overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.12.2010 року в розмірі- 21 471,09 грн., а також понесені судові витрати. Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про стягнення боргу. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Бершадської О.В. від 03 серпня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась, правом подачі відзиву на позов не скористалась. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє частково, із наступних підстав. Так з'ясовано, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву № б/н від 17.12.2010 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 6 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.ргivatbank.uа. складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.ргivatbank.uа.; або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком). Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.ргivatbank.uа.) АТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом щодо розірвання шлюбу зареєстрованого 15.06.2000 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 755, посилаючись на різні погляди на сімейне життя. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить їх інтересам. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.07.2018 р. провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження. Відповідачу запропоновано надати відзив. Протокольною ухвалою суду від 10.12.2018 р. підготовче провадження у цивільній справі закрито, справа призначена до судового розгляду. Позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.06.2000 року про що Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї зроблено актовий запис № 755 та видано відповідне свідоцтво (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5), доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6) та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7).. За позовною заявою сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, оскільки відсутній предмет спору. Оскільки спору з приводу питання про залишення неповнолітніх доньок проживати з позивачем між сторонами немає, суд закриває провадження в частині визначення місця проживання дітей з позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом щодо розірвання шлюбу зареєстрованого 24.03.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 145, посилаючись на різні погляди на сімейне життя. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить їх інтересам. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.07.2018 р. провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження. Відповідачу запропоновано надати відзив. Протокольною ухвалою суду від 10.12.2018 р. підготовче провадження у цивільній справі закрито, справа призначена до судового розгляду. Позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.03.2012 року про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 145 та видано відповідне свідоцтво (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). За позовною заявою сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, оскільки відсутній предмет спору. Оскільки спору з приводу питання про залишення неповнолітніх доньок проживати з позивачем між сторонами немає, суд закриває провадження в частині визначення місця проживання дітей з позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом щодо розірвання шлюбу зареєстрованого 31.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1466, посилаючись на різні погляди на сімейне життя. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить їх інтересам. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.08.2018 р. провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження. Відповідачу запропоновано надати відзив. Відповідачем відзиву не надано. Протокольною ухвалою суду від 10.12.2018 р. підготовче провадження у цивільній справі закрито, справа призначена до судового розгляду. Позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.10.2015 року про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 1466 та видано відповідне свідоцтво (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6) та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). За позовною заявою сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, оскільки відсутній предмет спору. Оскільки спору з приводу питання про залишення неповнолітніх доньок проживати з позивачем між сторонами немає, суд закриває провадження в частині визначення місця проживання дітей з позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом щодо стягнення з [PERSON] на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 96375,00 грн. та судового збору. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на укладення 21 липня 2016 року договору добровільного комплексного страхування майна, відповідальності та від нещасного випадку № л49720ик6 між ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» (Страховик) та [PERSON] (Страхувальник). Предметом Договору страхування є, зокрема, майнові інтереси пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим майном, відшкодування заподіяної ним шкоди життю, здоров`ю та/або майну третіх осіб внаслідок володіння Стахувальником застрахованим майном; життя, здоров`я та працездатність Застрахованої особи. 21.06.2017 року із застрахованим майном Страхувальника - квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - трапився страховий випадок: пошкодження застрахованого майна внаслідок її залиття, а саме виник прорив труби холодного водопостачання в квартирі [ADDRESS] . В результаті залиття було пошкоджено квартиру [ADDRESS] , тим самим завдано матеріальної шкоди її власнику в розмірі 96 375,00 грн., що підтверджується розрахунком страхового відшкодування від 10.08.2017 року до страхового акту № АХА2224467 від 18.08.2017 року та Звітом № ВА 170804-011 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку. За наслідками страхового випадку, що трапився 21.06.2017 року ПрАТ Страхова компанія «АХА Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування страхувальнику в розмірі 96 375 грн. 00 коп., що підтверджується Страховим актом №АХА2224467, та платіжним дорученням № 363 048 від 19.08.2017 року. Оскільки відповідач відмовляється від усунення завданої шкоди, позивач звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою суду від 02.10.2018 р. відкрито провадження у справі. 03.10.2018 р. представником позивача надано суду додаткові докази. Зважаючи на втрату відповідачем можливості у подачі відзиву, представником відповідача подані письмові пояснення, які прийняті судом

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що з 2015 року він перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON] 09.12.2016 р. в них народилась дитина [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №274, та він зазначений батьком. Оскільки позивач має сумніви щодо походження дитини від нього як батька, дитина на нього не схожа, просить виключити його як батька з актового запису про народження дитини [PERSON]. У підготовчому судовому засіданні 17.09.2018 року було задоволено клопотання позивача та призначено судову молекулярно-генетичну експертизу з використанням ДНК, на вирішення якої було поставлено питання, визначення наявності кровного споріднення між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] В судове засідання позивач та представник позивача не зявились, від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача. Відповідачка в судове засідання не зявилась, до суду надала письмову заяву в якій просила розглянути справу без її участі та відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши докази, встановивши факти і відповідні їм правовідносини дійшов до наступного. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився 09 грудня 2016 року його матірю записана [PERSON], батьком [PERSON] (а.с.7). Відповідно до висновку експерта №131, проведеної судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON] [INFO] може являтись біологічним батьком дитини [PERSON] [INFO] народженої [PERSON] [INFO], з ймовірністю 99,9999%, таким чином батьківство практично доведене. Відповідно до ч. 1,2 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини; У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3, «Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини». З урахуванням викладеного, оскільки проведеною судово-медичною молекулярно-генетичною експертизою доведено кровне споріднення між [PERSON] [INFO] та дитиною [PERSON] [INFO] з ймовірністю 99,9999%, таким чином відсутні підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 01.03.2017 року виконавчим комітетом Наддніпрянської селищної ради Дніпровського району м. Херсону, актовий запис №1. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, разом не проживають. Позивач просила шлюб розірвати з причин неможливості подальшого перебування у шлюбних відносинах. Позивач у судове засідання не зявилась, відповідно до наданої заяви просила розглядати справу за її відсутності. Просить позов задовольнити та наполягає на розірванні шлюбу, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату, час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01.03.2017 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Наддніпрянської селищної ради Дніпровського району м. Херсону, актовий запис №1 (а.с.8). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Подальше подружнє життя та збереження сімї є неможливим, сторони втратили почуття любові друг до друга, погіршились взаємовідношення, спільного господарства не ведуть, шлюбні відношення фактично припинені. Дана родина розпалася остаточно, подальше спільне проживання чоловіка і дружини та збереження даної родини суперечить інтересам обох з подружжя. Таким чином, суд, враховуючи стійке волевиявлення сторін направлене на розірвання шлюбу та обставини справи, вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги. Спір про майно відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 06.08.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції Херсонській області, актовий запис №81. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, з червня 2018 року вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Позивач просила шлюб розірвати з причин неможливості подальшого перебування у шлюбних відносинах. Позивач у судове засідання не з'явилась, відповідно до наданої заяви просила розглядати справу за її відсутності. Просить позов задовольнити та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву в якій позовні вимоги визнає повністю, просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06.08.2005 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції Херсонській області, актовий запис №81 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] (а.с.7). Подальше подружнє життя та збереження сім'ї є неможливим, сторони втратили почуття любові друг до друга, погіршились взаємовідношення, з червня 2018 року сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо, шлюбні відношення фактично припинені. Дана родина розпалася остаточно, подальше спільне проживання чоловіка і дружини та збереження даної родини суперечить інтересам обох з подружжя. Таким чином, суд, враховуючи стійке волевиявлення сторін направлене на розірвання шлюбу та обставини справи, вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги. Спір про майно відсутній.

Outcome: approved