Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON]звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 19 листопада 2004 року по 15 грудня 2010 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] В шлюбі в них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу, в 2011 році [PERSON] став проживати окремо, оскільки переїхав до своєї нової дружини. В червні 2015 року разом з дочкою вона вимушена була залишити своє місце реєстрації за адресою: [ADDRESS] та переїхала проживати з дитиною в м. Ірпінь, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 18 листопада 2015 року. З грудня 2010 року після розірвання шлюбу [PERSON] коштів на утримання дочки не надає та не приймає участі в її вихованні, хоча він є працездатною особою та має можливість надавати їй матеріальну допомогу. Їй відомо, що [PERSON] займав керівні посади у великих компаніях та має нерегулярний дохід. [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, однак не робить цього та з 2011 року ухиляється від покладеного на нього обов'язку матеріально утримувати дитину. Враховуючи матеріальний стан [PERSON], а також те, що він зобов'язаний приймати участь в утриманні своєї дитини, вона вважає за доцільне стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн. щомісячно. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 5 000 грн., починаючи з дня пред'явлення позову до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково, а саме не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі, який передбачений чинним законодавством, щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 5 000 грн. заперечував. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 листопада 2004 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1088. Як зазначала позивач у своїй позовній заяві шлюбі між нею та [PERSON] розірвано 15 грудня 2010 року. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають дочку [PERSON], [INFO]. Згідно довідки про склад сім»ї [PERSON] разом зі своєю дочкою [PERSON]. [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS]. Також, згідно акта обстеження матеріально-побутових умов проживання від 02 лютого 2016 року, складеного депутатом Ірпінської міської ради Вишняковим І.А. вбачається, що [PERSON] разом зі свою дочкою проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] зазначила, що на даний час вона не працює, відповідач - її колишній чоловік [PERSON] проживає окремо від них з дочкою, матеріальну допомогу дитині не надає, участі в її вихованні не приймає. На виконання ухвали суду про витребування доказів з ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області надійшла відповідь про те, що суми виплачених доходів [PERSON] за період з 01 квітня 2014 року по 31 грудня 2015 року становлять: ІІІ квартал 2014 року нарахована заробітна плата - 1280 грн. 15 коп., ІV квартал 2014 року - 2 680 грн. 25 коп., І квартал 2015 року - 4 363 грн., ІІ квартал 2015 року - 4 460 грн. 48 коп., ІІІ квартал - 3 008 грн. 30 коп.. Відповідно до наданої [PERSON] трудової книжки вбачається, що останній запис в трудовій книжці [PERSON] міститься про те, що з 21 серпня 2015 року він звільнений із займаної посади за власним бажанням на підставі вимог ст. 38 КЗпПУ. Згідно записів у трудовій книжці [PERSON] вбачається, що [PERSON] з 24 листопада 2014 року звільнена із займаної посади за власним бажанням. Оскільки відповідач не працевлаштований і має мінливий дохід, позивач просила стягнути на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини аліменти у твердій грошові сумі 5000 грн. щомісячно. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріли справи дійшов висновку, що на підтвердження заявлених вимог позивач [PERSON] не надала суду доказів, що заявлений нею розмір аліментів у сумі 5 000 грн. є обґрунтованим, та не довела суду, що відповідач [PERSON] спроможний сплачувати вказану суму аліментів щомісячно на утримання дитини. Доводи позивача, що відповідач має високій дохід та значну кількість майна не знайшли свого підтвердження та були спростовані відповідачем у судовому засіданні. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] аліментів щомісячно на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави.

Outcome: partial