Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в якому просить суд визнати за ним у порядку спадкування за законом право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] ; зняти арешт нерухомого майна, накладений на Ѕ частину квартири [ADDRESS] 15 червня 2005 року за № 2091207, на підставі постанови ДВС Броварського МРУЮ АА № 726355 від 12 травня 2005 року; зняти арешт нерухомого майна, накладений на Ѕ частину вищевказаної квартири 14 березня 2011 року № 10933843, підстава обтяження: постанова ДВС Броварського МРУЮ АА № 726355 від 12 травня 2005 року. В обґрунтування вимог зазначається, що [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина щодо належного майна, а саме Ѕ частини квартири [ADDRESS] . У визначений законом строк для прийняття спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Київської області Лазарєвої В.П. із заявою про прийняття спадщини. 04 лютого 2020 року приватним нотаріусом відкрито спадкову справу № 6/2020 до майна померлого [PERSON] 30 вересня 2020 року позивач звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається із Ѕ частки вищевказаної квартири. Листом від 30 вересня 2020 року приватний нотаріус повідомив позивачу про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав наявності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяжень у вигляді арештів, зареєстрованих за номерами: 2091207 та № 10933843. З підстав визнання права власності на нерухоме майно та зняття існуючих обтяжень позивач звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, 16 червня 2021 року його представник [PERSON] подав до суду заяву про проведення судового засідання у його відсутність. Відповідач Броварський міськрайонний відділ держаної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у судове засідання представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством. Причини неявки суду неповідомлені. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] у місті Броварах Київської області помер [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] , виданим Фондом комунального майна Броварської міської ради Київської області 30 березня 2000 року, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 59275380, 04 лютого 2020 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Лазарєвою В.П. заведено спадкову справу до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Зі спадкової справи № 6/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що 04 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини померлого [PERSON] . Будь-хто інший із спадкоємців наміру прийняти спадщину [PERSON] не заявив. Листом від 30 вересня 2020 року приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Київської області Лазарєва В.П. повідомила позивачу про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкову майно, що складається із Ѕ частини квартири [ADDRESS] у зв`язку із наявністю у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяжень у вигляді арештів, зареєстрованих за номерами: 2091207 та 10933843. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна та суб`єкта від 03 липня 2020 року квартира [ADDRESS] значиться обтяженою: тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 2091207, зареєстровано: 15 червня 2005 року за № 2091207, Броварською міською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: постанова АА № 726355, 12 травня 2005 року, ДВС Броварського МРУЮ вих. № 826 від 15 червня 205 року, об`єкт обтяження: невизначено, все майно, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , а також реєстраційний номер обтяження: 10933843, зареєстровано: 14 березня 2011 за № 10933843, реєстратор: Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 108-дв1, 14 березня 2011, ВДВС Броварського МРУЮ старший державний виконавець Капішнікова О.М., об`єкт обтяження: квартира [ADDRESS] ; власник: [PERSON] . З метою з`ясування підстав обтяження спірного нерухомого майна позивач через уповноваженого представника звертався до Броварського міськрайонного відділу держаної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Листом від 20 липня 2020 року № 59993 Броварський міськрайонний відділ держаної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) повідомив відсутність відкритих та закритих виконавчих проваджень, за якими [PERSON] , [INFO] , був би боржником та по якому б накладався арешт. Згідно зі статтею 317\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України), власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За змістом частин першої та другої статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною першою статті 321\~ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також, відповідно до статті 41\~Конституції України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно із частиною першою статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Правилами статті 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218\~ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Стаття 13 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді даної справи по суті встановлено, що позивач є спадкоємцем до майна померлого [PERSON] , у визначений законом строк реалізував своє право на спадщину шляхом подання відповідної заяви до приватного нотаріуса. Існування арешту нерухомого майна перешкоджає позивачу оформити спадкові права після смерті батька [PERSON] та зареєструвати їх у визначеному законом порядку. З огляду на викладене, права позивача підлягають поновленню шляхом визнання за позивачем права власності на Ѕ частину спірної квартири та зняття існуючих обтяжень. У позовній заяві позивач вказує про зняття арешту із Ѕ частини квартири, разом з тим, з інформації, що міститься у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що обтяження стосуються всього нерухомого майна, за адресою: [ADDRESS] . Отже, зняттю підлягає арешт із всього вищевказаного нерухомого майна без зазначення частки квартири, якою володів померлий [PERSON] .

Outcome: approved