Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

У квітні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, в якому просить визнати [PERSON] та\~ [PERSON] такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS] , посилаючись на те, що відповідачі понад один рік не проживають у спірному будинку без поважних причин, оплату за комунальні послуги не здійснюють, в утриманні будинку участі не приймають, речей відповідачів у будинку не має. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 14 травня 2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання у справі на 30.05.2019 року. Позивач у судове засіданні не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надали, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності на житло індексний номер 27767430 від 07 жовтня 2014 року. Згідно домової книги в будинку зареєстровані позивач з 09.02.2004 року, її чоловік [PERSON] з 09.02.2004 року, її син [PERSON] з 09.02.2004 року, її сестра [PERSON] з 20.04.2004 року та її племінник [PERSON] з 17.12.2004 року. Однак фактично відповідачі у зазначеному вище будинку не проживає понад один рік, що підтверджується актом про проживаючих осіб в житловому будинку [ADDRESS] . Участі в утриманні житла відповідачі не приймають, оплату за комунальні послуги не здійснюють, їх особистих речей в будинку не має. Позивач [PERSON] вимушена нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг за відповідачів, які зареєстровані у будинку, але там не проживають, та позбавлена можливості розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. Відповідно до ст.\~47\~Конституції України кожен має право на житло. Відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод кожній особі, окрім інших прав, гарантується право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст.\~405\~ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інакше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідачі не проживають в спірному будинку понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. з кожного.

Outcome: approved