Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь 15 216 грн. 86 коп. завданої діями останнього матеріальної шкоди та 30 000 грн. спричиненої моральної шкоди. Вказуючи на те, що за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області № 362/1222/14-к, провадження № 1-кп/362/125/14, від 07 травня 2014 року, що набрав законної сили, яким встановлено обставини заподіяння [PERSON] матеріальної шкоди [PERSON], в зв'язку із чим остання змушена звернутися до суду для захисту своїх прав. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача 07 жовтня 2014 року подав до суду заяву в якій заявлений позов визнав частково, вказуючи, що його довірителем до постановлення судом вироку надано позивачці матеріальну допомогу в розмірі 17 000 грн., а тому розмір моральної шкоди завданої [PERSON] має становити 5 000 грн. Суд, заслухавши позивача, дослідивши та проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, ч. 3 та ч. 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, як і встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області у справі № 362/1222/14-к, провадження № 1-кп/362/125/14, від 07 травня 2014 року, що набрав законної сили, [PERSON], який повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 286 КК України. Також, даним вироком встановлено, що за ч. 3, ч. 4 ст. 61 ЦПК України, не потребує доказуванню, заподіяння [PERSON] в результаті дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень, що, згідно висновку судово-медичної експертизи № 093 м/д від 21.02.2014 року, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. За ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З доданих до матеріалів справи фіскальних чеків, витрати, які були понесені позивачем на лікування складають 15 216 грн. 86 коп. (а.с. 10-21). Як вбачається з вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області у справі № 362/1222/14-к, провадження № 1-кп/362/125/14, від 07 травня 2014 року, [PERSON] виплатив [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 17 000 грн., що на 1 783 грн. 14 коп. більше заявленої позивачкою суми матеріальної шкоди, а тому вимоги про відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. За змістом п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року (зі змінами й доповненнями) - відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд, достовірно встановивши наявність немайнової шкоди, спричиненої [PERSON] протиправними діяннями її заподіювача - [PERSON], наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням останнього та його вини в її заподіянні, приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, розмір якої, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи вік, стан здоров'я потерпілого, ступінь тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, зниження престижу, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, на думку суду становить 15 000 грн. з яких слід відрахувати різницю надміру відшкодованої матеріальної шкоди в сумі 1 783 грн. 14 коп., а тому із відповідача в рахунок спричиненої моральної шкоди слід стягнути 13 216 грн. 86 коп. Тобто позов в цій частині підлягає до часткового задоволення. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial