Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 22 червня 2007 року вона уклала шлюб із відповідачем у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 274. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З травня 2016 року однією родиною з чоловіком не проживають, [PERSON] у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі 30% зі всіх видів його доходів щомісячно. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, виданого 22.06.2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22 червня 2007 року, актовий запис № 274. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого повторно 06.06.2008 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Також у відповідності до свідоцтва про народження, виданого 27.01.2015 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно довідки № 22 від 06.07.2017 року, виданої КСН «селище Україна», неповнолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], мешкають разом із матірю [PERSON] за адресою: м. Маріуполь, вул. Жигулівська, буд. 111. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Отже, вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням матеріального положення позивача та платника аліментів, стану здоровя неповнолітніх дітей, а також того, що батьки в рівних частках зобов'язані утримувати дітей, вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON] та доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. У звязку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 640,00 грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial