overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

У квітні 2019 року позивач - [PERSON] звернулась до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12.03.1994 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Інші діти повнолітні. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що призвело до частих скандалів і припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї з відповідачем є не можливим. Майнового спору між ними не має, а дитина залишиться проживати разом з нею. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному проваджені не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, та своєчасно, причину неявки суду не повідомив. Враховуючи те, що від відповідача заперечення та заява про розгляд справи у його відсутність не надходила, то суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.03.1994 року, шлюб був зареєстрований Корабельним районним відділом ЗАГС, актовий запис № 115. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою. У відповідності до ст. ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

У квітні 2019 року позивач - [PERSON] звернулась до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15.12.2012 року. Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що призвело до частих скандалів і припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї з відповідачем є не можливим. Майнового спору між ними не має, а діти залишаться проживати разом з нею. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному проваджені не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України. Враховуючи те, що від відповідача заперечення та заява про розгляд справи у його відсутність не надходила, то суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 2012 року, шлюб був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Шахтарську Шахтарського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 327. Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачкою. У відповідності до ст. ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

У квітні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій. Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 27 травня 2019 року вищезазначену позовну заяву було повернуто, оскільки позивачем подано до суду заяву про відкликання позову. 25.07.2019 року позивач - [PERSON] звернулась до суду з заявою про повернення судового збору. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, повернення заяви. З таких обставин, суд вважає, що заява про повернення судового збору підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

У квітні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з вересня 2018 року вона з відповідачем не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні відносини припинили через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб за вказаних умов. При цьому, в позові вказувала, що кожен з подружжя живе своїм особистим життям. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, але надала на адресу суду заяву в якій прохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву в якій прохав проводити судовий розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що 26 серпня 2011 року, сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис - 1009. Шлюб укладено між сторонами вперше. Від шлюбу сторони дітей не мають Відповідно до положення ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Майнового спору між подружжям на момент розгляду даної справи не заявлено. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

У квітні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. 06 травня 2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області прийнято до провадження позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та відкрито загальне позовне провадження у справі. Свої позовні вимоги про розірвання шлюбу позивач обґрунтовувала тим, що 30 серпня 2014 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 467. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилася донька [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім`ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 30 серпня 2014 року року між нею та [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явилась, до суду направила заяву про слухання справи у її відсутності, у якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 30 серпня 2014 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 467. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не мешкають разом, шлюбо-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 768,40 грн. Зважаючи на вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

У квітні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 10 червня 2016 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що зроблений актовий запис № 295. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, різних характерів, поглядів на шлюб та сім`ю. В сім`ї часто виникають непорозуміння, що призвело до втрати почуттів. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Враховуючи викладене, [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 10 червня 2016 року Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що зроблений актовий запис № 295. В підготовчому судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав позов, зазначивши про це в письмовій заяві. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 10 червня 2016 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб видане 10 червня 2016 року Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 295. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 3328. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, різних характерів, поглядів на шлюб та сім`ю. В сім`ї часто виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення ними не можливе, шлюб існує лише формально. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

У квітні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26.12.2015 року комітетом записів актів громадського стану адміністрації м. Тула відділу ЗАГС по Центральному району, актовий запис №740. В обґрунтування позову зазначає наступне. 26.12.2015 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від наведеного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися, у зв`язку з чим спільне проживання припинено з січня 2019 року. Спору про поділ майна не виникає. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить їх інтересам. У добровільному порядку розірвати шлюб відповідач відмовляється. Позивач надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов підтримав повністю, наполягав на його задоволенні. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, надала заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечула. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26.12.2015 року комітетом запису актів цивільного стану адміністрації м. Тули відділ ЗАГС по Центральному району, актовий запис №740, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спір про поділ майна відсутній. Наміру поновлювати шлюбні відносини позивач не має. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім`ї стало неможливим. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено судом, відповідач при реєстрації шлюбу із відповідачем не змінювала дошлюбне прізвище, а тому вона і надалі після розірвання шлюбу буде мати прізвище « [PERSON] ». Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

У квітні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 30 квітня 1993 року між нею та відповідачем [PERSON] , посилаючись на те, що від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння. Понад двох років проживають окремо. Вважає, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 20 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 8 серпня 2019 року цивільну справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, її представник [PERSON] надала заяву про розгляд справи в її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність від нього не надходило, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи, яка вирішується на підставі наявних доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що 30 квітня 1993 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб, про що відділомреєстрації актів громадянського стану складено актовий запис № 361. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Також судом встановлено, що сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Як зазначено в позові, сторони припинили шлюбні відносини, понад двох років сторони проживають окремо, примиритися позивач не бажає. Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Виходячи з взаємовідносин між сторонами, які проживають окремо, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а саме відсутність між сторонами взаєморозуміння, приймаючи до уваги всі обставини життя сторін, небажання позивача зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не ставила питання про відновлення її дошлюбного прізвища, прізвище дружині після розірвання шлюбу необхідно залишити « [PERSON] ». Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved