Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи зменшення позовних вимог (а.\~с. 2-5, 39) просила визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою №\~1, що розташована у будинку №\~3 по вулиці Будівельників у селі Плоске Броварського району Київської області. В обґрунтування позову зазначала, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30 червня 2016 року вона є власником квартири [ADDRESS], яку вона придбала у відповідачів та які відповідно до умов п. 4.7 цього договору зобовязувалися в строк до 01 серпня 2016 року знятися з реєстраційного обліку місця проживання у квартирі, проте своїх зобовязань належним чином вони не виконали, до цього часу з реєстраційного обліку за вказаною адресою не знялися. Реєстрація місця проживання відповідачів у квартирі порушує її права володіння та користування належним їй майном. Позивач [PERSON] у суді позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеному, просила суд позов задовольнити. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання повторно не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином за зареєстрованим місцем їхнього проживання та вказаною у позовній заяві адресою, про причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності до суду не надходили. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Провівши заочний розгляд справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 30 червня 2016 року належить квартира №\~1, що розташована у будинку №\~3 по вулиці Будівельників у селі Плоске Броварського району Київської області, яку вона придбала у відповідачів. За умовами п. 4.7 цього договору купівлі-продажу продавці (відповідачі у справі) [PERSON] та [PERSON] зобовязувалися знятися з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою до 01 серпня 2016 року, проте своїх зобовязань належним чином не виконали, у встановлений договором строк з реєстрації місця проживання у квартирі не знялися. Факт реєстрації відповідачів у вказаній квартирі підтверджується відомостями, наданими суду Відділом адресно-довідкової роботи Управління ДМС України в Київській області. Із довідки №\~641 від 11 жовтня 2016 року, виданої Плосківською сільською радою Броварського району Київської області, вбачається, що у зазначеній вище, належній позивачу [PERSON] на праві власності квартирі зареєстровані [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Із акта обстеження належної позивачу [PERSON] квартири від 12 жовтня 2016 року, складеного депутатом Плосківської сільської ради Броварського району Київської області [PERSON] у присутності сусідів, видно, що [PERSON] і [PERSON] не проживають за адресою: [INFO]. За змістом ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Згідно із ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном. Факт відчуження відповідачами [PERSON] та [PERSON] разом з іншими співвласниками, які знялися з реєстраційного обліку, позивачу [PERSON] квартири [ADDRESS], знайшов своє підтвердження в суді. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню, оскільки із припиненням права власності на квартиру відповідачі втратили також право користування цією квартирою. За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved