Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ТОВ «Вортекс Груп» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25.08.2014 р. між ним та ТОВ «Вортекс Груп» було укладено Договір кредитної лінії №2645317019, проте оскільки під час укладення спірного договору порушені його права як споживача, згідно з нормами ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», змушений був звернутися до суду та просить визнати спірний договір недійсним. В судове засідання позивач не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином. В прохальній частині позовних вимог просив провести розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору та свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судовим розглядом встановлено, що 25.08.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вортекс Груп», що є кредитором та [PERSON], що являється позичальником було укладено Договір кредитної лінії №2645317019(а.с. 2-6). За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ч. 1 ст. 179 ЦПК України). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору. Відповідно до Розділу 1 Договору кредитор зобов'язується надати позичальнику кредит шляхом відкриття невідновлювальної кредитної лінії в розмірі не менше 500 грн., але не більше 7000 грн. на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов'язується відповідно до цього Договору повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Строк дії кредитного договору 13 днів - з 25.08.2014р. - по 05.09.2014р., але до повного виконання Позичальником умов Договору(а.с. 11). Позивач вказує, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вортекс Груп», що є кредитором та [PERSON], що являється позичальником було укладено споживчий договір. Разом з тим, дане твердження позивача спростовуються самим договором, де зазначено, що «кредитор зобов'язується надати позичальнику кредит шляхом відкриття невідновлювальної кредитної лінії» та його умовами, якими не передбачено надання коштів на придбання споживчих товарів або послуг у тимчасове користування, з чого вбачається що даний договір являється не споживчим, а договором кредитної лінії. В позовній заяві, [PERSON], як на підставу для визнання оспорюваного договору недійсним, вказує на порушення відповідачем ч.2 cт. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ч.2 cт. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», проте у кредитному договорі, який підписаний власноручно позивачем, та з текстом якого він мав право та можливість ознайомитися перед підписанням, пунктом 10.5 чітко зазначено, що Позичальник підтвердив, що до укладення цього Договору він отримав від Кредитора інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та в ч.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»; ознайомлений зі своїми правами згідно ч. 6 ст. 11 Закону України про захист прав споживачів і ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних» та згоден з тим, що інформація надана йому Кредитором з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів і забезпечує правильне розуміння Позичальником суді фінансової послуги без нав'язування її придбання. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк ... зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 57 ЦПК України докази встановлюються на підставі...пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів... Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно вивчених судом матеріалів справи, з'ясованих обставин справи які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про відмову [PERSON] в задоволенні його позову до ТОВ «Вортекс Груп» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, в зв'язку з тим, що укладений між сторонами кредитний договір відповідає вимогам закону, позовні вимоги не обґрунтовані та не відповідають вимогам закону, оскільки позивачем всупереч обставинам викладеним в обґрунтування позову надано, документи які підтверджують, що позивачу надавалася повна інформація щодо умов надання кредиту. Позивачем не надано суду жодних доказів в обґрунтування своїх вимог, навпаки докази надані ним містять протиріччя його позовним вимогам. Щодо несправедливості умов укладеного договору, то позивача ніхто не примушував укладати договір, він особистим підписом посвідчив добровільність їх укладання, він вільно обрав кредитодавця на момент укладання договору позивач вважав умови розумними та справедливими. Щодо невірного нарахування заборгованості позивач суду не надав доказів, які обґрунтовують його позов в цій частині, забезпечити їх іншим чином позивач не забажав та в судове засідання з метою надання пояснень з метою виконання свого процесуального права щодо доведення обставин на які він посилається.

Outcome: dismissed