Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач - [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача - [PERSON], посилаючись на те, що сторони розірвали шлюб 26.09.2014 року рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26.09.2014 року. Від шлюбу вони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. До розірвання шлюбу відповідач надавав допомогу на вказаних вище дітей, однак після розлучення жодної матеріальної допомоги на утримання синів не надає. Він повністю самоусунувся від покладеного на нього чинним законодавством обов'язку утримувати та піклуватися про своїх дітей. Всі ці турботи відповідач переклав на позивача. На її неодноразові прохання допомагати утримувати зазначених дітей, позивач категорично відмовляв без логічного обґрунтування своєї поведінки. Самостійно позивач не маю змоги утримувати дітей та забезпечувати їм належний рівень прожиття. На даний час вона працюю на посаді продавця у ФОП [PERSON] Окрім того, діти постійно хворіють, що потребує додаткових витрат. Відповідач на даний час не працює, а є військовим пенсіонером. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, позивач змушена звертатися до суду, прохаючи задовольнити позов та стягувати з відповідача на її користь на утримання [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, щомісячно, для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позову. Крім того, інший син [PERSON], [INFO], є повнолітнім, та продовжує навчатись на денному відділенні у Житомирському державному університеті ім. І.Франка, денного відділення державної форми навчання, фізико-математичного факультету, закінчує навчання 30.06.2017 року. Оскілки він навчається на денній формі навчання, то не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. У даний час він зареєстрований та проживає у гуртожитку університету. Тому, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду до закінчення навчання. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце був належним чином повідомлений згідно ст.74-78 ЦК України, причини неявки суду не відомі, заперечень, заяви на примирення до суду від нього не надходило. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх у сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню. Згідно положень ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, відповідач, як батько дитини, повинен надавати матеріальну допомогу на її утримання. Сторони між собою не можуть домовиться щодо способу утримання, тому аліменти слід стягувати в судовому порядку. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів, суд, враховуючи положення ст.ст. 182, 184 Сімейного Кодексу України, інтереси неповнолітньої дитини, можливість відповідача, як батька, надавати матеріальну допомогу своїй дитині, відсутність інших утриманців, приходить до висновку, що аліменти слід стягувати з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 12.11.2014 року, і до повноліття дитини. Крім того, згідно положень ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно положень ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судові витрати згідно статей 79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial