Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

У липні 2020 року позивачі звернулися в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення боргу за договором позики, вказуючи на те, що 18.03.2014 року [PERSON] та [PERSON] позичили [PERSON] 4000 тисячі євро, які остання зобов`язувалася повернути до 26.08.2014 року, про що власноручно написала розписку. Із цих коштів позивачам повернуто 19.04.2018 року 200 доларів США і 1000 грн. Також просить стягнути за невиконання зобов`язання суму індексу інфляції, яка становить 108 341,26 грн., та моральну шкоду в розмірі 6000 грн.. Відповідач свої зобов`язання згідно договору та вказані строки в борговій розписці не виконав, при звернені до відповідача з вимогою повернення коштів на протязі даного періоду, останній не реагує, а тому позивачі змушені звернутися в суд з даним позовом. [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить справу слухати у його відсутності. [PERSON] в судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] позичили [PERSON] 4000 тисячі євро, які відповідач зобов`язувалася повернути до 26.08.2014 року, за несвоєчасне погашення боргу зобов`язується відшкодувати моральні збитки, що підтверджується розпискою від 18.03.2014 року. [PERSON] та [PERSON] зазначають, що із цих коштів їм повернуто 19.04.2018 року 200 доларів США і 1000 грн.. Так, відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 19.04.2018 року курс євро становить 32,3918 за один євро, курс долара США становить 26,1477 за один долар США. Позивачами одержано в погашення суму боргу в гривнях 5229,55 + 1000 = 6229,55 гривень. 6229,55:32,3918 = 192 Євро. А отже сума в Євро становить 4000-192=3808 Євро. На вимоги позивачів про повернення позики [PERSON] не відповідає. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Досліджені судом докази, вказують на те, що відповідач не виконала свій обов`язок з повернення позивачам суми позики, а тому з неї на користь позивачів підлягають стягненню неповернуті грошові кошти в сумі 3808 євро. Крім того, позивачі просять стягнути за період з травня 2014 року по березень 2018 року відповідно до ст.625 ЦК України інфляційні втрати. У постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 року № 6-79цс14, зазначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Як вбачається із позовної заяви, відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав, після спливу строку зазначеного в розписці кошти не повернув, ігнорує вимоги позивача та ухиляється від виконання зобов`язань щодо повернення позики і на даний час. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Відповідно до Постанова від 16.01.2019 року № 373/2054/16-ц Верховний Суд. Велика Палата, зроблено висновок, що якщо особа, яка отримала позику в іноземній валюті, не виконала своїх зобов`язань, то з неї стягується сума, визначена в гривневому еквіваленті. Подібний висновок зроблено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 липня 2018 року в справі N 308/3824/16-ц, де вказано, що, незалежно від визначеної сторонами валюти боргу у зобов`язанні (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов`язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов`язання і фактичного його виконання, є виключно національна валюта України - гривня - у разі відсутності у сторін відповідної ліцензії НБУ на здійснення валютних операцій. Таким чином, рішення суду про стягнення з відповідача суми боргу в іноземній валюті за відсутності у позивача індивідуальної ліцензії на здійснення валютних операцій є неправомірним й недопустимим способом захисту цивільних прав, оскільки іноземна валюта у спірних правовідносинах між названими сторонами спору може бути виключно валютою боргу, втім не валютою платежу. А тому в цій частині позовних вимог позивачу щодо інфляційних нарахувань слід відмовити, оскільки стягнення проводяться в іноземній валюті. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Зважаючи на поведінку відповідача, тривале ігнорування зобов`язання щодо повернення визнаного боргу, літній вік [PERSON] та лікування [PERSON] , який має проблеми із здоров`ям, що вимагає додаткового фінансування, потребу в грошах, суд приходить до висновку про можливість відшкодування моральної шкоди завданої позивачам внаслідок неправомірних дій відповідача зумовлених цинічним та тривалим невиконанням взятих договірних зобов`язань. Виходячи із вимог розумності, співмірності, не спростування відповідачем винуватості щодо невиконання взятого обов`язку по поверненню боргу, суд вважає можливим стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 500 грн. При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених позовних вимог. Позов заявлено з ціною 230099,89 грн. та задоволено на суму 3808 євро х 33,4822 = 127 500,22 грн. (згідно курсу НБУ євро станом на 07.10.2020 року становить 33,4822 грн.) , тобто на 55,41 % (127 500,22 х100: 230099,89). Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1274,98 грн. (2301х55,41:100).

Outcome: partial