Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку 15 березня 2016 року уточнив та остаточно просив стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на його користь 50000 грн. в якості відшкодування матеріальних збитків, а також стягнути з [PERSON] на його користь витрати на проведення авто-товарознавчої експертизи у розмірі 1000 грн., а також 600 грн. за оплату правової допомоги. В обґрунтування позову вказав, що 31 жовтня 2014 року о 19 год. 15 хвл. [PERSON], керуючи автомобілем «Вольво -940», номерний знак [NUMBER], рухаючись по вул. Суворова у м. Дніпропетровську, по другорядній дорозі, виїхала на перехрестя з вул. Будівельників, не надавши дороги автомобілю «Шевроле Авео», номерний знак [NUMBER], під його керуванням, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення даних автомобілів, після чого автомобіль «Шевроле Авео», номерний знак [NUMBER] скоїв наїзд на дерево, при цьому автомобілям спричинені значні механічні ушкодження. Таким чином, водій [PERSON] порушила вимоги п. 1.3, 1.5, 16.11 Правил дорожнього руху. Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2014 року [PERSON] визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення. При зіткненні його автомобіль отримав значні технічні ушкодження. Згідно із висновком № 2437 експертного дослідження автотоварознавця, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Шевроле Авео», номерний знак [NUMBER] складає 76185 грн. 69 коп. Вартість проведеної експертизи становить 1000 грн. Відповідно до полісу, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Вольво -940», номерний знак [NUMBER] застрахована ТДВ «СТ «Домінанта» в межах ліміту 50 000 грн. 21 травня 2015 року він звернувся до [PERSON] з вимогою про добровільне відшкодування матеріальних збитків. Майже рік його завіряли, що за допомогою страхової компанії кошти внаслідок ДТП будуть йому заплачені, але до теперішнього часу кошти він так і не отримав, тому саме з цих підстав він вимушений звернутися до суду. Також вказав, що він був змушений звернутися до адвоката за кваліфікованою допомогою у вигляді консультації та складання позовної заяви про відшкодування матеріальної шкоди на яку він витратив 600 грн. У судове засідання позивач не з'явився, але надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутності з підстав викладених у позовній заяві. Просить позовні вимоги задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила. Представник відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство Домінанта» у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів та іншим. Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, 31 жовтня 2014 року о 19 годині 15 хвилин, [PERSON] керуючи автомобілем «Вольво-940», номерний знак [NUMBER], рухаючись по вул. Суворова в м. Дніпропетровську, по другорядній дорозі, виїхала на перехрестя з вул. Будівельників, не надала дороги автомобілю «Шевроле Авео», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався по головній дорозі, в наслідок чого сталося зіткнення зазначених автомобілів, після чого автомобіль «Шевроле Авео» скоїв наїзд на дерево, при цьому автомобілям спричинені механічні ушкодження. Водій [PERSON] порушила вимоги п.п. 1.3, 1.5, 16.11 Правил дорожнього руху України. Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2014 року [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення. Постанова набрала законної сили 23 грудня 2014 року. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, постанова по справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією з особою. Таким чином, вина водія [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників, а відповідно до ст. 9 вказаного вище Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. У відповідності до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно з п.п. 33.1.4. п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Згідно з п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування, а також документи, перелік яких визначений у п. 35.2. вказаної статті Закону. Відповідно до ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 9 Закону України від 07.03.1996 року № 85/96-ВР «Про страхування», розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхова сума може бути встановлена по окремому страховому випадку, групі страхових випадків, договору страхування у цілому. Згідно з п. 12.1. ст. 12 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. У судовому засіданні встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Вольво-940», номерний знак [NUMBER] застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство Домінанта». Згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріальних збитків № 2437 від 26 листопада 2014 року, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Шевроле Авео», номерний знак [NUMBER] пошкодженого внаслідок ДТП становить 76185 грн. 90 коп. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 2437 від 14 листопада 2014 року за проведення автотоварознавчого дослідження позивач сплатив 1000 грн. 18 лютого 2015 року позивач звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство Домінанта» з заявою про страхове відшкодування. 16 квітня 2015 року позивач звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство Домінанта» з вимогою сплатити кошти, які були призначені внаслідок експертної оцінки пошкодженого автомобіля, що зазначені у заяві від 18 лютого 2015 року та з проханням надати йому письмове пояснення щодо причини несплати коштів, яка була зареєстрована ТДВ «СК «Домінанта» 16 квітня 2015 року за № 176 (а.с. 6). Також позивач на адресу відповідача [PERSON] надіслав рекомендованим листом з повідомлення та описом вимогу про стягнення збитків внаслідок ДТП (а.с. 19, 21). Проте, відповідачем Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство Домінанта», у відповідності до вимог ст. 36 вимоги Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення про виплату страхового відшкодування або про відмову у здійсненні виплати у визначені в цій статті строки та по теперішній час прийняте не було. Також, до теперішнього часу відповідачкою не відшкодовано різницю між розміром реальної вартості втраченого майна та страховим відшкодуванням. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи максимальний розмір суми страхового відшкодування та розмір франшизи, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство Домінанта» зобов'язано сплатити на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 49 000 грн. В свою чергу, відповідач [PERSON] зобов'язана сплатити на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 26 185 грн. 90 коп., франшизу в розмірі 1 000 грн. та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1000 грн., а всього 28 185 грн. 90 коп. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідачки [PERSON] в порядку ст. 84 ЦПК України витрати на правову допомогу у розмірі 600 грн., дані вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно Закону України «Про граничний розмір компенсації на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Оскільки позивачем не надано доказів оплати даної суми та доказів щодо відпрацьованих годин особою, яка надавала правову допомогу, а саме адвокатом [PERSON], тому суд вважає що не має підстав для задоволення даної вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому, з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство Домінанта» на користь [PERSON] слід стягнути суму судові витрати по справі у розмірі 551 грн. 20 коп., а з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судові витрати по справі 224 грн. 66 На підставі викладеного,

Outcome: partial