Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

У липні 2019 року заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просить суд встановити факт належності [PERSON] , трудової книжки [NUMBER] , виданої 29 липня 1977 року Дніпропетровським холодокомбінатом. Вимоги заяви мотивовані тим, що заявниця [PERSON] після досягнення пенсійного віку звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії. Однак, 12.07.2019 року за Вих. № 409 заявницею було отримано відповідь про неможливість прийняти до заліку трудову книжку останньої, оскільки присутнє порушення п. 28, 2.11, 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, а саме: прізвище заявниці у трудовій книжці вказано як « [PERSON] », тоді як згідно паспорта громадянина України вірно « [PERSON] », тому даний документ не враховано до загального стажу. У зв`язку з викладеним заявниця вимушена звернутись до суду. Факт, про встановлення якого просить [PERSON] має для неї юридичне значення, оскільки надає можливість оформити пенсію. Заявниця у судовому засіданні вимоги заяви підтримала, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, натомість надали на адресу суду письмові пояснення, відповідно до яких просили розглядати справу без їх участі та зазначили, що згідно із пунктом 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» трудова книжка є основним документом, що підтверджує загальний стаж роботи. Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 року, згідно якої встановлено, що якщо ім`я по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові та прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі має бути встановлено у судовому порядку. Суд, заслухавши пояснення заявниці, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, заявниця після досягнення пенсійного віку звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком. Листом відділу з питань призначення та перерахунків пенсії № 3 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України від 12.07.2019 року Вих. № 409 заявниці було відмовлено в призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу та неможливістю прияти до заліку трудову книжку [NUMBER] , оскільки присутнє порушення п. 28, 2.11, 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, а саме не співпадає прізвище « [PERSON] » з паспортом громадянина України « [PERSON] ». Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки дає можливість оформити пенсію. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає доведеним факт належності трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 29 липня 1977 року Дніпропетровським холодокомбінатом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved