Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 18 жовтня 1986 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON], який було 08 липня 2008 року розірвано відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 160. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. На даний час [PERSON] навчається на 2 курсі факультету електроніки та програмування бюджетної основи денного відділення Запорізького електротехнічного коледжу Запорізького національного університету, що підтверджується довідкою виконуючого обовязки директора коледжу [PERSON] за вих.. № 261/15 від 15.06.2015р.,, у звязку з чим він потребує матеріальної допомоги на своє утримання. [PERSON] після досягненням [PERSON] повноліття добровільно допомогу на його утримання у звязку з навчанням не надає та не збирається цього робити. Вважає, що права та обовязки батьків відносно дитини є рівними, вважає, що відповідач повинен надавати їй щомісячну матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] на час навчання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку. На підставі викладеного, просить суд стягувати з [PERSON] на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти щомісячно в розмірі ? частин, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, від усіх видів заробітку [PERSON], починаючи з дня звернення з позовом до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х років. Позивач звернулася до суду з письмовою заявою, в якій зазначила, що просить суд розглядати справу без фіксації процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримує у повному обсязі; просить суд ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду від нього не надходило. Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалою від 15 вересня 2015 року ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву позивача, приходить до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що з 18 жовтня 1986 року [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], який було 08 липня 2008 року розірвано відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 160. (а.с. 7-8) Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з [PERSON] та знаходиться на її утриманні. (а.с. 9-10, 13) На даний час [PERSON] навчається на 2 курсі факультету електроніки та програмування бюджетної основи денного відділення Запорізького електротехнічного коледжу Запорізького національного університету, що підтверджується довідкою виконуючого обовязки директора коледжу [PERSON] за вих.. № 261/15 від 15.06.2015р.,, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги на своє утримання. (а.с. 11-12) Матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] у добровільному порядку не надає, у звязку з чим позивачка бажає отримувати аліменти за рішенням суду. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи зазначені норми закону, надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Оскільки мінімальна заробітна плата на 1 січня 2014 року становить 1218,00 грн., то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved