Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

У липні 2020 року до Малиновського районного суду м.Одеси звернулась з позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 28.06.1996 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Київської районної ради народних депутатів м.Одеси , актовий запис № 428, про що свідчить Свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 28.06.1996 року. Від шлюбу у сторін народились двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначає те, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, шлюб існує формально. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, у сторін різні погляди на життєві та моральні цінності. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 13 липня 2020 року по справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 11 серпня 2020 року. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала до канцелярії суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Через канцелярію суд подав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Просив суд розглянути справу за його відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 28.06.1996 року [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Київської районної ради народних депутатів м.Одеси , актовий запис № 428, про що свідчить Свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 28.06.1996 року. Від шлюбу у сторін народились двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З заяв сторін вбачається, що сторони шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України), проте позивач в подальшому шлюбні відносини підтримувати не бажає, збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача, обставин, що свідчили б про можливість збереження сім`ї судом не встановлено.

Outcome: approved