Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], зацікавлена особа: Орган опіки та піклування при Ізюмській райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав. Позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просив їх задовольнити, надала заяву про слухання справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Представник органу опіки та піклування при Ізюмській районній державній адміністрації Харківської області проти задоволення позову не заперечувала, надала заяву про слухання справи у її відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON] Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрйонного управління юстиції Харківської області від 04 березня 2011 року, відповідач [PERSON] має сина - [PERSON] (а.с. 14). Згідно рішення Ізюмського міськрайонного суду від 21 березня 2013 року, шлюб між сторонами розірвано.(а.с. 15-16). Тривалий час відповідач [PERSON] мешкає окремо від сімї. 18 квітня 2014 року по рішенню суду з відповідача на утримання сина [PERSON] на користь позивача стягнено аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку. Але відповідач не піклується про виховання, навчання свого сина, не займається підготовкою його до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, не займається лікуванням, не створює умови для отримання освіти. Матеріально сина не утримує. Син весь час знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач не виплачує призначені аліменти, ухиляється від виконання своїх обов'язків, не виявляє до дитини батьківського піклування. Вихованням сина повністю займається мати. Син постійно мешкає з нею, знаходиться на її утриманні. (а.с.11, 12). Згідно висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради від 08.11.2017 в інтересах дитини доцільно позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с.6). Згідно ч. 2, 5 ст. 150, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON], на думку суду, не може позитивно впливати на виховання та становлення дитини, оскільки не спілкується з сином, зв'язків не підтримує, не цікавиться його вихованням та навчанням, не надає матеріальної допомоги на утримання. Це є підставою для позбавлення його батьківських прав. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved