Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

У квітні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 19 липня 1987 року Палацом Одруження «Жовтневий», актовий запис № 601. Позовні вимоги мотивував тим, що відповідач категорично відмовляється розірвати шлюб зареєстрований з позивачем, шляхом подачі заяви до органу РАЦС. Шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують тривалий час, не проживають разом з 2012 року. Причинною зазначеного стало те, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, внаслідок чого між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Позивач вважає, що їх сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, примирення між ними неможливо, а збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам позивача. 14 травня 2019 року на адресу Харківського районного суду Харківської області надійшла інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача отримана в порядку частини шостої статті 187 ЦПК України, відповідно до якої відповідач - [PERSON] зареєстрованою/знятою з реєстраційного обліку не значиться. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 02 липня 2019 року підготовче провадження у вказаній цивільній справі закрито та справа призначена до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Його представник адвокат Куценко О.А. надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу його відсутність та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно не з`явилась у судове засідання, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, зокрема, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку частини десятої статті 187 ЦПК України. Про причини своєї неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи в її відсутність не надала, відзив на позовну заяву до суду не надходило. Відповідно до вимог частин першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, а зловживання процесуальними права не допускається. Згідно вимог частин сьомої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місяця проживання чи місця перебування, зареєстровано у встановленому законом порядку. Згідно вимог частини одинадцятої приведеної статті ЦПК України відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. За загальним правилом частини першої статті 223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому, відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою нею у письмовій заяві про розгляд справи без її участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 19 липня 1987 року в Палаці Одружень «Жовтневий» м.Харкова (мовою оригіналу - Дворец бракосочетаний «Октябрьский» г.Харьков), актовий запис № 601, що підтверджується оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 19 липня 1987 року мовою оригіналу - Дворец бракосочетаний «Октябрьский» г.Харьков (а.с.4). Згідно вимог частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає вимогам статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. У відповідності до частини першої статті 110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом, а саме звернувся до суду з цим позовом та наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями частини другої статті 112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, враховуючи, що сім`я існує формально, сімейно-шлюбні відносини припинені з 2012 року, суд вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною третьої статті 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved