Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою також зареєстровані її діти, а саме: донька [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується довідкою №88/2021 від 20.04.2016 року. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 11 Київською державною нотаріальною конторою 21.07.2015 р., яке зареєстроване в реєстрі за № 10-558, дочці позивача [PERSON] належала 1/8 частка кв. [ADDRESS]. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 11-ою Київською державною нотаріальною конторою 21.07.2015 р., яке зареєстроване в реєстрі за № 10-562, дочці позивача [PERSON] належала 1/8 частка квартири [ADDRESS]. Як вказує позивач, на підставі договору дарування частки квартири від 11.12.2015 р. дочка позивача [PERSON] - відповідач подарувала позивачу 1/8 частки квартири, а дочка [PERSON] також подарувала позивачу 1/8 частки даної квартири, тобто було подаровано 6/8 часток кв. [ADDRESS]. Так як позивач зазначає, що вона є власницею квартири [ADDRESS], постійно проживає там та сплачує комунальні платежі, які є неправомірними для неї, має намір оформити субсидію, але цьому перешкоджає формальна реєстрація відповідача в її квартирі. Зі слів позивача, відповідач [PERSON] у спірній квартирі не проживає близько 2-х років, так як має інше житло і проживає там зі своєю сім'єю. Тому посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилася. До початку розгляду справи надала суду заяву щодо розгляду справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явився. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини викладені нижче. Як з'ясував суд, кв. [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується копією договору дарування від 11.12.2015 р., посвідченого державним нотаріусом 21 першої київської державної нотаріальної контори Шовкошитньою В.В. (а.с. 11). У кв. [ADDRESS] зареєстровані 3 особи: відповідач [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - позивач, що підтверджується довідкою Форми № 3 КК «Центр комунального сервісу» № 88/2021 від 20.04.2016 р. (а.с. 13). Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Як з'ясував суд, відповідач [PERSON] у спірній квартирі [ADDRESS] не проживає близько 2-х років, не користується житловою площею, не оплачує її, так як має інше житло і проживає там зі своєю сім'єю. У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оскільки обставини, викладені позивачем свідчать про те, що відповідач в спірній квартирі не проживає із 2014 р., суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідача втратившим право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved