Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

У листопаді 2014 року Виконавчий комітет Мукачівської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості згідно з договором про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста в розмірі 9 821грн. 67коп. та судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що 03 вересня 2014 року між [PERSON] та Виконавчим комітетом Мукачівської міської ради було укладено договір № 44/14 про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Мукачева в порядку ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Відповідно до умов даного договору, відповідач 3обов'язувався сплатити до міського бюджету кошти в сумі 9 921грн. 68коп. в термін до 03 жовтня 2014 року єдиним платежем. Об»єкт був прийнятий в експлуатацію 07 лютого 2013 року та відповідно зареєстрований інспекцію ДАБК у Закарпатській області № ЗК142130380241. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов»язань станом на 14 листопада 2014 року за ним рахується вищевказана заборгованість Представник позивача Бігунець Р.Р. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Виходячи зі змісту ст.ст. 627, 629 ЦК України законодавець зазначив, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, а договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частин 2, 3 ст. 27-1 Закону України «Про планування і забудову територій», в редакції чинній на момент укладення договору, замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Судом встановлено, що 03 вересня 2014 року між [PERSON] та Виконавчим комітетом Мукачівської міської ради було укладено договір № 44/14 про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Мукачева в порядку ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідно до умов даного договору, відповідач зобов'язувався сплатити до міського бюджету кошти в сумі 9 821грн. 68коп в термін до 03 вересня 2014 року. Дана сума стверджується розрахунком, який є додатком 1 до Договору №44/14 від 03 вересня 2014 року та на підставі локального кошторису, поданого [PERSON] Декларацією про готовність об»єкта по [ADDRESS] до експлуатації за № ЗК 142130380241від 07 лютого 2013 року стверджується що об»єкт був прийнятий в експлуатацію. Повідомленням від 07 жовтня 2014 року № Л-121/05-10 [PERSON] було повідомлено про необхідність сплати заборгованості по даному договору. Відповідно до пуктів 2,3 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» - замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті , зобов»язаний взяти на себе участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної структури населеного пункту. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об»єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. За правилами ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Відповідно до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З врахуванням вищенаведеного, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved