Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

у липні 2015 рокупозивачка звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 13.02.2008 року між ТОВ «Партнер-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір, за умовами якого банк мав надати у власність позичальнику грошові кошти в розмірі 3780000,00 грн. на умовах поверненості, платності, строковості. 13.02.2008 року між ТОВ «Партнет-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки за умовами якого в рахунок забезпечення виконання вищезазначеного кредитного зобов»язання було передано в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок та земельну ділянку. Позивач зазначає, що деякі пункти договору іпотеки порушують законодавство України, що є підставою для визнання їх недійсними, а саме: ч.1 п.3.1.3; п.3.2; п.3.2.1.1 - п.3.2.1.10; п.3.2.2; п. 3.2.2.1 - п.3.2.2.9 договору іпотеки. Вказані пункти договору іпотеки є застереженням про задоволення вимог іпотеко держателя, що за правовою природою є договором про задоволення вимог іпотеко держателя, яке може відбуватися шляхом продажу предмету іпотеки від свого імені третій особі або шляхом набуття на предмет іпотеки права власності. Позивач вказує, що порушення законодавства цими пунктами полягає в тому, що за ними відбувалося розпорядження майном спільної сумісної власності подружжя і відповідно вони включилися до договору іпотеки без згоди на це позивачки - дружини іпотекодавця. Вказана згода мала надаватися додатково до згоди на укладення договору іпотеки, оскільки застереження є окремим від договору іпотеки договором, за яким відбувається розпорядження спільним майном. Потрібна надаватися нотаріально посвідчена згода другого з подружжя і на укладення договору іпотеки і на включення до нього застереження про задоволення вимог іпотеко держателя в позасудовому порядку. На підставі викладеного позивачка просить визнати недійсними ч.1 п.3.1.3; п.3.2; п.3.2.1.1 - п.3.2.1.10; п.3.2.2; п. 3.2.2.1 - п.3.2.2.9 договору іпотеки від 13.02.2008 року. В судове засідання позивачка не з»явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надіслала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності позивачки. Відповідач в судове засідання не з»явивися, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача за участі його представника. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Ухвалою, прийнятою в судовому засіданні 19.10.2015 року, визнання відповідачем позову судом не прийнято на підставі вимог ч.4 ст. 174 ЦПК України, оскільки воно порушує права та інтереси інших осіб, зокрема визначеної позивачем як третьою особою без самостійних вимог - ПАТ «Міський комерційний банк» Представник третьої особи ПАТ «Міський комерційний банк» в судове засідання не з»явився, подав заяву про застосування строку позовної давності до вимог позивачки та розгляд справи у відсутності третьої особи. Третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Власова Л.В. в судове засідання не з»явилася. Подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Крім того, повідомила суду про наявність рішення Апеляційного суду Київської області від 26.02.2014 року про задоволення вимог ПАТ «Міський комерційний банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності третіх осіб. Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. 13.02.2008 року між ТОВ «Партнер-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір, за умовами якого банк мав надати у власність позичальнику грошові кошти в розмірі 3780000,00 грн. на умовах поверненості, платності, строковості. 13.02.2008 року між ТОВ «Партнет-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки, за умовами якого в рахунок забезпечення виконання вищезазначеного кредитного зобов»язання було передано в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок та земельну ділянку. Ч.1 п.3.1.3; п.3.2; п.3.2.1.1 - п.3.2.1.10; п.3.2.2; п. 3.2.2.1 - п.3.2.2.9 договору іпотеки встановлено права іпотекодержателя щодо застосування механізму позасудового врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки та містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя та передачу у власність іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки. 13.02.2008 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Власовою Л.В. посвідчено за №164 заяву громадянки Російської Федерації [PERSON], про надання згоди її чоловіку [PERSON] на укладення та підписання договору іпотеки, предметом якої є земельна ділянка, яка розташована на території с.Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області по [ADDRESS] та житловий будинок у с. Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області по [ADDRESS]. Суд приймає до уваги, що позивачка в судове засідання не з»явилася та не надала суду належних та допустимих доказів щодо укладення спірних правочинів - відсутні належним чином засвідченні їх копії, крім того, позивачка заявила позовні вимоги лише до свого чоловіка [PERSON], не залучивши відповідачем у справі ПАТ «Міський комерційний банк», зазначивши банк як третю особу без самостійних вимог, чим фактично намагалась вирішити спір, що стосується прав та інтересів банку без їх врахування. Що фактично підтверджується визнанням позову представником відповідача, яке здійснено всупереч інтересам іншої особи - банку. Суд не вважає можливим в такому випадку з власної ініціативи залучати співвідповідачем у справі третю особу - банк - без присутності і з»ясування думки з цього питання позивачки, оскільки така процесуальна дія має певні процесуальні наслідки - надання копії позову та документів, визначення вимог до відповідача, подання доказів тощо, що повинен виконати саме позивач відповідно до засад змагальності процесу. Крім того, посилаючись на начебто порушення вимог законодавства при укладенні договору іпотеки, позивачка не зазначила, які саме її права порушено і ким, коли вона про це дізналась. Також сторонами не надано суду рішення Апеляційного суду Київської області від 26.02.2014 року за позовом ПАТ «Міський комерційний банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, про наявність якого стало відомо з листа нотаріуса, чим фактично сторони позбавили суд можливості повно та всебічно з»ясувати обставини справи. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та оцінюючи у сукупності зібрані у справі докази, суд вважає їх неналежними та недопустимими, такими, що не можуть бути покладені в основу рішення. Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає позовні вимоги не доведеними і такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed