Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

У липні 2017 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, який діє в інтересах малолітньої [PERSON], до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Запорізький міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Запорізької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов обґрунтовано тим, що малолітня [PERSON] перебуває на обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради з 18.10.2016 року, як дитина, що опинилася у складних життєвих обставинах. 15.11.2016 р. до відділу служби надійшов лист з комунального закладу «ЦПМСД № 9» щодо родини [PERSON], в якому зазначено, що сім'я винаймає помешкання, умови проживання незадовільні, опалюється приміщення нерегулярно, мати веде асоціальний спосіб життя, на прийом до лікаря не з'являється. 13.11.2016 р. сусідами була викликана поліція на адресу матері у зв'язку з тим, що вона була у сильному алкогольному сп'янінні. Дитину не вилучили з сім'ї, її забрали родичі. 22.11.2016 р. з [PERSON] була проведена профілактична бесіда, мати попереджена про адміністративну та кримінальну відповідальність за невиконання своїх батьківських обов'язків. 13.03.2017 р. до відділу служби повторно надійшов лист від комунального закладу «ЦПМСД № 9» щодо родини [PERSON], в якому зазначено, що сім'я винаймає помешкання, умови проживання незадовільні, опалюється приміщення нерегулярно, мати веде асоціальний спосіб життя, на прийом до лікаря не з'являється. 23.03.2017 р. спеціалістом Запорізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Запорізької міської ради під час обстеження родини було виявлено [PERSON] у стані алкогольного сп'яніння. Зважаючи на відсутність умов для проживання, утримання та виховання дитини, систематичного перебування матері у стані алкогольного сп'яніння, що створює загрозу життю та здоров'ю дитини, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району було прийнято рішення про негайне відібрання малолітньої дитини та видано відповідне розпорядження. Наразі дитина перебуває у Комунальній установі «Запорізька міська багатопрофільна дитяча лікарня № 5», в подальшому буде влаштована до Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини «Сонечко», де утримуватиметься на повному державному забезпеченні до вирішення подальшої долі малолітньої. 28.03.2017 р. відділ служби отримав лист від комунальної установи «ЗМБДЛ № 5» про малолітню [PERSON], дитина госпіталізована з діагнозом: білкова енергетична недостатність 1 ст., ізольоване талархне, попрілість II ст., дитина була доставлена в неохайному вигляді. 29.03.2017 р. до відділу служби з'явився [PERSON] та повідомив про те що він встановив батьківство відносно доньки та отримав нове свідоцтво про народження. [PERSON] повідомив, що мати зловживає алкогольними напоями та він згоден з позбавленням її батьківських прав. 29.03.2017 р. до відділу служби з'явилась [PERSON] та написала заяву про згоду з позбавленням її батьківських прав відносно малолітньої доньки. [PERSON] попередження про відповідальність до уваги не бере, спосіб життя і відношення до доньки не змінює, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не працює, самоусунулася від виконання батьківських обов'язків відносно малолітньої доньки, веде асоціальний спосіб життя, вживає алкогольні напої, участі у житті дитини не бере. У судове засідання 06.11.2017 р. з'явилась представник позивача Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району - Маньковська\~Н.В., яка позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, надала пояснення, аналогічні тим, що містяться у позові. Також представник позивача зазначила, що на теперішній час відповідач змінила місце проживання. За новим місцем проживання створені умови для проживання та виховання дитини. Матір та батько, який встановив батьківство, дитину відвідують. Відносини у сім'ї змінились на краще. На теперішній час матір вже здатна виховувати дитину і повернення в сім'ю не зашкодить дитині. 07.11.2017 р. через канцелярію до суду надійшла заява від представника позивача про підтримку позову в повному обсязі та проханням розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] до суду з'явилась, позов не визнала в повному обсязі. Пояснила суду, що стала на шлях виправлення, бажає, щоб діти проживали з нею. Зараз вони з батьком дитини винаймають будинок, де створені умови для виховання дитини, будинок відремонтовано. Вона пройшла курс лікування від алкогольної залежності, зараз працює продавцем, вони з батьком дитини мають достатній для виховання дитини дохід. Відносини з чоловіком у них нормалізувались. Яну вона відвідує часто, має намір і бажання виховувати дитину. Коли дитина повернеться в сім'ю вона одразу піде у декретну відпустку. До суду з'явилась представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Запорізький міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Запорізької міської ради Долотій О.А., яка позов підтримала. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є хрещеною матір'ю старшого сина відповідача. Після відібрання малолітньої [PERSON] у матері, остання пройшла курс лікування від алкогольної залежності, спиртні напої зараз не вживає. Наразі працює в магазині продавцем. З батьком дитини у них відносини нормальні. Наразі їх сім'я проживає за адресою: [ADDRESS], будинок відремонтовано, створені належні умови для виховання дитини. Вислухавши пояснення учасників судового провадження, показання свідка, дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається зі свідоцтва про народження, виданого повторно Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану територіального управління юстиції у Запорізькій області 30.03.2017 р., батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно інформації, наданої Запорізьким міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді у листі № 724\\03-Д від 23.03.2017 р., головним спеціалістом Запорізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді було здійснено вихід до родини [PERSON] та під час обстеження родини було виявлено [PERSON] у стані алкогольного сп'яніння, санітарно-побутові умови у будинку незадовільні. Згідно листів комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 9» № 01-11/355 від 15.11.2016 р., № 01-11/94 від 13.03.2017 р. [PERSON], [INFO], знаходиться під наглядом на дільниці № 115 в амбулаторії № 8. Сім'я винаймає помешкання, умови проживання незадовільні, опалення пічне, водопроводу немає, мати отоплює помешкання нерегулярно. Як вбачається із розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району № 218 від 23.03.2017 р., малолітня [PERSON], [INFO] відібрана від матері та має бути влаштована до комунальної установи «Запорізька міська багатопрофільна дитяча лікарня № 5», а в подальшому - до Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини «Сонечко» та утримуватись на повному державному забезпеченні. Відповідно до листа комунальної установи «Запорізька міська багатопрофільна дитяча лікарня № 5» № 106/01-10 від 28.03.2017 р. за період перебування у відділенні дитини [PERSON], [PERSON] звернулась у відділення одноразово. Відповідно до листа комунальної установи «Запорізька міська багатопрофільна дитяча лікарня № 5» № 126/01-10 від 07.04.2017 р. за період перебування у відділенні дитини [PERSON], [PERSON] звернулась у відділення одноразово, а батько та жінка, яка представилась бабусею, постійно відвідують дитину, цікавляться станом здоров'я, передають предмети по догляду, іграшки та продукти харчування. Відповідно до листа комунальної установи «Запорізька міська багатопрофільна дитяча лікарня № 5» № 199/01-10 від 15.06.2017 р. за період перебування у відділенні дитини [PERSON], [PERSON] доньку не відвідувала, а батько відвідував, цікавився її станом здоров'я, передавав засоби догляду, їжу, іграшки. Згідно висновку Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району № 02/01-25/0685 від 07.07.2017 р., останній вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини [PERSON], [INFO] Висновок обґрунтований тим, що [PERSON] попередження про відповідальність до уваги не бере, спосіб життя і відношення до доньки не змінює. Вона ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не працює, самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, веде асоціальний образ життя, вживає алкогольні напої. Статтею 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р. закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розумінні. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір'ю обов'язків по вихованню, а також встановити, що вона ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки. Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно довідки № 137 від 21.09.2017 р., виданої головою квартального комітету № 67, [PERSON] наразі проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] з травня 2017 р., тобто змінила місце проживання. При цьому представник позивача у судовому засідання зазначив, що умови для виховання дитини у даному житловому приміщенні створені належні. За змістом характеристики, що надана головою квартального комітету № 67, за час проживання [PERSON] за вищевказаною адресою з травня 2017 року, у конфлікти з сусідами вона не вступала, скарг від людей не надходило. У порушенні громадського порядку не помічена, ввічлива, спокійна. У відповідності до довідки від 21.09.2017 р., [PERSON] з 19.06.2017 р. працює продавцем у магазині «Інна». Згідно характеристики з місця роботи [PERSON] працює продавцем у магазинці «Інна» по вул. Шушенській, 30, є дисциплінованою, без поганих звичок, до покупців уважна, дотримується чистоти та порядку. Згідно довідки комунального закладу «Запорізька центральна районна лікарня» від 24.04.2017 р., [PERSON] на диспансерному обліку у психіатра не перебуває. Відповідно довідки комунального закладу «Запорізька центральна районна лікарня» [PERSON] проходила амбулаторне лікування в наркологічному кабінеті з 20.04.2017 р. по 12.05.2017 р. Згідно відповіді комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради № 1855 від 29.09.2017 р. за час перебування малолітньої [PERSON], [INFO] у Будинку дитини «Сонечко» з 13.06.2017 р. по теперішній час батьки [PERSON] та [PERSON] свою малолітню доньку відвідують часто. Під час відвідань батьки поводились стримано, ввічливо, нарікань від персоналу до адміністрації не надходило. З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позивач не надав доказів на підтвердження того, що відповідач не намагався та не намагається приймати участь у вихованні дитини, не виявляє бажання у виконанні батьківських обов'язків. Оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а наразі матір має бажання, можливість і подальші наміри виховувати дитину, зважаючи на наявні позитивні зрушення у її поведінці, як то створення житлових умов для виховання дитини, працевлаштування, лікування від алкогольної залежності, суд приходить до висновку, що вимоги про позбавлення батьківських прав є передчасними. На це вказують й показання свідка [PERSON] Оскільки вимога щодо стягнення аліментів є похідною від вимоги щодо позбавлення батьківських прав, приймаючи до уваги те, що дитину доцільно залишити проживати та виховувати батьками, які проживають разом, суд не вбачає підстав для стягнення аліментів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed