Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до ПАТ «Ідея Банк», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М., третя особа: Приватний виконавець Пишний А.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказувала, що 15.01.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. був вчинений виконавчий напис №207 про стягнення грошових коштів у загальній сумі 87826, 81 грн. з неї на користь ПАТ «Ідея Банк» у рахунок погашення кредитної заборгованості за кредитним договором від 17.08.2016 року за № V05.188.39841. Позивач вважає, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушеннями вимог законодавства, а саме: нотаріус, вчиняючи вказаний напис, не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача, порушено порядок здійснення виконавчого напису, відсутні належні і допустимі документальні докази на підтвердження факту направлення вимоги або повідомлення про наявність заборгованості позивачеві, рекомендованим листом у встановленому порядку, виконавчий напис здійснено в порушення вимог п.10 ч.2 ст. 11 ЗУ « Про захист прав споживачів», оскільки остання була позбавлена можливості повернути кредит протягом 30 днів з дня отримання відповідної вимоги. В зв'язку з наведеним, позивач просила визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. № 207 від 15.01.2018 року про стягнення з неї коштів у загальній сумі 87 826, 81 грн. на користь ПАТ «Ідея Банк» у рахунок погашення кредитної заборгованості за кредитним договором від 17.08.2016 року за № V05.188.39841 таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Печерського районного суду від 23.07.2018 року відкрито провадження у справі та з урахуванням ст. 19 ЦПК України суд вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження, зобов'язано Приватного нотаріуса КМНО Гуревічова О.М. надати належним чином завірені копії документів відносно вчинення оспорюваного виконавчого напису. Приватний нотаріус КМНО Гуревічов О.М. надав належним чином завірені копії документів відносно вчинення оспорюваного виконавчого напису, а також відзив на позов, у якому заперечував проти заявлених позовних вимог, зазначивши, що ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємством, установами та організаціями - не більше одного року. Посилаючись на пункт 1 Постанови Кабінету міністрів України №1172 від 29.06.1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» вказував, що для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально-посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Вважає, що йому були надані всі необхідні документи. Крім того вказував , що п.2 Постанови Кабінету міністрів України №1172 від 29.06.1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» передбачено вичерпний перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводься у безспірному порядку. Зазначав, що разом із визначеним законодавством переліком документів відповідач також надав докази відправлення позивачу вимоги про усунення порушення кредитних зобов'язань із застереженням про вчинення виконавчого напису нотаріуса (на адресу, вказану в Кредитному договорі: [ADDRESS]). Ухвалою від 17.08.2018 року заяву представника відповідача ПАТ «Ідея Банк» - Жовтонецького В.М. із запереченнями проти розгляду вказаної справи в порядку спрощеного позовного провадження - залишено без задоволення. Представник відповідача ПАТ «Ідея Банк» надав відзив на позов та вважає, що в задоволені заявлених позовних вимог позивача необхідно відмовити, оскільки норма ст. 11 ЗУ « Про захист прав споживачів», на яку посилається [PERSON] діяла в іншій редакції, а дія ЗУ «Про споживче кредитування» не поширюється на вказаний кредитний договір за №V05.188.39841, укладений 17.08.2016 року. Вважає, що враховуючи порушення позивачем умов вказаного договору, відповідачем було правомірно вжито заходи щодо захисту порушеного права, а саме стягнення заборгованості у примусовому порядку, шляхом отримання виконавчого напису нотаріуса, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 17.08.2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір за № V05.188.39841, згідно умов якого, [PERSON] отримала кошти в розмірі 57 082 грн. строком користування 48 місяців із зобов'язанням повернути вказані кошти разом із сплатою процентів, згідно Графіку щомісячних платежів ( а.с 46 - 47). Так, Банк виконав свої зобов'язання згідно кредитного договору та надав позивачу кредитні кошти шляхом їх перерахування на відповідний рахунок (а.с 65) Зі змісту вимоги про усунення порушення кредитних зобов'язань від 05.12.2017 року ( вих. № 12.4.2/V05.188.39841) вбачається, що Банк вимагав терміново, протягом 30 календарних днів з дня направлення цієї вимоги виконати зобов'язання по вказаному кредитному договорі, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами. У випадку непогашення заборгованості за кредитним договором згідно цієї вимоги ПАТ «Ідея Банк» здійснить стягнення заборгованості у безспірному порядку, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на власний вибір Банку ( а.с 52). Звертаючись до суду з даним позовом, позивач свої вимоги обґрунтовувала зокрема тим, що вчинивши виконавчий напис, нотаріус не перевірив документи надані банком, які б підтверджували безспірність заборгованості. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно зі ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я , по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса»(далі Перелік документів) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до п. 2 вказаного Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. У такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зокрема, спростовує безспірність заборгованості боржника той факт, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису в суді розглядається по суті спір щодо розміру цієї заборгованості. Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17. Позивачем не доведено, що існують невирішені спори щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису і такі обставини не встановлені судом при вирішенні спору. З матеріалів справ вбачається, що Стягувачем, як цього вимагають положення зазначеного вище законодавства, для одержання виконавчого напису були подані всі необхідні документи. Крім того, в обґрунтування заявлених позовних вимог, [PERSON] посилалась на те, що у відповідача 2 на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису був лише доказ відправлення повідомлення про усунення порушення умов кредитного договору на її адресу, натомість докази одержання вказаних документів від Відповідача 1 відсутні, отже банк не проінформував належним чином боржника про розмір заборгованості, та не менше, як за тридцять днів до вчинення виконавчого напису не повідомив боржника про порушення кредитних зобов'язань, чим порушив права позивача. Так, відповідно до п. 2.3. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно опису вкладення в цінний лист, списку № 3 ф. 103 згрупованих поштових відправлень та списку № 1885 ф. 103 згрупованих поштових відправлень листів цінних з відміткою поштового відділення зв'язку від 11.12.2017 року, встановлено, що ПАТ «Ідея Банк» було направлено позивачу на адресу: [ADDRESS] вимогу про усунення порушення кредитних зобов'язань із застереженням про вчинення виконавчого напису нотаріуса, у разі невиконання вимог, тоді як виконавчий напис було вчинено 15.01.2018 року. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що приватним нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису були дотримані всі вимоги ст. ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed