Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

У квітні 2021 року позивач АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення кредитної заборгованості в сумі 14973,31 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 12741,60 грн.; сума заборгованості за процентами за користування кредитом 1810,75 грн.; комісія 377,93 грн.; 3% річних від прострочених сум заборгованості за основним боргом (кредитом) 34,56 грн.; 3% річних від прострочених сум погашення процентів за користування кредитом 08,47 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що 02.10.2020 року відповідачем [PERSON] була підписана заява про приєднання №61317815/020920 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого Банк шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника надав кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок в розмірі 12800 грн. з можливістю збільшення до 250000,00 грн. на строк до дати закінчення строку дії платіжної картки з можливим подовженням на той самий строк під 38 % річних. Позивачем умови кредитного договору були виконані в повному обсязі, в свою чергу відповідач свої обов`язки по своєчасному поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитними коштами виконував неналежним чином, в зв`язку із чим станом на 30.03.2021 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить - 14973,31 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 12741,60 грн.; сума заборгованості за процентами за користування кредитом 1810,75 грн.; комісія 377,93 грн.; 3% річних від прострочених сум заборгованості за основним боргом (кредитом) 34,56 грн.; 3% річних від прострочених сум погашення процентів за користування кредитом 08,47 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь. Ухвалою суду від 25.05.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги позивача визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 02.10.2020 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] була підписана заява про приєднання №61317815/020920 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до умов якої Банк відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» та видав платіжну картку типу MasterCard Debit World PayPass «Моя картка». Відповідно до п. 3.1 заяви про приєднання шляхом підписання вказаної заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) клієнт беззастережно приєднується до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку та укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, кредитного договору. Пунктом 3.2 сторони погодили, що ця заява про приєднання є невід`ємною частиною договору, підписанням цієї заяви про приєднання клієнт підтверджує, що між ним та Банком досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів, в т.ч. договору банківського рахунку та кредитного договору, та достовірність даних, в т.ч. персональних, вказаних в цій заяві про приєднання. 12.10.2020 року між Банком та [PERSON] було підписано заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), відповідно до якої клієнту збільшено кредитний ліміт. Підписанням цієї заяви відповідач погодився на встановлення (збільшення) Банком кредиту в межах параметрів кредитування, вказаних в п. 3.1 цієї заяви. Згода клієнта надається відповідно до умов п. 6 Розділу ХХІІ договору, а саме - шляхом погодження запропонованих банком умов кредитування в межах максимального (загального) розміру кредиту в телефонному режимі. В разі нездійснення Банком збільшення розміру кредиту, клієнт продовжує користуватися кредитом у розмірі встановленому банком згідно Заяви про встановлення відновлювальної кредитної лінії від 02 жовтня 2020 року за №61317815/020920 протягом строку дії платіжної кратки (п. 3.2 заяви). Відповідно до п. 5.1 заяви, процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду, та 0,001% річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов Договору. Комісійна винагорода встановлюється згідно з Тарифами банку. Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Даний договір є укладеним, оскільки дотримано вимоги до письмової форми (укладений шляхом підписання кількох документів), і сторони, таким чином, дійшли згоди щодо усіх істотних умов, притаманних даному виду договору, зокрема розміру отриманих кредитних коштів, строку надання кредиту, розміру та порядку оплати за користування кредитом (процентів), порядку повернення кредиту та сплати інших платежів, підстави та обсяг відповідальності за порушення умов договору. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049). В силу частини 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Банк виконав передбачені Договором зобов`язання, надавши відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 30 березня 2021 року, за наданим позивачем розрахунком, у [PERSON] , виникла заборгованість за кредитним договором від 02.10.2020 року у сумі 14973,31 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 12741,60 грн.; сума заборгованості за процентами за користування кредитом 1810,75 грн.; комісія 377,93 грн.; 3% річних від прострочених сум заборгованості за основним боргом (кредитом) 34,56 грн.; 3% річних від прострочених сум погашення процентів за користування кредитом 08,47 грн. Суд вважає доведеним стягнення як визначеної позивачем заборгованості за основним боргом (тілом кредиту), так і за процентами за користування кредитом, а також щодо доведеності позовних вимог про стягнення комісії та сум на підставі вимог статті 625 ЦК України. За змістом ст. 1056-1 ЦК Українив редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Суд вважає обґрунтованими та доведеними вимоги Банку про стягнення з відповідача несплачених своєчасно процентів, оскільки умовами укладеного сторонами кредитного договору передбачені як розмір процентів за користування кредитом 38% заяви про встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) від 02.10.2020 року), та/або сплати процентів за користування кредитом та/або сплати суми комісійної винагороди подвійна облікова ставка Національного банку України, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15% від суми простроченого платежу (Паспорт споживчого кредиту (Кредитної лінії по БПК)). За частиною 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки наявними у справі доказами доведено неналежне виконання позичальником [PERSON] обов`язків щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування цими коштами, то суд вважає, що стягнення з відповідача на користь позивача втрат 3% річних від прострочених сум заборгованості та 3% річних від прострочених сум погашення процентів за користування кредитом, також підлягає задоволенню. Таким чином до стягнення підлягає кредитна заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування від 02.10.2020 року станом на 30.03.2021 року, в сумі 14973,31 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 12741,60 грн.; сума заборгованості за процентами за користування кредитом 1810,75 грн.; комісія 377,93 грн.; 3% річних від прострочених сум заборгованості за основним боргом (кредитом) 34,56 грн.; 3% річних від прострочених сум погашення процентів за користування кредитом 08,47 грн. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 908,00 грн. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, тобто у розмірі 1135 грн. 00 коп. З урахуванням повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору в сумі 1135 грн. 00 коп.

Outcome: approved