Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому, з урахуванням заяви від 22.09.2014 року про зменшення позовних вимог, просить шлюб з відповідачем розірвати, стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/5 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дитини. В обгрунтування позову послалась на те, що 01.06.2011 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від спільного життя у сторін є син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Вказує, що втратила до відповідача почуття любові, тому не бажає перебувати з ним у шлюбі. З серпня 2013 року сторони проживають окремо. Також зазначає, що відповідач матеріально сім'ю не забезпечує, лише один раз на два місяці дає 400 грн. на утримання дитини. Позивач працює оператором по відгодівлі тварин на ПАТ шахта «Надія», її заробітна плата становить 1600 грн. в місяць. Таких коштів позивачеві не вистачає на належне утримання дитини. Відповідач подав заперечення на позовну заяву, у якому, посилаючись на те, що є пенсіонером, інвалідом III групи, працювати за станом здоров'я не може, має від першого шлюбу неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на утримання якого сплачує аліменти, просить позов задовольнити частково, а саме: позовну вимогу про розірвання шлюбу задовольнити, стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів щомісячно до досягнення сином повноліття. Крім цього зазначив, що йому необхідні кошти на лікування професійного захворювання та кошти для власного проживання. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги зменшила та подала відповідну заяву, у якій просить шлюб з відповідачем розірвати, стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/5 частини з усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, у подальшому просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судовому засіданні погодився на сплату аліментів у зменшеному позивачем розмірі. У подальшому відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності. З'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від спільного життя у сторін є син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Сімейне життя в сторін не склалось, з серпня 2013 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Стосовно позовної вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з такого. Дитина проживає з позивачем та фактично перебуває на її утриманні. Відповідач не надає достатньо коштів на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ураховуючи, що відповідач є пенсіонером, інвалідом III групи, пояснення останнього у судовому засіданні стосовно сплати ним аліментів на утримання сина від першого шлюбу [PERSON], [INFO], виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 цього Кодексу), суд дійшов висновку про покладення на відповідача обов'язку зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] у зменшеному позивачем та визнаному відповідачем розмірі 1/5 частини з усіх його доходів щомісячно. Таким чином, позов задовольняється повністю.

Outcome: approved