Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 7 грудня 2016 року, яке набрало чинності, її (відповідачку) виселено з квартири [ADDRESS] , без надання іншого житлового приміщення. Рішенням Бородянського районного суду від 11 червня 2018 року, яке набрало законної сили 16 січня 2019 року, скасовано право власності [PERSON] на вказану квартиру. Вважала, що оскільки право власності [PERSON] на спірну квартиру скасовано і станом на даний час її (відповідачки) проживанням у цій квартирі права та інтереси позивачки не порушуються, то просила скасувати рішення Бородянського районного суду Київської області від 7 грудня 2016 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] відмовити. В судовому засіданні представники відповідачки [PERSON] та [PERSON] заяву підтримали і викладене підтвердили. Позивачка та її представник [PERSON] не з`явились, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені. У своєму відзиві на заяву представник позивачки просив відмовити у задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, посилаючись на пропущення відповідачкою строку звернення до суду з даною заявою, а також відсутність підстав для скасування рішення суду. Вислухавши пояснення представників відповідачки, оглянувши матеріли справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 7 грудня 2016 року, яке набрало чинності 30 січня 2019 року, позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю було задоволено, виселено [PERSON] з квартири [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] , без надання іншого житлового приміщення. Як вбачається з вищезазначеного рішення Бородянського районного суду від 7 грудня 2016 року, вказане рішення було прийняте з врахуванням того, що за [PERSON] 29 березня 2016 року було зареєстроване право власності на спірну квартиру, а договір переуступки паю на цю квартиру в ОК ЖБК «Бригантина-2», укладений між сторонами 18 лютого 2013 року, скасований за рішенням апеляційного суду Київської області від 29 липня 2016 року і будь-яких правових підстав користування відповідачкою вказаною квартирою немає. Однак, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 8 лютого 2017 року було скасоване рішення апеляційного суду Київської області від 29 липня 2016 року в частині вирішення зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору переуступки паю на квартиру недійсним та залишено в силі в цій частині рішення Бородянського районного суду від 28 квітня 2016 року, яким в задоволенні даного позову відмовлено. Також рішенням Бородянського районного суду від 11 червня 2018 року, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 16 січня 2019 року, було частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , ОК «ЖБК «Бригантина-2» про визнання договору недійсним та скасування права власності на нерухоме майно, скасовано право власності [PERSON] на вказану квартиру [ADDRESS] , зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29 березня 2016 року за № 14203294 (а.с.210-211 т.1). Постановою Верховного Суду від 22 січня 2020 року рішення Бородянського районного суду Київської області від 11 червня 2018 року було змінене та викладене в новій редакції, скасовано запис про проведену державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 29 березня 2016 року за № 14203294 (а.с.21-29 т.2). Підставою для прийняття судами даних рішень стало те, що реєстрація права власності на зазначену квартиру за [PERSON] порушує права [PERSON] , як користувача та володільця квартирою, оскільки договір про переуступку паю на цю квартиру, укладений між [PERSON] та [PERSON] , як головою кооперативу ОК «ЖБК «Бригантина-2» та [PERSON] 18 лютого 2013 року не скасований, не визнаний недійсним і свою дію не припинив. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами . Підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. За таких обставин, оскільки запис про проведену державну реєстрацію права власності [PERSON] на вказану квартиру у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 29 березня 2016 року за № 14203294 визнано таким, що здійснений неправомірно, з порушенням прав [PERSON] як належного користувача та володільця квартири, про що відповідачці не було відомо на час прийняття судом рішення, то суд, визнаючи дану обставину істотною для справи, вважає за необхідне, заяву [PERSON] задовольнити та рішення Бородянського районного суду від 7 грудня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити, зважаючи на слідуюче. Як вбачається з матеріалів справи, 18 лютого 2013 року між [PERSON] та ОК «ЖБК «Бригантина-2» укладений договір про спільну пайову участь у будівництві житлового будинку, зокрема, квартири [ADDRESS] (а.с.104-105 т.1). 18 лютого 2013 року між [PERSON] та [PERSON] , як головою кооперативу ОК «ЖБК «Бригантина-2» та [PERSON] укладено договір переуступки паю, за яким голова кооперативу [PERSON] передає [PERSON] свій пай у ОК «ЖБК «Бригантина-2» з поетапною оплатою та отримання свідоцтва про право власності на вище зазначену квартиру, а також право часткової спільної власності на земельну ділянку, на якій розташований зазначений будинок по [ADDRESS] (а. с. 101-103 т.1). За отримання паю [PERSON] передала голові кооперативу [PERSON] авансовий платіж у сумі 40 625 грн, що становило 5 000 доларів США, при тому, що загальна вартість квартири складає 48 200 доларів США. За домовленістю сторін решта суми 43 200 доларів США виплачується з розстрочкою відповідно графіку щомісячно по 971,91 доларів США, в еквіваленті валют не пізніше 15 числа поточного місяця. Перша оплата згідно договірних умов була здійснена у березні 2013 року. Отримання [PERSON] , як головою кооперативу коштів, здійснюється під розписку, яка є невід`ємною частиною цього договору. В разі дострокової оплати здійснюється перерахунок та відсотки нараховуються лише на залишок боргу. Підтвердженням внесення [PERSON] щомісячних платежів є розписки, надані їй [PERSON] (а. с. 47-71 т.1). Відповідно до акта прийому-передачі від 20 лютого 2013 року [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла однокімнатну квартиру [NUMBER] у вище зазначеному будинку (а.с.107 т.1). Таким чином, на підставі вказаного договору переуступки паю [PERSON] набула право користування зазначеною квартирою та проживає в ній з 20 лютого 2013 року, що підтверджується актом прийому-передачі від 20 лютого 2013 року та не заперечується сторонами. Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13 липня 2016 року, на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 18 лютого 2013 року, договору про спільну пайову участь у будівництві житлового будинку від 6 березня 2012 року, технічного паспорту від 6 грудня 2012 року, за позивачкою 29 березня 2016 року було зареєстроване право власності на квартиру [ADDRESS] , про що у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 29 березня 2016 року було внесено відповідний запис за № 14203294 (а.с.5-6 т.1). Однак, Постановою Верховного Суду від 22 січня 2020 року вказаний запис про проведену державну реєстрацію права власності [PERSON] на зазначену квартиру у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 29 березня 2016 року за № 14203294 скасовано, як здійснений неправомірно, з порушенням прав [PERSON] , як користувача та володільця квартирою (а.с.21-29 т.2). Згідно копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 16 грудня 2020 року, на підставі акта прийому-передачі нерухомого майна від 13 березня 2020 року, довідки про повну сплату від 14 березня 2020 року та договору про пайову участь від 13 березня 2020 року, 20 березня 2020 року за [PERSON] знову було зареєстровано право власності на вказану квартиру (а.с.253 т.1). Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачка набула право користування спірною квартирою на підставі договору переуступки паю на цю квартиру від 18 лютого 2013 року, укладеного в тому числі і зі [PERSON] , вказаний договір на даний час не скасований, не визнаний недійсним і свою дію не припинив, то суд вважає, що відповідачка правомірно користується зазначеною квартирою, підстав для її виселення з цієї квартири не вбачається, а тому в позові необхідно відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з позивачки на користь відповідачки необхідно стягнути на відшкодування її витрат по сплаті судового збору 826,80 грн.

Outcome: approved