Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

У листопаді 2016 року, діючи в інтересах [PERSON] та на підставі договору про надання правової допомоги від 01 жовтня 2016 року адвокат Давиденко Ганна Іванівна, звернулася до суду з позовом до Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області, Мурза О. [PERSON] , треті особи - Харківська районна рада Харківської області, Безлюдівська селищна рада Харківського району Харківської області, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гончаренко Н.Ю., про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання припиненим права власності на земельну ділянку, визнання права власності на земельну ділянку. Позовну заяву мотивовано тим, що 20 липня 2001 року на підставі рішення виконавчого комітету Безлюдівської селищної ради за №283 позивачу передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку з фонду земель Безлюдівської селищної ради площею 1500 кв.м. в смт. Безлюдівка по вул [ADDRESS] \~Висоцького №5 під будівництво індивідуального житлового будинку та господарчих будівель. Позивачем отриманий державний акт серії Р1 №685918 від 21 грудня 2001, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №669. 17 червня 2016 року позивач звернувся до ПП «Регіонземпроект» з завданням на складання технічної документації із землеустрою\~ на проведення комплексних робіт із встановлення, відновлення меж земельної ділянки\~ в натурі з метою отримання акту нового зразка. Після розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд,\~ позивачем до управління Держгеокадастру у Харківському районі подано відповідну документацію для реєстрації земельної ділянки. Проте, державним кадастровим реєстратором управління Держгеокадаструу Харківському районі 20 вересня 2016 року прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, оскільки виявлено перетин земельної ділянки, що належить позивачу, з земельною ділянкою кадастровий номер 6325155600:06:005:0085, площа перетину яких співпадає на 79,8669%. Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка, кадастровий номер 6325155600:06:005:0085, площею 0,12 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, землі сільськогосподарського призначення, за адресою Харківська область, Харківській район, сщ/рада Безлюдівка, зареєстрована 01 липня 2016 року приватним нотаріусом Гончаренко Н.Ю. за\~ відповідачем [PERSON] Підставою виникнення права власності на вказану земельну ділянку став наказ № 5175-СГ, виданий 10 червня 2016 року Головним Управлінням Держгеокадастру у Харківській області. Посилаючись на те, що вказаний наказ про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки, кадастровий номер 6325155600:06:005:0085, та подальша реєстрація за нею права власності є незаконними в силу того, що він є власником земельної ділянки, з якою виявлений перетин, з 2001 року, позивач в остаточній редакції просив: - визнати недійсним наказ Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області № 5175-СГ від 10 червня 2016 року; - скасувати рішення\~ приватного нотаріуса Гончаренко Н.Ю.\~\~про державну реєстрацію права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,12 га за адресою: Харківська область, Харківській район, сщ/ [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] :06:005:0085, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 964290663251, за номером запису права власності 15261564; - визнати припиненим право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,12 га, розташовану на території на території Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, кадастровий номер 6325155600:06:005:0085, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 964290663251; - визнати право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0.150 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території [ADDRESS] ,\~\~ відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 21 грудня 2001 року, кад.код 6325155600:00:04:002 та технічної документації ПП «Регіонземпроект» за договором №170601 від 17 червня 2016 року 22 листопада 2016 року до суду від представника позивача адвоката Давиденко Ганни Іванівни надійшла заява про забезпечення позову, в якій представник просила забезпечити позов у даній справі шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,12 га, за адресою: Харківська область, Харківський район, сщ/рада [ADDRESS] , кадастровий номер 6325155600:06:005:0085, зареєстровану 01 липня 2016 року приватним нотаріусом Гончаренко Надією Юльянівною за відповідачем [PERSON] Леонідівною, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 964290663251, за номером запису права власності 15261564. Ухвалою від 23 листопада 2016 року у даній справі відкрито провадження у даній справі. Ухвалою від 23 листопада 2016 заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на земельну ділянку площею 0,12 га, розташовану на території Безлюдівської селищної ради в Харківському районі Харківської області, кадастровий номер 6325155600:06:005:0085 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, землі сільськогосподарського призначення, яка належить на праві власності [PERSON] на підставі наказу Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області №5175-СГ від 10 червня 2016 року. Ухвалою від 24 листопада 2016 року виправлено допущену в ухвалі суду від 23 листопада 2016 року описку, а саме, уточнено кадастровий номер спірної земельної ділянки. 05 січня 2017 року від представника відповідача [PERSON] [PERSON] , який діє на підставі довіреності від 15 грудня 2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Куп`янського районного нотаріального округу Харківської області Черняєвим В.А., зареєстрованої в реєстрі за №1741, до суду надійшла заява про залишення позову без руху, оскільки він не відповідає вимогам статей 119 та 120 ЦПК України. 18 січня 2017 року від представника позивача адвоката Давиденко Ганни Іванівни надійшов уточнений позов, в якому представником доповнено позовні вимоги та склад учасників справи, а саме, як третю особу яка не заявляє самостійний вимог щодо предмету спору на стороні відповідача залучено Управління Держгеокадастру у Харківському районі Харківської області. Підстави позову залишено незмінними. Так, в уточненій позовній заяві вимоги позивача викладено наступним чином: визнати недійсним наказ Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області серії та номер 5175-СГ, виданий 10 червня 2016 року як підставу виникнення права власності [PERSON] на земельну ділянку; скасувати рішення приватного нотаріуса Гончаренко Надії Юльянівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:30332643 від 06 липня 2016 року 10:35:02, про реєстрацію права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,12 га за адресою: Харківська обл., Харківській район, сщ/рада [ADDRESS] , кадастровий номер 6325155600:06:005:0085, зареєстровану 01 липня 2016 за відповідачем [PERSON] Леонідівною, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 964290663251, за номером запису права власності 15261564; визнати припиненим право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,12 га за адресою: Харківська область, Харківській район, сщ/рада [ADDRESS] , кадастровий номер 6325155600:06:005:0085, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 964290663251; визнати право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,150 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території [ADDRESS] , відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 21.12.2001 року, кадастровий номер 6325155600:00:04:002 та технічної документації ПП «Регіонземпроект» за договором №170601 від 17.06.2016; судові витрати стягнути з відповідачів на користь позивача [PERSON] . 23 лютого 2017 року від представника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, який діє на підставі довіреності від 26.01.2017 №32-20-14-1938/0/19-17 [PERSON] , до суду надійшли письмові заперечення на позов, в яких представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , оскільки [PERSON] у своєму позові не довів законність своїх позовних вимог, а також не надав доказів на їх підтвердження та не зазначив, яку саме норму і якого закону було порушено Головним управлінням Держгеокадастру Харківській області при виданні Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області наказу від 10 червня 2016 року №5175-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність». Обґрунтовуючи заперечення, представник відповідача зазначив наступне. За інформацією Управління Держгеокадастру у Харківському районі Харківської області від 30 січня 2017 року №22-20.06-0.3-669/2-17, яку надано листом на запит Головного управління, зазначено, що в архіві Управління відсутні наступні документи: копія рішення виконавчого комітету Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області від 20 липня 2001 року про надання земельної ділянки під будівництво житлового будинку в [ADDRESS] Верхогляду [PERSON] Івановичу; копія рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу [PERSON] на виготовлення землевпорядної документації на земельну ділянку під будівництво житлового будинку в [ADDRESS] ; копія рішення про затвердження землевпорядної документації на земельну ділянку під будівництво житлового будинку в [ADDRESS] . Згідно Книги записів реєстрації державних актів Безлюдівської селищної ради на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, записи в яких здійснювались до 29 грудня 2012 року включно, обліковується державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER] 685918, зареєстрований за №669 від 21 грудня 2001 року, виданий па підставі рішення Безлюдівської селищної ради народних депутатів від 20 липня 2001 року №283, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, площа 0,1500 га, кадастровий номер не присвоєно. Згідно даних державного акту на момент його видачі 20 грудня 2001 року склад угідь земельної ділянки - рілля, категорія земель не визначена, форма власності приватна. Окрім того, даним листом також повідомлено, що за даними Національної кадастрової системи на земельну ділянку з кадастровим номером 6325155600:06:005:0085 площею 0,1200 га здійснено державну реєстрацію Управлінням Держгеокадастру Харківському районі Харківської області 19 травня 2016 року та зареєстровано право приватної власності приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю. за [PERSON] Земельна ділянка була виділена за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь - рілля, для індивідуального садівництва. Згідно даних Національної кадастрової системи земельна ділянка відповідно до державного акту на право приватної власності серія РІ [NUMBER] площею 0,1500 га, надана [PERSON] , та земельна ділянки з кадастровим номером 6325155600:06:005:0085 площею 0,1200 га, надана [PERSON] у власність, перетинаються. Разом з тим, зазначено, що Головним управлінням відповідно до статей 15-1, 22, 35, 79-1, 81, 116, 118, 121, 122, 186 Земельного кодексу України, Положення про Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03 березня 2015 року №21, видано наказ від 10 червня 2016 року №5175-С1 «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва, розташованої за межами населених пунктів на території Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області. Одночасно даним наказом визначено передати [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,1200 га, в тому числі рілля площею 0,1200 га (кадастровий номер 6325155600:06:005:0085) із земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності для індивідуального садівництва, розташовану за межами населених пунктів на території Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області. Крім того, даним наказом визначено, що право власності виникає з моменту державної реєстрації цього права на земельну ділянку відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Підставою для видання вказаного наказу була заява [PERSON] від 31 травня 2016 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів Безлюдівської селищної ради на території Харківського району Харківської області, площею 0,1200 га, кадастровий номер 6325155600:06:005:0085. Таким чином, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області при виданні наказу від 10 червня 2016 року №5175-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність» діяло лише на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України в межах наданих йому повноважень. Представником відповідача в запереченні також вказано, що державний акт на право приватної власності на землю серія РІ 685918, зареєстрований за №669 від 21 грудня 2001 року, що підтверджено копією даного державного акту доданого до позовної заяви, та вказаним листом Управління від 30 січня 2017 року №22-20.06-0.3-669/2-17. Однак, відповідно до копії рішення від 20 липня 2001 року за № 283 «Про надання земельної ділянки під будівництво житлового будинку в [ADDRESS] [PERSON] Івановичу» (яке надано до позовної заяви позивача) дане рішення приймалось не Безлюдівською селищною радою, а виконавчим комітетом, в якому міститься посилання на Декрет Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26 грудня 1992 року №15-92. Зокрема, згідно пункту 1 вказаного Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26 грудня 1992 року сільським, селищним, міським Радам народних депутатів забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого селянського господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм установлених Земельним кодексом України. Відповідно до вимог ч.1 статті 17 Земельного кодексу України (в редакції Закону України №1805-ІІІ (1805-14) від 08 червня 2000 року, ВВР, 2000, N 39, ст.333, який був чинний на час винесення рішення Безлюдівської селищної ради народних депутатів від 20 липня 2001 року №283) передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської,селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки (ч.2 ст.17 Земельного кодексу України, який був чинний на час винесення рішення Безлюдівською селищною радою народних депутатів від 20 липня 2001 року №283). Відповідна Рада народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення (ч.3 ст.17 Земельного кодексу України, який був чинний на час винесення рішення Безлюдівської селищної ради народних депутатів від 20 липня 2001 року №283). Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки, зокрема, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу. Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо). В свою чергу, позивачем не надано доказів щодо виготовлення та затвердження землевпорядної документації в установленому законодавством порядку на земельну ділянку згідно вищезазначеного державного акту на право приватної власності серія РІ [NUMBER] площею 0,1500 га. 23 лютого 2017 року також від представника відповідача [PERSON] [PERSON] , який діє на підставі довіреності від 15 грудня 2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Куп`янського районного нотаріального округу Харківської області Черняєвим В.А., зареєстрованої в реєстрі за №1741, до суду надійшли письмові заперечення, в яких зазначено, що відповідно до ст. 118 ЗК України (в редакції чинній на час виникнення правовідносин) та п.1.12 Інструкції про порядок складання, реєстрації, зберігання державних актів на право власності на землю, право постійного користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного комітету України по земельним ресурсам № 43 від 04 травня 1999 року (в редакції чинній на час виникнення правовідносин) надання земельної ділянки, видача державного акту на право приватної власності на земельну ділянку здійснювалося на підставі затвердженого в установленому порядку проекту відведення цієї ділянки. Однак, проект відведення земельної ділянки [PERSON] до матеріалів позовної заяви не долучено. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.ст. 125,126 ЗК України виникає лише після реєстрації даного права відповідно до законодавства. На даний час право власності на земельну ділянку посвідчується відповідною інформацією із державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На час набуття позивачем права власності на земельну ділянку відповідно до п. 2.12 Інструкції № 43 від 04 травня 1999 року реєстрація даного права здійснювалась шляхом внесення відомостей до бази даних щодо реєстрації землеволодінь та землекористувачів. Унесення відомостей до бази даних щодо реєстрації землеволодінь і землекористувань та отримання витягів з нього здійснюються відповідно до Положення про реєстрацію землеволодінь та землекористувань, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 144 від 23 серпня 2001 року. Згідно з п. 2.14 Інструкції № 43 від 04 травня 1999 року сторінку державного акта з зображенням плану земельної ділянки підписує начальник районного відділу земельних ресурсів Держкомзему України, проте державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 № 685918 не підписаний начальником районного відділу земельних ресурсів. Отже, на думку представника відповідача, долучений позивачем державний акт на право приватної власності на земельну ділянку складений з порушенням норм законодавства, що діяло на час його складання та у встановленому порядку не зареєстрований. Таким чином, відповідно до положень ЗК України право власності позивача у позивача не виникло. Крім того, розроблена ПП «Регіонземпроект» технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розроблена без дотримання порядку, передбаченого ст.ст. 106,107,186 ЗК України, ст. 55 ЗУ «Про землеустрій», Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі(на місцевості) та їх закріплення межовими знаками , затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 376 від 18 травня 2010 року. Зокрема, у технічній документації відсутній ряд даних, наявність яких передбачена вище зазначеними нормами, а саме: довідки, що містить узагальнену інформацію про землі, завдання на складання технічної документації із землеустрою, пояснювальна записка, рішення відповідного органу про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою. Відповідно до ст. 55 ЗУ «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Однак, у позивача, зазначені вихідні дані відсутні. ПП «Регіонземпроект» при виготовленні технічної документації не використовувало дані державного земельного кадастру. Крім того, у технічну документацію внесено недостовірні дані щодо користувачів суміжних земельних ділянок, що не дає можливості ідентифікувати земельну ділянку щодо якої проведено землевпорядні роботи. Позивачем не обґрунтовано позовні вимоги щодо визнання недійсним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області та рішення приватного нотаріуса. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 червня 2017 року по справі призначено судову земельну-технічну експертизу, провадження у справі зупинено до проведення експертизи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 червня 2018 року провадження у справі поновлено. 05 березня 2019 року від представника позивача адвоката Давиденко Ганни Іванівни надійшла уточнена позовна заява, якою представник позивача виключила із складу учасників справи третю особу яка не заявляє самостійний вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління Держгеокадастру у Харківському районі Харківської області. 21 березня 2019 року Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області надано відзив на позов, яким відповідач просив в позові відмовити, оскільки позивні вимоги [PERSON] є недоведеними, такими, що суперечать вимогам чинного законодавства. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] , яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 01 жовтня 2016 року, у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її з позивачем відсутності, позовні вимоги [PERSON] просила задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] , який діє на підставі довіреності, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Ремінний В.І., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив в позові відмовити, справу розглядати за його відсутності з урахуванням раніше надісланих письмових заперечень Головного управління Держгеокадастру у Харківській області. Представник третьої особи Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява від селищного голови [PERSON] , в якій він проти позову не заперечує, просив розглядати справу за відсутності представника селищної ради. Третя особа приватний нотаріус Гончаренко Н.Ю. належним чином повідомлена, в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи Харківської районної ради Харківської області, належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, причин и неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено наступні фактичні обставини справи. Рішенням виконавчого комітету Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області від 20 липня 2001 року № 283 «Про надання земельної ділянки під будівництво житлового будинку в [ADDRESS] . [ADDRESS] Верхогляд Г [PERSON] І [PERSON] » на підставі Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26 грудня 1992 року № 15-92 [PERSON] безкоштовно передано в приватну власність земельну ділянку з фонду земель езлюдівської селищної ради площею 1500 кв.м. в смт. Безлюдівка по [ADDRESS] 5 під будівництво індивідуального житлового будинку та господарських будівель з видачею державного акту на право приватної власності на землю. Дозволено [PERSON] будівництво житлового будинку по типовому проекту № 184-24-180.24 на 2 житлові кімнати житловою площею 32,69 кв.м., господарчих будівель загальною площею 60 кв.м. згідно проекту забудову. Зобов`язано [PERSON] оформити технічну документацію та закінчити будівництво за п`ять років. 21 грудня 2001 року Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області на підставі рішення виконавчого комітету Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області від 20 липня 2001 року № 283 Верхогляду [PERSON] . видано державний акт на право власності на вказану земельну ділянку серії Р1 №685918, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю на території Безлюдівської селищної ради за № 669. Згідно до положень ч. 1\~ст. 22 ЗК України 1990 року\~(в редакції чинній на час передачі земельної ділянки)\~\~право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Документи, що посвідчують право на земельну ділянку, визначені\~ст. 23 ЗК України 1990 року\~(в редакції чинній на час передачі земельної ділянки). Зокрема, за ч. 1 цієї статті\~\~право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними радами народних депутатів. Згідно з п. 7\~Перехідних положень ЗК України 2001 року\~громадяни, що одержали у власність земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Отже, враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивач набув право власності на спірну земельну ділянку у встановленому законом порядку. Правомірність набуття [PERSON] земельної ділянки відповідачами під час судового розгляду не спростована. 17 червня 2016 року [PERSON] звернувся до ПП «Регіонземпроект» з завданням на складання технічної документації із землеустрою\~ на проведення комплексних робіт із встановлення, відновлення меж земельної ділянки\~ в натурі з метою отримання акту нового зразка. Після розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, по [ADDRESS] на території [ADDRESS] \~ позивачем до управління Держгеокадастру у Харківському районі Харківської області подано відповідну документацію для реєстрації земельної ділянки. 20 вересня 2016 року державним кадастровим реєстратором управління Держгеокадастру у Харківському районі Харківської області розглянуто заяву [PERSON] про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 09 вересня 2016 року. За результатами розгляду заяви прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, оскільки виявлено перетин земельної ділянки, що належить позивачу, з земельною ділянкою кадастровий номер 6325155600:06:005:0085, площа перетину яких співпадає на 79,8669% . Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 73207616 від 17 листопада 2016 року власником земельної ділянки площею 0,12 га, кадастровий номер 6325155600:06:005:0085, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, землі сільського господарського призначення, що розташована на території Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, є [PERSON] Підставою виникнення права власності на зазначену земельну ділянку став наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 5175-СГ від 10 червня 2016 року «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва, розташованої за межами населених пунктів на території Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області та передано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,1200 га, в тому числі рілля площею 0,1200 га, кадастровий номер 6325155600:06:005:0085 із земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності для індивідуального садівництва, розташовану за межами населених пунктів на території Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6302746362016 від 19 травня 2016 року державна реєстрація земельної ділянки здійснена на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 28 квітня 2016 року; орган, який зареєстрував земельну ділянку Управління Держгеокадастру у Харківському районі Харківської області. 06 липня 2016 року рішенням приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю. здійснена державна реєстрація права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер 6325155600:06:005:0085. Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи № 12326 від 29 травня 2018 року, проведеної Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, фактична площа та розміри земельної ділянки [ADDRESS] , що належить [PERSON] , відповідають даним Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 685918 від 21 грудня 2001 року. При цьому є незначні відхилення лінійних значень, які не мають істотної важливості. Відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою має місце порушення меж та накладання фактичних меж земельних ділянок, а саме: земельної ділянки, площею 0,15 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] на підставі Державного акту серії Р1 № 685918 від 21 грудня 2001 року, із земельною ділянкою, що знаходиться у власності [PERSON] , площею 0,12 га та розташована на території Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, кадастровий номер 6325155600:06:005:008. Земельна ділянка [PERSON] , площею 0,12 га фактично є частиною земельної ділянки [PERSON] , площею 0,15 га. Отже, з огляду на наведене, суд доходить висновку, що частина земельної ділянки, яка правомірно набута [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області від 21 липня 2001 року фактично передана у власність [PERSON] . Відповідно до положень\~\~ч.5\~ст. 116 ЗК України\~\~\~земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Підстави та порядок\~\~припинення права власності на земельні ділянки з 1 січня 2002 року визначені в\~главі 22 ЗК України 2001 року.\~ Ці норми передбачають підстави припинення прав (права власності та права користування) на земельні ділянки як у добровільному, так і примусовому порядку. Перелік підстав припинення права власності та права користування земельною ділянкою визначений у ст. ст.\~140,\~141 ЗК України\~і є вичерпним. Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених ст.ст. 140 - 149 ЗК України. Виходячи із аналізу вищенаведених норм, враховуючи, що позивач не відмовлявся в добровільному порядку від земельної ділянки, рішення про її вилучення чи припинення права користування в порядку, визначеним законом не приймалося, суд доходить висновку, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 5175-СГ від 10 червня 2016 року «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність» було неправомірно припинено право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,15 га, розташовану на території [ADDRESS] . Оскільки відповідно до ч.2\~ст. 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України, то наслідком прийняття зазначеними органами, їх посадовими особами рішень із порушенням установленої законом процедури або всупереч нормі закону, або з перевищенням своїх повноважень є визнання таких рішень недійсними. Згідно із ч.3\~\~ст. 152 ЗК України\~захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. За ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 цієї статті визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, у тому числі,\~\~визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Отже, відповідно до\~ст. 16 ЦК України,\~ст.152 ЗК України 2001\~\~року\~способом захисту цивільних прав, у тому числі у сфері земельних правовідносин, є\~\~визнання недійсним акта органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування. З огляду на викладене, враховуючи, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 5175-СГ від 10 червня 2016 року «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність» прийнятий з порушенням вимог\~ст. 116 ЗК України, суд вважає, що наявні всі підстави для\~\~визнання недійсним зазначеного наказу. Оскільки судом визнається недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 5175-СГ від 10 червня 2016 року про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки, то\~\~підлягає скасуванню і рішення\~ приватного нотаріуса Гончаренко Н.Ю.\~\~про державну реєстрацію права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,12 га за адресою: Харківська область, Харківській район, сщ/ [ADDRESS] , кадастровий номер 6325155600:06:005:0085, оскільки його правомірність \~\~безпосередньо пов`язана з наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 5175-СГ від 10 червня 2016 року як підставою виникнення права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку. Що стосується вимог [PERSON] в частині визнання припиненим права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку, то вони задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Як зазначалося вище, перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку визначений у ст.\~140 ЗК України і є вичерпним. ЗК України не містить такої підстави для припинення права власності як визнання недійсним рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про передачу у власність земельної ділянки. Отже, на думку суду, в даному випадку законним, належним і окремим способом поновлення порушених прав позивача у судовому порядку є саме визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 5175-СГ від 10 червня 2016 року про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки та скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку. Суд також відмовляє в задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині визнання права приватної власності на земельну ділянку, оскільки право власності позивача на зазначену земельну ділянку вже посвідчене державним актом на право приватної власності на землю. Що стосується визнання права власності позивача на земельну ділянку відповідно до технічної документації, то суд зазначає наступне. З набранням чинності Закону України Про Державний земельний кадастр від 7 липня 2011 року №3613-VІ та постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру від 17 жовтня 2012 року №1051 право власності на земельну ділянку оформляється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно із Розділом VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про державний земельний кадастр земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважають сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою що встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (далі: технічна документація)- далі за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2002 року №449 Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою встановлено, що раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю, державні акти на право власності на земельну ділянку та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб. Відповідно до частини десятої статті 79-1 Земельного кодексу України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Отже, враховуючи, що з набранням чинності Закону України Про державний земельний кадастр та постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру від 17 жовтня 2012 року №1051 посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється без оформлення державних актів, особа, яка згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку, є власником земельної ділянки, у разі його втрати, після державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі на підставі розробленої технічної документації для підтвердження реєстрації земельної ділянки на праві власності на зазначеному земельну ділянку, може, згідно із Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051 замовити та отримати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з послідуючим оформленням права власності на земельну ділянку відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Що стосується доводів представника відповідача Головного управління Держгеокадастру в Харківській області, зокрема, стосовно того, що виконавчий комітет Безлюдівської сільської ради при передачі земельної ділянки діяв поза межами своїх повноважень, то слід зазначити наступне. Згідно із ч.3\~ст. 6 ЗК України 1990 року\~передача земельних ділянок у власність громадян провадилась місцевими радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно. Статтями\~17,\~18 ЗК України 1990 року\~визначався певний порядок та підстави надання громадянам у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності за рішенням рад народних депутатів в межах їх повноважень. Відповідно до\~ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»\~(в редакції чинній на момент прийняття\~\~рішення виконавчим комітетом Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області) сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати та вирішувати питання, віднесенні Конституцією, цим та іншими законами до їх компетенції. Стаття 26 цього Закону\~визначає\~\~виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад. Зокрема, до виключної компетенції селищних рад відносяться лише повноваження щодо регулювання земельних правовідносин\~\~ (пункт 34) та встановлення земельного податку (пункт 35). Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»\~визначено як власні, так і делеговані на підставі цього\~Закону\~повноваження селищних рад у сфері регулювання земельних відносин, до яких повноваження щодо надання земельних ділянок не віднесено. Разом з тим, \~ч.2 ст. 3 ЗК України 1990 року визначено, що розпорядження землею здійснюють Ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх. За ч.3 ст. 3 ЗК України 1990 року\~повноваження щодо передачі, надання та\~\~вилучення\~\~земельних ділянок місцеві Ради народних депутатів могли\~\~передавати\~\~відповідно\~\~органам\~\~державної\~\~виконавчої\~\~влади\~\~або\~\~виконавчим органам місцевого самоврядування. За системним аналізом зазначених норм, беручи до уваги наявність прямої вказівки у\~ст. 3 ЗК України 1990 року, станом на липень 2001 року селищні ради мали повноваження для делегування частини своїх функцій у сфері регулювання земельних відносин, зокрема щодо надання, передачі та вилучення земельних ділянок виконкомам, за винятком тих повноважень, що відносяться до виключної компетенції селищних рад. Отже, виходячи із викладеного, суд дійшов висновку, що виконавчий комітет Безлюдівської селищної ради, який 20 липня 2001 року ухвалив\~\~рішення про передачу земельної ділянки у власність [PERSON] в межах законних повноважень. Що стосується заперечень представника відповідача [PERSON] в частині не долучення до матеріалів справи проекту відведення земельної ділянки [PERSON] , затвердженого в установленому законом порядку, то його не долучення не є підставою для відмови у судовому захисту прав позивача. Доводи представника відповідача [PERSON] в частині не підписання державного акту начальником районного відділу земельних ресурсів Держкомзему України спростовуються інформацією Міськрайонного управління у Харківському районі та м. Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 03 травня 2017 року за вих. №29-20-0.23,061-145/126-17 зі змісту якого вбачається, що державний акт на земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS] , виготовлений на ім`я [PERSON] , підписаний [PERSON] , який станом на 21.12.2001 займав посаду начальника Харківського районного відділу земельних ресурсів, підпис [PERSON] . відповідає вимогам інструкції, затвердженої наказом №43 від 04.05.1999 ( бланк має відповідний роздрукований формат). В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідачів на його користь судові витрати. Відповідно ч. 1, п.1, п. 2, п.4 ч.3\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витратина професійну\~правничу допомогу\~та витрати,\~ пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, витрати, \~пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.. Згідно квитанції № 68312, 68075, 68053, 70360, 70393 при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3476,75 гривень. Крім того, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 червня 2017 року на позивача [PERSON] було покладено витрати по оплаті судової земельно-технічної експертизи. Вартість експертизи склала 9904,00 гривень. Відповідно до квитанції № 119 від 19 серпня 2017 року оплату за проведення судової земельної -технічної експертизи в сумі 9904,00 гривень та комісійного збору в сумі 74,28 гривень проведено [PERSON] . У зв`язку з необхідністю належного повідомлення учасників справи про дату та час розгляду справи позивачем також було направлено судові повістки про виклик до Харківського районного суду Харківської області. Вартість послуг Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» за здійснення відправлень судових повісток, які є витратами, пов`язаними з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, становить 94,00 гривні, що підтверджується квитанціями. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України,\~якою зокрема\~передбачено,\~що судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані\~з розглядом\~справи,\~покладаються у\~разі задоволення\~позову \~ у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за дві вимоги немайнового характеру, а також за подання заяви про забезпечення позову в розмірі по 689,40 гривень відповідно з кожного, судові витрати понесені за проведення судової земельної - технічної експертизи ХНДІСЕ ім.засл. проф.М.С. Бокаріуса № 12326 від 29 травня 2018 року по 4989,14 гривень відповідно з кожного, витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, по 47 гривень відповідно з кожного, а всього понесені судові витрати по 5725,54 гривень з кожного. Статтею 137 ЦПК України\~встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката. Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Оскільки позивачем та його представником не надано документального підтвердження витрат на правничу допомогу, суд відмовляє у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підставі викладеного і

Outcome: partial