Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про зміну розміру аліментів. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] Під час шлюбу в них 02 березня 2006 року народилася донька [PERSON]. За рішенням Марганецького міського суду від 27 березня 2013 року він отримує від [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не бажає займатися вихованням дитини, яка фактично 2 роки проживає з ним та знаходиться на його повному утриманні. Періодичні виплати з боку відповідача та суми, які вона самостійно визначає, не можуть задовольнити матеріальні потреби дитини. Відповідач останні роки офіційно не працює, підробляє по найму, має нерегулярний та мінливий характер. Відповідач є працездатною, а тому може і повинна сплачувати аліменти на утримання дитини. Він працює та отримує заробітну плату в розмірі близько 1500 грн. Зважаючи на те, що він займається вихованням дитини та турбується про побутові потреби, він не має можливість підробляти, або знайти іншу більш оплачувану роботу. Просить змінити розмір аліментів, визначених у частці від доходу на тверду грошову суму та стягувати з відповідача на його користь аліменти на доньку [PERSON], [INFO], у розмірі 765 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. До початку розгляду справи по суті представник позивача уточнила позовні вимоги і просила змінити спосіб присудження аліментів зі стягнення аліментів у частці від доходу на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, та ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] на користь позивача на утримання доньки [PERSON], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 765 гривень 50 копійок. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнала частково, не заперечувала проти стягнення з неї аліментів у твердій грошовій сумі, однак просила зменшити суму з 765 гривень до 500 гривень, з тих підстав, що в неї немає постійного заробітку, однак є ще діти на утриманні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO]. Рішенням Марганецького міського суду від 27 березня 2013 року з [PERSON] стягнено аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, до досягнення дитиною 18 років, починаючи стягнення з 21 грудня 2012 року, про що 18 квітня 2013 року видано виконавчий лист. Дитина два останні роки проживає їз батьком, і знаходиться на його утриманні. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст.192 СК України та розяснень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. В своїй постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, предметом якої був спір про зміну розміру аліментів, Верховний Суд України, висновок якого в силу ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, зазначив, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Разом з тим, у наведеній вище постанові зазначено, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру алімент»). Статтею 182 СК Українипередбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. І для зміни розміру аліментів, і для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі Сімейний кодекс України передбачає певні умови, а саме: - наявність нерегулярного, мінливого доходу, одержання частини доходу в натурі, інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК); - зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених законом. Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, щоз моменту прийняття рішення судом щодо стягнення аліментів у частці від доходу з [PERSON], вона аліменти майже не сплачує (з нарахованих до сплати 28388,06 гривень аліментів сплачено лише 6091,76 гривень), має заборгованість по аліментах в сумі 22296,30 грн. станом на 01 серпня 2016 року, офіційно не працює, має нерегулярний дохід. Вказані факти визнано сторонами, й не підлягає доказуванню. Крім того, відповідач у судовому засіданні не заперечувала проти стягнення з неї аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача про зміну способу присудження аліментів. Разом з тим [PERSON] просила стягувати з неї аліменти не більше 500 гривень щомісячно з тих підстав, що в неї немає постійного заробітку, є ще діти на утриманні. Однак, доказів того, що вона має на утриманні неповнолітніх дітей або інших непрацездатних осіб суду не надала. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік»встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень. Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Суд вважає, що позивач довів підставність своїх вимог, тоді як відповідач не надала доказів на підтвердження своєї позиції у справі. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, зясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд, виходячи з того, що дитина проживає разом із позивачем, враховуючи вік дитини, спільний обовязок батьків щодо матеріального утримання дитини, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, приходить до висновку про стягнення з відповідача ? частини прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком від 6 до 18 років станом на дату звернення до суду із позовною заявою, а саме 765 гривень 50 копійок, оскільки такий розмір аліментів є обєктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обовязку обох батьків її утримувати. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved