Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

у липні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 26.08.2014 року. Від шлюбу у них є донька [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем, про що було прийняте спільне усне рішення між ними та він сплачує аліменти на утримання дитина та на утримання дружини до досягнення донькою трирічного віку. Він, як батько приймає активну участь у житті дитини. Причиною розпаду сімї є тривала відсутність між ними сімейних стосунків, а також відсутність бажання їх відновити. Близько року їх шлюбні стосунки припиненні, спільне господарство не ведеться, проживають окремо один від одного, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу не є можливим. Такому їх стану передували систематичні конфлікти, які позбавили їх почуттів прихильності та любові один до одного, взаємоповаги та взаєморозуміння, що є передумовою для подружніх відносин. А тому просить шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Проте подав до суду заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Крім того просив строк на примирення не надавати та судовий збір залишити за ним. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Подала до суду заяву, у якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги визнала, просила строк на примирення не надавати. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2\~ст.197 ЦПК України. Зясувавши письмові думки сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. \~ Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 26.08.2014 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 272. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ №128093, виданим 26.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від спільного проживання у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії 1-БВ № 247488, виданим 29.05.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Відповідно до довідки №1260 від 07.06.2016 року, виданої приватним підприємством Управлінська Компанія «Житлофонд» [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає в [INFO], разом з матірю [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] зареєстрована та проживає в [INFO], що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу Шепетівського МВ УДМС України Хмельницької області від 22.07.2016 року. Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, близько року як сімя не проживають, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт не проживання позивача і відповідача однією сімєю та відсутність спільного побуту суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для надання строку для примирення та приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхньої дитини, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення. Аналізуючи вищевказане, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]\~ Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки позивач [PERSON]\~просив судові витрати, понесені ним та документально підтверджені, покласти на нього, то суд вважає за необхідне залишити їх за останнім.

Outcome: approved