5 - зливна яма, І - мостіння. При цьому, житловий будинок літ. А-1 складається з наступних приміщень: 1-1 - кухня площею 9,5 кв.м, 1-2 житлова площею 5,1 кв.м., 1-3 - коридор площею 3,7 кв.м., 1-4 санвузол площею 5,2 кв.м, 1-5 житлова площею 10,7 кв.м, 1-6 житлова площею 10,0 кв.м, 1-7 житлова площею 24,4 кв.м, 1-8 санвузол площею 2,6 кв.м, а всього по І поверху загальною площею 71,2 кв.м., житловою - 50,2 кв.м.; підвал: приміщення 1-І площею 2,4 кв.м., приміщення 1-ІІ площею 21,0 кв.м., приміщення 1-ІІІ площею 7,8 кв.м., а разом площею 31,2 кв.м. Вищевказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 849 кв.м. При цьому, під час розгляду справи позивач відмовився від позовних вимог в частині визначення порядку користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . Частинами 1 та 2 ст. 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. З наведених норм ст. 358 ЦК України очевидним є висновок про те, що усі співвласники нерухомого майна мають рівні права у володіння та розпорядженні належною їм часткою майна, та повинні реалізовувати належне їм право власності за взаємною згодою, враховуючи при цьому інтереси усіх співвласників. 28 серпня 2011 року позивач та відповідач підписали розписку (а.с. 10, 11), в якій зазначили, що між ними встановлений порядок користування з подальшим розподілом та визначили певний порядок користування домоволодінням [ADDRESS] . Крім того, сторони обумовили проведення ремонтно-будівельних робіт у житловому будинку, необхідних для забезпечення зручного спільного проживання. Однак, до теперішнього часу переобладнань, про які домовлялись сторони, так і не було здійснено, сторони мають спільний вхід, спільно користуються вбиральнею Г, в відповідач з родиною, щоб потрапити у свою кімнату, має пройти через кімнати позивача, що стає причинами конфліктів між сторонами. Вказані обставини визнавались сторонами у справі. У зв`язку з цим, у липні 2017 року позивач [PERSON] з метою захисту своїх прав та інтересів звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] про розподіл домоволодіння та виділення в натурі 1/2 частини домоволодіння [ADDRESS] . Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В частині 1, 2 ст. 364 ЦК України зазначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України в пунктах 6, 7 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» від 04 жовтня 1991 року № 7 з наступними змінами, виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. З метою визначення можливості виділення часток кожного із співвласників домоволодіння в натурі та розділу домоволодіння, за клопотанням представника позивача ухвалою суду від 18 грудня 2017 року було призначено судову будівельно-технічну експертизу. Згідно Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної, земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи № 1414/1415/1416/1417-18 по цивільній справі № 204/4424/17 від 29 жовтня 2018 року (а.с. 81-116) встановлена наявність технічної можливості виділення кожному зі співвласників ізольованої квартири. Згідно вказаного висновку було запропоновано два варіанти розподілу в натурі спірного домоволодіння. Варіант № 1 з мінімальними будівельними роботами пов`язаними з переплануванням та мінімальним втручанням в конструкції житлового будинку та з незначним відступом від ідеальних часток з урахуванням фактичного користування. Першому співвласнику [PERSON] виділяється квартира № 1 , що на додатку зафарбована жовтим кольором: з наступними приміщеннями в житловому будинку літ. А-1: 1-3 площею 3,7 кв.м., 1-4 площею 5,2 кв.м, 1-5 площею 10,7 кв.м, 1-6 площею 10,0 кв.м, а разом 29,6 кв.м; з наступними приміщеннями в підвалі під літ. А-1: 1/2 1-ІІ площею 10,5 кв.м; надвірні будівлі та споруди: ганок літ. а, літня кухня літ. Б, сарай літ. В, убиральня літ. Г, ворота з хвірткою № 2, огорожа № 3, огорожа № 4, 1/2 зливна яма № 5, вимощення І. Ринкова вартість квартири № 1 з надвірними будовами та спорудами співвласника [PERSON] частки - 259 300 грн. 50 коп., що на 21 302 грн. 50 коп. менше ідеальної частки (280 603 грн.). Другому співвласнику [PERSON] виділяється квартира № 2 , що на додатку зафарбована зеленим кольором: з наступними приміщеннями в житловому будинку літ. А-1 та житловій прибудові літ. а-1: приміщення 1-1 площею 9,5 кв.м, 1-2 площею 5,2 кв.м, 1-7 площею 24,4 кв.м, 1-8 площею 2,6 кв.м, а разом 41,7 кв.м; з наступними приміщеннями в підвалі під літ. А-1: 1/2 1-ІІ площею 10,5 кв.м, вхід у підвал літ. а1, підвал під літ. а-1 приміщення І-ІІІ площею 7,8 кв.м; надвірні будівлі та споруди: гараж літ. Д, огорожа № 1, 1/2 зливна яма № 5. Ринкова вартість квартири № 2 з надвірними будовами та спорудами співвласника [PERSON] частки - 301 905 грн. 50 коп., що на 21 302 грн. 50 коп. більше ідеальної частки (280 603 грн.). При розподілі домоволодіння по варіанту № 1 необхідно провести наступні переобладнання: віконний проріз переобладнати під дверний у прим. 1-1 для облаштування входу в квартиру № 2 ; облаштувати ганок для входу в квартиру № 2 ; закласти дверний проріз при вході в приміщення 1-1; закласти дверний проріз між прим. 1-1 і 1-3, прим. 1-3 і 1-8 та прим. 1-5 і 1-7; пробити дверний проріз між прим. 1-8 і 1-7; демонтувати сантехнічні прилади в прим. 1-8 та облаштувати санвузол в приміщенні 1-2; віконний проріз переобладнати під дверний у прим. 1-4 для облаштування входу в квартиру № 1 та встановити подвійний дверний блок; переобладнати ганок для входу до квартири № 1 ; демонтувати сантехнічні прилади в прим. 1-4; демонтувати перегородку між прим. 1-3 та 1-4 та облаштувати в даному приміщенні електрифіковану кухню; пробити віконний проріз в прим. 1-4; пробити проріз в перекритті прим. 1-4 та облаштувати вхід в підвал; облаштувати великий арочний отвір для об`єднання приміщень 1-6 та 1-5; встановити перегородку в приміщенні І-ІІ (підвал під літ. А-1); зливну яму № 5 залишити в спільному користуванні співвласників домоволодіння; максимальної ізоляції співвласників домоволодіння співвласнику [PERSON] вхід в гараж обладнати зі сторони домоволодіння № 35 та встановити хвіртку для входу на земельну ділянку зі сторони домоволодіння № 35 . До виконання вищевикладених переобладнань співвласнику [PERSON] не перешкоджати співвласнику [PERSON] потрапляти до будівель та споруд, які виділяються йому у користування. По варіанту № 1 розподілу реальні частки наступні: [PERSON] - ідеальна частка 50/100, реальна частка ~ 46/100, [PERSON] - ідеальна частка 50/100, реальна частка ~ 54/100. Розмір компенсації на користь першого співвласника складатиме 21 302 грн. 50 коп. Варіант № 2 з мінімальними будівельними роботами пов`язаними з переплануванням та мінімальним втручанням в конструкції житлового будинку та з незначним відступом від ідеальних часток. Першому співвласнику [PERSON] виділяється квартира № 1 , що на додатку зафарбована жовтим кольором: з наступними приміщеннями в житловому будинку літ. А-1: 1-3 площею 3,7 кв.м., 1-4 площею 5,2 кв.м, 1-5 площею 10,7 кв.м, 1-6 площею 10,0 кв.м, а разом 29,6 кв.м; з наступними приміщеннями в підвалі під літ. А-1: 1/2 1-ІІ площею 10,5 кв.м; надвірні будівлі та споруди: ганок літ. а, літня кухня літ. Б, сарай літ. В, убиральня літ. Г, ворота з хвірткою № 2, огорожа № 3, огорожа № 4, зливна яма № 5, вимощення І. Ринкова вартість квартири № 1 з надвірними будовами та спорудами співвласника [PERSON] , 1/2 частки - 263 556 грн. 50 коп., що на 17 046 грн. 50 коп. менше ідеальної частки (280 603 грн.). Другому співвласнику [PERSON] виділяється квартира № 2 , що на додатку зафарбована зеленим кольором: з наступними приміщеннями в житловому будинку літ. А-1 та житловій прибудові літ. а-1: приміщення 1-1 площею 9,5 кв.м, 1-2 площею 5,2 кв.м, 1-7 площею 24,4 кв.м, 1-8 площею 2,6 кв.м, а разом 41,7 кв.м; з наступними приміщеннями в підвалі під літ. А-1: 1/2 1-ІІ площею 10,5 кв.м, вхід у підвал літ. а1, підвал під літ. а-1 приміщення І-ІІІ площею 7,8 кв.м; надвірні будівлі та споруди: гараж літ. Д, огорожа № 1. Ринкова вартість квартири № 2 з надвірними будовами та спорудами співвласника [PERSON] частки - 297 649 грн. 50 коп., що на 17 046 грн. 50 коп. більше ідеальної частки (280 603 грн.). При розподілі домоволодіння по варіанту № 2 необхідно провести наступні переобладнання: віконний проріз переобладнати під дверний у прим. 1-1 для облаштування входу в квартиру № 2 ; облаштувати ганок для входу в квартиру № 2 ; закласти дверний проріз при вході в приміщення 1-1; закласти дверний проріз між прим. 1-1 і 1-3, прим. 1-3 і 1-8 та прим. 1-5 і 1-7; пробити дверний проріз між прим. 1-8 і 1-7; демонтувати сантехнічні прилади в прим. 1-8 та облаштувати санвузол в приміщенні 1-2; віконний проріз переобладнати під дверний у прим. 1-5 для облаштування входу в квартиру № 1 та встановити подвійний дверний блок; обладнати ганок для входу до квартири № 1 ; демонтувати сантехнічні прилади в прим. 1-4; демонтувати перегородку між прим. 1-3 та 1-4 та облаштувати в даному приміщенні електрифіковану кухню; встановити перегородку з дверним блоком в прим. 1-5; демонтувати перегородку між прим. 1-5 та прим. 1-6; пробити віконний проріз в прим. 1-5; пробити проріз в перекритті прим. 1-4 та облаштувати вхід в підвал; встановити перегородку в приміщенні І-ІІ (підвал під літ. А-1); співвласнику ІІ облаштувати зливну яму; для максимальної ізоляції співвласників домоволодіння співвласнику [PERSON] вхід в гараж обладнати зі сторони домоволодіння № 35 та встановити хвіртку для входу на земельну ділянку зі сторони домоволодіння № 35 . До виконання вищевикладених переобладнань співвласнику [PERSON] не перешкоджати співвласнику [PERSON] потрапляти до будівель та споруд, які виділяються йому у користування. По варіанту № 2 розподілу реальні частки наступні: [PERSON] - ідеальна частка 50/100, реальна частка ~ 47/100, [PERSON] - ідеальна частка 50/100, реальна частка ~ 53/100. Розмір компенсації на користь першого співвласника складатиме 17 046 грн. 50 коп. В уточненій позовній заяві позивач просить розподілити домоволодіння [ADDRESS] згідно варіанту № 1 висновку експерта № 1414/1415/1416/1417-18 від 29 жовтня 2018 року. При цьому, відповідач вважає, що розподіл домоволодіння можливий за варіантом № 2 висновку експертизи, посилаючись на те, що другий варіант передбачає найбільш відокремлені приміщення та споруди у співвласників відносно один одного та цей варіант передбачає менше відступлення від ідеальних часток, ніж у варіанті № 1. Результат аналізу змісту норм статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Тобто визначальним для виділу частки з житлового будинку (поділу житлового будинку в натурі), який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці у ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. У випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Таку позицію висловив і Верховний Суд України в постанові від 03.04.2013 року у справі № 6-12цс13. Проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши усі обставини справи, суд вважає, що домоволодіння [ADDRESS] необхідно розділити між позивачем та відповідачем згідно варіанту № 1 висновку експерта № 1414/1415/1416/1417-18 від 29 жовтня 2018 року, оскільки такий варіант, на переконання суду, найбільш відповідає фактичному порядку користування домоволодінням, який склався між сторонами. При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу, що як варіант 1, так і варіант 2 передбачають мінімальні будівельні роботи пов`язані з переплануванням та мінімальне втручання в конструкції житлового будинку. Такі перепланування є майже однаковими за двома варіантами розподілу та обидва варіанти передбачають з незначний відступ від ідеальних часток. В обґрунтування заперечень проти варіанту № 1 розподілу домоволодіння відповідач посилається на те, що варіант № 2 передбачає менше відступлення від ідеальних часток, ніж варіант № 1. Дійсно, варіант № 2 передбачає менше відступлення від ідеальних часток, ніж варіант № 1, однак у варіанті № 2 таке відступлення менше лише на 1/100 частину, ніж у варіанті № 1, що на переконання суду не є достатньою підставою для розподілу домоволодіння саме за варіантом № 2 , який менше відповідає фактичному порядку користування сторонами домоволодінням. Більш того, суд звертає увагу, що у варіанті № 2 відступлення від ідеальних часток сторін стає меншим лише за рахунок того, що позивачу була б виділена не Ѕ зливної ями № 5, а зливна яма в цілому, а відповідач мав би облаштувати зливну яму для себе самостійно, тобто здійснити додаткові переобладнання. Згідно ч. 3 ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Частиною статті 367 ЦК України передбачено, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Враховуючи, що запропонований експертом 1-й варіант розділу домоволодіння передбачає невідповідність ідеальних часток реальним часткам, суд вважає за можливе відступити від рівності часток, виділивши [PERSON] 46/100 частин, а [PERSON] 54/100 часток спірного домоволодіння. За таких обставин, в рахунок грошової компенсації за відхилення від вартості ідеальних часток в спірному домоволодінні після розподілу в натурі, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму у розмірі 21 302 грн. 50 коп. Підсумовуючи наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, то з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто сплачений судовий збір у розмірі 1 192 грн. 16 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Склад та розмір витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані відповідні належні та допустимі докази, а саме: платіжні документи, що свідчать про оплату вартості проведеної експертизи, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо). За проведення судової експертизи по справі позивачем було сплачено на рахунок Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз 9 609 грн. 60 коп., що підтверджується квитанцією № 14 від 24 квітня 2018 року, а також було сплачено комісію банку за оплату експертизи у розмірі 115 грн. 32 коп., що підтверджується квитанцією № 14 від 24 квітня 2018 року. Отже, оскільки позовні вимоги задоволені, то з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто також і витрати за проведення судової експертизи у розмірі 9 609 грн. 60 коп. та суму комісії банку за оплату експертизи у розмірі 115 грн. 32 коп. При цьому, будь-яких законних підстав для відмови позивачу у стягненні з відповідача судових витрат під час розгляду справи судом не встановлено, а заперечення сторони відповідача проти стягнення з нього судових витрат є недоведеними, належним чином необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України. Твердження сторони відповідача про те, що домоволодіння не було розділене між сторонами в досудовому порядку саме з вини позивача жодним чином не підтверджені, а перелік необхідних для розподілу домоволодіння переобладнань, які сторони закріпили у розписці від 28 серпня 2011 року так і не був проведений. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 319, 321, 328, 355, 356, 358, 364, 367, ЦК України, та

Outcome: approved