Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 02.05.2010 року помер її дід [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку №41 по вул.Миргородській в м.Маріуполя. Померлий заповіт не залишив, іншими спадкоємцями крім неї є відповідачка по справі, яка доводилась йому дружиною. Матір позивачки [PERSON], яка є рідною дочкою [PERSON] померла 01.12.1993 року. Зазначила, що вчасно не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки знаходилась у тяжкому матеріальному становищі, не мала на це ні часу, ні грошей, оскільки піклувалась рідним батьком, який захворів на тяжке онкологічне захворювання та її малолітньою дитиною. Вважала, що строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини нею пропущений з поважних причин та просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] Позивачка [PERSON] надала заяву про можливість слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не зявилась, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії VII-НО №416298 від 21.07.1988 року, виданого відділом РАЦС Іллічівського районного виконавчого комітету м.Жданова, матірю позивачки [PERSON] є [PERSON]. 21.11.2009 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «Дятлова» на «Семенова», що підтверджується свідоцтво про шлюб, виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ Донецької області, актовий запис №651. Як убачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00018439997 від 28.07.2017 року, батьком [PERSON] є [PERSON]. Мати позивачки, [PERSON] померла 01.12.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Іллічвським ВРАГС м.Маріуполя, актовий запис №1555. 02.05.2010 року помер дід позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО №994809, виданим 12.07.2017 року Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. З відповіді Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори від 08.12.2017 року вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.03.1996 року [PERSON] за життя належав будинок №41 по вул.Миргородській в м.Маріуполя. Встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернулася з поважних причин. Так, позивачка протягом тривалого часу піклувалась рідним батьком, який захворів на тяжке онкологічне захворювання та її малолітньою дитиною, у звязку з чим вона не мала ні матеріальної, ні фізичної можливості вчасно звернутись до нотаріуса, тому суд вважає, що підстави на які посилається [PERSON] на поважність причин пропуску строку є обґрунтованими та поважними. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Із ч.ч.1, 3 ст.1268 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. З роз'яснень, викладених у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач з поважних причин пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], у звязку з чим її позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved