Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

У листопаді 2017 р. [PERSON] та [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], [PERSON], заявники) подали до суду в порядку окремого провадження заяву про розірвання шлюбу подружжям, яке має дітей. На обґрунтування заяви зазначили, що перебувають зареєстрованому у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Їх спільне життя не склалося, а тому шлюбно-сімейні відносини вони припинили, спільне господарство не ведеться. Ними досягнуто згоди щодо місця проживання дітей та участі кожного батьків у їх вихованні та утриманні, про що свідчить письмовий договір. Будь-які спори стосовно майна та з інших питань між ними відсутні. Прізвище заявника [PERSON] після розірвання шлюбу залишається незмінним. Заслухавши заявників та дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 лютого 1998 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського району м. Києва, актовий запис № 196 (а.с. 15). Подружжя має повнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 11-12, 14). Із заяви вбачається, що у стосунках між подружжям відсутні почуття взаємної любові, вони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. Відповідно до ч. 1 ст. 109 Сімейного Кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. 21 листопада 2017 р. заявники уклали договір про визначення місця проживання малолітньої дочки [PERSON], умов її утримання та участі батьків у її вихованні (а.с. 16-17), відповідно до умов якого після розірвання шлюбу дитина буде проживати з батьком за адресою: [ADDRESS], при цьому батько зобов'язався піклуватися про її здоров'я, брати участь у вихованні, забезпечити дитині достатній рівень освіти незалежно від стосунків батьків, а також не перешкоджати спілкуванню дитини з матір'ю. За умовами цього договору мати зобов'язалася брати участь у вихованні та духовному розвитку дитини, незалежно від стосунків з батьком, та має право зустрічатися та без перешкод спілкуватися з дитиною в будь-який день тижня та у будь-який час, а також за попередньою домовленістю з батьком брати дитину до себе за місцем свого проживання у вихідні дні, проводити з дитиною більше часу під час шкільних канікул та відпочивати з нею на території України та за кордоном. Сторони також домовились, що по досягненню дитиною чотирнадцятирічного віку місце проживання дитини буде визначено бажанням самої дитини. Отже вказаним договором, як того вимагає закон, визначене місце проживання дитини та умови здійснення матір'ю, яка буде проживати окремо, права на особисте виховання дитини. Договору про сплату аліментів на утримання дитини сторони не укладали, а відтак батько зобов'язаний в повному обсязі утримувати дитину. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дочки. З огляду на вказане, суд вважає заяву обґрунтованою і задовольняє її. На підставі викладеного,

Outcome: approved