Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

У квітні 2020 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.02.2019 між сторонами укладено договір купівлі-продажу легкових машинних шин у кількості 1004 штуки загальною вартістю 351 400 грн. Позивач зазначає, що відповідно до п.п.2.4 договору на момент підписання сторонами акту приймання передачі товару покупець має сплатити продавцю 82 500 грн., а решту суми покупець зобов`язується сплатити у строк до 01.05.2019 та 04.02.2019 між сторонами підписано акт прийому-передачі товару за договором, в якому зазначено, що продавець передав покупцю товар належної якості у кількості визначеній в додатку №1 до договору та сторони не мають претензій до кількості та якості поставленого товару. Позивач зазначає, що [PERSON] не виконано взятих на себе зобов`язань за договором та ним було сплачено на його користь 82500 грн., замість 351400 грн. Таким чином заборгованість складає 268900 грн. Позивач зазначає, що згідно п.п. 3.4 договору передбачена пеня у розмірі 1% суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення (344 дні), становить 925 016 грн. Позивач заявляє пеню у розмірі 200 000 грн. Три проценти річних за період з 02.05.2019 року 09.04.2020 року складає 7602,87 грн. Враховуючи вищевикладене, просить стягнути 478 197,96 грн., що складається з боргу за договором у розмірі 268 900 грн., пені у розмірі 200 000 грн., інфляційних втрат у розмірі 1855 грн., 3% річних у розмірі 7602,87 грн. Судові витрати покласти на відповідача. 30.04.2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 44-45). 21.01.2021 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду (а.с. 60). У судові засідання, які було призначено на 29.09.2020 року, 21.01.2021 року, 22.04.2021 року відповідач не з`явився (а.с. 53, 54). Суд заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні правовідносини. Судом встановлено, що між [PERSON] (продавцем) та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу від 01.02.2019 року. Предметом договору є шини легкові вживані у кількості 1004 штуки, ціна за одиницю складає 350 грн. Вартість всієї партії товару складає 351 400 грн. Відповідно до п. 2.4 сторони домовились, що на момент підписання акту приймання передачі товару - покупець сплачує продавцю еквівалент 3000 доларів США, що на момент укладання договору складає 82500 грн. Наступні платежі покупець зобов`язується сплатити у строк до 1 травня 2019 року. При цьому сторони домовились, що загальна вартість товару незмінна за умови курс гривні до долару США на готівковому ринку залишається нижче 30 грн. за 1 долар США до моменту повного розрахунку за товар. Загальна вартість несплаченої частини товару складає 268 900 грн. Відповідно до п. 3.4 при несвоєчасній оплаті товару (у тому числі при попередній оплаті) покупець сплачує продавцеві пеню в розмірі 1 відсотків суми простроченого платежу за кожний день прострочення (а.с. 4-6). Судом встановлено, що 04.02.2019 року між [PERSON] та [PERSON] підписано акт прийомки-передачі товару (а.с. 16-26). Судом встановлено, що на адресу [PERSON] було скеровано вимогу про виконання зобов`язання від 11.02.2021 року (а.с. 34-38). Відповідно до ст. ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу чиїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 610 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням викладеного, судом встановлено, що на виконання умов договору купівлі-продажу, підчас підписання сторонами акту прийомки-передачі товару, [PERSON] на користь [PERSON] були сплачені обумовлені договором грошові кошти у розмірі 82500 грн., однак в подальшому основну частину грошових коштів відповідачем згідно договору сплачено не було. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором купівлі-продажу від 01.02.2019 року в сумі 268 900 грн., частина пені у заявленому позивачем розмірі 200 000 грн., інфляційні втрати за період з 02.05.2019 року по 09.04.2020 року в розмірі 1 855,41 грн. та три процента річних за період з 02.05.2019 року по 09.04.2020 року в розмірі 7602,87 грн. Суд, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими на законі, доведені матеріалами справі та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved