Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила зняти арешт з майна, а саме із належного їй на праві приватної власності житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область Броварський район, село Княжичі, вулиця Глибока, 8, накладений згідно із постановою 63-В4 Відділу державної виконавчої служби Броварського району Київської області від 04 березня 2002 року, реєстраційний номер обтяження 1293520, посилаючись на те, що виконавчі провадження стосовно неї не відкривались, наявність арешту на будинок порушує її права як власника. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій просила суд позов задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі Відділ ДВС)у судове засідання не зявився, подав заяву, у якій просив суд розглянути справу без участі їхнього представника на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок №\~8 по вулиці Глибока у селі Княжичі Броварського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності серії ААА №\~987607 від 24 грудня 1996 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24 грудня 1996 року, зареєстрованими в реєстрі за №\~22968 та №\~22971 відповідно. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №\~921000406 від 17 липня 2017 року вбачається, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна є запис про обтяження майна реєстраційний номер 1293520, зареєстрований 10 вересня 2004 року реєстратором [PERSON] районною державною нотаріальною конторою; тип обтяження: арешт (архівний запис); обєкт обтяження: невизначено, майно, стан: ціле, добудоване, статус: жиле, адреса: Київська область, Броварський район, село Княжичі, вулиця Глибока, буд. 8; власник: [PERSON], підстава обтяження: постанова 63-В4, 20.08.2004, Державна виконавча служба Броварського району. Листом від 21 червня 2017 року Відділ ДВС повідомив позивача про те, що згідно із перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень та журналу реєстрації вхідних документів виконавчих проваджень, де боржником значиться [PERSON] на виконанні не перебувало. Суд встановив, що син позивача [PERSON], на майно якого був накладений арешт на зазначений вище житловий будинок, помер 03 червня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 370463, даний будинок йому на праві власності ніколи не належав. У ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. За змістом ч. 1 ст. 316, ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови №\~5 від 03 червня 2016 року Про судову практику в справах про зняття арешту з майна розяснив, що позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки будь-яких підстав для подальшого арешту належного позивачу майна не встановлено. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved