Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

У липні 2016 року представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 22877,95 грн. за кредитним договором № б/н від 19.10.2007 року, а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що відповідно укладеного договору № б/н від 19.10.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Однак, відповідач не виконує умов кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 12.06.2016 року загальна сума заборгованості склала 22877,95 грн. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив розглядати справу у відсутність представника та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявки відповідача просив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі документів. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не сповістив. Направлена за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача судова повістка повернута до суду з відміткою відділу зв`язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належнеповідомлення сторони. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно укладеного договору № б/н від 19.10.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. «Умов та правил надання банківських послуг», на підставі яких Відповідач при укладанні Договору про надання банківських послуг дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Однак, відповідач не виконує умов кредитного договору, допускає прострочення платежів, у зв'язку з чим станом на 12.06.2016 року загальна сума заборгованості склала 22877,95 грн., яка складається із: 1) заборгованості за кредитом у сумі 18875,24 грн.; 2) заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 3600,33 грн.; 3) заборгованість за пенею та комісією у сумі 5026,90 грн., 4) штраф 850,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: у сумі 500 грн. штраф (фіксована частина), у сумі 1065,62 грн. штраф (процентна складова), з них 7040,14 грн. внесено коштів на погашення заборгованості з 01.06.2015 (дата змін облікових правил банка), що підтверджується розрахунком боргу, У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Відповідно до ст. ст. 1054 ч. 2, 1050 ч. 2 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання та на вимогу кредитора зобовязаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобовязання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 624 ЦК України. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем не було належним чином здійснено виконання своїх грошових зобовязань, встановлених сторонами в укладеному кредитному договорі № б/н від 19.10.2007 року, в звязку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі і з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 22877,95 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України та згідно з Законом України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 1378 грн.

Outcome: approved