Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого вказала, що рішенням Ізяславського районного суду від 10 грудня 2014 року постановлено стягувати на її користь з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 26 листопада 2014 року і до її повноліття. Однак, на даний час її матеріальне становище погіршилось, оскільки відповідач сплачує аліменти невчасно, ціни на потреби першого вжитку значно підвищилися. Також вказує, що на сьогоднішній день змінився мінімальний прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, який становить 50 %, а відповідач являється працездатною особою, тому при таких обставинах є підстави для зміни розміру аліментів, в частині стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини, які потрібно визначити у частці від доходу (заробітку) відповідача. Просить змінити розмір аліментів, стягнувши з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої доньки, аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, до дня її повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному об'ємі, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач на неодноразові виклики в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у передбаченому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Неповнолітня донька: [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні та вихованні. Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10 грудня 2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 850 грн. щомісячно, починаючи з 26 листопада 2014 року і до її повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, в редакції від 08 липня 2017 року, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Таким чином, зміна способу стягнення аліментів полягає у тому, що особа, на користь якої ухвалено рішення суду про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, просить змінити спосіб стягнення аліментів на стягнення аліментів у частці від доходу відповідача. Статтею 192 СК України вказано, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже фактично позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, а не збільшити їх розмір. При цьому з 08 липня 2017 року право вибору стягнення аліментів у частці від доходів чи у твердій грошовій сумі, належить тому з батьків з яким проживає дитина і не ставиться у залежність від офіційного працевлаштування, отримання постійного чи мінливого доходу платником аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При цьому підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року. Однак Законом України від 17 травня 2017 р. N 1370-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав законної сили 08 липня 2017 року, частину 3 статті 181 СК України викладено в новій редакції, якою доповнено абзацом другим, який передбачає, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України,- при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» визначено, що у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2017 року - 1689 грн., з 1 травня - 1777 грн., з 1 грудня - 1860 грн. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач сплачує аліменти в розмірі 350 грн., що є явно недостатньо; взаємний обов'язок обох батьків по їх утриманню та інтереси дитини, яка потребує матеріальної допомоги та знаходиться на утриманні позивача. Тому, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, суд вважає справедливим встановлення аліментів у розмірі 1/4 частки від доходу (заробітку) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду є необхідним та достатнім для забезпечення їх гармонійного розвитку. На підставі викладеного,

Outcome: approved