Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

У липні 2019 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 25 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «АктаБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0861881801/Т/972116, відповідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 20 000,00 гривень з процентною ставкою 0,01 % річних, строком до 24 липня 2016 року. ПАТ «АктаБанк» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачці кредит у розмірі, встановленому Договором. 23.03.2018 року між ПАТ «АктаБанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір № 2 про відступлення права вимоги, в тому числі й права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Відповідачка ухиляється від виконання зобов`язання, заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», тому виникла необхідність звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно клопотання, надісланого на адресу суду, просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву, заяв, заперечень до суду не надала, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «АктаБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0861881801/Т/972116, відповідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 20 000,00 гривень з процентною ставкою 0,01 % річних, строком до 24 липня 2016 року. ПАТ «АктаБанк» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачці кредит у розмірі, встановленому Договором. 23.03.2018 року між ПАТ «АктаБанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір № 2 про відступлення права вимоги, в тому числі й права вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 0861881801/Т / 972116. Як зазначає у своїй позовній заяві позивач, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою умов кредитного договору № 0861881801/Т/972116 від 25 липня 2013 року заборгованість за ним склала 34 307 грн., яка складається з наступного: 15 556 грн., - заборгованість за основним боргом; 2 грн., - заборгованість за процентами; 15 599 грн., - заборгованість за комісією, 3150 грн., - штраф. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка не виконала умови договору, чим порушила право позивача на кошти за кредитним договором та суд вважає, що виниклі спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин суд вважає встановленим, що позичальник належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та вважає можливим стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 0861881801/Т/972116 від 25 липня 2013 року у розмірі 34 307 грн., яка складається з наступного: 15 556 грн., - заборгованість за основним боргом; 2 грн., - заборгованість за процентами; 15 599 грн., - заборгованість за комісією, 3150 грн., - штраф. Підстав для звільнення [PERSON] від сплати зазначеної суми або зменшення її розміру судом не встановлено. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved