Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

У липні 2016 р. [PERSON] звернувся до суду із позовом, який обґрунтував тим, що з 2007 р. по день смерті матері [PERSON] постійно проживав із нею в належних їй 50/100 частин житлового будинку по вул. Космонавтів, 9 в м. Миколаєві. Після смерті матері 24 квітня 2008 р. відкрилася спадщина у вигляді вказаної частини житлового будинку, він продовжував проживати в належній матері частині житлового будинку, здійснював його поліпшення. Його брат відповідач не повідомив позивача про своє звернення до нотаріальної контори по оформлення спадщини, отримав свідоцтво про право на спадщину від 30 жовтня 2009 р., реєстровий №2-1763 та весною 2016 р. предявив вимогу про виселення. Оскільки проживав постійно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, жодного місця реєстрації не мав та виходячи з рівності часток відповідно до черги спадкування за законом, просив встановити факт постійного проживання з матірю на час її смерті, визнати частково недійсним вказане свідоцтво про право на спадщину видане відповідачу, визнати право власності на ? частину житлового будинку по вул. Космонавтів, 9 в м. Миколаєві. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача просив позов залишити без задоволення у звязку із пропуском строку позовної давності, подавши відповідну заяву. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, покази свідків, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини. Відповідно до копії паспорту позивача він був зареєстрований 10 листопада 2007 р. в житловому будинку по вул. Космонавтів, 9 в м. Миколаєві тимчасово, до 05 квітня 2008 р. Його родинні стосунки з померлою 24 квітня 2008 р. [PERSON] як з матірю підтверджуються копією свідоцтва про народження, показами свідків та не заперечувалися представниками відповідача. Відмітки в копії паспорту позивача про реєстрацію місця проживання його на час відкриття спадщини немає 19 серпня 2008 р. Другою Миколаївською нотаріальною конторою заведена спадкова справа після смерті 24 квітня 2008 р. [PERSON] за заявою її сина [PERSON]. 30 жовтня того ж року представником [PERSON] подана була заява про видачу свідоцтва про право на спадщину, де чітко зазначено про відсутність інших спадкоємців 1-ї черги за законом. Із наданої [PERSON] довідки про реєстрацію місця проживання спадкодавця вбачається, що жодні інші особи з нею зареєстровані не були. Відомості про іншого спадкоємця за законом [PERSON] [PERSON] та його представник нотаріусу не повідомляли, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Таким чином [PERSON] приховано від нотаріуса наявність іншого сина спадкодавця [PERSON], який мав право на спадкування в першу чергу за законом разом з ним як діти спадкодавця (ст. 1261 ЦК України), а нотаріус не мав підстав припускати існування другого спадкоємця за законом. Внаслідок цього, [PERSON]Ю державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори було посвідчено свідоцтво про право на спадщину за законом 30 жовтня 2009 р., реєстровий №2-1763 одноособово на усе спадкове нерухоме майно 50/100 часток житлового будинку з відповідною частковою надвірних будівель та споруд. Постановою державного нотаріуса Другої миколаївської державної нотаріальної контори від 03 червня 2016 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері у звязку з неприйняттям спадщини шляхом подання відповідної заяви у шестимісячний строк, не підтвердженням штампом про реєстрацію місця проживання факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свідки [PERSON]І, сусідка з 2010 р., [PERSON], сусідка з 2003 р., суду підтвердили, що позивач постійно проживав із матірю до часу її смерті. Свідок [PERSON], сусідка з 2005 р., суду показала, що у звязку із браком коштів та з метою не втратити субсидію [PERSON] зареєструвала [PERSON] з донькою [PERSON], які постійно проживали із нею, тимчасово. Свідок [PERSON] суду показала, що батько після смерті своєї матері ходив до нотаріуса, але не дочекався черги, а потім йому його знайомий сказав, що раз він з матірю проживав, то до нотаріуса приходити не потрібно. Про місце знаходження дядька відповідача не знає, той з ними не спілкується, його дружина заявила у 2016 р. вимогу про виселення батька та її з сімєю до серпня. Такі ж пояснення дав її чоловік [PERSON] Позов в частині встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню - у паспорті позивача спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації на час відкриття спадщини, такий факт підтверджений належними доказами і має юридичне значення для нього. Позов в частині визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину відповідача також підлягає задоволенню згідно ст. 1301 ЦК України щодо половини спадкового майна, виходячи з презумпції рівності часток у спадщині спадкоємців однієї черги за законом. Позовна вимога про визнання права власності на спадкове майно задоволенню як передчасна не підлягає, оскільки немає доказів про неможливість оформлення спадщини, за умови встановленого факту прийняття спадщини позивачем, в нотаріальній конторі. Згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача слід стягнути 551,20 грн. судового збору, також з відповідача в дохід держави слід стягнути 551,20 грн. за задоволену позовну вимогу, яку позивач не оплатив судовий збором при зверненні до суду, також з позивача слід стягнути в дохід держави 551,20 грн. за позовну вимогу в задоволенні якої відмовлено.

Outcome: partial