Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем проживали однією родиною без реєстрації шлюбу з березня 2014 року. Від спільного сумісного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне жіття з відповідачем не склалось, у звязку з чим останній в червні 2015 року переїхав житі до батьків. Фактічно після народження дитини відповідач перестав надавати допомогу на утимання дитини, у зв'язку з чим вона звернулася з даним позовом та просить суд стягнути з [PERSON], на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій суммі в розмірі 1200 ( одна тисяча двісти) гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття. Також позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її користь, на утримання на період догляду за донькою [PERSON] до досгненням нею 3-х річного віку, в твердій грошовій сумі в розмірі 800 ( вісімсот) грівнь на місяць. У судове засідання позивачка не з'явилася. Про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. У судове засідання відповідач не з'явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує. За наявності зазначених вище заяв сторін суд вважає за можливе справу розглянути за їх, сторін, відсутності. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, від сумісного життя у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-КО № 292614, виданим виконавчим комітетом Михайлівсько Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що було зроблено актовий запис № 12. На даний час малолітня донька постійно мешкає з матір'ю за адресою: Київська область, Києво Святошинський район, с. Забуччя, вул. Радянська 96 А, та повністю перебуває на утриманні останньої. Відповідач у добровільному порядку не надає регулярної матеріальної допомоги, достатньої для належного забезпечення потреб доньки та її розвитку. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. Згідно з ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються (за загальним правилом) за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як зазначає ч.1, ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 цієї статті Кодексу визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. [PERSON] є чоловіком працездатного віку, інших дітей, окрім доньки [PERSON], [INFO] у нього немає. Доказів на підтвердження того, що його стан здоров'я є незадовільним відповідачем не надано. Стаття 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ передбачено, що держави-учасниці повинні докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачем пред'явлено позов 17 листопада 2015 року. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі що підлягають задоволенню Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved