Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини -- сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Позовні вимоги позивачка просила суд задовольнити згідно зі статтями 180-183, 191 СК України. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що з відповідачем [PERSON] вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 2011 року. Від проживання з відповідачем у шлюбі вони мають сина [PERSON], [INFO], на якого відповідач зобов'язаний платити аліменти або ж надавати матеріальну допомогу добровільно. З 15 жовтня 2012 року шлюб з відповідачем розірваний, сімейні відносини припинені, матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не надає. Таким чином, вона має право претендувати на стягнення аліментів на неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Оскільки ж відповідач не бажає надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини, то вона змушена була звернутися до суду з цією позовною заявою і наполягає на задоволенні своїх позовних вимог. Відповідач [PERSON] або його представник до суду не з'явились, про день, місце та час проведення попереднього судового засідання та розгляду справи по суті відповідач повідомлений у встановленому порядку своєчасно. Суд вважає можливим розглядати цю справу за відсутності відповідача або його представника, оскільки в матеріалах даної справи достатньо доказів для розгляду справи по суті з винесенням законного та обґрунтованого рішення. Суд, вислухавши позивачку, за відсутності відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги належить задовольнити повністю з наступних підстав. Сторони по справі знаходились в зареєстрованому шлюбі. Але подружні стосунки припинені, шлюб розірвано, спільне господарство не ведеться. Від цих відносин сторони мають сина, який знаходиться на утриманні матері. На утримання неповнолітнього сина відповідач, згідно діючого законодавства, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу добровільно або платити аліменти за рішенням суду. Отримавши копію позовної заяви по цій справі, а також повістку в судове засідання, знаючи, коли буде розглядатися справа по суті, відповідач мав достатньо часу для підготовки до розгляду справи. До дня розгляду справи відповідач не надав суду особисто, не направив до суду ніяких доказів іншим способом проти задоволення позовних вимог [PERSON] і не вказав суду джерела таких доказів. Оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю - в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, оскільки в протилежному випадку це не відповідало б вимогам ст. 182 СК України. Суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю. Тому одночасно необхідно з відповідача стягнути в доход держави судовий збір, що дорівнює 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривна 20 копійок.

Outcome: approved