Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

У липні 2015 року ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що згідно договору № NKKIGA00000002 від 29.03.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 32 000.00 Доларів США, на строк - до 29.03.2017 р. В забезпечення виконання зобов'язання за договором № NKKIGA00000002 від 29.03.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки. Свої зобовязання відповідач за вказаним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 03.04.2015 р. утворилась заборгованість на загальну суму 13 640,73 доларів США, що еквівалентно 320 557.15 грн. Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судовий збір у розмірі 3 205.57 гривень. Відповідно до заяви, представник позивача просив про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявилися, судом про дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення про вручення судової повістки, доказів про поважність причин неявки суду не надали. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі письмових доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із такого. Як вбачається із копії кредитного договору № NKKIGA00000002 від 29.03.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 32 000.00 доларів США, строком користування - до 29.03.2017 р. В забезпечення виконання зобов'язання за договором № NKKIGA00000002 від 29.03.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки. Згідно ст.ст. 526,527,536 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобовязання. Частина 1 ст. 543 ЦК України визначає, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала, і станом на 03.04.2015 р. вона має заборгованість в сумі - 13 640.73 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 320 557.15 грн., яка складається із наступного: - 12 518.52 доларів США - заборгованість за кредитом; - 783.47 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 256.00 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 82.74 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Згідно ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно п.12 Постанови №5 Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» - у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за предявлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Таким чином, судом встановлено, що відповідач своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки не повернув, продовжував користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривав, в звязку з чим, позов підлягає повному задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обовязок сплати судового збору.

Outcome: approved