Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

У квітні 2019 року до суду звернулось Державне підприємство «Український науково-дослідний інститут вагонобудування» з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування позову зазначають, що 18.01.2019 року о 09 год. 40 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем Volkswagen Golf Plus д.н.з. [NUMBER] по просп. Свободи навпроти буд.28/42 на паркувальному кармані в м. Кременчуці, не дотрималась безпечного інтервалу та скоїла наїзд на транспортний засіб Volkswagen Passat д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, в тому числі пошкоджено автомобіль Volkswagen Passat д.н.з. [NUMBER] , що належить Державному підприємству «Український науково-дослідний інститут вагонобудування». Відповідно до постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука від 30.01.2019р. водія [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до висновку № 16-19 експертного автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Volkswagen Passat д.н.з. [NUMBER] становить 3019,33 грн., вартість відновлювального ремонту складає 3019,33 грн. 25.03.2019 року АТ «СГ «ТАС» (приватне) здійснило виплату страхового відшкодування в загальній сумі 1019,33 грн. Просять стягнути на свою користь з відповідача заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 2000 грн., витрати по оплаті авто товарознавчого дослідження у розмірі 900 грн., та у повернення сплаченого судового збору 1921 грн. Представник позивача Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут вагонобудування» Фомуляєв О.В. у судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомляла. Відзиву на позов не надійшло. Представник третьої особи АТ «СГ «ТАС» (приватне) у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи керівництво повідомлялось належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 18.01.2019 року о 09 год. 40 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем Volkswagen Golf Plus д.н.з. [NUMBER] по просп. Свободи навпроти буд.28/42 на паркувальному кармані в м. Кременчуці, не дотрималась безпечного інтервалу та скоїла наїзд на транспортний засіб Volkswagen Passat д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено транспортний засіб Volkswagen Passat д.н.з. [NUMBER] , що належить на праві власності Державному підприємству «Український науково-дослідний інститут вагонобудування», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 18.04.2016 року Кременчуцьким ВРЕР. Постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 30.01.2019 року [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 16-19, складеного 28.02.2019 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Volkswagen Passat д.н.з. [NUMBER] становить 3019,33 грн., вартість відновлювального ремонту складає 3019,33 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія транспортного засобу Volkswagen Golf Plus д.н.з. [NUMBER] , застрахована згідно полісу ОСЦПВВНТЗ № АМ/7229678 в АТ «СГ «ТАС» (приватне). За заявою потерпілої особи Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут вагонобудування», та виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору добровільного страхування АТ «СГ «ТАС» (приватне) здійснено виплату страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 1019,33 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 15783 від 25.03.2019 року. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням складає 2000 грн. (3019,33 грн. - 1019,33 грн.). Також понесені витрати на оплату автотоварозназнавчого дослідження в сумі 900грн. Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-ІV) передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Судом встановлено, що з часу скоєння дорожньо-транспортної пригоди 18.01.2019 року і до розгляду справи судом відповідач [PERSON] не вживала жодних заходів спрямованих на відшкодування матеріальної шкоди позивачу завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладені обставини, а також те, що на момент розгляду справи відповідач не відшкодував позивачу кошти, суд вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. На спростування вищевикладеного будь яких доказів відповідачем суду не надано. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн.

Outcome: approved