Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про встановлення фактів постійного проживання спадкоємців разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви посилалися на те, що вони проживали разом зі своїм дідом [PERSON] , який помер [INFO] . За своє життя останній залишив заповіт, яким все належне йому майно заповів заявникам по справі, як своїм онукам. Заявники звернулися до Четвертої дніпровської нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, проте отримали відмову, оскільки ними пропущено строк звернення до нотаріальної контори з питання прийняття спадщини, а також ними не надано нотаріусу підтверджуючих документів про спільне проживання зі спадкодавцем На підставі викладеного, заявники звернулися до суду та просили - встановити факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини [INFO] та встановити факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини [INFO] . Ухвалою суду від 30 квітня 2021 року відкрито провадження по справі, а також витребувано з Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи після [PERSON] , померлого [INFO] . 07 липня 2021 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. В судовому засіданні заявники [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо, підтримали заяву та просили її задовольнити. Заявник [PERSON] також була допитана в якості свідка. Зокрема пояснила, що з самого народження проживала з бабусею та дідусем. З 2005 року проживала з дідусем та бабусею постійно, а також з братом [PERSON] та його сім`єю. Всі вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство. У 2009 році померла бабуся. Коли дідусь захворів, то вони з братом доглядали його, а потім поховали. Представник заявників - адвокат Терещенко Т.М. підтримала заяву та просила її задовольнити. Зокрема пояснила, що [PERSON] з самого народження проживала разом з дідом та бабусею і лише після реєстрації шлюбу деяких час не проживала з дідусем, а потім повернулася. [PERSON] також разом зі своєю родиною проживав з [PERSON] . Заявники і після смерті діда проживають у спадковому будинку. При цьому всі проживали однією родиною, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Наданими по справі доказами підтверджено факт спільного проживання заявників зі спадкодавцем, а тому просила заяву задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи територіальної громади в особі Дніпровської міської ради Григоренко А.В. в судовому засіданні підтримала наданий відзив на позов та просила відмовити у задоволенні заяви, оскільки заявниками не доведено їх вимоги. Суд, вислухавши заявників, представника заявників, представника заінтересованої особи, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 06 січня 2014 року, актовий запис №18 (а.с.25). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS] . За своє життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно де б воно не було та з чого б воно не склалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] та [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Лебеденко Н.С., реєстровий №3-755 22 квітня 2010 року (а.с.26). Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. від 03 грудня 2014 року відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та відсутності доказів проживання разом зі спадкодавцем (а.с.29). Згідно вимог ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1264 ЦК України захищає права тих осіб, яких спадкодавець вважав членами своєї сім`ї і які проживали з ним впродовж достатньо тривалого часу (п`ять років), вели спільне господарство. Отже, встановлення факту спільного проживання має значення для захисту матеріальних інтересів осіб, які спільно проживають, оскільки вказаною статтею передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», п. 23, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Факт постійного проживання [PERSON] , [PERSON] з [PERSON] знайшов своє підтвердження під час судового розгляду справи та підтверджується письмовими доказами та показами допитаних свідків. Так, свідок [PERSON] суду повідомив, що з серпня 2011 року проживав із [PERSON] , її братом [PERSON] та дідусем [PERSON] однією сім`єю в будинку [ADDRESS] . Проживали всі разом, вели спільне господарство. Свідок [PERSON] суду пояснив, що знає [PERSON] десь 20-22 роки. Він проживав зі своїм дідусем [PERSON] та сестрою однією сім`єю по [ADDRESS] . Харчувалися всі разом, [PERSON] та [PERSON] доглядали дідуся. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є троюрідною сестрою заявників. Весь час, ще за життя бабусі, заявники проживали з дідом [PERSON] та бабусею однією сім`єю, вели спільне господарство. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знає [PERSON] десь років з 13, потім народилася [PERSON] . Весь час вони проживали з дідусем [PERSON] та бабусею, вели спільне господарство, в подальшому доглядали дідуся та поховали його. Наразі і досі проживають зі своїми сім`ями у спадковому будинку. Підсумовуючи наведене, суд вважає заяву [PERSON] та [PERSON] такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved