Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] в с. Цапівка Томашпільського району Вінницької області померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок, розташований по [ADDRESS] Спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері є позивач. Однак, коли вона звернулася з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, то нотаріусом їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа, а тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, однак надала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак голова сільської ради Горенюк О.П. надіслав до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути за відсутності їх представника. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. До відносин спадкування необхідно застосовувати чинний на час відкриття спадщини ЦК УРСР (1963 року). Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Судом встановлено, що [INFO] в с. Цапівка Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 27 серпня 1979 року Томашпільським відділом РАЦС (а.с. 4). Як вбачається із копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 15 травня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області дійсно [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с.5). Як вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], взявши після укладення шлюбу прізвище чоловіка- [PERSON] . Згідно довідки про показники об'єкта нерухомого майна № 102 від 28 липня 2016 року, виданої КП «Могилів-Подільське МБТІ», станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.10). Відповідно до абз. 8, 9 п. 3.1 витягу із узагальнення пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, яий втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належниим правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві праві приватної власності спадкодавцеві. Відповідно довідки, виданої виконавчим комітетом Вапнярської селищної ради № 839 від 05 серпня 2016 року, після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] Крім того в довідці зазначено, що після смерті [PERSON] спадкоємцем майна за законом залишилася дочка [PERSON], яка на протязі шести місяців спадщину прийняла, на день смерті проживала разом з спадкодавицею і продовжує проживати по даний час (а.с.7). Разом з тим, Томашпільською районною державною нотаріальною конторою було відмовлено у прийнятті заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа (а.с. 14). Згідно повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори № 471/0116 від 15 листопада 2016 року спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заведена згідно перевірених даних в алфавітних книгах з 1984 року по 2016 рік включно (а.с. 18). Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясовування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин суд приходить до висновку, про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved