Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

У квітні 2018 року позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду зі спільним позовом до відповідача ДП «Науково-технічний центр «ОРТ» Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Позовні вимоги мотивовані тим, що після звільнення позивачів відповідач не провів з ними остаточного розрахунку при звільненні. У зв'язку з цим, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 6 грудня 2013 року у справі № 757/16294/13-ц з відповідача на користь позивачів стягнуто заборгованість по заробітній платі, компенсацію за невикористану відпустку, вихідну допомогу при звільненні, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди. Крім того, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 6 березня 2015 року у справі № 757/23795/15-ц з відповідача на користь позивачів стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні станом на 16 лютого 2015 року. Також рішенням Печерського районного суду м. Києва від 2 грудня 2016 року у справі № 757/26848/16-ц з відповідача на користь позивачів стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні станом на 16 травня 2016 року. Вказані судові рішення відповідачем не виконані. Тому, позивачі звернулися з цим позовом до суду, просили стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17 травня 2016 року по 17 квітня 2018 року, а саме: на користь: [PERSON] - у розмірі 151 248 грн.; [PERSON] - у розмірі 175 490 грн., [PERSON] - у розмірі 145 508 грн. 35 коп., [PERSON] - у розмірі 41 055 грн. Ухвалою суду від 20 квітня 2018 р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 40). 12 грудня 2018 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача ДП «НТЦ «ОРТ» в особі ліквідаційної комісії - Шевченко О.А. просить відмовити в задоволенні позову. Вказує, що арешт рахунків та відсутність коштів на рахунках відповідача виключає вину відповідача у виникненні заборгованості перед позивачами зі сплати заробітної плати та компенсації за невикористані відпусти, вихідної допомоги при звільненні. Тому, відповідач не зобов'язаний виплачувати позивачам середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. 18 грудня 2018 р. представником позивачів - [PERSON] до суду подана відповідь на відзив, відповідно до якої відсутність коштів на рахунках роботодавця не виключає його відповідальності. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Як встановлено під час судового розгляду позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] працювали у відповідача ДП «Науково-технічний центр «ОРТ» Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України. Відповідно до положень ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Разом з тим, з позивачами у день звільнення не проведено остаточного розрахунку. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 6 грудня 2013 року стягнуто з ліквідаційної комісії державного підприємства «Науково-технічний центр «ОРТ» Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України на користь: - [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 188 831 грн. 47 коп., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 16 190 грн. 91 коп., вихідну допомогу при звільненні в розмірі 5 388 грн. 37 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 32 880 грн. та у відшкодування моральної шкоди 200 грн.; - [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 209 944 грн. 20 коп., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 17 284 грн. 94 коп., вихідну допомогу при звільненні в розмірі 6 252 грн. 31 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 45 780 грн. та у відшкодування моральної шкоди 200 грн.; - [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 16 7759 грн. 03 коп., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 163 грн. 88 коп., вихідну допомогу при звільненні в розмірі 1 229 грн. 10 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 37 958 грн. 70 коп. та у відшкодування моральної шкоди 200 грн.; - [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 48 748 грн. 06 коп., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 4 598 грн. 93 коп., вихідну допомогу при звільненні в розмірі 1 463 грн. 04 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 10 710 грн. та у відшкодування моральної шкоди 200 грн. (а.с. 9-12). Вказаним рішенням встановлено, що середньомісячна заробітна плата [PERSON] складає 6 576 грн., [PERSON] - 7 630 грн., [PERSON] - 6 326 грн. 45 коп., [PERSON] - 1 785 грн. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 6 березня 2015 року стягнуто з Державного підприємства «Науково-технічний центр «ОРТ» Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 105 216 грн., [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 122 080 грн., [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 101 233,20 грн., [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 28 560 грн. (а.с. 13-15). Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 2 грудня 2016 року стягнуто з Державного підприємства «Науково-технічний центр «ОРТ» Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 105 216 грн., [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 114 450 грн., [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 94 896,75 грн., [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 26 775 грн. (а.с. 16-19). Разом з тим, на даний час вказані рішення суду не виконані, з позивачами остаточний розрахунок не проведено. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу (в день звільнення), при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З урахуванням того, що відповідач не провів з позивачами остаточного розрахунку при звільненні, не виконав рішення суду, то відповідно до умов ст. 117 КЗпП України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів середній заробіток, а саме на користь: - [PERSON] у розмірі 151 248 грн. (з розрахунку 6 576 грн. за період з 17 травня 2016 року по 17 квітня 2018 року ), - [PERSON] у розмірі 175 490 грн. (з розрахунку 7 630 грн. з 17 травня 2016 року по 17 квітня 2018 року), - [PERSON] у розмірі 145 508 грн. 35 коп. (з розрахунку 6 326 грн. 45 коп. з 17 травня 2016 року по 17 квітня 2018 року), - [PERSON] у розмірі 41 055 грн. (з розрахунку 1 785 грн. з 17 травня 2016 року по 17 квітня 2018 року). Вказані розрахунки здійснені представником позивачів у позовній заяві, відповідачем не заперечуються. При цьому, суд зауважує, що відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24 грудня 1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Таким чином доводи відповідача про відсутність коштів для виконання судових рішень з виплати позивачам заборгованості по сплаті заробітної плати та компенсації за невикористані відпусти, вихідної допомоги при звільненні не заслуговують на увагу. При цьому, суд бере до уваги рішення Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012, згідно з яким для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався. Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів становить 513 301 грн. 35 коп. У зв'язку із задоволенням позову в повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 5 133 грн. 01 коп., що становить 1% від ціни позову, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved