Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

у липні 2013 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва із позовом Київської міської ради (далі - відповідач) про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, при цьому пояснивши наступне. [INFO] померла [PERSON], після смерті якої залишилося належна їй 1/5 частина домоволодіння [ADDRESS]. В свою чергу позивач [PERSON] проживала у 1/5 частині наведеного домоволодіння [ADDRESS] з 01.10.1981р. та на сьогоднішній день продовжує у ньому вільно проживати разом із своїми чотирма неповнолітніми дітьми. У зв'язку із наведеним позивач зазначила, що вона безпосередньо володіє 1/5 часткою зазначеного домоволодінням понад 18 років. Разом з цим позивач не має оформленого права власності та не є власником 1/5 частки вищенаведеного домоволодіння [ADDRESS]. Враховуючи наведене позивач просила визнати за нею право власності на 1/5 частину домоволодіння [ADDRESS]. Позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності у судовому засіданні, якою позов підтримала та просила задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач Київська міська рада повідомлена про дату та час судового розгляду у порядку ст.74ЦПК України, не забезпечила явку свого представника у судове засідання, про поважність причин неявки не повідомив суд. Разом з цим суду було надано відповідачем письмові заперечення, якими останній позов не визнав та просив відмовити у його задоволені. Врахувавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновків про необхідність задовольнити позов, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.08.1985р. [PERSON] мала право на 1/5 частину житлового домоволодіння [ADDRESS]. Вбачається, що відповідно до запису акта про смерть за № 940 від 15.06.1995р. померла [PERSON] При цьому позивачем не надано суду та в маті ралах справи відсутні докази на підтвердження належності позивача до кола спадкоємців померлої [PERSON] Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В свою чергу, згідно довідки КП «Житлово-експлуатаційна оргназація-112 Голосіївського району» [PERSON] проживала у 1/5 частині наведеного домоволодіння [ADDRESS] з 01.10.1981р. та на сьогоднішній день продовжує у ньому проживати разом із своїми чотирма неповнолітніми дітьми. Крім того, згідно наданих позивачем квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг, зокрема послуг із газопостачання, вивіз сміття, позивач вільно користується та безпосередньо володіє 1/5 частиною домоволодіння [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Разом з цим в матеріалах справи відсутні та суду не надано докази на підтвердження оскарження третіми особами вільного користування та безпосередньо володіння позивачем 1/5 частиною домоволодіння [ADDRESS]. Таким чином суд приходить до висновку, що з [INFO] по день розгляду судом наведеної справи позивач вільно користується та безпосередньо володіє 1/5 частиною домоволодіння [ADDRESS], тобто понад 15 років. В свою чергу згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов повністю. Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно квитанції від 27.06.2013р. за № 138 позивачем здійснено витрати на оплату судового збору за позовом у сумі 229,40 грн., що підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved