Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

У липні 2019 року позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва з даним позовом. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02 липня 2019 року справу направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору № ДК2-604 від 14.02.2018 року відповідачу 1 було надано позивачем кредит в розмірі 20001,00 грн. на умовах його забезпечення, строковості, повернення та платності, зі сплатою за користуванням кредитом у розмірі 21,37 грн. щоденно. Разом з тим, з метою забезпечення виконання зобов`язань за даним кредитним договором, 14.02.2018 року між позивачем та відповідачем 2 був укладений договір поруки. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 31.05.2019 року, за вказаним кредитним договором відповідач 1 перед позивачем має заборгованість. Таким чином, у зв`язку з виникненням у відповідача 1 вказаної заборгованості за кредитним договором, яку він у добровільному порядку не сплачує, а також не сплачує поручитель, представник позивача звернувся до суду з даним позовом про стягнення з [PERSON] , [PERSON] солідарно на користь КС «Істок» заборгованості за кредитним договором з врахуванням інфляційних втрат та 100% річних на загальну суму 19008,82 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. Ухвалою від 02.10.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до довідки про причини повернення поштового відправлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, які направлялись за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернулись до суду у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з кредитного договору № ДК2-604 від 14.02.2018 року відповідачу 1 було надано позивачем кредит в розмірі 20001,00 грн. на умовах його забезпечення, строковості, повернення та платності, зі сплатою за користуванням кредитом у розмірі 21,37 грн. щоденно. Разом з тим, відповідно до договору поруки, укладеному 14.02.2018 року між КС «Істок» та [PERSON] поручається перед КС «Істок» за виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № ДК2-604 від 14.02.2018 року. Відповідно до п.2.1 договору поруки від 14.02.2018 року, поручитель відповідає перед кредитором солідарно, нарівні з позичальником. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Із долученого до справи розрахунку заборгованості за період з 14.02.2018 року по 31.05.2019 року вбачається, що отриманий кредит відповідач 1 за умовами договору не сплачує, в результаті чого станом на 31.05.2019 року має заборгованість перед КС «Істок», яка з врахуванням інфляційних втрат та 100% річних складає 18008,82 грн., з яких: 6913,82 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту; 6367,93 грн. - заборгованість за платою; 0,26 грн. - заборгованість по відсотках; 252,36 грн. - інфляційні втрати; 2474,46 грн. - 100% річних; 3000,00 грн. - штраф. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 550, 624 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що між КС «Істок» та [PERSON] було укладено кредитний договір ДК2-604 від 14.02.2018 року, умови якого позивачем були виконані, шляхом надання відповідачу 1 кредитних коштів, останній взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, також ці зобов`язання не виконує відповідач 2, який відповідно до договору поруки від 14.02.2018 року, несе солідарну відповідальність за порушення [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, у зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з відповідачів підлягає солідарному стягненню на користь КС «Істок» заборгованість з врахуванням інфляційних втрат та 100% річних в сумі 19008,82 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів солідарно на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved