Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що в порядку спадкування за законом набула право власності на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 0,4556 га, кадастровий номер 5123755200:02:001:0353, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: [ADDRESS], а також на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 0,1021 га, кадастровий номер 5123755200:02:001:0053, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS]. Власником інших 2/3 частин зазначених земельних ділянок є [PERSON], відповідач у справі. Між нею та відповідачем виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження зазначеного майна. З наведених підстав позивач просила виділити їй в натурі 1/3 частину із кожної земельної ділянки. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала. Відповідач позов визнав повністю. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного із них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Статтею 88 Земельного Кодексу України встановлено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Договір про спільну часткову власність на земельну ділянку укладається в письмовій формі і посвідчується нотаріально. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Судом встановлено, що на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом позивач є власником 1/3 частин, а відповідач є власником 2/3 частин земельної ділянки загальною площею 0,4556 га, кадастровий номер 5123755200:02:001:0353, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: [ADDRESS], і земельної ділянки загальною площею 0,1021 га, кадастровий номер 5123755200:02:001:0053, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 8-13) В судовому засіданні сторони по суті досягли згоди щодо виділу позивачу: - із земельної ділянки загальною площею 0,4556 га, кадастровий номер 5123755200:02:001:0353, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: [ADDRESS], частини земельної ділянки площею 0,1519 га, позначеної на плані Одеського науково-дослідного та проектного інституту землеустрою під літерами АБЕЄ; - із земельної ділянки загальною площею 0,1021 га, кадастровий номер 5123755200:02:001:0053, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS], частини земельної ділянки площею 0,0341 га, позначеної на плані Одеського науково-дослідного та проектного інституту землеустрою під літерами АБВЄ. (а.с. 20-21) З наведених підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору 243 грн. 60 коп. (а.с. 1)

Outcome: approved