Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

У листопаді 2013 року прокурор Олександрівського району Донецької області в інтересах Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району звернувся до суду з зазначеною заявою, посилаючись на те, що прокуратурою Олександрівського району Донецької області проведено перевірку виконання органами місцевого самоврядування вимог Закону, спрямованих на повернення до комунальної власності земель, власники яких померли, а правонаступники відсутні, та встановлено, що Спасько-Михайлівською сільською радою не вживаються заходи щодо оформлення права власності на не витребувані спадкоємцями земельні частки (паї). Встановлено, що [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку (пай) ІІ-ДН 3158700 в розмірі 5,712 гектар вартістю 123245,06 грн. Згідно даних відділу РАЦС Олександрівського РУЮ, [PERSON] помер 08.12.2008 року, актовий запис про смерть №34 від 08.12.2008 року. За результатом проведеної перевірки в Олександрівській державній нотаріальній конторі встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалась, у звязку з чим у спадковому реєстрі дані щодо наявності спадкової справи відносно гр. [PERSON] відсутні. Останнім місцем проживання спадкодавця [PERSON] є с. Спасько-Михайлівка Олександрівського району Донецької області. Просив суд визнати відумерлою спадщину у вигляді земельної ділянки (паю) в розмірі 5,712га, на яку померлому [PERSON] видано державний акт на земельну частку (пай) №ІІ-ДН №158700; визнати за територіальною громадою Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району право власності на земельну ділянку (пай) в розмірі 5,712га, вартістю 1232245,06грн. Також в листопаді 2013 року прокурор Олександрійського району Донецької області в інтересах Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району звернувся до суду з заявою про визнання відумерлою спадщини у вигляді земельної ділянки,яка належала [PERSON], посилаючись на те, що прокуратурою Олександрівського району Донецької області проведено перевірку виконання органами місцевого самоврядування вимог Закону, спрямованих на повернення до комунальної власності земель, власники яких померли, а правонаступники відсутні. Встановлено, що [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку ІІ ДН №094570, площею 5,778га гектар, вартістю 123245, 06грн. Згідно даних відділу РАЦС Олександрівського РУЮ [PERSON] помер 16.01.2009 року, актовий запис про смерть №04 від 16.09.2009 року. За результатом проведеної перевірки в Олександрівській державній нотаріальній конторі встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалась, у звязку з чим у спадковому реєстрі дані щодо наявності спадкової справи відносно гр. [PERSON] відсутні. Останнім місцем проживання спадкодавця [PERSON] є с. Спасько-Михайлівка Олександрівського району Донецької області. Ухвалою судді Олександрівського районного суду від 18 листопада 2013 року заяви прокурора Олександрівського району Донецької області в інтересах Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району про визнання спадщини відумерлою після смерті [PERSON] та [PERSON] обєднані в одне провадження. Рішенням Олександрівського районного суду від 26 листопада 2013 року заяву прокурора про визнання спадщини відумерлою задоволено. Визнано відумерлою спадщину : земельну ділянку, що розташована на території Спасько- Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області, площею 5,712га, що належала померлому 08 грудня 2008 року [PERSON] відповідно до державного акту серія ІІІ-ДН №158700, вартістю 123245, 06грн.; земельну ділянку, що розташована на території Спасько- Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області площею 5,778га, що належала померлому 16 січня 2009 року [PERSON] відповідно до державного акту серія ІІ-ДН №094570, вартістю 123245,06грн. Визнано за територіальною громадою в особі Спасько - Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області право власності на земельні ділянки, які належали померлим [PERSON] та [PERSON]. Ухвалою Олександрівського районного суду від 27 травня 2015 року розяснено рішення суду, що земельні ділянки, що належали померлим [PERSON] та [PERSON] рішенням Олександрівського районного суду від 26 листопада 2013 року передано у комунальну власність Спасько-Михайлівської сільради Олександрівського району Донецької області. Рішенням апеляційного суду Донецької області від 23 грудня 2015 року задоволена апеляційна скарга [PERSON]; рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 26 листопада 2013 року в частині визнання спадщини відумерлою після смерті [PERSON] відумерлою та в частині визнання за територіальної громадою в особі Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області права власності на земельну ділянку, яка належала померлому [PERSON], скасовано, в задоволенні заяви прокурора Олександрівського району Донецької області в інтересах Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району про визнання спадщини в вигляді земельної ділянки, що розташована на території Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області площею 5,778 га, що належала померлому 16 січня 2009 року [PERSON] відумерлою та визнання за територіальної громадою в особі Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області права власності на земельну ділянку, яка належала померлому [PERSON], відмовлено. 23 лютого 2017 року подана апеляційна скарга [PERSON] в інтересах своєї малолітньої дитини [PERSON] через представника [PERSON], в якій вона просить рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 26 листопада 2013 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні заяви прокурора Олександрівського району Донецької області про визнання відумерлої спадщини, що складається із земельної ділянки площею 5,712 га, в межах згідно з планом, визначеним Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДН №158700, виданим на імя [PERSON] 27.06.2004 року. В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник [PERSON] зазначив, що в [PERSON] була рідна сестра [PERSON], яка у свою чергу є матірю [PERSON] та на момент відкриття спадщини вони із заявами про її прийняття не звертались. Однак, менша донька апелянта [PERSON], [INFO] є спадкоємцем четвертої черги та доводиться внучатою племінницею [PERSON]. Тобто вона фактично прийняла спадщину після смерті свого двоюрідного діда, бо під час відкриття спадщини вона була малолітньою особою. Однак суд першої інстанції не проаналізував надані докази по справі і не дав їм належної оцінки, не перевірив наявність спадкоємців по справі, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, розглянув справу без присутності спадкоємців, що є порушенням їх прав та обовязків. У судовому засіданні апеляційного суду представник прокуратури вважала, що рішення Олександрівського районного суду Донецької області підлягає скасуванню із залишенням заяви прокурора Олександрівського району в інтересах держави в особі Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району про визнання земельної ділянки відумерлою спадщиною без розгляду. Інші сторони у судове засідання не зявились, про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином у відповідності із положеннями ст.74 ЦПК України, про що свідчать телефонограми від 20.03.2017 року №1070, 1071 (а.с.143,144), а також заяви про розгляд справи за відсутності апелянта та представника Спасько-Михайлівської сільської ради (а.с. 147-150). Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника прокуратури, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що після смерті [PERSON] спадщину в вигляді земельної ділянки, площею 5,712 га ніхто не прийняв. Разом з тим, такий висновок суперечить встановленим обставинам, нормам матеріального та процесуального права. Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Судом першої інстанції встановлено, що до прокурора Олександівського району звернувся сільський голова Спасько-Михайлівської сільської ради з заявою, в якій просив подати в інтересах сільської ради заяву про визнання спадщини відумерлою стосовно земельного паю [PERSON], який знаходиться в користуванні ТОВ «Маяк». [PERSON] помер 08 грудня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Відповідно до державного акту [PERSON] на підставі рішення сесії Спасько-Михайлівської ради народних депутатів від 26 грудня 2001 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 5,712 га в межах згідно з планом. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва . В інформаційній довідці зі Спадкового реєстру зазначено, що в реєстрі відсутня інформація про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON]. Статтею 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Статтями 1258-1266 ЦК України визначена черговість спадкування за законом. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. З наданих до апеляційної скарги копій свідоцтв про народження [PERSON], [PERSON], Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON], Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON], [PERSON] вбачається, що [PERSON] (померла у 2011 році) є рідною сестрою спадкодавця [PERSON] (спадкоємицею другої черги); [PERSON] є дочкою [PERSON] і доводиться племінницею спадкодавця [PERSON] (спадкоємиця пятої черги спадкування), які із заявами про прийняття спадщини не звертались; [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON] і доводиться внучатою племінницею спадкодавця [PERSON] (спадкоємиця четвертої черги), яка на день його смерті була неповнолітньою. Дані про те, що [PERSON] не є спадкоємцем після смерті [PERSON] відсутні. Довідкою, виданою Спасько-Михайлівською сільською радою 14 листопада 2013 року підтверджено, що [PERSON] на момент смерті проживав та був зареєстрований в [INFO]. Таким чином, визнаючи спадщину після смерті [PERSON] відумерлою,суд першої інстанції обмежився даними реєстру про відсутність спадкової справи, не перевірив наявність у спадкодавця спадкоємців і не вирішив питання про їх залучення до участі в справі. За встановлених обставин підстави для визнання спадщини відумерлою відсутні. Крім того, порядок розгляду справ про визнання спадщини відумерлою врегульований розділом IV ЦПК України, тобто зазначена категорія справ розглядається в порядку окремого провадження. Зокрема, статтею 278 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовились від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Звертаючись до суду із заявою прокурор Олександрівського району Донецької області в інтересах держави, а саме Спасько-Михайлівської сільської ради просив визнати відумерлою спадщину у вигляді земельної ділянки (паю) в розмірі 5,712 га, на яку померлому [PERSON] видано державний акт на право на земельну частку (пай) №II-ДН № 158700 та визнати за територіальної громадою Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району право власності на земельну ділянку (пай) в розмірі 5,712 га вартістю 123245,06 грн. Такі вимоги судом першої інстанції задоволені повністю. Отже, визнавши право власності на земельну ділянку після смерті [PERSON] за територіальної громадою, суд фактично розглянув справу у позовному провадженні, що є порушенням норм процесуального права. Виходячи із зазначених норм матеріального і процесуального права та встановлених обставин, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визнання спадщини в вигляді земельної ділянки, що розташована на території Спасько- Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області площею 5,712га, що належала померлому 08 грудня 2008 року [PERSON] відумерлою та визнання за територіальною громадою в особі Спасько - Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області права власності на земельну ділянку, яка належала померлому [PERSON], підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed