Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

У липні 2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON]., [PERSON] про стягнення сум заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 09.02.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір кредиту № 06/95/07 (далі Договір). 09.03.2010 року на виконання вимоги ч.5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про акціонерні товариства», найменування Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» було змінено на ПАТ «Укрсоцбанк», який являється його правонаступником. Відповідно до умов кредитного договору, банк надав відповідачу кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в розмірі 3 000,00 дол. США. Строк дії договору встановлено до 08.02.2007 року, з наданням графіку погашення боргу по кредиту та сплати відсотків в розмірі 18% на рік за користування ним. Позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не здійснював. 09.02.2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки №07-15/92 (далі договір поруки), відповідно до якого поручитель зобов'язався перед кредитором солідарно відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань, що виникли з кредитного договору, укладеного між кредитором та позичальником. В результаті порушень умов кредитного договору №06/95/07 від 09.02.2006 року, згідно розрахунку заборгованості по кредиту заборгованість складає 997,04 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 22.05.2018 року еквівалентно 26,006,41 грн., прострочена заборгованість по нарахованих процентах 999,90 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 22.05.2018 року еквівалентно 26 081,01 грн. Отже, загальна сума заборгованості позичальника становить 2 567,91 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 22.05.2018 року еквівалентно 66 980,38 грн. У зв'язку з зазначеним позивач просить стягнути на його користь солідарно з відповідачів заборгованість по кредитному договору №06/95/07 від 09.02.2006 року на загальну суму 1 996,94 дол. США та судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про причину неявки суд не повідомили, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що 09.02.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] укладено договір кредиту №06/95/07. Відповідно до умов кредитного договору, банк надав відповідачу кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в розмірі 3 000,00 дол. США центів, зі сплатою позичальником 18 процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно графіку, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 08.02.2007 року (а.с.4-6). Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» свої зобов'язання виконав - відповідно до умов кредитного договору надав [PERSON] кредитні кошти в сумі 3 000 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки з підписом боржника (а.с. 7). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 22.05.2018 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 06/95/07 від 09.02.2006 року складає у розмірі 1 996,94 доларів США, яка складається з: суми заборгованості за кредитом - 997,094 доларів США,; заборгованість за відсотками - 999,90 доларів США. (а.с.15) Обґрунтованих заперечень щодо неправильності наданого розрахунку заборгованості відповідачем не надано, із заявами, клопотаннями, відзивом чи запереченнями, які б суд міг урахувати при ухваленні рішення, відповідач не звертався. Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідачем не спростовано жодними належними й допустимими доказами зазначені позивачем обставини. Судом встановлено, що між позивачем і відповідачем [PERSON] укладений 09.02.2006 року договір поруки №07-15/92, згідно умов якого поручитель [PERSON] зобов'язався перед кредитором відповідати за виконання позичальником умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту для сплати поточних втрат №06/95/07 від 09.02.2006 року (а.с.10). Оскільки відповідач [PERSON] порушив умови договору щодо своєчасного повернення кредитних коштів, суд вважає, є підстави для солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом в сумі 1 996,94 дол. США. Статтею 554 ЦК України передбачено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідачі не надали своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509,526,1054 ЦК України, відповідачі зобов'язання за вказаним договором не виконали. Відповідно до вимог ст.ст.12,13,77,78,79,80,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачі не надала суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст.77,78 ЦПК України, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються заперечення проти позову. Як роз'яснено судам в п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що вникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої ст. 533 ЦК України. Приймаючи до уваги, що кредит Банком був правомірно наданий відповідачу в іноземній валюті, то стягнення боргу саме в іноземній валюті не буде суперечити вимогам законодавства. За таких обставин, суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідачів солідарно борг за Договором кредиту №06/95/07 від 09.02.2006 року у загальному розмірі 1 996,94 дол. США, який станом на 22.05.2018 року складається із: -заборгованості за кредитом 997,04 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 22.05.2018 року еквівалентно 26 006,41 грн.; -заборгованості за відсотками 999,90 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 22.05.2018 року еквівалентно 26 081,01 грн. Відповідно до ст.ст.141 ЦПК України не передбачено стягнення судових витрат у солідарному порядку. Солідарний зв'язок це матеріально правова категорія (ст.541 ЦК України), а не процесуальна. За правилами ст.141 ЦПК України розподіл судових витрат здійснюється між відповідачами у дольовому порядку.

Outcome: approved