Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до Ізюмської міської ради Харківської області і просить суд призначити їй додатковий строк, достатній для подачі нею заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO], вказуючи, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом на її ім'я у вигляді 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS]. Але, вона з поважних причин пропустила шестимісячний строк для подачі заяви в Ізюмську державну нотаріальну контору Харківської області для прийняття спадщини, оскільки [PERSON] з 2009 року проживав в [ADDRESS] у своїх родичів, та тільки у квітні 2014 року вона дізналася про його смерть. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує позовні вимоги і просить суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю, просять суд позов задовольнити. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Дослідивши і перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що [INFO] в м. Кременчук Полтавської області помер гр. [PERSON] (а.с. 7). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч.1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Судом встановлено, що 27 вересня 2011 року відкрилася спадщина після смерті спадкодавця гр. [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 липня 2006 року, спадкоємцем [PERSON], померлої [INFO] є її син [PERSON], що мешкав в [ADDRESS]. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з 1/2 частини жилого будинку, з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. (а.с. 8-9). У відповідності до заповіту від 18 листопада 2008 року [PERSON] на випадок своєї смерті склав заповіт, в якому належну йому частину жилого будинку, з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], заповів гр. [PERSON], [INFO], цей заповіт посвідчено приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 6). Згідно листа Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області від 21.07.2014 року № 1825/01-16 після померлого [INFO] [PERSON] спадкова справа в Першій кременчуцькій державній нотаріальній конторі не заведена (а.с. 27). У відповідності до листів Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області від 25.06.2014 року № 1695/02-17 та від 30.07.2014 року № 1976/01-16 після смерті гр. [PERSON], померлого [INFO], до нотаріальної контори з заявами про прийняття або відмову від спадщини ніхто із спадкоємців не звертався, спадкова справа не заводилася (а.с. 29, 30). Після переїзду [PERSON] до м. Кременчук, зв'язок з ним припинився, а у квітні 2014 року позивачці стало відомо, що [PERSON] помер. Таким чином, судом встановлено, що позивачка у встановлений законом строк 6 місяців до Ізюмської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини або відмовою від спадщини після смерті гр. [PERSON], померлого [INFO], не зверталася, не отримувала свідоцтво на свої спадкові права. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч.3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Згідно ч.3 ст. 10, ст. 31 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У відповідності з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі спадкоємець [PERSON] своєчасно спадщину не прийняла через те, що не знала про смерть [PERSON], так як він переїхав до м. Кременчук і всі зв'яжи з ним припинилися, тобто у зв'язку з вказаними перешкодами не вчинила дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття і ці обставини визнані судом поважними. За таких обставин суд дійшов висновку про застосування до спірних правовідносин положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Судові витрати по справі суд залишає за позивачкою (а.с. 1, 11).

Outcome: approved