Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

У липні 2016 року до суду звернулося ТОВ «Менеджмент інвестицій» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 15965,97 грн. Позивач зазначав, що 12 жовтня 2015 року між ТОВ «Менеджмент інвестицій» та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту № 314-15/СК, згідно якого останньому було надано кредит у розмірі 1500 грн. строком на 30 календарних днів зі сплатою 2 % в день. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування з визначенням їх розмірів у встановлені строки, але взятих на себе зобов'язань не виконує. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка становить 15965,97 грн. Представник позивача у судове засідання не прибув, просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав, про що надав письмову заяву. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином - засобами рекомендованого поштового зв'язку, про причини своєї неявки суд не повідомляв. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 1049, 1050 Цивільного Кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За умовами ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. У ст. 553 ЦК України визначено, що поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає за порушення зобов'язання боржником. Судом достовірно встановлено, що 12 жовтня 2015 року між ТОВ «Менеджмент інвестицій» та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту № 314-15/СК, згідно якого останньому було надано кредит у розмірі 1500 грн. строком на 30 календарних днів зі сплатою 2 % в день. Відповідно до умов договору споживчого кредиту відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом з визначенням їх розмірів у встановлені строки та графік погашення кредиту у порядку, визначеного договором. У вказаному договорі сторонами були визначені всі істотні умови, зокрема: предмет договору, строки дії договору, права, обовязки та відповідальність сторін. Позивач ТОВ «Менеджмент інвестицій» набув права вимоги до відповідача щодо виконання основного зобовязання за кредитним договором у повному обсязі. Відповідач [PERSON] перестав сплачувати своєчасно та у повному обсязі кошти у погашення кредиту та процентів за користування кредитом згідно графіку погашення кредиту. Станом на 30 червня 2016 року загальна сума заборгованості за кредитом становить 15965,97 грн., з них: заборгованість за кредитом 1500 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 900 грн.; заборгованості про простроченим відсоткам 5400 грн.; - неустойка у вигляді штрафу 8016,60 грн.; 3% річних від простроченої суми 149,37 грн. Вказана сума заборгованості станом на день розгляду справи відповідачем банку не сплачена. Позивач ТОВ «Менеджмент інвестицій» направив відповідачу засобами рекомендованого поштового звязку вимогу про дострокове повернення кредиту, зокрема щодо сплати суми заборгованості за кредитом н загальну суму 2864,60 грн., обчисленої станом на 30 листопада 2015 року. Відповідач [PERSON] не подав до суду належні, допустимі, безспірні і достовірні докази на спростування позову і встановлених судом обставин, у тому числі: на підтвердження фактів визнання недійсними кредитного договору, договору купівлі-продажу права вимоги за кредитним договором, як в цілому, так і щодо неотримання кредитних коштів. Між сторонами по справі за висновком суду фактично відсутній спір з приводу розрахунку заборгованості за кредитним договором, обчисленої станом на 30 червня 2016 року. Крім того, розрахунок наданий позивачем заборгованості відповідає умовам кредитного договору. На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в межах заявлених вимог. Необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором споживчого кредиту № 314-15/СК від 12 жовтня 2015 року на загальну суму 15965,97 грн. та у повернення сплаченого судового збору в розмірі 1378 грн.

Outcome: approved