Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

У липні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути з ТОВ «Київпідзембуд» заборгованість по заробітній платі в розмірі 9 508,,33 грн.,, середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку/або прийняття рішення судом (з розрахунку 2 834,73 грн. в місяць з урахуванням всіх платежів та зборів), що становить станом на 14.08.2017 р. 14 173,65 грн., розрахункові за невикористану відпустку в розмірі 3 111,06 грн., иоральну шкоду за несвоєчасну виплату заробітної плати, що спричинила моральні страждання в розмірі 2 000 грн., витрати на здійснення правової допомоги в розмірі 5 000 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначено про те, що позивач [PERSON] з 12.02.2016 року по 13.03.2017 року працював в ТОВ «Київпідзембуд» на посаді охоронника. На час його звільнення ТОВ «Київпідзембуд» мав заборгованість перед позивачем [PERSON] по виплаті заробітної плати, яка складала 21 128, 37 грн. без обов'язкових відрахувань. Затримка у виплаті [PERSON] заробітної плати директор ТОВ «Київпідзембуд» пояснював важким фінансовим становищем підприємства. В зв'язку з затримкою та не виплатою належної позивачеві заробітної плати позивач [PERSON] вимушений був написати заяву про звільнення, та з 13.03.2017 року, згідно наказу № 12-к від 13.03.2017 року його було звільнено з посади охоронника ТОВ «Київпідзембуд». При цьому позивачеві [PERSON] не було виплачено належної в день звільнення належну заробітну плату за час роботи з вересня 2016 рок по 13.03.2017 р., та не виплачено розрахункові за невикористану відпустку. Згідно довідки № 13 б/д виданої ТОВ «Київпідзембуд», заборгованість ТОВ «Київпідзембуд» перед позивачем [PERSON] по заробітній платі складала 21 127,37 гривень без утримання податку з доходів фізичних осіб (18%- 3803,11 грн. та 1,5% військового збору - 316,93 грн.) складає 17 008,23 грн.. Середній заробіток (згідно довідки) складає 3 521,40 грн. без відрахувань. З урахуванням відрахувань (18%+1,5%) - середня заробітна плата позивача [PERSON] за місяць, чистими до отримання складає 2 834,73 грн.). Всього за невикористану відпустку з урахуванням обов'язкових відрахувань - 3 111, 06 грн. На багаторазові звернення позивача, ТОВ «Київпідзембуд» частково розрахувався із позивачем [PERSON] 22.05.2017 рок, шляхом перерахунку коштів на карткових рахунок в сумі 7 500 грн. Таким чином, залишилась заборгованість позивача по заробітній платі в сумі 9 508,33 гривень + розрахункові за невикористану відпустку. Всього за невикористану відпустку, з урахуванням обов'язкових відрахувань - 3 111,06 грн. Заборгованість ТОВ «Київпідзембуд» (по заробітній платі позивачу становить - 9 508,33 грн., розрахункові за невикористану відпустку - 3 111,06 грн., заборгованість середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку/або прийняття рішення судом ) з розрахунку 2 834,73 грн. гривень в місяць з урахуванням всіх платежів та зборів) починаючи з 14.03.2017 року, що становить по серпень 2017 р. 14 173,65 грн., заподіяної моральної шкоди за несвоєчасну виплату заробітної плати, що спричинило позивачу моральні страждання, які призвели до втрати нормальних життєвих зв'язку в розмірі 2000 грн. На багаторазові вимоги позивача до директора ТОВ «Київпідзембуд» провести розрахунок заборгованості заробітної плати та розрахунковими, позивач отримує тільки чергові обіцянки. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив задовольнити позов, та зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце судового засідання, повідомлений судом у встановленому ст. ст. 74, 76 ЦПК України порядку. На підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної цивільної справи.. Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України). Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що позивач з 12 лютого 2016 року працював на ТОВ «Київпідзембуд» на посаді охоронника Згідно наказу від 13 березня 2017 року № 12-к [PERSON] звільнений з посади охоронника. Згідно довідки ТОВ «Київпідзембуд» заборгованість ТОВ «Київпідзембуд» перед по заробітній платі складає 21 128,37 грн., однак дана сума при звільненні виплачена не була. 22 травня 2017 року шляхом перерахунку коштів на картковий рахунок [PERSON] було перераховано 7 500 грн. Таким чином, залишилась заборгованість у розмірі 9 508,33 грн. Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені ст. 116 КЗпП України. У силу ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст.117 ч.1 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За таких обставин суд вважає за необхідне на підставі ст.116 КЗпП України стягнути з відповідача на користь позивача невиплачену йому при звільненні заробітну плату в розмірі 9 508 грн. 33 коп. На підставі ст. 117 КЗпП України з відповідача слід стягнути на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку/або прийняття рішення судом ( з розрахунку 2 834 грн. 73 коп. в місяць з урахуванням всіх платежів та зборів), що становить на 14.08.2017 року 14 173 грн. 65 коп. Суд також вважає за необхідне на підставі ст.237-1 КЗпП України стягнути з відповідача на користь позивача завдану йому моральну шкоду, так як відповідачем порушено гарантоване державою право на оплату праці, що призвело до втрати нормальних життєвих зв'язків позивача і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір моральної шкоди суд оцінює в 2000 грн., враховуючи характер і тривалість моральних страждань позивача. Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача ТОВ «Київпідзембуд» компенсації за невикористану відпустку в розмірі 3 111 грн. 06 грн., суд зазначає що позивачем не надано доказів, а отже не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем було надано договір № 1 про надання правової допомоги від 25 травня 2017 р., а також квитанції про сплату витрат на правову допомогу. Суд вважає, що понесені позивачем витрати на правову допомогу підтверджені відповідним розрахунком та підлягають стягненню з відповідача. Крім того у відповідності до вимог ст.88 ЦПК з відповідача по справі слід стягнути в бюджет держави судового збору в розмірі 1600 грн.

Outcome: partial