Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

У квітні 2020 р. [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, просить зняти арешт з належного померлому [PERSON] майна, зокрема, квартири [ADDRESS] , квартири [ADDRESS] . Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що є удовою померлого [PERSON] , щодо останнього Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було відкрито виконавче провадження № 36334320, у рамках якого було накладено арешт на все майно боржника. Ухвалою суду від 17.04.2020 р. відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 09.06.2020 р. залучено арбітражного керуючого [PERSON] у справу як третю особу. Відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Кролікофф» подано відзив на позовну заяву. Третьою особою: Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подано пояснення щодо позову. Третьою особою: арбітражним керуючим Пилипенко Тетяною Вікторівною подано пояснення щодо позову. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини і дійшов наступних висновків. Згідно пункту 3 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Згідно частин другої, третьої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статі, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 4, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. Згідно частин першої, другої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. Встановлено, що у провадженні відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження № 36334320 з примусового виконання виконавчого листа № 2-682/12, виданого 06.12.2012 р. Солом`янським районним судом м. Києва, по стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кролікофф» 24 548 980,17 грн заборгованості; постановою головного державного виконавця Гречухи О.Я. від 01.02.2013 р. відкрито виконавче провадження; постановою головного державного виконавця Кузьменка О.С. від 28.08.2015 р. накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] ; постановою головного державного виконавця Кузьменка О.С. від 01.02.2019 р. закінчено виконавче провадження, постанова обґрунтована тим, що згідно інформації відділу державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві № 4140/16.2-09 від 12.12.2018 р. боржник [PERSON] , [INFO] , помер, про що складено актовий запис про смерть № 11326 від 09.07.2018 р., дата смерті - [INFO] ; при вивченні постанови № 2633432 від 01.02.2019 р. про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання листа № 2-682/12, виданого 06.12.2012 р. Солом`янським районним судом м. Києва, встановлено, що при її винесенні державний виконавець керувався пунктом 3 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження», що при завершенні виконавчого провадження арешт не знімався. Встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20.08.2019 р. у справі № 757/2134/19-ц, що набрало законної сили, задоволені позовні вимоги [PERSON] , визнано за нею право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , Ѕ частину квартири [ADDRESS] . Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані тим, що під час звернення до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гембарської С.І., якою була відкрита спадкова справа у зв`язку із смертю чоловіка, із заявою про видачу свідоцтва на право власності на частину майна подружжя нотаріус у видачі зазначеного свідоцтва відмовила. При винесенні рішення судом було встановлено, що [PERSON] з 02.05.1962 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , встановлено, що згідно з наказом Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації № 464-С/К1 від 11.04.2000 р. видані свідоцтва про право власності від 17.04.2000 р. серії [NUMBER] , серії КВ № 21665 на квартиру [ADDRESS] , на квартиру [ADDRESS] , встановлено, що означені квартири є спільною сумісною власністю подружжя та були зареєстровані на чоловіка позивачки. За правилами частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Надані суду документи, зокрема, лист відділу примусового виконанні рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 463/1091-33-20/20.1 від 20.01.2020 р. свідчить про те, що при виконання рішення суду державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника; що арешт на майно [PERSON] , а також на квартиру [ADDRESS] , квартиру [ADDRESS] державним виконавцем не накладався; постанова приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гембарської Світлани Іванівни про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 285/02-31 від 28.12.2018 р. свідчить про те, що [PERSON] відмовлено у видачі їй свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, відмова обґрунтована тим, що при заведенні спадкової справи встановлено, що згідно даних Державного реєстру речових прав та їх обтяжень наявні відомості про арешт на все нерухоме майно, належне [PERSON] , та арешти на квартиру [ADDRESS] , квартиру [ADDRESS] . Позивач, звертаючись до суду із вимогами до відповідача, просить скасувати арешт з належного померлому [PERSON] майна, зокрема, з квартири [ADDRESS] , квартири [ADDRESS] , свою заяву обґрунтовує тим, що наявні обтяження перешкоджають їй зареєструвати своє право власності на відповідне майно. Суд, враховуючи викладене, рішення Печерського районного суду м. Києва від 20.08.2019 р. у справі № 757/2134/19-ц, оскільки при його прийнятті не було вирішено питання про зняття арешту з майна, враховуючи частину першу статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», знаходить позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенні в частині майна, на яке за нею визнано право власності. Судові витрати у виді судового збору в розмірі 840,80 грн відповідно до статті 141 ЦПК України покладаються на відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кролікофф».

Outcome: partial