Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

У квітні 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва подано позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», третя особа: філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном. Ухвалою судді від 25.04.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.09.2015 року позивач на підставі договору купівлі-продажу придбав автомобіль марки SKODA модель Oktavia; рік випуску 2006; колір чорний; тип легковий сєдан; номер об`єкта : [NUMBER]; номер державної реєстрації : [NUMBER] (з 30.09.2016 року - [NUMBER]), про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 30.09.2016 року. Оформлення договору купівлі-продажу та всіх інших документів, реєстрацію автомобіля та видачу свідоцтва здійснював Територіальний сервісний центр МВС 0542 Регіонального сервісного центру у Вінницькій області та будь-які обтяження були відсутні. Наприкінці лютого 2019 року позивачу стало відомо, що 14.02.2019 року реєстратором : філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» до державного реєстру обтяжень рухомого майна був внесений запис про обтяження у вигляді застави на автомобіль на підставі договору купівлі-продажу майнових прав №951/К від 09.11.2018 року між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ Вердикт капітал», боржник - [PERSON] . Позивач до вказаних обставин жодного відношення не має, тому просив суд усунути [PERSON] перешкоди у користуванні автомобілем шляхом зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна та виключення запису у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна : №17303951 від 14.02.2019 року в частині виключення об`єкту обтяження : автомобіль легковий, марка SKODA модель Oktavia; рік випуску 2006; колір чорний; тип легковий сєдан; номер об`єкта : [NUMBER] ; номер державної реєстрації : [NUMBER] (з 30.09.2016 року - [NUMBER]) та стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надіслали до суду письмовий відзив та пояснення на позов, які просили врахувати при прийнятті рішення, про причини неявки суду не повідомили. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд, вислухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Згідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Судом встановлено, що відповідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з 30.09.2016 року власником автомобіля марки SKODA модель Oktavia; рік випуску 2006; колір чорний; тип легковий сєдан; номер об`єкта : [NUMBER] ; номер державної реєстрації : [NUMBER] є позивач. У Державному реєстрі обтяжень рухомого майна міститься запис №17303951 від 14.02.2019 року, об`єкт обтяження : автомобіль легковий, марка SKODA модель Oktavia; рік випуску 2006; колір чорний; тип легковий сєдан; номер об`єкта : [NUMBER]; номер державної реєстрації : [NUMBER] , обтяжував : ТОВ «Вердикт капітал», боржник [PERSON] , підстава обтяження - договір купівлі-продажу майнових прав, 951/К, 09.11.2018, ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «Вердикт капітал». Позивач зазначає, що накладення арешту порушує законні права та інтереси, позбавляє законного права розпоряджатися вищевказаним транспортним засобом. Застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду (ст.. 1 Закону України «Про заставу»). В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст.. 572 ЦК України). Застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу (ст.. 27 Закону України «Про заставу»). Разом з тим, зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. За змістом статті 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. Системний аналіз наведених норм та встановлені фактичні обставини у справі, дозволяють дійти висновку, що позивач є третьою стороною у правовідносинах, що випливають з договору застави, а тому за відсутності відповідного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, він є добросовісним набувачем, оскільки не знав і не міг знати про наявність договору, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] . Реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому вона зберігає чинність при переході власності предмета застави до іншої особи, але в такому випадку має значення факт здійснення реєстрації такого обтяження у відносинах, що виникають з третіми особами. Відповідно до статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків. Судом встановлено, що на час відчуження спірного автомобіля боржником, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження, а тому відсутні підстави вважати збереження сили застави для нового власника майна. Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. 14.02.2019 року накладено обтяження на належний позивачу на праві власності автомобіль, який він набув на законних підставах 30.09.2016 року, тобто обтяження були встановлені майже через три роки після укладення договору купівлі-продажу, у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості здійснювати право власності на власний розсуд, і такі порушення підлягають усуненню шляхом зняття обтяження. На момент укладення договору купівлі-продажу запис щодо обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна був відсутній, позивач набув майно на підставі відплатного договору, а відтак є добросовісним набувачем. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи юридичну оцінку доказам, з урахуванням того, що позивач є добросовісним набувачем спірного автомобіля, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved