Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], у розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, а також визнати припиненим обовязок позивача сплачувати аліменти на утримання сина відповідно до рішення суду. В обґрунтування позову вказує, що з весни 2005 року по жовтень 2012 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем без реєстрації шлюбу, від яких має неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 29.11.2013 року місце проживання дитини визначено разом з матірю [PERSON]. 04.02.2014 року рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позивача стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі ? частини від усіх доходів, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно починаючи з 08.01.2014 року. Між тим, з березня 2015 року дитина проживає разом з батьком, так як мати самоусунулась від виконання батьківських обовязків. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10.04.2017 року суд визначив місце проживання дитини разом з позивачем. Відповідач працездатна, у добровільному порядку матеріальної допомоги дитині не надає. Інших дітей, зобовязань за виконавчими документами у відповідача не має. В судове засідання позивач не зявився, звернувся до суду з заявою, в якій просить позов задовольнити та у звязку з систематичною неявкою відповідача, провести заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, з не відомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Суд, за згодою позивача, \~вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 224 ЦПК України за відсутністю відповідача. \~ Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.\~\~ \~ Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 4 ст. 233 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено судом, що з весни 2005 року по жовтень 2012 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, від яких 07.03.2006 року народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія I-ЖС №229827, яке видано повторно. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 29.11.2013 року місце проживання [PERSON] визначено разом з матірю [PERSON]. 04.02.2014 року рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі ? частини від усіх доходів, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно починаючи з 08.01.2014 року. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10.04.2017 року визначено місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] з батьком [PERSON]. Згідно довідки від 02.10.2017 року про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради місце проживання позивача [PERSON] зареєстроване за адресою: [INFO]. За вказаною адресою, разом з батьком проживає [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою від 02.10.2017 року про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради. Відповідач самоусунулася від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню сина, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Згідно довідки №326 від 04.09.2017 року [PERSON] працює в 3-ДПРЧ ГУ ДСНС України У Запорізькій області на посаді диспетчера. Суд приймає до уваги доводи позивача, що відповідач працездатна, має нерегулярний дохід, відсутність у відповідача на утриманні інших дітей, тому розмір аліментів має бути визначений у твердій грошовій сумі, а також доведеність позивачем, що дитина проживає з батьком, тому необхідно визнати припиненим обовязок позивача по сплаті аліментів на користь [PERSON], покладений рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 04.02.2014 року. При визначенні розміру аліментів суд виходить з положень ст. 182 СК України, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи встановлені на підставі наданих сторонами доказів обставини справи, не доведеність позивачем того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що аліменти на утримання неповнолітньої дитини необхідно визначити у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця від дня предявлення позову до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнення судових витрат, повязаних з розглядом справи, з відповідача.

Outcome: partial