Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 09 березня 2016 року помер її чоловік [PERSON], про що 09 березня 2016 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть серії 1-ЖС № 368092. 16 січня 2016 року, за життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 35, відповідно до якого заповів все своє майно їй. Маючи намір прийняти спадщину після померлого [PERSON], вона звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Проте, у прийнятті заяви їй було відмолено в звязку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини та розяснено право на звернення до суду з відповідною позовною заявою. У визначений законом строк, вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, оскільки після його смерті стан її здоровя різко погіршився, що вимагало від неї обстеження та лікування. Її психологічний стан та юридична необізнаність щодо строку подання заяви про прийняття спадщини вплинули на пропуск цього строку. Вважає причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини досить поважними для відновлення зазначеного строку. На підставі викладеного, просить суд визначити їй додатковий строк терміном 2 місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті [PERSON], який помер 09 березня 2016 року. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд позовну вимогу задовольнити. Представник відповідача [PERSON] громади в особі Запорізької міської ради [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що не заперечує проти ухвалення по справі рішення на підставі вимог чинного законодавства та наявних в матеріалах справи доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заяви позивача та представника відповідача, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено та не заперечується сторонами, що 09 березня 2016 року помер чоловік позивачки [PERSON], про що 09 березня 2016 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть серії 1-ЖС № 368092. (а.с. 9-10) 16 січня 2016 року, за життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 35, відповідно до якого заповів все своє майно [PERSON]. (а.с. 6-8) Маючи намір прийняти спадщину після померлого [PERSON], позивач звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Проте, у прийнятті заяви їй було відмолено в звязку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини та розяснено право на звернення до суду з відповідною позовною заявою. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги щодо визначення [PERSON] додаткового строку, необхідного для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки строк, встановлений законодавцем спадкоємцям для прийняття спадщини, пропущений позивачем з причин, визнаних судом поважними.

Outcome: approved