Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

У липні 2010 року до Ленінського районного суду м. Вінниці надійшов позов ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 20.09.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 15/04/969к-07 за умовами якого банк надає позичальнику кредитні кошти, а останній зобов`язується погашати заборгованість за кредитом та сплачувати проценти за користування коштами. Крім того, для забезпечення виконання зобов`язань, передбачених кредитним договором № 15/04/969к-07 від 20.09.2007 року, між банком та [PERSON] 20.09.2007 року укладений договір поруки. Відповідачі відмовляються виконувати свої зобов`язання з повернення боргу в строки та на умовах, встановлених сторонами в кредитному договорі через що виникла заборгованість, яка становить 65203,62 грн, з яких: прострочена заборгованість по сумі кредиту - 10925,01 грн; заборгованість по сумі кредиту - 3017,32 грн; відсотки - 11357,34 грн; пеня - 39903,95 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 19.07.2009 року відкрито провадження у справі. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 18.11.2010 року стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитом в сумі 65203,62 грн. Вирішено питання судових витрат. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області, який є правонаступником Ленінського районного суду м. Вінниці від 16.10.2018 року заочне рішення суду від 18.11.2010 року скасовано та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 12.02.2019 року залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача ТОВ КУА «Прімоколект-Капітал». 15.04.2019 року ТОВ КУА «Прімоколект-Капітал» подало до суду уточнену позовну заяву, відповідно до якої просило стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 15/04/969к-07 від 20.09.2007 року в розмірі 350138,39 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 13942,33 грн; заборгованість по відсоткам - 41577,56 грн; заборгованість по штрафних санкціях (пені) - 294618,50 грн. 17.04.2019 року [PERSON] подав до суду письмові пояснення відповідно до яких просив відмовити у стягненні боргу з поручителя та застосувати строки позовної давності щодо нарахованої пені з наступних підстав. Так банком пропущено строк пред`явлення вимоги до поручителя, оскільки від дня настання строку виконання основного зобов`язання до моменту пред`явлення вимоги до поручителя минуло шість місяців, що передбачено ст. 559 ЦК України. Пеня нараховується за два роки, що суперечить положенням спеціальної позовної давності до вимог про стягнення неустойки, та її розмір перевищує суму основного боргу, у зв`язку з чим існують підстави для застосування строків позовної давності щодо пені. Представник позивача до судового засідання не з`явився, однак в уточненій позовній заяві просив суд розгляд справи здійснювати за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] не з`явився, однак до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась про причини неявки до суду не повідомила, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлялась належним чином. Судом встановлено, що 20.09.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 15/04/969к-07, згідно якого останній надано кредит у розмірі 15000 грн зі сплатою процентів 33 % річних та кінцевим терміном повернення до 19.09.2010 року. Крім того договором передбачено при порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів з позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення платежу в розмірі 0,5 % від несплачених вчасно сум (а.с. 11-12). Банк належним чином виконав умови кредитного договору, надавши позичальнику грошові кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки № 209_6 від 20.09.2007 року (а.с. 14). В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 15/04/969к-07 від 20.09.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено договір поруки (а.с. 13). Відповідачі в порушення умов кредитного договору та погоджених термінів платежів, допустили неналежне виконання зобов`язань, у зв`язку з чим станом на 19.04.2010 ркоу у них утворилась заборгованість у розмірі 65203,62 грн з яких: прострочена заборгованість по сумі кредиту - 10925,01 грн; заборгованість по сумі кредиту - 3017,32 грн; відсотки - 11357,34 грн; пеня - 39903,95 грн (а.с. 5). В зв`язку з порушенням виконання грошових зобов`язань, позичальникові було направлено лист-вимогу від 15.12.2009 року в якій містилося прохання про виконання зобов`язань узятих нею відповідно до кредитного договору протягом п`яти днів з дня отримання вимоги (а.с. 18). 14.11.2016 року між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «Компанія з Управління Активами» «Прімоколект-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги № UP-OP/16-132 за умовами якого ПАТ «Універсал Банк» передало (відступило), а ТОВ «Компанія з Управління Активами» «Прімоколект-Капітал» прийняло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 15/04/969к-07 від 20.09.2007 року (а.с.133-140). Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання ). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Пред`явлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності. Пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевого строку виконання її умов. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 09.11.2016 року № 6-2251цс16. Судом встановлено, що 15.12.2009 року позивач направив досудову вимогу про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором, яка виконана не була. З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку про те, що порука за договором укладеним між [PERSON] та ПАТ «Універсал Банк» припинилась 16.06.2010 року, в той час як банк звернувся до суду із позовом лише 09.07.2010 року, з пропуском строку звернення до суду із позовом до поручителя про солідарне стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Враховуючи викладене в задоволенні позовних вимог ТОВ КУА «Прімоколект-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором належить відмовити. Уточнивши позовні вимоги ТОВ КУА «Прімоколект-Капітал» не обґрунтувало та не надало належних доказів наявності у [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 350138,39 грн. Так відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 41577,56 грн, які включаються до основної заборгованості розрахунком не підтверджені, та вочевидь нараховуються після пред`явлення вимоги банку про дострокове погашення заборгованості, що є протиправним. У зв`язку з цим з [PERSON] на ТОВ КУА «Прімколект-Капітал» підлягає стягненню заборгованість тілом кредиту у розмірі 10925,01 грн та відсотки за користування коштами у розмірі 11357,34 грн відповідно до розрахунку станом на 19.04.2010 року. Як було зазначено вище представником відповідача заявлено клопотання про застосування строків позовної давності щодо вимог до стягнення неустойки. Сплив позовної давності, про застосування якої буде заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік. Отже, аналіз наведених норм ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Таким чином сума пені, яка встановлена договором у розмірі 0,5 % за кожен день прострочення сплати тіла та процентів кредиту за період з 09.07.2009 року по 09.07.2010 року складатиме 40776,70 грн. Враховуючи, що сума неустойки перевищує розмір заборгованості за тілом та відсотками, а також загальні засади цивільного законодавства щодо розумності і справедливості (ст. 3 ЦК України), суд вважає можливим відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшити загальний розмір неустойки та стягнути з відповідача на користь позивача пеню в розмірі 22282,35 грн. Підсумовуючи викладене суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь ТОВ КУА «Прімоколект-Капітал» заборгованість за кредитним договором у розмірі 44564,70 грн, яка складається з тіла кредиту у розмірі 10925,01 грн, відсотків за користування кредитними коштами - 11357,34 грн та пені у розмірі 22282,35 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 83 грн, розрахований пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial