Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з цією заявою, посилаючись на те, що 8 липня 2016 року помер її чоловік [PERSON] Заявниця [PERSON] здійснила поховання чоловіка [PERSON] на кладовищі у с. Варварівці Долинського району Кіровоградської області. Тепер заявниця звернулась до Варварівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області з метою видачі свідоцтва про смерть [PERSON], однак у цьому відмовлено, оскільки не надано документа про смерть чоловіка. Встановлення факту смерті [PERSON] має юридичне значення, зокрема є підставою для отримання свідоцтва про його смерть. У судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала за обставин зазначених у ній, попросила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Варварівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області у судове засідання не зявився, був повідомлений про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомив. Свідок [PERSON] суду пояснила, що дійсно 8 лютого 2016 року у м. Кривому Розі Дніпропетровської області помер [PERSON], який до смерті хворів. Свідок особисто була присутня на похоронах [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що дійсно 8 лютого 2016 року у м. Кривому Розі Дніпропетровської області помер [PERSON], який до смерті хворів. Особисто була присутня на похоронах [PERSON] Суд, заслухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення заяви з таких підстав. Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом п. 8, ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту смерті її чоловіка [PERSON], який помер 8 лютого 2016 року у м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Метою встановлення факту є отримання свідоцтва про смерть чоловіка. Судом установлено, згідно пояснень заявниці, а також допитаних свідків, що 8 лютого 2016 року у м. Кривому Розі Дніпропетровської області помер [PERSON], який був чоловіком заявниці. Заявниці [PERSON] відмовлено у державній реєстрації смерті чоловіка [PERSON] та видачі свідоцтва про його смерть з тих підстав, що відсутні документи необхідні для державної реєстрації смерті (а. с. 6, 12). Відповідно до довідки комунального закладу «Криворізька станція швидкої медичної допомоги» № 658 від 11 лютого 2016 року, 8 лютого 2016 року о 01.52 годині констатовано біологічну смерть [PERSON] (а. с. 8). За змістом довідки Варварівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області № 261 від 1 липня 2016 року, заявниця [PERSON] здійснила на території цієї сільської ради похорон чоловіка [PERSON] (а. с. 7). Висновком Довгинцівського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області від 8 лютого 2016 року виявлено труп [PERSON] (а. с. 9). Згідно листа комунального закладу «Криворізький онкологічний диспансер» ДОР» № 486 від 8 червня 2016 року, [PERSON] помер не у відділенні цього медичного закладу, факт смерті не констатувався лікарями закладу, а тому відсутні підстави видати лікарське свідоцтво про смерть (а. с. 10). Відповідно до змісту листа № 778 від 11 квітня 2016 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], помер за адресою: [ADDRESS]. Дільничий лікар 7 грудня 2015 року одноразово оглядав [PERSON] за попередньо зазначеною адресою коли було оформлено направлення до онкологічного диспансеру на консультацію та лікування, тобто диспансерне спостереження дільничим лікарем не проводилось. Рішення про можливість складання лікарського свідоцтва про смерть приймається одразу після встановлення факту смерті особи. Оскільки [PERSON] звернулась за лікарським свідоцтвом про смерть після захоронення [PERSON], відповідно відсутні підстави для видачі лікарського свідоцтва про смерть (а. с. 11). Таким чином, за вищезазначених обставин орган державної реєстрації актів цивільного стану не може зареєструвати факт смерті [PERSON], цей факт доказаний сукупністю доказів у цій справі, а відтак вимоги заявниці [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved