Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

у липні 2020 року [PERSON] звернулася до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаним позовом, посилаючись на те, що судовим наказом Машівського районного суду від 26.03.2019 з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі, в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.03.2019 і до досягнення дитиною повноліття. На даний час такий розмір аліментів не відповідає сучасному стану доходів і витрат в умовах збільшення рівня цін, а також не відповідає мінімальним потребам дитини. Зазначає, що відповідач працює та отримує постійний дохід, проте аліменти на утримання дитини не сплачує. У зв`язку з викладеним позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, стягуваних з відповідача за судовим наказом від 26.03.2019 на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на ј частку всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 11.08.2020 р. відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін (а.с.14). У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце слухання повідомлені належним чином та завчасно (а.с.18,19,29), позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Виходячи з викладеного, суд вирішив за можливе розглянути справу за відсутності сторін та дослідивши письмові докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до судового наказу, виданого 26.03.2019 р. Машівським районним судом Полтавської області з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 192,10 грн (а.с.5). Як убачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №6537 від 02.07.2020 р., виконаному державним виконавцем Машівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Карпенко А.А., на примусовому виконанні знаходиться судовий наказ №540/223/19 виданий 26.03.2019 р. Машівським районним судом Полтавської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.03.2019 р. і до досягнення дитиною повноліття та станом на [INFO] загальна сума заборгованості становить 6226,50 грн. (а.с.7). З наданих позивачем банківських чеків убачається, що [PERSON] оплатила відвідини дитячого садочку її донькою у березні 2020 року в сумі 405,00 грн, у липні 2020 року 785,10 грн, у вересні 534,60 грн (а.с.26,28) Згідно з довідкою Машівської селищної ради Полтавської області № 742 від 08.07.2020 року, позивач [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] та разом з нею зареєстрована: [PERSON] ,2015 р.н. (а.с. 8). За повідомленням Машівської селищної ради Машівського району Полтавської області №90 від 07.08.2020 р., відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 5 статті 183 СК України передбачено, що той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, законодавець визначив, що у безспірному порядку на одну дитину підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 у справі за № 143 цс 13. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Частиною 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, суд зазначає, що оскільки на даний час позивач не працює та самостійно виховує дитину, сплачує в середньому 500 грн за відвідини дитиною садочку, натомість відповідач має молодий вік, є працездатним, вимог позивача не спростував та ніяких документів в обґрунтування своїх заперечень не надав, визначена позивачем частка від його доходів (1/4) не перевищує визначеного законодавством розміру аліментів, що підлягають стягненню з боржника, а тому такі вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав малолітньої дитини, обов`язок по утриманню якої покладений також і на відповідача, та захистом прав відповідача. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн. Згідно ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved