Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернувся з позовом до ДП «Завод порошкової металургії» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати. Позивач зазначав, що з 01 квітня 1986 року працює в ДП «Завод порошкової металургії» та обіймає посаду головного інженера. Станом на 12 вересня 2017 року відповідач має заборгованість перед ним по виплаті заробітної плати за 9 місяців, яка складає 63699,81 гривень. Під час його роботи на посаді головного інженера з ним не було здійснено розрахунок по заробітній платі, що є прямим порушенням Конституції України, КЗпП України та колективного договору. Також зазначення обставини щодо відсутності коштів на здійснення розрахунку по заробітній платі не є підставою для її невиплати, а тому дані кошти повинні бути сплачені йому в обов'язковому порядку. Посилаючись на викладене, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.20-21), позивач просив суд стягнути з Державного підприємства «Завод порошкової металургії» на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 63699,81 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача ДП «Завод порошкової металургії» не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином. Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 01 квітня 1986 року працює в ДП «Завод порошкової металургії» та обіймає посаду головного інженера, що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с.5-9). Наказом директора ДП «Завод порошкової металургії» Пісоцького В.А. №17к від 03 березня 2015 року позивача [PERSON], виконуючого обов'язки головного інженера, переведено на посаду головного інженера з 01.03.2015 р. з посадовим окладом згідно штатного розпису. Таб. №2648 (а.с.10). Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ст.115 КЗпП України, заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. Згідно колективного договору ДП «Завод порошкової металургії» на 2015 рік, схваленого на конференції трудового колективу 16 червня 2015 року, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Тобто строки виплати заробітної плати за першу половину місяця виплачуються в період з 16 по 22 число поточного місяця, а за другу половину місяця - з 1 по 7 число місяця, наступного за звітним. Якщо день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні (а.с.11-12). Відповідно до довідки №186 від 12 вересня 2017 року, заборгованість з виплати заробітної плати позивачу [PERSON] за період з травня 2015 року по липень 2015 року та за період з березня 2017 року по серпень 2017 року становить 63699,81 грн. (а.с.22). Відповідно до абз.2 ст.233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної платні без обмеження будь-яким строком. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що відповідачем ДП «Завод порошкової металургії» при здійсненні своєї діяльності було порушено чинні норми трудового законодавства. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується із відповідача в дохід Держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд вважає за можливим стягнути із відповідача на користь Держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved