Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 21.12.2013 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції від 24.12.2013 року. 25 січня 2018 року позивач звернувся до Четвертої [PERSON] державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS]/24, корпус №1 у м.Полтаві із заявою на прийняття спадщини. Позивач зазначив, що 25.01.2018 року державним нотаріусом було прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його батька у зв'язку з тим, що [PERSON] не прийняв спадщину після смерті [PERSON] (бабусі) та [PERSON] (діда), а тому квартира [ADDRESS]/24, корп.1 у м.Полтаві досі перебуває у власності бабусі та діда, що унеможливлює успадкування позивачем цієї квартири після смерті батька. Позивач посилається на те, що йому не було відомо про факт неприйняття спадщини батьком після смерті бабусі та діда, оскільки вважав, що право власності на квартиру було зареєстровано у встановленому порядку згідно заповітів на його батька. Позивач вказує, що 17.03.2018 року він дізнався про те, що вказана квартира досі перебуває у власності бабусі і діда, а тому 18.05.2018 року звернувся до Четвертої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (дата смерті 16.06.2010 року) та [PERSON] (дата смерті 28.10.2012 року). 05.07.2018 року позивачем отримано лист від нотаріуса, у якому зазначено про пропуск встановленого строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказує, що він є внуком [PERSON] та [PERSON], що підтверджується наявними доказами, та є спадкоємцем пятої черги за законом. Крім того, вказує, що інших заяв про прийняття чи відмову від спадщини не надходило. Причинами пропуску подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі та дідуся в строк, передбачений законодавством вказує запевнення його батька, що ним подані необхідні заяви та документи і отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану вище квартиру, а про факт неприйняття батьком спадщини після смерті баби та діда він дізнався лише 17.03.2018 року. Спадщина на теперішній час залишається відкритою, а тому вважав викладені обставини такими, що підтверджують поважність причин пропуску. На підставі викладеного, просить суд визначити для [PERSON] додатковий строк тривалістю в три місяці, що починається з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], яка померла 16.06.2010 року та після смерті [PERSON], який помер 28.10.2012 року. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 30.07.2018 року відкрито провадження та призначено справу до підготовчого засідання (а.с.37). Ухвалою суду від 30.07.2018 року задоволено клопотання позивача та витребувано у Четвертої полтавської державної нотаріальної контори спадкову справу №190/2014, відкриту після смерті [PERSON], який помер 21.12.2013 року, витребувано відомості про наявність спадкоємців після смерті [PERSON], яка померла 16.06.2010 року та після смерті [PERSON], який помер 28.10.2012 року (а.с.38-39). Ухвалою суду від 03.09.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.80). Від Шевченківської районної у м. Полтаві ради до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вважали позовні вимоги безпідставними, оскільки не входять до владних повноважень цього органу, просили замінити як неналежного відповідача та розглянути справу за відсутності їх представника (а.с.77, 91, 95-96). 11 жовтня 2018 року ухвалою суду замінено неналежного відповідача Шевченківської районної у м.Полтаві ради на належного відповідача [PERSON] міську раду (а.с.102). Під час розгляду справи 17.10.2018 року позивачем уточнено позовну заяву в частині визначення відповідачем [PERSON] міської ради (а.с.109-112). В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві та уточненій позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити повністю. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову. Посилався на те, що що часом відкриття спадщини є день смерті особи, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців з часу відкриття спадщини, однак позивачем не було наведено поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, а необізнаність позивача про неприйняття спадщини його батьком та відсутність реєстрації права власності на спадкове майно не може бути підставами для надання додаткового строку на прийняття спадщини у даному випадку. Представник третьої особи Четвертої полтавської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, просив розглядати справу за відсутності представника, при вирішенні справи покладався на розсуд суду (а.с.46, 90). Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, та надавши належну правову оцінку доказами, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21.12.2013 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ №253791, виданим Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції від 24 грудня 2013 року, актовий запис №937 (а.с.14). Померлий є батьком позивача [PERSON] (паспорт серії АН №268492, виданий Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 08.06.2004 року, а.с.9-10). Вказане також підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії ІЦ-ЖС №425165, виданим 10.05.1988 року (а.с.12). Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 19.02.1993 року встановлено, що співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] були [PERSON] та [PERSON] (а.с.29, 30-33). Згідно з\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється\~за заповітом чи за законом. З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] були залишені заповіти, згідно з якими вони заповідали належну їм на праві приватної власності квартиру, розташовану за адресою: м.Полтава, вул.Героїв Сталінграду, буд.34/24[ADDRESS] повністю сину [PERSON] (а.с.17,18, 64 зворотній бік, 65). Відповідно до\~ст.1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той із подружжя, що його пережив, і батьки. Згідно з ч.1 ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Із позовної заяви слідує, що після смерті [PERSON] та [PERSON] спадкоємцем за законом може бути їх онук [PERSON] На час смерті [PERSON] та [PERSON] позивач був зареєстрований та проживав з 31.08.2004 року за адресою: м.Дніпро, пр.П.Орлика (Ілліча)[ADDRESS], що вбачається з копії паспорту [PERSON] (а.с.9-10). Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого 10.05.1988 року, [PERSON] народився 29.04.1988 року, його батьками у свідоцтві про народження записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що батьками останнього записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Матеріалами справи підтверджується, що 16 червня 2010 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть №225, виданим відділом записів цивільного стану Департаменту охорони здоровя штату Массачусетс, місто Мельроз, США, сертифікат №059506 (а.с.20, 21-22), а [PERSON] помер 28.10.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть №109, виданим відділом записів цивільного стану Департаменту охорони здоровя штату Массачусетс, м.Молден, США (а.с.26-27, 28). 18 червня 2014 року позивач звернувся до державного нотаріуса Четвертої полтавської державної нотаріальної контори із заявою на прийняття спадщини після його батька [PERSON], який помер 21.12.2013 року (а.с.47, зворотній бік). Судом встановлено, що 25 січня 2018 року державним нотаріусом Четвертої полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] була прийнята постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в зв'язку з тим, що у [PERSON] відсутній факт прийняття спадщини після [PERSON] та [PERSON], тому видати свідоцтво про право на спадщину неможливо та згідно копії листа від 19.05.2018 року №810/02-14 вбачається, що [PERSON] пропустив передбачений законодавством шестимісячний термін для прийняття спадщини (а.с.15, 16). Частиною 1\~ст.1268 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч.1\~ст.1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Строки для прийняття спадщини встановлені у\~ст.1270 ЦК України. Відповідно до ч.1 вказаної правової норми для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (смерті особи або оголошення її померлою). Статтею 1272\~ЦК України передбачено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сімєю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними,\~\~непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.\~\~ Правила ч.3\~ст. 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~не застосовуються.\~\~\~\~ [PERSON] Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1\~ст.1269\~ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Норми\~ст.1272 ЦК\~України щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності\~ЦК України. Відповідно до\~ст.1272 ЦК\~України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст.\~1270\~ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту\~ст.1272 ЦК\~України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Обовязок доведення поважності причин пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини покладено на позивача, оскільки відповідно до ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.2 листа вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»,поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Аналізуючи зібрані по справі докази в розумінні наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини позивачем пропущений без поважних причин. Законом встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини з часу її відкриття, тому вказані позивачем обставини для надання додаткового строку для прийняття спадщини у розумінні положень ст.1272\~ЦК України не є тими обєктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви про прийняття спадщини, яка могла бути подана нотаріусу протягом шести місяців з часу смерті спадкодавців. Так, необізнаність позивача щодо строку для подання заяви про прийняття спадщини і та обставина, що він вважав, що спадщину прийняв його батько, не є поважними причинами для визначення судом додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, причини щодо необізнаності позивача з питань звернення до нотаріуса в установлений строк для прийняття спадщини, на які посилається [PERSON], не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. З моменту звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого батька позивач мав можливість звернутися до реєстраційної служби чи ПП «Інвентаризатор» та довідатися хто є власником спірної квартири. Однак , на протязі 4 років цього не робив. З врахуванням викладеного, враховуючи, що [PERSON] не звертався до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлих батьків , спадщину не отримав , суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову за необґрунтованістю. Оскільки в позові відмовляється , то судові витрати відносяться на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed