Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

У квітні 2021 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.10.2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір № 1441678. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим загальна сума заборгованості становить 11050,00 грн., яка складається з: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2700,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 3350,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 11.03.2020 року було укладено договір факторингу № 11032020, за яким право вимоги за даним кредитним договором було відступлено на користь останнього. Тому оскільки боржником умови договору не виконані, позивач просить стягнути з нього на свою користь заборгованість у розмірі 11050,00 грн. та судовий збір. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві вказав про розгляд справи у його відсутності та проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направив. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом вставлено, що 30.10.2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено договір про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту № 1441678 щодо надання йому кредиту на суму 5000,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою передбаченої п. 1.3 договору процентної ставки за користування кредитом. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в строки та в порядку, що встановлені кредитним договором. 11.03.2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 11032020, за яким право вимоги за даним кредитним договором було відступлено на користь останнього. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 11032020 від 11.03.2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» передано право грошової вимоги до відповідача на суму 11050,00 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку зі сплати коштів в обумовлений договором строк у рахунок погашення боргу за кредитним договором та сплати інших платежів кредитором йому нараховано заборгованість в сумі 11050,00 грн., яка складається з: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2700,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 3350,00 грн. - сума заборгованості за пенею, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 11032020 від 11.03.2020 року. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. У силу ст. 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно зі ст. 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Із досліджених судом доказів випливає, що відповідач належним чином не виконав всі взяті на себе грошові зобов`язання за кредитним договором, не повернувши кредитору повністю суму кредиту та не сплативши повністю проценти за користування кредитом, чим порушує майнові права позивача. Поряд із тим, вимога позивача щодо стягнення з відповідача суми пені є безпідставною з огляду на те, що в укладеному між кредитором та позичальником кредитному договорі № 1441678 від 30.10.2019 року не міститься умов, які б передбачали відповідальність позичальника у вигляді пені, а в пункті 4 договору сторони погодили можливість нарахування позичальнику неустойки лише у вигляді штрафу у випадку прострочення повернення суми позики, про що також зазначено в паспорті споживчого кредиту. Однак у позовних вимогах позивачем не заявлено вимог стосовно стягнення з відповідача неустойки у вигляді штрафу. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 7700,00 грн., яка складається з: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2700,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем, що підтверджено документально.

Outcome: partial