Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

у липні 2021 року [PERSON] звернулася до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.10.2008, мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього року стосунки з чоловіком розладились, зникло взаємопорозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Зараз кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Вони не підтримують шлюбних стосунків, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Син знаходиться на утриманні та вихованні позивачки і вона стверджує, що відповідач не заперечує проти того, щоб після розірвання шлюбу син залишився з нею. У зв`язку з викладеним позивач просить шлюб розірвати, місце проживання сина [PERSON] визначити з матір`ю, судові витрати стягнути з відповідача. 13.08.2021 суд відкрив провадження за правилами загального позовного провадження. Одночасно залучив до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Полтавську районну державну адміністрацію Полтавської області, як орган опіки та піклування (а.с. 18). У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримує в повному обсязі (а.с.2 ), відповідач проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з матір`ю не заперечує, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.27). Виходячи з викладеного, у відповідності зі ст.ст. 200, ч.4, 206 ч.4 ЦПК України, суд вирішив за можливе розглянути справу без участі сторін на підготовчому засіданні. Судом установлено, що 01 жовтня 2008 року зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 3-5). Подружжя має одну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Згідно з довідкою Кошманівської сільської ради № 50 від 03.08.2021 позивачка зареєстрована по [ADDRESS] та має склад сім`ї: чоловік - [PERSON] , 1979 р.н., син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). За повідомленням Кошманівського старостинського округу Машівської селищної ради Полтавської області № 09-11/62 від 12.08.2021, відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 17). Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд уважає, що оскільки у позивачки з відповідачем зникло взаємопорозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, вони тривалий час живуть окремим життям та своїми інтересами, що свідчить про те, що сторони втратили почуття любові, взаємної поваги та взаєморозуміння, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, а тому суд доходить висновку, що шлюб укладений між сторонами потрібно розірвати. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити « [PERSON] », оскільки про його зміну позивачка не заявила. Щодо вимоги про визначення місця проживання дитини з матір`ю, суд зазначає таке. Згідно із ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України (частини четвертої статті 174 ЦПК України 2004 року) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У судовому засіданні не установлено, що визнання позову суперечить закону та порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому з метою забезпечення найкращих інтересів малолітнього сина сторін суд уважає за можливе визначити місце проживання дитини з матір`ю. Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності зі ст. 142 ЦПК України, позивачці потрібно повернути 454,00 грн сплаченого судового збору з державного бюджету, а решту суми в розмірі 454,00 грн стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved