overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом та уточнивши позовні вимоги, просить збільшити розмір аліментів, які стягуються згідно рішення суду та стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно, до повноліття дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у них з відповідачем народилось троє дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 15.08.2017 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх синів у розмірі 200 грн. щомісячно, на кожну дитину до повноліття дітей. З моменту ухвалення рішень суду про стягнення аліментів на утримання дітей, останні потребують значно більше коштів на утримання, тому вона змушена звернутись до суду з зазначеним позовом. Позивач у судове засідання не прибула. Подала письмову заяву в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі і просить позов задовольнити, розглядати справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення заперечень не має. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, відзив та клопотань про розгляд справи за його відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавав. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначає, що в 2003 році внаслідок збігу тяжких життєвих обставин залишилась без житла. Навесні 2004 року приїхала до с. Лагульск, Новоград-Волинського району, зі слів жителів села дізналась, що є занедбаний будинок в якому більше 10 років ніхто не проживає, присадибну ділянку не обробляє. В червні 2004 року вона з дітьми вселилась в житловий будинок [ADDRESS] . З того часу та по сьогоднішній день вона проживає в зазначеному будинку, відкрито, безперервно володіє даним нерухомим майном більше десяти років, здійснює ремонт, обробляє земельну ділянку. Відповідно до довідки виданої Брониківською сільською радою, житловий будинок [ADDRESS] , як житловий і належав [PERSON] , яка померла [INFO] . Оскільки вона безперервно, відкрито проживає в спірному будинку з червня 2004 року, несе витрати по його утриманню в належному стані, оплачує комунальні послуги, спадщина відумерлою не визнавалась, вважає що добросовісно заволоділа будинком і продовжує володіти вказаним нерухомим майном. В судовому засіданні позивач підтримала позов, просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, також пояснила, що їй було відмово, що власником спірного будинку була [PERSON] і після її смерті позивач вселилась у будинок. Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавав. За таких обставин,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має для неї юридичне значення, а саме факту родинних відносин та просила встановити, що [PERSON] , яка померла [INFO] була рідною сестрою [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування заяви посилалась на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка була рідною сестрою [PERSON] , який помер [INFO] і який був чоловіком заявника. [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , а останній також мав право на спадкування, як рідний брат, після смерті [PERSON] , а також остання склала на його користь заповіт 15.09.1997р . Однак заявник не може оформити спадщину нотаріально після смерті чоловіка, оскільки не може довести родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] , як рідною сестрою та братом. Заявник звернулась до суду з заявою в якій просила справу слухати у її відсутності, а у попередньому судовому засіданні заявник підтримала заяву та просила задовольнити заяву, з вищенаведених підстав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явивсь, будучи належно повідомлений про час та місце розгляду справи і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи. Заслухавши заявника, допитавши свідка, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] була рідною сестрою [PERSON] , який помер [INFO] . Дані обставини підтверджуються: поясненнями заявника, паспортними даними заявника; показаннями свідка [PERSON] ; відповіддю держнотаріуса Старокостянтинівської держнотконтори №1555/02-14 від 19.06.2019р.; даними довідок виконкому Березненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області №397 від 02.05.2019р., №398 від 02.05.2019р., №479 від 20.06.2019р., №627 від 20.07.2019р.; даними свідоцтв про смерть [PERSON] Серія [NUMBER] від 01.01.1999р. та [PERSON] Серія [NUMBER] від 15.05.2008р.; даними заповіту від 15.09.1997р. р.№17; даними посвідки про народження [PERSON] № [NUMBER] ; даними повідомлення Старокостянтитнівського РВ ДРАЦС №2697/154.16.4-36 від 25.11.2019р. Тому на підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.09.1995 року Пролетарським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Донецька, актовий запис №440. В обґрунтування позову зазначає наступне. 16.09.1995 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у Пролетарському відділі реєстрації актів цивільного стану м. Донецька. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Сімейне життя із відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, що унеможливлює подальше перебування у шлюбі. З червня 2015 року з відповідачем разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе оскільки суперечить інтересам сторін. Позивач до суду не з`явилась, надала суду заяву, про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до суду не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.09.1995 року Пролетарським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Донецька, актовий запис №440, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.19). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спір про поділ майна відсутній. Наміру поновлювати шлюбні відносини позивач не має. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім`ї стало неможливим. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити без змін « [PERSON] ». Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , яким просила суд розірвати шлюб, який був укладений 25.05.1991 року між ними, і зареєстрований Тарутинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції м. Одеси, а/з про шлюб № 13. Позивач подала заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач подав нотаріально посвідчені письмову заяву про визнання позову, просив справу розглядати у свою відсутність. При таких обставинах рішення ухвалюється у підготовчому засіданні. Розглянувши доводи позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Сторони уклали шлюб 25.05.1991 року. Від цього шлюбу народжена донька [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. При цьому суд приймає також до уваги, що спору відносно майна між сторонами не має. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивач просить відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] », і ця вимога підлягає задоволенню. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про розірвання шлюбу грунтуються на вищевказаних положеннях діючого законодавства, тому підлягають задоволенню. За правилом ст. ст. 141, 142 ЦПК України на користь позивача підлягає поверненню половина суми сплаченого судового збору за квитанцією від 18.07.2019 року № 53-1141/1. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 вересня 2002 року у виконавчому комітеті Солуківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області (актовий запис № 8). На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого вони фактично припинили шлюбні стосунки з вересня 2018 року, збереження сім`ї є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Позивачка подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задоволити. Відповідач також подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 05 вересня 2002 року у виконавчому комітеті Солуківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] (актовий запис № 8), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05 вересня 2002 року. Від шлюбу сторони мають двоє дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні характери та погляди на життя, внаслідок чого вони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Оскільки відповідач [PERSON] визнав позов у повному обсязі й таке визнання не суперечить закону та не порушує права та свободи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України. При зверненні з даним позовом до суду позивачка [PERSON] сплатила 768 грн 40 коп. судового збору. Оскільки відповідач позов визнав, тому на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України на користь позивачки [PERSON] підлягає поверненню з державного бюджету 50 % сплаченого нею судового збору, що становить 384 грн 20 коп., решта 384 грн 20 коп. стягується з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 квітня 2003 року у Сербинівській сільській раді Старокостянтинівського району Хмельницької області (актовий запис № 1). На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого вони фактично припинили шлюбні стосунки та проживають окремо, збереження сім`ї є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задоволити. Відповідач також подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 07 квітня 2003 року у Сербинівській сільській раді Старокостянтинівського району Хмельницької області було зареєстровано шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] (актовий запис № 1), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 07 квітня 2003 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні характери та погляди на життя, внаслідок чого вони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Оскільки відповідач [PERSON] визнав позов у повному обсязі й таке визнання не суперечить закону та не порушує права та свободи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України. При зверненні з даним позовом до суду позивачка [PERSON] сплатила 768 грн 40 коп. судового збору. Оскільки відповідач позов визнав, тому на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України на користь позивачки [PERSON] підлягає поверненню з державного бюджету 50 % сплаченого нею судового збору, що становить 384 грн 20 коп., решта 384 грн 20 коп. стягується з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 січня 1975 року Отроківською сільською радою Новоушицького райбюро ЗАГСУ Хмельницької області (актовий запис № 25). На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства. Зазначає, що в їхній сім`ї відбувалися сварки та суперечки, внаслідок чого вони з 1999 року фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, збереження сім`ї є неможливим та суперечить інтересам позивачки. На даний час діти повнолітні. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила не надавати строк на примирення. Відповідач також подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, просив розірвати шлюб. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 26 січня 1975 року Отроківською сільською радою Новоушицького райбюро ЗАГСУ Хмельницької області, було зареєстровано шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] (актовий запис № 25), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26 січня 1975 року. Спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні характери та погляди на життя, внаслідок чого вони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Оскільки відповідач [PERSON] визнав позов у повному обсязі й таке визнання не суперечить закону та не порушує права та свободи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України. При зверненні з даним позовом до суду позивачка [PERSON] сплатила 768 грн 40 коп судового збору. Оскільки відповідач позов визнав, тому на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України на користь позивачки [PERSON] підлягає поверненню з державного бюджету 50 % сплаченого нею судового збору, що становить 384 грн 20 коп, решта 384 грн 20 коп. стягується з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

у липні 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 02 лютого 2013 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис про шлюб № 54. Спільне життя між ними не склалось через конфлікти та сварки. З червня 2019 фактичні шлюбні відносини припинені, припинено спільне господарство, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 липня 2019 року відкрито провадження у даній справі.(а.с.11) У підготовчому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити позов. Відповідач в підготовчому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін у справі та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02 лютого 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с. 5) Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . (а.с.8) З позовної заяви вбачається та не заперечувалось у судовому засіданні, що сторони з червня 2019 року не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При укладенні шлюбу позивач [PERSON] змінила прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved