Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

у липні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що з 21.09.1996 року перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 22.11.2013 року їх шлюб було розірвано. Від шлюбу вони мають дітей: сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], на яких вона отримує аліменти згідно рішення Шепетівського міськрайонного суду від 16.12.2015 року, та сина - [PERSON], [INFO], на якого на підставі вказаного рішення отримувала аліменти до його повноліття. На даний час син [PERSON] вже повнолітній і є студентом Одеського Національного Політехнічного Університету контрактної форми навчання, стипендію не отримує, у зв'язку з чим потребує додаткової матеріальної допомоги. Відповідач є пенсіонером МВС за вислугою років та отримує пенсію, також він неофіційно працевлаштований в охоронному підприємстві та працює охоронником в м.Нововолинськ Волинської області. Отже, відповідач має можливість надавати допомогу для сина на час навчання, але добровільно цього не робить. А тому просить суд стягувати з відповідача [PERSON], аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до припинення сином навчання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. У разі неявки відповідача у судове засідання, не заперечувала проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, за місцем реєстрації. Суд вважає за можливе у відповідності до ч.1 ст. 224 ЦПК України справу розглянути без участі відповідача, на підставі наявних в справі доказів, із винесенням заочного рішення по справі, оскільки відносно цього не заперечила позивач. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши письмову думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Виходячи з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду № 2/688/1180/13 688/4797/13-ц від 11.11.2013 року, яке набрало законної сили 22.11.2013 року, шлюб між ними було розірвано. Від спільного проживання у них є троє дітей. Син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], є неповнолітніми. Син [PERSON], [INFO], є повнолітнім. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області № 2/688/1289/15 688/4417/15-ц від 16 грудня 2015 року ухвалено стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 03 грудня 2015 року. [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років. Однак, як вбачається з довідки від 29.06.2016 року, виданої Одеським національним політехнічним університетом, [PERSON] є студентом 1 курсу денного відділення ІБЕІТ Одеського національного політехнічного університету контрактної форми навчання. Закінчення навчання планується у 2019 році. Навчання [PERSON] здійснюється на платній основі, що підтверджується договором-контрактом про платну підготовку фахівця з вищою освітою № 03-14961к від 21 серпня 2015 року, замовником у якому значиться [PERSON], і загальна вартість освітньої послуги, відповідно до п. 5.1 якого, становить 39040 грн., плата за навчання 1 курс за семестр складає - 4245 грн. (за рік 8490 грн.), 2 курс за семестр - 4615 грн. (за рік 9230 грн.), 3 курс за семестр - 5075 грн. (за рік 10150 грн.), 4 курс за семестр - 5585 грн. (за рік 11170 грн.) Судом встановлено, що [PERSON] повнолітній, продовжує навчання, стипендії не отримує, не працює й будь-яких інших доходів не має, а тому потребує у зв'язку із цим матеріальної допомоги батьків. Відповідно до ч.1 ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього кодексу, а саме: стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інших обставин, що мають істотне значення. Крім того, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку не надає коштів на навчання сина, а сплата аліментів на його утримання припинена у зв'язку з досягненням 18-річного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач [PERSON] є пенсіонером МВС, перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькійй області і отримує пенсію за вислугою років. Згідно довідки № 3709 від 25.07.2016 року, виданої Шепетівським об'єднаним управлінням пенсійного фонду України Хмельницької області, загальна сума пенсії за період з 01.02.2016 року по 31.07.2016 року становить 13753 грн. 62 коп. Як вбачається з довідки № 2506 від 18.07.2016 року позивач [PERSON] отримує аліменти з пенсії пенсіонера [PERSON], який перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, згідно постанови відділу ДВС Шепетівського МУЮ від 09.02.2016 року на трьох дітей [INFO] та близнюків [INFO] за період з лютого 2016 року по 31.07.2016 року сума відрахувань становить 5141 грн. 59 коп. Відповідно до довідки № ОР 602654 ЦБ/ПБ 400/1 від 04.07.2016 року позивач [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Шепетівської міської ради і отримує державну соціальну допомогу дітям інвалідам, з січня по квітень 2016 року в розмірі 1479 грн. 30 коп., з травня 2016 року в розмірі 1556 грн. 50 коп. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу сину на період його навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 201 СК України, до відносин щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дітей застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] має стабільний дохід, суд вважає, що вимоги позивача слід задовольнити частково та визначити розмір аліментів в частках від заробітку (доходу) останнього, стягуючи їх з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання [PERSON] у Одеському національному політехнічному університеті, починаючи з 11 липня 2016 року по 30 червня 2019 року включно, але не довше ніж до досягнення [PERSON] 23 років. Саме такий розмір аліментів найбільш повно відповідає вимогам законодавства з врахуванням можливостей обох батьків щодо утримання дитини. Не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо визначення мінімального розміру аліментів - не менше 30% на дитину відповідного віку щомісячно, оскільки [PERSON] є повнолітнім й стаття 200 Сімейного Кодексу України не передбачає мінімального розміру аліментів на період навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 182, 191, 199-201 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial