Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~У липні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, яка виникла за договором № б/н від 07.08.2014 року станом на 30.06.2019 року в сумі 24867,56 грн. На обґрунтування\~своїх вимог\~Банк зазначив,\~що відповідач\~ [PERSON] ,\~яка отримала\~кредит у\~розмірі 300,00\~грн.\~у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~платіжну картку\~зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом\~у розмірі\~30,00%\~на рік\~на суму\~залишку заборгованості\~за кредитом\~з кінцевим\~терміном \~повернення,\~що відповідає\~строку дії\~картки,\~всупереч умовам\~укладеного договору,\~зобов`язання за\~вказаним договором\~належним чином\~не виконала,\~внаслідок чого\~в неї\~станом на\~30.06.2019\~ року\~склалась заборгованість\~перед позивачем\~ в\~ розмірі\~124867,56 грн., яку [PERSON] добровільно не погашає. Сторони в судове засідання не з`явились. Від представника позивача, [PERSON] , до суду надійшла заява, в якій він підтримав заявлені позовні вимоги та просив справу слухати у відсутності представника позивача, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] , яка належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1, ч. 3 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Судом встановлено, що 07.08.2014 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] не виконувала належним чином взяті на себе зобов`язання з повернення грошових коштів, внаслідок чого станом на 30.06.2019 року у неї виникла заборгованість за кредитом у сумі 27867,56 грн., з яких: 198,62 грн. заборгованість за кредитом, 19508,58 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 3500,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1160,36 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком АТ КБ «ПриватБанк» за договором № б/н від 07.08.2014 року. Проте, вимога позивача стягнути з відповідача одночасно нараховані пеню та штраф не може бути задоволена з огляду на наступне. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.\~ Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Верховний Суд України висловив правову позицію у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015 року, вказавши, що згідно ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Враховуючи вищевикладене\~та те,\~що відповідач\~не виконує\~свої зобов`язання\~за кредитним\~договором,\~позов підлягає\~задоволенню частково,\~відмовивши в\~частині стягнення\~500,00\~грн.\~штрафу (фіксованої\~частини)\~та 1160,36\~грн.\~-\~штрафу (процентної\~складової),\~а тому\~звідповідача на користь Банку підлягає стягненню кредитна заборгованість в розмірі 23207,20 грн. У зв`язку з тим, що позов задоволено частково, відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь Банку слід стягнути 1792,68 грн. судового збору.

Outcome: partial