overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

у листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади Краснолуцької сільської ради Гадяцького району про визнання права власності, вказуючи, що у серпні 1999 року помер її чоловік [PERSON] Після смерті чоловіка залишилася спадщина у вигляді 1/2 частини домоволодіння по [ADDRESS]. Інвентаризація домоволодіння не проводилася, правоустановчі документи відсутні, в зв'язку з чим позивач не має можливості оформити право власності на спадщину, тому звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно та визнання права власності на частину майна на яке відсутні правоустановчі документи. В судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Також сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що 10 жовтня 1964 року в Старомайорській сільській раді Великоновосілківського району Донецької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Згідно виписки з погосподарської книги Краснолуцької сільської ради станом на 01 липня 1990 р. членами колгоспного двору по [ADDRESS] були [PERSON] та [PERSON] Відповідно даних технічного паспорту вартість домоволодіння по [ADDRESS] становить 28923 грн. Земельна ділянка по [ADDRESS] не приватизована. [INFO] в с. Красна Лука Гадяцького району [PERSON] помер. Згідно довідки Краснолуцької сільської ради на дату смерті, [PERSON] був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори після померлого [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа № 980/2003 заведена на підставі фактичного прийняття. 23 грудня 2003 року видавалось свідоцтво про право на спадщину, на земельну ділянку (пай) на ім'я дружини померлого [PERSON] Нотаріальною конторою [PERSON] відмовлено в оформленні спадщини після смерті [PERSON] в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння. Відповідно п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину. Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності правовстановлюючих документів. За таких обставин суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що позивач є спадкоємцем на майно після смерті чоловіка та є власником 1/2 частини вказаного домоволодіння.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

у листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади Римарівської сільської ради Гадяцького району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, вказуючи, що у березні 2008 року помер її чоловік [PERSON]. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,58 га. У встановлений законом шестимісячний строк позивач з заявою про прийняття спадщини не зверталася, оскільки захворіла та тривалий час лікувалася, тому звернулася до суду. В судове засідання сторони не з'явилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі. Також сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Третя особа направила до суду заяви про розгляд справи без її участі. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Суд встановив, що 20 березня 1983 року [PERSON] зареєстрував шлюб [PERSON], в зв'язку з чим остання змінила прізвище на [PERSON]. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 2,580 га. [INFO] року в с. Римарівка Гадяцького району [PERSON] помер. Згідно довідки Римарівської сільської ради на дату смерті, [PERSON] був зареєстрований один [ADDRESS] та проживав разом з дружиною [PERSON], яка не була зареєстрована за даною адресою. Згідно повідомлення Гадяцької районної нотаріальної контори після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. 28 листопада 2008 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], в зв'язку з чим прізвище [PERSON] змінила на прізвище [PERSON]. Відповідно довідки Римарівської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини [PERSON] перебувала на лікуванні з 19.09.08р. по 25.09.08р. з діагнозом: гострий бронхіт. Відповідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд визнає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини захворювання [PERSON], яке підтверджено належними та допустимими доказами. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, так як строк пропущений з поважних причин і вказана обставина не дає змоги скористатися правом на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

у листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади Соснівської сільської ради Гадяцького району про визнання права власності на спадкове майно, вказуючи, що у [INFO] року помер її чоловік [PERSON] Після смерті чоловіка залишилася спадщина у вигляді 1/2 частини домоволодіння по [ADDRESS] Інвентаризація домоволодіння не проводилася, правоустановчі документи відсутні, в зв'язку з чим позивач не має можливості оформити право власності на спадщину, тому звернулася до суду з позовом про визнання права власності та визнання права власності на частину майна на яке відсутні правоустановчі документи. В судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Також сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що 20 липня 1977 року в Соснівській сільській раді Гадяцького району Полтавської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Згідно виписки з господарської книги Соснівської сільської ради станом на 01 липня 1990 р. членами колгоспного двору по [ADDRESS] були [PERSON] та [PERSON] Відповідно даних технічного паспорту вартість домоволодіння по [ADDRESS] становить 29396 грн. Земельна ділянка площею 0,65 га по [ADDRESS] не приватизована. [INFO] року в с. Соснівка Гадяцького району помер [PERSON] Згідно довідки Соснівської сільської ради на дату смерті [PERSON] по [ADDRESS] була зареєстрована [PERSON] Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори після померлого [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON], спадкова справа № 6/2013 заведена 16 січня 2013 року, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Гадяцькою державною нотаріальною конторою [PERSON] відмовлено в оформленні спадщини після смерті [PERSON] в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння. Відповідно п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину. Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності правовстановлюючих документів. За таких обставин суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що позивач є спадкоємцем на майно після смерті чоловіка та є власником 1/2 частини вказаного домоволодіння.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Шарапанівської сільської ради про визнання права власності на спадщину, вказавши, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка [NUMBER] площею 2,6965 га, що розташована на території Шарапанівської сільської ради. Позивач фактично спадщину після смерті матері прийняла, але оформити її в нотаріальній конторі не має можливості через те, що мати успадкувала дану земельну ділянку після смерті [PERSON] і не отримала державний акт на неї, тому позивач просила суд визнати за нею право власності на вищезазначену земельну ділянку, що згідно державного акта серії ЯА № 108303 належала [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує та просить розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача до суду не з'явився, але надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] в селі Шарапанівка Крижопільського району Вінницької області [INFO] року померла [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, від 24.10.2007 року (а.с. 8), вона успадкувала після смерті [PERSON] земельну ділянку площею 2,6965 га на території Шарапанівської сільської ради, посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 108303. Позивач являється донькою померлої [PERSON], і відповідно до ст. 1268 ЦК України фактично прийняла спадщину після її смерті, оскільки постійно проживала з нею до дня смерті, що підтверджується довідкою Шарапанівської сільської ради № 624 від 08.09.2014 року (а.с. 14). Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач оформити спадщину не має можливості, так як спадкодавець не виготовила державний акт на земельну ділянку. Факт неможливості нотаріального оформлення спадщини також підтверджується довідкою приватного нотаріуса Крижопільського районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON], від 10.11.2014 року (а.с. 15). Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, позовні вимоги обгрунтовані тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2005 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач, [PERSON], просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що вони припинили шлюбні відносини у зв'язку з тим, що під час проживання вони втратили повагу один до одного, любов, між ними виникло взаємне непорозуміння та небажання проживати разом, у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення сумісного господарства, вважає, що сім'я остаточно розпалася, вони перестали підтримувати шлюбні відносини в березні 2013 року. Відновлення шлюбних стосунків з відповідачем вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явилася, до суду надала заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновків про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Як встановлено в судовому засіданні позивач, [PERSON], 06 серпня 2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем, [PERSON], у Центрально - Міському відділі РАЦС Криворізького міського управління юстиції, актовий запис №389. Від шлюбу з відповідачем сторони мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, не приймають заходів для примирення і збереження сім,ї, що підтвердилось показами позивача в судовому засіданні. Розглянувши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що шлюб сторін розпався остаточно, носить формальний характер, підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 01 вересня 2007 року вона, [PERSON], та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Виконкомом Пухівської сільської ради Броварського району Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 9. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що подружні стосунки з відповідачем не склалися через протилежні погляди на шлюб та сім'ю. З грудня 2013 року вони разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, подав до суду заяву, про те що позов визнає, проти його задоволення не заперечує, примирення між ними не можливе та просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01 вересня 2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Пухівської сільської ради Броварського району Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 9. Із матеріалів справи вбачається, що сторони припинили подружні стосунки, проживають окремо один від одного та спільне господарство не ведуть з грудня 2013 року. Примирення між ними не можливе. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи фактичні відносини подружжя, час проживання окремо, а також, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 03 вересня 2011 року вона, [PERSON], та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис № 9. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що подружні стосунки з відповідачем не склалися через протилежні погляди на шлюб та сім'ю, на організацію сімейного побуту, права та обов'язки подружжя по відношенню один до одного. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу дітей вони не мають. Відповідач розлучатися не бажає. Просила розірвати шлюб між нею, [PERSON], та [PERSON] Сторонам надавався строк для примирення, але примирення між ними не відбулося. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити та зазначила, що примирення між ними не можливе. Відповідач [PERSON] у суді позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити і пояснив, що він має намір проживати однією сім'єю з позивачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 03 вересня 2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис № 9. Із пояснень сторін вбачається, що сторони спільне господарство не ведуть і не підтримують шлюбні відносини з листопада 2014 року, а проживають окремо з грудня 2014 року. Примирення між ними не можливе. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи фактичні відносини подружжя, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 10 серпня 2001 року вона та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 316. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем [PERSON] у них не склалося через різні характери та погляди на сімейне життя. Подружні відносини між ними припиненні з 15 липня 2010 року, спільне господарство з цього часу вони не ведуть. Вважає, що за таких обставин подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Спір про поділ майна подружжя відсутній. Між ними досягнуто угоди щодо утримання їхньої малолітньої дочки. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], укладений 10 серпня 2001 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, просить суд задовольнити його. Відповідач [PERSON] у суд теж не з'явився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позов визнає, проти його задоволення та розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання позову відповідачем вимогам закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 10 серпня 2001 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 316. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матір'ю. Суд встановив, що з 15 липня 2010 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved