Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2012 року. На її утриманні перебуває син [PERSON], [INFO], батьками якого є позивач та відповідач. В даний час відповідач матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість. З огляду на викладене просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву в якій просила розглядати справу без її участі і задовольнити позов в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, а саме у судове засідання на 14.08.2017 р. та 26.09.2017 р., однак конверти повернулись до суду у звязку зі спливом терміну зберігання (а.с.13,18). Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечував проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі частини другої статті 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи убачається, що між [PERSON] та [PERSON] Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 20 жовтня 2012 року було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-КИ № 238032 виданим 20 жовтня 2012 року. (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). На час розгляду судом справи неповнолітня дитина проживає разом з матірю за адресою м. Кривий Ріг, вул. Глазунова, буд. 112, що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради № 9796 від 19 липня 2017 року (а.с. 6). У позовній заяві позивачка зазначила, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, а сама позивачка позбавлена можливості в достатній мірі утримувати його. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно.\~\~ Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки сторони у судове засідання не зявилися, позивач просила розглядати справу за її відсутності, відповідач у судове засідання не зявився, суду не надано документів про стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних осіб на утримані, а тому суд не досліджує зазначені обставини справи. Крім того, частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. За ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Суду також не надано даних про доходи відповідача, однак при вирішенні даної справи суд враховує вимоги ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, яка визначає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши та врахувавши усі письмові доводи позивача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановлену законодавством, інші обставини на які посилалася позивачка в позовній заяві, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача. Відповідно до ч.1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню з 19 липня 2017 року. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. З огляду на викладене необхідно стягнути з [PERSON] на користь Держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: approved