Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

У квітні 2020 року [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просив суд скасувати обтяження у вигляді арешту нерухомого майна за № 10522861 від 23.11.2010 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, об`єкт обтяження - невизначене майно, все нерухоме майно, яке належить [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , підстава обтяження - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія АК № 719407 від 01.01.2010 року РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ. В обґрунтування позову вказував, що він є власником частини житлового будинку [ADDRESS] . Нещодавно виникла необхідність у відчуженні вказаної частини будинку, але зробити це він не зміг, оскільки було виявлено обтяження нерухомого майна у вигляді арешту. Звернення до Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з належного йому майна залишилось без задоволення. 01.04.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 02.04.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідно до рекомендованих повідомлень позивач та відповідач отримали копії ухвали про відкриття провадження у справі 09.04.2020 року. 29.05.2020 року засобами поштового зв`язку на адресу суду надійшло клопотання від головного державного виконавця Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Карпенко Н.В., в якому останній просив розглянути справу без участі їх представника, а також повідомив, що у зв`язку із закінченням терміну зберігання виконавче провадження знищено, тому будь-які дані відносно боржника відсутні. Заперечень щодо розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта наявні відомості про реєстрацію обтяження від 23.11.2010 за №1052286 на невизначене майно [PERSON] , інша причина відсутності коду, [ADDRESS] , підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія АК №719407 від 01.02.2010, видана РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ. Відповідно до листа Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 13834 від 30.03.2020 року, згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень (спец розділ) на примусовому виконанні у відділі перебував виконавчий лист № 2-74 від 31.05.2000 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку. 17.04.2014 року державним виконавцем на підставі п. 6 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (в чинній редакції на час прийняття рішення) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення. Згідно п. 9.9. наказу Міністерства юстиції України № 2392/5 від 08.12.2009 року «Про порядок роботи з документами в органах державної виконавчої служби» строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки, по рішеннях в адміністративних справах один рік. У зв`язку із закінченням терміну зберігання виконавче провадження знищено, тому будь-які інші дані відносно боржника відсутні. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Згідно статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року. Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (чинній в редакції на час винесення рішення про закінчення виконавчого провадження) у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Таким чином, незважаючи на знищення виконавчого провадження відносно позивача, наявний арешт (обтяження) його майна, що свідчить про порушення його права власності, внаслідок чого позивач позбавлений змоги у повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги позивача та необхідність задоволення позову.

Outcome: approved