Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

У липні 2012 року [PERSON] звернулася до Печерського районного суду м. Києва із позовом до приватного акціонерного товариства «ІНГО Україна Життя», третя особа: публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення суми страхового відшкодування. В своєму позові [PERSON] просила стягнути на користь публічного акціонерного банку «Райффайзен Банк Аваль» з приватного акціонерного товариства «ІНГО Україна Життя» 548250 грн. 00 коп. страхового відшкодування. В обґрунтування позовних зазначила, що 16 червня 2010 року між нею та приватним акціонерним товариством «ІНГО Україна Життя» було укладено договір страхування життя № 120 02 03 00008, предметом якого стали майнові інтереси застрахованої особи пов'язані із життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням. В порушення умов вищевказаного договору приватне акціонерне товариство «ІНГО Україна Життя» після настання страхового випадку відмовилося здійснити страхове відшкодування [PERSON], в зв'язку з чим остання звернулася до суду і просить задовольнити позов в заявлений нею спосіб. Під час розгляду справи у Печерському районному суді м. Києва представник [PERSON] неодноразово уточнював позовні вимоги (том І, а.с. 74-76, 80-82) і згідно останньої заяви поданої 25 грудня 2012 року під час проведення судового засідання, просив стягнути на користь його довірительниці з приватного акціонерного товариства «ІНГО Україна Життя» 548250 грн. 00 коп. страхового відшкодування (том І, а.с. 96-98). В судовому засіданні представник [PERSON] позов з викладених у ньому підстав та з урахуванням уточнень підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Представник приватного акціонерного товариства «ІНГО Україна Життя» в судовому засіданні проти позову заперечив просив відмовити у його задоволенні з посиланням на те, що [PERSON] в порушення вимог п. 2. ч.1 ст. 21 ЗУ «Про страхування» та п. 2 ч. 1 ст. 989 ЦК України на час укладення договору страхування життя № 120 02 03 00008 від 16 червня 2010 року були надані страховику свідомо неправдиві відомості щодо стану її здоров'я. Представник публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в судове засідання не з'явився, про місце, день і час розгляду справи повідомлений належним чином (том І, а.с. 57), проте в матеріалах справи міститься заяви останнього про проведення судового засідання за його відсутністю (том І, а.с. 50, 166, 170, 173). Відповідно до ч. 2 ст. 169 ЦПК України неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. Враховуючи викладені обставини, думку представника позивача, представника відповідача, суд визнав за можливе провести розгляд справи у відсутність представника третьої особи. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалося представниками сторін, 16 червня 2010 року між [PERSON] та приватним акціонерним товариством «ІНГО Україна Життя» було укладено договір страхування життя № 120 02 03 00008 (том І, а.с. 4-7, 134-137). На виконання умов цього договору [PERSON] сплатила приватному акціонерному товариству «ІНГО Україна Життя» страхову премію в розмірі 3055 грн. 58 коп. Предметом договору страхування були майнові інтереси застрахованої особи пов'язані із життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з лімітом відповідальності приватного акціонерного товариства «ІНГО Україна Життя» по страхових ризиках в розмірі 731000 грн. 00 коп. (пп. 9.1. п. 9 договору, том І, а.с. 4, 134). Вигодонабувачем згідно пп. 4.1. п. 4 вищевказаного договору є публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (том І, а.с. 4, 134). Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно пп. 12.2. п. 12 договору страхування життя № 120 02 03 00008 від 16 червня 2010 року страховим випадком, зокрема, є встановлення інвалідності І або ІІ групи застрахованій особі протягом дії договору страхування (том І, а.с. 4, 134) Підпунктом 14.2 п. 14 вказаного договору передбачено, що при встановленні застрахованій особі ІІ групи інвалідності їй виплачується 75% від суми фактичної заборгованості страхувальника за кредитним договором (том І, а.с. 5, 135). 23 грудня 2010 року [PERSON] було встановлено ІІ групу інвалідності в зв'язку з загальним захворюванням, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК № 357355 від 23 грудня 2010 року (том І, а.с. 9) та листом Броварської центральної районної лікарні № 929 від 156 травня 2011 року (том І, а.с. 104). У зв'язку із настанням страхового випадку [PERSON] звернулася до приватного акціонерного товариства «ІНГО Україна Життя» з вимогою про виплату страхового відшкодування. 14 липня 2011 року приватне акціонерне товариство «ІНГО Україна Життя» повідомило [PERSON] та публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» яке є вигодонабувачем за договором страхування життя № 120 02 03 00008 від 16 червня 2010 року про відмову у здійсненні страхового відшкодування, з посиланням на те, що під час укладення вказаного договору [PERSON] були надані свідомо неправдиві відомості про стан її здоров'я. Суд вважає таку відмову приватного акціонерного товариства «ІНГО Україна Життя» безпідставною та необґрунтованою виходячи з наступного. Дійсно, з листа Броварської центральної районної лікарні № 929 від 16 травня 2011 року (том І, а.с. 104) вбачається, що [PERSON] станом на час укладення договору страхування життя № 120 02 03 00008 від 16 червня 2010 року мала захворювання, однак жодних доказів того, що захворювання, яке мала остання, відноситься до переліку захворювань визначеному у розділі «додаткові питання до застрахованої особи» заяви про індивідуальне страхування життя кредитопозичальника (том І, а.с.108-109, 117-118). Більш того, як вбачається з висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення комплексної судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи [PERSON] взагалі не підписувалася заява про індивідуальне страхування життя кредитопозичальника (том І, а.с.108-109, 117-118). Також слід відмітити, що згідно листа Броварської центральної районної лікарні № 929 від 16 травня 2011 року (том І, а.с. 104) та довідки МСЕК № 357355 від 23 грудня 2010 року (том І, а.с. 9) ІІ групу інвалідності було встановлено [PERSON] 23 грудня 2010 року, тобто понад чотири місяці після укладення договору. Положеннями ст. 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Підпунктом 18.4.5. п. 18 договору страхування життя № 120 02 03 00008 від 16 червня 2010 року (а.с. 7, 137) передбачено здійснення страхової виплати протягом 15 днів банківських днів з моменту прийняття рішення про здійснення такої виплати. Відповідно до ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частинами 1 та 2 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження своїх доводів щодо надання [PERSON] на час укладення договору страхування життя № 120 02 03 00008 від 16 червня 2010 року свідомо неправдивих відомостей щодо стану її здоров'я відповідачем не надано, як не надано доказів розірвання або визнання недійсним вказаного договору. Будь яких вимог про розірвання або визнання недійсним договору страхування життя № 120 02 03 00008 від 16 червня 2010 року відповідачем також не ставилося. Розмір заявленої позивачем суми страхового відшкодування до стягнення не заперечувався. Аналізуючи викладене, враховуючи те, що публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», як вигодонабувач за договором страхування життя № 120 02 03 00008 від 16 червня 2010 року, не заперечує проти стягнення коштів на користь [PERSON] (том І, а.с. 100), суд приходить до висновку, що позов останньої є обґрунтованим та підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а позивач відповідно до п.п. 7, 9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3219 грн. 00 коп. витрат понесених позивачем з оплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved