Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Зерновий термінал «УкрКазекспортастик», в якому просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 2989,2 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач працював в ТОВ Зерновий термінал «УкрКазекспортастик», при звільненні йому не було виплачено заробітну плату за жовтень, листопад та грудень та компенсацію за невикористану відпустку, у зв'язку з чим у нього виникло право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 17.04.2013 року по 23.12.2014 року працював в ТОВ Зерновий термінал «УкрКазекспортастик» (згідно запису в трудовій книжці). Судовим наказом Суворовського районного суду м. Херсона від 26.02.2015 року стягнуто з ТОВ Зерновий термінал «УкрКазекспортастик» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 8153,34 грн. та судові витрати. Відповідно до положень ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно вимог ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, при звільненні [PERSON] відповідач не провів остаточного розрахунку з ним у день звільнення та допустив затримку розрахунку. Отже у позивача виникло право на стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, при цьому в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про його вину в затримці розрахунку. Визначаючи розмір середнього заробітку, суд керувався положеннями п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, та виходив з наступного. Середньоденна заробітна плата [PERSON] за жовтень та листопад 2014 року складає: 4284,58 грн. / 43 робочих днів = 99,64 грн. Кількість днів прострочення розрахунку складає 30. Загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку складає 2989,2 грн. (99,64*30) Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку в розмірі 2989,2 грн. Крім того, враховуючи те, що позивача звільнено від сплати судового збору за подачу позову у даній категорії справ, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved