Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь збитків в порядку регресу в розмірі 13\~658 грн. 39 коп., а також судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування позову вказав, що 11 листопада 2012 року в м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів «Шевроле Авео», номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON] та «Хонда Цивік», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль «Хонда Цивік», номерний знак [NUMBER]. [PERSON] Нижньодніпровського районного суду м Дніпропетровська від 19.12.2012 року відповідача визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент ДТП діяв договір обовязкового страхування цивільно правової відповідальність власників наземних транспортних засобів, згідно з яким цивільно правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК Статус». 09.01.2013 року до ПрАТ СК «Статус» звернувся власник пошкодженого автомобіля [PERSON]. Приватним акціонерним товариством «СК Статус» було виплачена власнику пошкодженого автомобіля суму в розмірі 13\~658 грн. 39 коп.. Відповідно до укладеного Договору про надання фінансових послуг факторингу від 28.04.2014 року право вимоги перейшло до ТОВ «Маркс.Капітал». На даний час відповідачем не відшкодовані збитки в порядку регресу, тому позивач вимушений звернутися до суду з даними позовними вимогами. У судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглядати без його участі. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав та просив справу розглядати без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України - за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України - до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України,\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої\~ ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України - особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У судовому засіданні встановлено, що 11 листопада 2012 року о 00-50, [PERSON], керуючи автомобілем «Шевроле Авео», номерний знак [NUMBER], в районі будинку № 165 по вулиці Чичеріна у м. Дніпропетровську, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв наїзд на попереду зупинившийся на смузі його руху автомобіль «Хонда Цивік», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Водій [PERSON] місце ДТП залишив. Транспортному засобу були спричинені механічні пошкодження, чим спричинена матеріальна шкода. При цьому водій [PERSON] порушив п.п. 13.1, 2.10 Правил дорожнього руху України. [PERSON] було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що підтверджується постановою [PERSON] - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2012 року, яка набрала чинності (а.с.41-42). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості [PERSON] не потребують доказування, оскільки встановлені постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрало законної сили. Транспортний засіб «Chevrolet Aveo LS», номерний знак [NUMBER] належить [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії АЕС 305234 (а.с. 10). Транспортний засіб «Honda Civic», номерний знак [NUMBER] належить [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії АЕС 193 480 (а.с. 17). Згідно полісу № АВ/8434902 обовязкового страхування цивільно правової відповідальність власників наземних транспортних засобів, згідно з яким цивільно правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК Статус» (а.с.6). Згідно ст. 33.1.4 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до ст. 35.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. 09 січня 2013 року [PERSON] звернувся з заявою про настання страхового випадку до ПрАТ «СК «Статус» (а.с.16). Згідно 33.3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). 07 грудня 2012 року був зроблений звіт № 96 про оцінку автомобіля «Honda Civic», номерний знак [NUMBER] (а.с.22-36). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленої законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Розмір завданих збитків [PERSON] внаслідок ДТП, згідно страхового Акту № 8263-13-59-16 від 09.11.2013 року склала 13 658 грн.39 коп. (а.с.37). Позивачем 28 січня 2013 року надано розпорядження № 8263 на перерахунок згідно із страховим актом №8263-13-59-16, де зазначено, що сума, яка підлягає перерахуванню складає 13 658 грн. 39 коп.. Зазначену суму страхового відшкодування позивач перерахував ПрАТ «Страхова компанія «Статус», що підтверджується платіжним дорученням № 865 від 06.03.2013 року (а.с.40). 28 квітня 2014 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія Статус» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» уклали Договір про надання фінансових послуг факторингу № 4/28-04-2014, відповідно до якого право вимоги в порядку регресу перейшло до ТОВ «Маркс.Капітал». Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки та за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. У звязку з тим, що [PERSON] своєчасно не звернувся до страховика з повідомленням про ДТП, йому було направлено Регресну вимову від 09.08.2013 року за № 1195 на суму \~13\~658 грн. 39 коп., але відповідач на неї не відреагував (а.с.43). Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з [PERSON] необхідно стягнути виплачене страхове відшкодування у розмірі 13 658 грн. 39 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved