Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

У квітні 2020 року [PERSON], що діє в інтересах позивача [PERSON] звернувся в суд з цим позовом, в якому просив припинити дію іпотечного договору від 24.10.2007 №5079, укладеного між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] на квартиру [ADDRESS] ; виключити з Державного реєстру іпотек - реєстраційний номер 5894253 від 24.10.2007 про реєстрацію іпотечного договору №5079 від 24.10.2007, укладеного між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] на квартиру [ADDRESS] ; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - реєстраційний номер 5894183 від 24.10.2007 про накладення заборони на відчуження квартири [ADDRESS] та відмітку про перенесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.10.2016 за №17128191. Стислий виклад позиції позивача. 24.10.2007 позивач [PERSON] уклав з ТОВ «Укрпромбанк» кредитний договір № 1097/ФКВ-07. В забезпечення виконання боргових зобов`язань за відповідним кредитним договором між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] 24.10.2007 було укладено іпотечний договір №5079 щодо нерухомого майна - трикімнатної квартири загальною площею 59,2 м кв. , яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] на праві приватної власності - на підставі договору купівлі-продажу від 18.04.2001, посвідченого державним нотаріусом Жмеринської міської державної нотаріальної контори Вінницької області Антал Л.С. за реєстром № 1-365 та зареєстрованого КП «ВООБТІ» 15.06.2001 в реєстровій книзі № 64 за реєстровим № 5710. Даний іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Жмеринського районного нотаріального округу Драчевською Л.О. та зареєстрований в реєстрі за №5079. Вищезазначений іпотечний договір, у відповідності до п. 6.2 договору, діє до повного виконання зобов`язань, забезпечених іпотекою за цим Договором. 24.10.2007 приватним нотаріусом Жмеринського районного нотаріального округу Драчевською Л.О. накладено заборону відчуження квартири [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , до припинення договору іпотеки. 18.07.2008 [PERSON] повністю погасив кредитну заборгованість за кредитним договором № 1097/ФКВ-07 від 24.10.2007 сплативши на рахунок ТОВ «Укрпромбанк» 29999 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) доларів США, що підтверджується відповідною квитанцією №2 від 18.07.2008 і вважав, що кредитний та іпотечний договори припинили свою дію. У 2014 році ТОВ «Укрпромбанк» було ліквідовано. Влітку 2016 року [PERSON] з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек довідався, що відповідні записи не знято з вищезазначених реєстрів, а отже до цього часу банком не було виконано зобов`язання щодо припинення іпотеки та зняття обтяжень. Для отримання підтвердження про виконання своїх договірних зобов`язань [PERSON] звертався до Національного банку України і 01.08.2016 отримав відповідь про те, що строк зберігання документів, що містять запитувану інформацію складає 5 років після погашення позики. Непродані активи та перелік вигодонабувачів ТОВ «Укрпромбанк» передані в управління визначеній НБУ юридичній особі - ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» у якого відсутня інформація щодо кредитної заборгованості [PERSON] . Порекомендували звернутися до нотаріуса, яким були накладено відповідне обтяження. Для зняття заборони на відчуження нерухомого майна та припинення іпотеки [PERSON] звертався до приватного нотаріуса Жмеринського районного нотаріального округу Драчевської Л.О., на що отримав відповідну відмову. До даного часу в Єдиному реєстрі заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна залишається внесеною заборона на відчуження нерухомого майна, що зареєстрована 24.10.2007 за №5894183 на підставі договору іпотеки №5079 від 24.10.2007, разом з відміткою про перенесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.10.2016 за №17128191. В Державному реєстрі іпотек зареєстрованим залишається договір іпотеки №5079 від 24.10.2007, за номером запису 5894253, та міститься відмітка про перенесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.10.2016 за №17129246. Посилаючись на наявність записів про іпотеку в Державному реєстрі іпотек та про заборону відчуження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, з урахуванням того, що такі обтяження є безпідставними, заборона відчуження майна порушує його інтереси, як власника нерухомого майна щодо розпорядження ним, [PERSON] просив задовольнити позовні вимоги (а.с.1-8). Заперечення відповідача. 18.05.2020 ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» подала до суду відзив на позов у якому категорично заперечувала проти позовних вимог з підстав їх пред`явлення до неналежного відповідача, оскільки ТОВ «Укрпромбанк», як юридична особа не ліквідована, а знаходиться в стані припинення, тоді як ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» не може бути відповідачем у справах щодо активів управління якими їй не передане (а.с.36-42). Процесуальні дії, заяви та клопотання. 21.04.2020 ухвалою судді відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно роз`яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.32). Представник позивача - адвокат [PERSON] подав до суду клопотання про залучення співвідповідача ТОВ «Український промисловий банк» (а.с.57-58). Ухвалою судді від 21.05.2020 клопотанням [PERSON] було задоволено і залучено до участі у справі співвідповідача ТОВ «Український промисловий банк», якому було роз`яснено його право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу встановлено 15-денний строк з дня отримання ухвали для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено позивачу 5-денний строк з дня отримання відзиву для подачі відповіді на відзив (а.с.63). Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичний осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням юридичної особи ТОВ «Укрпромбанк» (ідентифікаційний код юридичної особи 19357325) є місто Київ, бульвар Лесі Українки, 26, а до інформації про здійснення зв`язку з банком віднесено адресу електронної пошти: [INFO] (а.с.59-62,68-71). Відповідачу ТОВ «Укрпромбанк» за вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичний осіб-підприємців та громадських формувань адресою електронної пошти було надіслано копію ухвали від 21.05.2020 та копію позовної заяви з додатками (а.с.92,93). Відповідач ТОВ «Укрпромбанк» був вчасно повідомлений про місце розгляду справи, про визначений строк для надання відзиву на позов, однак заяву про участь у судовому засіданні не подавав, відзиву на позовну заяву та заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надіслав. З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до матеріалів справи встановлено, що 24.10.2007 [PERSON] уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» кредитний договір №1097/ФКВ-07 (а.с.11-15). Відповідно до розділу 1 договору банк надав [PERSON] відкличну (споживчу) відновлювальну кредитну лінію та в її межах встановив Позивачу, згідно п. 1.1 кредитного договору, ліміт кредитування 30000 (тридцять тисяч) доларів США, з кінцевою датою повернення кредиту 23.10.2010. У забезпечення виконання боргових зобов`язань за кредитним договором №1097/ФКВ-07 від 24.10.2007 між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір №5079 від 24.10.2007 на нерухоме майно - трикімнатну квартиру загальною площею 59,2 м кв., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 18.04.2001, посвідченого державним нотаріусом Жмеринської міської державної нотаріальної контори Вінницької області Антал Л.С. за реєстром №1-365 та зареєстрованого КП «ВООБТІ» 15.06.2001 за №5710. Дія іпотечного договору посвідченого приватним нотаріусом Жмеринського районного нотаріального округу Драчевською Л.О. та зареєстрований в реєстрі за №5079 визначена до повного виконання зобов`язань, забезпечених іпотекою за цим Договором. 24.10.2007 приватним нотаріусом Жмеринського районного нотаріального округу Драчевською Л.О. накладено заборону відчуження квартири [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] до припинення договору іпотеки (а.с.16-17). 18.07.2008 [PERSON] повністю погасив заборгованість за кредитним договором №1097/ФКВ-07 від 24.10.2007 сплативши на рахунок ТОВ «Укрпромбанк» 29999 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) доларів США, що підтверджується відповідною квитанцією №2 від 18.07.2008 (а.с.18). Після цього позивач [PERSON] по відкличній (споживчій) відновлювальній кредитній лінії більше коштів з відповідного рахунку не знімав. Отже позивач [PERSON] вважав, що у зв`язку з виконанням покладених на нього кредитним договором зобов`язань відповідний договір припинив свою дію, а так і припинив дію іпотечний договір, яким було забезпечено належне виконання основного зобов`язання Позичальником. Однак, влітку 2016 року з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек [PERSON] стало відомо, що відповідні записи не знято з вищезазначених реєстрів, а отже до цього часу банком не було виконано зобов`язання щодо припинення іпотеки та зняття обтяжень. Оскільки у 2014 році ТОВ «Укрпромбанк» було ліквідовано, позивач з метою отримання інформації щодо кредитного договору № 1097/ФКВ-07 від 24.10.2007, стану заборгованості або її відсутності та подальших дій банку щодо зняття встановленої заборони на відчуження нерухомого майна, 24.06.2016 звертався до Національного банку України, на що йому 01.08.2016 надано відповідь про те, що постановою Правління Національного банку України від 21.01.2010 №19 «Про відкликання банківської ліцензії та ініціювання процедури ліквідації Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ТОВ «Укрпромбанк». Рішенням Комісії Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків від 28.02.2014 №103 було затверджено ліквідаційний баланс, ухвалено остаточний звіт ліквідатора та завершено процедуру ліквідації ТОВ «Укрпромбанк». Щодо надання довідки про відсутність у [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 24.10.2007 №1097/ФКВ-07 повідомлено, що відповідно до ст. 220 Переліку документів, що утворюються в діяльності Національного банку України та банків України, із зазначенням строків зберігання, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.12.2004 № 601 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.12.2004 за №1646/10245, строк зберігання документів, що містять запитувану інформацію складає 5 років після погашення позики. Порекомендували звернутися до відповідного нотаріуса, який наклав відповідні обтяження. Водночас повідомили, що у зв`язку із завершенням строку ліквідаційної процедури ТОВ «Укрпромбанк», його непродані активи та перелік вигодонабувачів були передані в управління визначеній НБУ юридичній особі - Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» (а.с.19). ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» у листі від 06.10.2016 повідомила [PERSON] про те, що ліквідаційна процедура ТОВ «Укрпромбанк» завершена 31.12.2013. Відповідно до Договору про передавання в управління непроданих активів, укладеному між ТОВ «Укрпромбанк», НБУ та ТОВ «ІК «ІФГ Капітал», в управління останньому передані активи наявні на балансі банку на дату укладення цього Договору, та передано перелік (реєстр) вимог кредиторів (Вигодонабувачів), розрахунки з якими не проведено. В переліку активів, переданих в управління ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал», відсутня інформація щодо кредитної заборгованості [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ). З цих підстав ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» відмовила у видачі будь-яких довідок по зобов`язаннях перед ТОВ «Укрпромбанк» (а.с.20). Крім того, у відповідь на адвокатський запит Національний банк України 19.02.2020 повідомив, що документи по кредитній заборгованості за кредитним договором №1097/ФКВ-07, який укладено 24.10.2007 між [PERSON] та ТОВ «Укрпромбанк», в описах архівних справ ТОВ «Укрпромбанк» не значаться та на архівне зберігання до Національного банку України ліквідатором цього банку не передавалися, тому надати необхідну інформацію немає можливості (а.с.23). Таким чином наявність в Єдиному реєстрі заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна заборони на відчуження нерухомого майна, що зареєстрована 24.10.2007 за №5894183 на підставі договору іпотеки №5079 від 24.10.2007; наявність відмітки про перенесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.10.2016 за №17128191; наявність в Державному реєстрі іпотек зареєстрованого договору іпотеки №5079 від 24.10.2007 за номером запису 5894253 та наявність відмітки про перенесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.10.2016 за №17129246 порушує право власності позивача [PERSON] та перешкоджає йому здійснювати повноваження власника щодо розпорядження цим майном та порушує його права (а.с.24-25). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом. Суд не приймає до уваги: посилання відповідача ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» у відзиві на позов щодо пред`явлення позову до неналежного відповідача, з у рахуванням того, що ТОВ «Укрпромбанк», як юридична особа не ліквідована, а знаходиться в стані припинення, тоді як ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» не може бути відповідачем у справах щодо активів управління якими їй не передане, оскільки відповідно до наданого цим підприємством суду договору від 05.09.2013 №31-А ТОВ «Укрпромбанк» передало в управління ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» усі активи (а.с.43-49). Разом з тим, такі посилання відповідача ніяким чином стороною у справі не доведено, тоді як відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Мотиви суду. Норми права застосовані судом. Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого нема йнового або майнового права та інтересу. Згідно частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до умов частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Стаття 575 ЦК України визначає іпотеку, як окремий вид застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом. Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим законом. Згідно частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 593 ЦК України передбачено, що право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. У разі припинення застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані. Частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку» визначає, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Однією з підстав припинення іпотеки в статті 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Таким чином, оскільки забезпечені іпотекою зобов`язання за кредитним договором виконано в повному обсязі, то похідні зобов`язання позивача за договором іпотеки, які є похідними від кредитного договору, також припинилися. З припиненням іпотеки фактично припинилися обтяження нерухомого майна іпотекою, адже всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні. За частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтями 41, 47 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, вимоги позивача про визнання іпотечного договору припиненим, виключення його та записів про нього з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є взаємопов`язаними та такими, що випливають одна з одної. Відповідно до статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов`язаний подати протягом п`яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів. Згідно пункту п`ятого частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. 14 лютого 2018 року Верховним Судом у справі №910/16461/16 винесена постанова про застосування норм права у подібних правовідносинах, якою суд керується при вирішенні даної справи. У вищезазначеній Постанові Верховного Суду вказано на те, що оскільки забезпечені іпотекою зобов`язання за кредитним договором виконано в повному обсязі, то зобов`язання за договорами іпотеки, які є похідними від кредитного договору, припиняються. З припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, адже всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні. За таких обставин вимоги про визнання договорів іпотеки припиненими, зняття заборони відчуження майна та вилучення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - є взаємопов`язаними та такими, що випливають одна з одної, а тому заборони відчуження нерухомого майна та вилучення записів про накладення цих заборон мають бути зняті. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх досліджені, приходить до висновку, що оскільки зобов`язання за кредитним договором припинились у зв`язку із належним виконанням, іпотека за відповідним договором є припиненою також, що має наслідком зняття заборон відчуження нерухомого майна позивача та вилучення записів про накладення цих заборон з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Розподіл судових витрат між сторонами. З урахуванням задоволення позову відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати понесені ним при подачі позовної заяви до суду (а.с.6) в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved