Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

У липні 2015 року позивач ПАТ «Універсал Банк» звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, в рахунок часткового погашення заборгованості [PERSON] перед позивачем за Кредитним договором № 001-2900/756-0411 від 31 жовтня 2007 року в сумі 854 404,40 швейцарських франків, а саме на: - предмет іпотеки, за Договором іпотеки від 07 грудня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом KMНО Скляр О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 2612, шляхом визнання за ПАТ «Універсал Банк» права власності на нерухоме майно - однокімнатну квартиру, загальною площею 43,20 кв.м., житловою площею 18,10 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Скляр О.С. 31 жовтня 2007 року та зареєстровим № 6294, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за номером 2459460, та зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 20 листопада 2007 року у реєстровій книзі № д. 267-297 за реєстровим номером 36992, за ціною 104 000,00 швейцарських франки; - на предмет іпотеки, за Договором іпотеки від 07 грудня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Скляр О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 2614, шляхом визнання за ПАТ «Універсал Банк» права власності на нерухоме майно - двокімнатну квартиру, загальною площею 60,3 кв.м., житловою площею 33,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Скляр О.С. 31 жовтня 2007 року та зареєстровим № 6298, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за номером 2459476, та зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 20 листопада 2007 року у реєстровій книзі № д. 999-13 за реєстровим номером 8562, за ціною 143 000,00 швейцарських франки; - на предмет іпотеки, за Договором іпотеки від 01 жовтня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Скляр О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 6302, шляхом визнання за ПАТ «Універсал Банк» права власності на нерухоме майно - двокімнатну квартиру, загальною площею 58,6 кв.м., житловою площею 32,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. та належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Скляр О.С. 31 жовтня 2007 року та зареєстровим № 6290, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 31 жовтня 2007 року, за ціною 140 000,00 швейцарських франки. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31 жовтня 2007 року між позивачем та [PERSON] укладено договір № 001-2900/756-0411 про надання кредиту в сумі 723 055 швейцарських франків з кінцевим строком погашення кредиту не пізніше 10 березня 2035 року та зі сплатою 4,5% річних, в разі користування коштами понад встановлений строк з нарахуванням процентної ставки в розмірі 13,5% річних. З метою забезпечення виконання взятих на себе зобов'язань було укладено три договори іпотеки, а саме: - Договір іпотеки від 07 грудня 2007 року, укладений між позивачем та відповідачем [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом KMНО Скляр О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 2612, нерухомого майна - однокімнатної квартири, загальною площею 43,20 кв.м., житловою площею 18,10 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Скляр О.С. 31 жовтня 2007 року та зареєстровим № 6294, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за номером 2459460, та зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 20 листопада 2007 року у реєстровій книзі № д. 267-297 за реєстровим номером 36992; - Договір іпотеки від 07 грудня 2007 року, укладений між позивачем та відповідачем [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом КМНО Скляр О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 2614, нерухомого майна - двокімнатної квартири, загальною площею 60,3 кв.м., житловою площею 33,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Скляр О.С. 31 жовтня 2007 року та зареєстровим № 6298, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за номером 2459476, та зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 20 листопада 2007 року у реєстровій книзі № д. 999-13 за реєстровим номером 8562,; - Договір іпотеки від 01 жовтня 2007 року, укладений між позивачем та відповідачем [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом КМНО Скляр О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 6302, нерухомого майна - двокімнатної квартири, загальною площею 58,6 кв.м., житловою площею 32,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. та належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Скляр О.С. 31 жовтня 2007 року та зареєстровим № 6290, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 31 жовтня 2007 року, за ціною 140 000,00 швейцарських франки. Однак, [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим утворилась заборгованість станом на 15 червня 2015 року у розмірі 854 404,40 швейцарських франків, з яких: заборгованість по тілу кредиту 651 179,29 швейцарських франків; відсотки у розмірі 111 977,31 швейцарських франків; підвищені відсотки в розмірі 18 942,30 швейцарських франків; штраф, нарахований відповідно до п. 6.4 договору у розмірі 72 305,50 швейцарських франків. Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває права іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Згідно з даними звіту про оцінку майна, складеного ТОВ «Агентство незалежної оцінки «Ваш Експерт» від 17 лютого 2015 року вартість предмета іпотеки складає 387 000 швейцарських франки, що за курсом Національного банку України з розрахунку 100 швейцарських франки еквівалентно 2829,8532 грн., та складає 10 939 000 грн., в тому числі: - Ринкова вартість квартири [ADDRESS] - 104 000 швейцарських франків; - Ринкова вартість квартири [ADDRESS] - 143 000 швейцарських франків; - Ринкова вартість квартири [ADDRESS] - 104 000 швейцарських франків. Тому, позивач звернувся з вказаним позовом до суду та просив звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення заборгованості [PERSON] перед позивачем за Кредитним договором № 001-2900/756-0411 від 31 жовтня 2007 року в сумі 854 404,40 швейцарських франків відповідно до умов іпотечного договору. Представник відповідачів у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову, оскільки дія кредитного договору, у забезпечення котрого було укладено договори іпотеки, не закінчилась. Вимагати визнання права власності на предмети іпотеки позивач не має права, оскільки право власності є непорушним та чинним законодавством таке не передбачено. Крім того, такий спосіб захисту цивільного права не передбачений ст. 16 ЦК України. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 31 жовтня 2007 року між позивачем та [PERSON] укладено договір № 001-2900/756-0411 про надання кредиту в сумі 723 055 швейцарських франків з кінцевим строком погашення кредиту не пізніше 10 березня 2035 року та зі сплатою 4,5% річних, в разі користування коштами понад встановлений строк з нарахуванням процентної ставки в розмірі 13,5% річних (а.с. 9-10). Отримання коштів відповідачем стверджується меморіальним ордером № 0012900CHF003375 від 31 жовтня 2007 року. З метою забезпечення виконання взятих на себе зобов'язань було укладено три договори іпотеки, а саме: - Договір іпотеки від 07 грудня 2007 року, укладений між позивачем та відповідачем [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом KMНО Скляр О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 2612, нерухомого майна - однокімнатної квартири, загальною площею 43,20 кв.м., житловою площею 18,10 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Скляр О.С. 31 жовтня 2007 року та зареєстровим № 6294, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за номером 2459460, та зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 20 листопада 2007 року у реєстровій книзі № д. 267-297 за реєстровим номером 36992 (а.с. 21-24); - Договір іпотеки від 07 грудня 2007 року, укладений між позивачем та відповідачем [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом КМНО Скляр О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 2614, нерухомого майна - двокімнатної квартири, загальною площею 60,3 кв.м., житловою площею 33,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Скляр О.С. 31 жовтня 2007 року та зареєстровим № 6298, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за номером 2459476, та зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 20 листопада 2007 року у реєстровій книзі № д. 999-13 за реєстровим номером 8562 (а.с. 25-28); - Договір іпотеки від 01 жовтня 2007 року, укладений між позивачем та відповідачем [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом КМНО Скляр О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 6302, нерухомого майна - двокімнатної квартири, загальною площею 58,6 кв.м., житловою площею 32,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Скляр О.С. 31 жовтня 2007 року та зареєстровим № 6290, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 31 жовтня 2007 року, за ціною 140 000,00 швейцарських франки (а.с. 29-32). Проте, відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим утворилась заборгованість на 15 червня 2015 року у розмірі 854 404,40 швейцарських франків, з яких: заборгованість по тілу кредиту 651 179,29 швейцарських франків; відсотки у розмірі 111 977,31 швейцарських франків; підвищені відсотки в розмірі 18 942,30 швейцарських франків; штраф, нарахований відповідно до п. 6.4 договору у розмірі 72 305,50 швейцарських франків (а.с. 33-52). Відповідно до п. 2.1, 2.2 іпотечних договорів у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язань за будь-яким з вище вказаних Основного договору, що обумовлюють основне зобов'язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі перед іншими кредиторами. У разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язань за будь-яким з вищевказаних основного договору, що обумовлюють основне зобов'язання, а у разі невиконання іпотекодавцем цієї вимоги - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 4.1 договорів іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється іпотекодержателем у випадках і на підставах передбачених законодавством України, зокрема у разі порушення будь-якого основного зобов'язання, що забезпечене іпотекою за цим договором, та/або будь-якого зобов'язання іпотекодавця за цим договором. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, зокрема. У виконання положень розділу 5 договорів іпотеки позивачем надіслано на адресу відповідачів письмові повідомлення від 15 лютого 2012 року з вимогою виконати зобов'язання у повному обсязі та у разі ігнорування даної вимоги попереджено про звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Оскільки позичальник-відповідач не виконав свого зобов'язання за кредитним договором, то стягувач набув права звернення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Згідно з п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2013 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цим норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. Відповідно до частини першої статті 590, статті 578 ЦК звернення стягнення на предмет застави/іпотеки здійснюється лише за рішенням суду, якщо для укладення такого договору щодо майна фізичної особи вимагалось отримання згоди чи дозволу іншої особи чи органу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухоме майно проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили (п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Оскільки в договорах іпотеки передбачено застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, зокрема, на передачу права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку» та реєстрацію права власності (розділ 5 договорів іпотеки), то заперечення представника відповідачів що позивач не має права вимагати визнання права власності на предмети іпотеки та такий спосіб захисту цивільного права не передбачений ст. 16 ЦК України є безпідставними. Також заперечення щодо позовних вимог представника відповідачів з підстав того, що строк дії кредитного договору не закінчився, договори іпотеки є похідними договорами від кредитного договору, а відтак відсутні підстави для задоволення позову, є хибними, оскільки відповідно до ст. 7, 12, 33 Закону України «Про іптеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. У разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечних договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2013 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» Резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). При цьому суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем при пред'явленні позову до суду йому відшкодовується відповідачами в рівних частинах. На підставі викладеного,

Outcome: approved