Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом посилаючись на те, що [INFO] року в с. Липівка, Томашпільського району Вінницької області помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] відрилась спадщина на належний спадкодавцю житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом залишилася позивач. Інших спадкоємців немає. Протягом шести місяців із дня відкриття спадщини позивачка вступила в управління та володіння спадковим майном. Тепер виникла необхідність у оформленні права на спадкове майно, однак у цьому позивачці відмовлено. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак направила на адресу суду заяву згідно якої позов підтримує, просить його задовольнити, справу просить розглядати без її участі. Представник відповідача Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої позов визнав, просить справу розглянути за відсутності представника. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась [INFO] року в день смерті спадкодавця [PERSON] В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Судом установлено, що [INFO] року у с. Липівка Томашпільського району Вінницької області помер [PERSON] (а. с. 5). Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS] (а. с. 6-11). Спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом, є позивачка у справі [PERSON] (а. с. 12). Інших спадкоємців немає (а. с. 10). Позивачка [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, а саме протягом цього строку фактично вступив в управління та володіння спадковим майном (а. с. 10 ). Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно. Враховуючи те, що [PERSON] єдина спадкоємиця, яка спадщину прийняла, тобто набула прав та обов'язків спадкодавця, суд вважає визнати за нею право власності на спадкове майно та таким чином задовольнити позовні вимоги повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved