Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21 серпня 2001 року між нею та відповідачами був укладений договір №2769 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого вона придбала у власність квартиру [ADDRESS], яка належала відповідачам на підставі «Свідоцтва про право власності на житло» №6836б, яке видане Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду 10 липня 1995 року, згідно розпорядження №6532 від 15 червня 1995 року, зареєстрованого МОБТІ, реєстровий №17296 від 06.02.1996 року. В рахунок укладеного договору позивач передала відповідачам відповідну грошову суму, а вони фактично передали їй у власність нерухомість, а саме квартиру [ADDRESS]. Посилаючись на те, що при укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її суттєвих умов та виконали умови договору, але на теперішній час відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення укладеного договору, позивач просив визнати договір купівлі-продажу дійсним. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом через оголошення у газеті «Ріднє Прибужжя». Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень проти задоволення позову не має. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 21 серпня 2001 року між позивачем та [PERSON], який діяв від свого імені та від імені і по дорученню [PERSON], а також від імені та по дорученню свого неповнолітнього сина [PERSON], [PERSON] був укладений договір №2769 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого вона придбала у власність квартиру [ADDRESS], яка належала відповідачам на підставі «Свідоцтва про право власності на житло» №6836б, яке видане Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду 10 липня 1995 року, згідно розпорядження №6532 від 15 червня 1995 року, зареєстрованого МОБТІ, реєстровий №17296 від 06.02.1996 року. Договір №2769 купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований на Універсальній біржі «Південь» в «Журналі реєстрації біржових договорів з нерухомістю» №2769 від 21.08.2001 року, зареєстрованого в ММБТІ 21.09.2001 р. за №97. Відповідно до копії паспорту, позивач зареєстрована за вказаною адресою з 28.09.2001 року. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Враховуюче вище викладене,на підставі ст. ст. 224, 228, ч.2 ст. 57, ст.220, 328, 655 ЦК України, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved