Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, посилаючись на те, що 18.09.2016 року о 06.00 годин на автодорозі Токарівка-Іванівка сталося ДТП з вини [PERSON] , який керував автомобілем марки ВАЗ 211540, державний номер [NUMBER] , який будучи неуважним відволікся від керування, не вибрав безпечну дистанція та безпечну швидкість руху під час виникнення небезпеки для руху, не вждив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, після чого здійснив наїзд на автомобіль Мазда, державний номер [NUMBER] . Внаслідок ДТП належний йому на праві власності автомобіль отримав механічні пошкодження. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №Ве-386 від 30.09.2016 року, складеного оцінювачем [PERSON] вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП складає 85 994,40 грн., вартість завданої йому шкоди складає 115 928,24 грн., яка крім вартості відновлювального ремонту включає величину втрати товарної вартості автомобіля у розмірі 29 933,84 грн. Крім того, 850 грн. Ним було витрачено на оплату послуг з визначення матеріального збитку. До моменту подачі позову він відремонтував автомобіль за власні кошти, вартість якого склала 85 309,94 грн. З урахуванням викладеного просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 116 093,78 грн., яка складаєтьсяз : 85309,94 грн. - кошти, витрачені на ремонт, 29 933,84 грн. - величина втрати товарної вартості автомобіля після ДТП та 850,00 грн. - вартість автотоварознавчого дослідження, стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн. Ухвалою суду від 26 квітня 2017року до участі у справі залучено в якості третьої особи - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта». В судове засідання позивач не з`явився, надав повноваження представнику. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав повноваження представникам. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити в їх задоволенні за необґрунтованістю. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, які про час та місце розгялду справи були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України). Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що 18.09.2016 року о 06.00 год. на автодорозі Токарівка-Іванівка, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ВАЗ» реєстраційний номер [NUMBER] , будучи неуважним відволікся від керування, не вибрав безпечну дистанція та безпечну швидкість руху під час виникнення небезпеки для руху, не вждив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, після чого здійснив наїзд на автомобіль Мазда, державний номер [NUMBER] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Бериславського районного суду Херсонської області від 13.12.2016 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Постанова набрала законної сили 24.12.2016 року. Відповідно до приписів ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За страховим полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно - правова відповідальність [PERSON] була застрахована СТ «Домінант» на період з 19.02.2016 року по 18.02.2017 року (поліс № АЕ/7766947 (а.с.73). 19.09.2016 року до ТДВ «СТ «Домінанта» звернулися [PERSON] та [PERSON] з повідомленням про ДТП, на підставі звернень було відкрито страхову справу № ЦВ-2016-7479. 17.10.2016року [PERSON] звернувся до страховика із заявою про страхове відшкодування, а в листопаді 2016 року з позовом до суду, у зв`язку з цим страховиком у відповідності до приписів абз.4 п.п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплату страхового відшкодування зупинено до вирішення спору в даній цивільної справи Суд не приймає до уваги заперечення відповідача, щодо необхідності пред`явлення позивачем позову про стягнення матеріальної шкоди до ТДВ «Страхова компанія «Домінанта», із яким у нього укладено договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з таких підстав. Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав. Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов`язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика, як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Такий правовий висновок Верховний Суд висловив у постанові від 21.03 2018року у справі № 569/13697/15-ц, який суд у відповідності до ч.4 ст. 263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Отже, матеріалами справи підтверджено, що саме внаслідок ДТП, автомобіль позивача з вини відповідача зазнав механічних пошкоджень та потребує відновлення. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно до висновку №Вс-386 від 30.09.2016року складеного експертом-товарознавцем Херсонської Торгово-промислової палати [PERSON] . вартість відновлювального ремонту автомобіля Mazda CX-5 реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження 16.09.2016року при ДТП в цінах на час пошкодження становить 85 994,40грн. Вартість завданої власнику автомобіля Mazda CX-5 реєстраційний номер [NUMBER] матеріальної шкоди складає 115 928,24грн., у тому числі величина втрати товарності вартості автомобіля складає 29 933,84грн.(а.с.7-22). Заперечуючи проти розміру матеріального збитку визначеного у даному висновку, відповідач наполягав на проведенні судової автотоварознавчої експертизи. Згідно до висновку №18-3174/3762/3763/3764/3765 від 05 листопада 2018року судової автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту автомобіля Mazda CX-5,реєстраційний номер [NUMBER] на дату ДТП 16.09. 2016року, визначається рівною 84 132,08грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля на дату складання висновку 05.11.2018року визначається рівною 95 720,44грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mazda CX-5,реєстраційний номер [NUMBER] на дату ДТП 16.09.2016 року з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу визначається рівною 114 810, 92грн., в тому числі втрата товарної якості автомобіля складає 30 678, 84грн. (а.с.193-207). За таких обставин суд вважає розмір матеріальної шкоди доведеним на підставі доказів наданих позивачем, які не спростовані відповідачем. При цьому суд не приймає до уваги доводи представників відповідача щодо невідповідності висновків судової автотоварознавчої експертизи вимогам Методики товарознавчої експертизи і оцінки колісних транспортних засобів, оскільки зазначені доводи не спростовують висновків експертизи щодо визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [PERSON] внаслідок ДТП, яка мала місце 16.09.2016року. Отже, встановленими судом обставинами справи підтверджено заподіяння позивачу матеріальної шкоди в розмірі 116 093,78 грн. саме, на такій сумі матеріальної шкоди наполягав позивач, із якої: вартість проведеного відновлювального ремонту автомобіля становить 85 309,94 грн., що підтверджується актом виконаних робіт ДЧ - 0000021 від 18.10.2016року, квитанцією до прибуткового касового ордеру №21 від 18.10.2016року; вартість втрати товарної вартості автомобіля становить 29 933,84 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача матеріального збитку в сумі 116 093,78 грн, а також витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 850,00 грн. Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1 160,94 Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно з ч. 1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137 ЦПК України). Проте, в порушенням вимог зазначеної норми Закону стороною позивача не подано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, що є підставою для відмови у стягненні з відповідача на користь позивача витрат пов`язаних з наданням правової допомоги. На підставі викладеного, ст.ст. 22, 1166, 1187,1192 ЦК України,

Outcome: partial