Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеними вимогами до відповідача ТзДВ «Страхова компанія «Альфа - Гарант», мотивуючи їх тим, що 26 червня 2015 року близько 16 год.30 хв. в м. Бориспілі по вул. Київський шлях сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Деу» державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Шевроле» державний реєстраційний номер [NUMBER], власницею якого є [PERSON]. Внаслідок чого було пошкоджено автомобіль ««Шевроле», який належить на праві власності позивачу. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.07.2015 р. винною особою у скоєнні ДТП визнано [PERSON], який керував автомобілем «Деу» та цивільно-правова відповідальність якого застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» з лімітом відповідальності 50 000 грн. Позивачем було повідомлено відповідача ТзДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про дорожньо-транспортну пригоду та надано всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування. Страхова компанія визнала випадок страховим та прийняла рішення про виплату потерпілій особі страхового відшкодування в розмірі 2 467,27 грн. Позивач не погоджуючись із розміром страхового відшкодування, замовила проведення незалежної оцінки з визначенням реальної вартості матеріального збитку, завданого їй в ДТП. Відповідно до Звіту №895 вартість матеріального збитку, завданого власнику «Шевроле» державний реєстраційний номер [NUMBER], в результаті пошкодження при ДТП становить 16 706,19 грн. Так як відповідач відмовляється виплатити позивачу зазначений розмір збитків, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь страхове відшкодування в розмірі 14 238,92 грн. та витрати на проведення експертизи в розмірі 1 000,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив задовольнити позов. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 26 червня 2015 року близько 16 год.30 хв. в м. Борисполі по вул. Київський шлях сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Деу» державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Шевроле» державний реєстраційний номер [NUMBER], власницею якого є [PERSON] Внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Шевроле», який належить на праві власності позивачу. Відповідно до постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.07.2015 р. винною особою у скоєнні ДТП визнано [PERSON], який керував автомобілем «Деу». Відповідальність заподіювана шкоди згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів [PERSON] застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант». Відповідно до положень статті 9 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не пізніш як через 90 днів після отримання заяви про страхове відшкодування прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Як вбачається з матеріалів справи, 30 червня 2015 року позивачем подано ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду з повним переліком документів, необхідним для виплати страхового відшкодування. Як зазначає позивач, згідно проведеної оцінки вартість відновлювального ремонту належного їй автомобіля складає 16 706,19 грн., що підтверджується Звітом №895 про оцінку автомобіля. Відповідно до Звіту №13003 від 02.07.2015 року, вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Шевроле» державний реєстраційний номер [NUMBER] склала 7 817,22 грн. Як зазначає відповідач, що при огляді оцінювачем [PERSON] було встановлено, що автомобіль «Шевроле» державний реєстраційний номер [NUMBER], має пошкодження, які не відносяться до ДТП 26.06.2015 року. Тому ТзДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» було замовлено проведення додаткової оцінки вартості матеріального збитку. Так, згідно Звіту №13571 від 28.07.2015 року, матеріальний збиток, завданий власнику ТЗ «Шевроле» державний реєстраційний номер [NUMBER], щодо складових частин, які частково або повністю мають втрату первісних технічних або технологічних якостей, зумовлених впливом навколишнього середовища або умовами експлуатації, пошкодження яких зафіксовані в протоколі огляду ТЗ від 30.06.2015 року, та які дублюють пошкодження отримані внаслідок ДТП, яка сталась 26.06.2015 року, але не відноситься до таких, становить 4 858, 50 грн. В своїх запереченнях щодо відмови у виплаті страхового відшкодування відповідач посилається на вищезазначений Звіт. Разом з тим, суд не може погодитися з письмовими запереченнями відповідача, виходячи з наступного. Суд вважає, що при визначенні розміру матеріального збитку спричиненого позивачу, за основу необхідно брати суму, яка була встановлена Звітом №895 про оцінку автомобіля, про що також просила позивач, оскільки замовником наданих відповідачем Звітів виступає ТОВ «партнер - Консалт», тобто страхова компанія не замовляла та не проводила автотоварознавчі дослідження по даній страховій справі. Відповідно до Звіту №13003 оцінщиком було використано інформаційні джерела різних Інтернет-магазинів, в той час як Звіт №895 складений відповідно до системи «Аудатекс», яка надає офіційну інформацію щодо вартості робіт, матеріалів та запчастин. Щодо посилань відповідача на невідповідність Звіту №895 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», так як оцінювачем при визначені розміру страхового відшкодування не було враховано пошкоджень, які не відносяться до дорожньо-транспортної пригоди, але дублюються з ними, то вони спростовуються матеріалами справи та самим Звітом №895. Крім того, Наказом Фонду державного майна України №1852 від 07.12.2015 р. кваліфікаційне свідоцтво оцінювача [PERSON] [NUMBER], видане 12.09.2009 р., вважається анульованим з 29.10.2015 р. та виключено оцінювача із Державного реєстру оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності, що підтверджується копією Наказу та Витягом з реєстру. Клопотань про призначення судової експертизи сторони не заявляли, інших оцінок вартості пошкоджень під час страхового випадку до суду не надавали, тому суд вважає, що при визначенні розміру завданого збитку автомобілю «Шевроле» державний реєстраційний номер [NUMBER], необхідно керуватися Звітом атотоварознавчого дослідження №895., замовником якого був позивач. Судом також встановлено, що відповідач сплатив позивачу лише частину страхового відшкодування в розмірі 2 467,27 грн., тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню решта невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 14 238,92 грн. (16 706,19 грн. - 2 467,27 грн.). Крім того, вартість замовленої позивачем експертизи склала 1000,00 грн., що підтверджується квитанцією №493 від 08.09.2015 р., тому дані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, суд приходить до висновку, що ТзДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант», не мало достатніх підстав для відмови позивачу у виплаті страхового відшкодування. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд задовольняє позов, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 487,20 грн. у відшкодування судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved