Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

У листопаді 2015 року Патрик Ганна Григорівна, яка діє в інтересах Моторного (Транспортного) страхового бюро України (далі по тексту - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування та просив суд стягнути з [PERSON] на користь Моторне (Транспортне) страхове бюро України кошти в розмірі понесених витрат в сумі 4 560,00 грн., витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 794,00 грн., судовий збір в розмірі 1 218,00 грн. Відповідно до ст. 213 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення не заперечував (а.с. 38). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася за місцем реєстрації, причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідача остання до суду не надсилала. На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який не заперечив проти заочного розгляду справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 08 серпня 2012 року на пр.-ті Г.Сталінграду в м. Києві, з вини відповідача [PERSON], яка керувала автомобілем «Мазда», д.н.з. [NUMBER] була скоєна дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) (а.с. 11). На дату скоєння пригоди відповідач [PERSON] не мала чинного Договору обов'язкового страхування цивільно-правовової відповідальність власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача [PERSON] підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 03 вересня 2012 року (а.с. 12). В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Хюндай» д.н.з. [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] цивільно-правова відповідальність якої була застрахована у ПрАТ «Лафорт» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АВ/3270814, строк дії якого з 08 червня 2012 року по 07 червня 2013 року. Розмір завданих збитків згідно Звіту № 7498 складеного спеціалістом ЗАТ «УЦПЗ «Експерт-Сервіс», становить 4 571,54 грн. за пошкоджений автомобіль. Згідно рахунку СТО ТОВ «ВВ «Автогруп» вартість відновлювального ремонту склала 4 560,00 грн. (а.с. 20). Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (надалі за текстом - МТСБ) з відповідною заявою. Договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Відповідно до норм ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання правовідносин. Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобам власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. В зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 21 грудня 2012 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 4 560,00 грн. без врахування ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 24). МТСБУ також понесло додаткові витрати на оплату послуг аварійного комісару в розмірі 794,00 грн., що підтверджується платіжним доручення № 5099 від 17 грудня 2012 року (а.с. 21). Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно п. 38.2.1 ст. 38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону. Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальній за заподіяний збиток. Згідно статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1188 Цивільного Кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, позивач набуває права стягнення в порядку регресу суми збитків з відповідача [PERSON]. Отже, враховуючи вищевикладене відповідач не виконав свої зобов'язання перед позивачем тому суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору у розмірі 1 218,00 грн. (а.с. 1). Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: approved