Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

У липні 2013 року позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності на 31/100 частин житлового будинку №102 по вулиці Осетинській у місті Дніпропетровську за набувальною давністю, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 480/2 від 27 липня 1983 року затверджено земельну ділянку, що використовується під домоволодіння та рішенням народного суду по справі №2-845 від 19.09.1958, яким встановлено факт будівництва будинку по вулиці Осетинській (Зінаківська), 92 громадянами [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Актом визначення часток співвласників від 20.05.1974, складеним на підставі запиту Районного відділу комунального господарства АНД району від 25/ІІІ-1974 техніком МБТІ, було затверджено частки вказаних осіб у домоволодінні № 102 по вул. Осетинській у м. Дніпропетровську. Отже вказане домоволодіння належало [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] є матірю позивача [PERSON] Остання має право власності на 35/100 частин домоволодінні № 102 по вул. Осетинській у місті Дніпропетровську, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 30.03.2005 державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори. Позивачу [PERSON] належить 34/100 частин зазначеного домоволодіння на підставі договору дарування від 16.11.1993, посвідченого Четвертою дніпропетровської державною нотаріальною конторою та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 29.01.2011 Четвертою дніпропетровської державною нотаріальною конторою. Відповідно до довідки КП «МБТІ» від 05.12.2011 за №15451 решта домоволодіння № 102 по вул. Осетинській у місті Дніпропетровську, а саме 31/100 його частина була зареєстрована за [PERSON] та [PERSON]. Однак як стало відомо позивачам [PERSON] помер у 1983 році, а [PERSON] померла у 1986 році. Після їх смерті з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не отримував. Позивачі з 1986 року по теперішній час, майже 27 роки, відкрито та безперервно користується 31/100 частин будинку, утримують його, сплачують комунальні послуги та податки. За таких обставин позивачі просила суд визнати за ними право власності за набувальною давністю на 31/100 частину домоволодіння №102 по вулиці Осетинській в місті Дніпропетровську, яка складається з: (літ. А-1), яке складається з - квартири № 1, загальною площею 63,4 кв.м. (поз. житлова 17,1 кв.м.; поз. 2 житлова 6,1 кв.м.; поз. 3 житлова 5,2 кв.м.; поз. 4 кухня 11,0 кв.м.; поз. 5 сіни - 6,4 кв.м.; поз. 6 веранда 9,6 кв.м.; поз. 7 сарай 8,0 кв.м.). Позивачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просили позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] - [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просить позов задовольнити. Представник відповідача - Дніпропетровська міська рада свого представника до суду не направила, була сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд, вислухавши позивачів [PERSON], [PERSON], представника позивача [PERSON], допитавши свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 480/2 від 27 липня 1983 року затверджено результати обміру земельної ділянки, що використовується під застроченим кварталом. Рішенням народного суду Четвертої дільниці Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська по справі №2-845 від 19.09.1958 встановлено факт будівництва будинку по вулиці Осетинській (Зінаківська), 92 громадянами [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Актом про визначення часток співвласників від 20 травня 1974 року, було затверджено частки вказаних осіб у домоволодінні № 102 по вул. Осетинській у місті Дніпропетровську. Таким чином, домоволодіння № 102 по вул. Осетинській у місті Дніпропетровську належало 11/100 частин [PERSON], 16/100 частин [PERSON], 42/100 [PERSON] та 31/100 частин [PERSON]. На теперішній час 35/100 частин домоволодінні № 102 по вул. Осетинській у місті Дніпропетровську належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 30.03.2005 року державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори та 34/100 частин зазначеного домоволодіння належить позивачу [PERSON] на підставі договору дарування від 16.11.1993 року, посвідченого Четвертою дніпропетровської державною нотаріальною конторою та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 29.01.2011 Четвертою дніпропетровської державною нотаріальною конторою. 31/100 частин зазначеного домоволодіння належить [PERSON] та [PERSON], після смерті яких з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкова справа не відкривалась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Факт володіння з 1986 року позивачами нерухомим майном, а саме 31/100 частин домоволодіння №102 по вулиці Осетинській в м. Дніпропетровську підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які свідчить саме про те, що з 1986 року володіння нерухомим майном позивачами є відкритим, очевидним для третіх осіб, та безперервним. За ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Таким чином, зясувавши всі обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про визнання за ними права власності на 31/100 частин домоволодіння №102 по вулиці Осетинській в м. Дніпропетровську за набувальною давністю знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved