Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернувся до Іллічівського райсуду м.Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 08.09.2001 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №683. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та двох дочок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Просив розірвати шлюб, оскільки, фактичні шлюбні відносини з відповідачкою припинились з жовтня 2011 року, у зв'язку з істотними різницями в поглядах на спільне життя. Вважає, що сім'я розпалася остаточно та надалі не може бути збережена. Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, наполягав на розірванні шлюбу, вказав, що з 2011 року з відповідачкою разом не проживають, дітей утримує, сплачує аліменти, займається їх вихованням, зберігати сім'ю не планує, оскільки довгий час мешкає з іншою жінкою, яка в серпні місяці має народити їх спільну дитину. Відповідачка у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, просила відмовити в його задоволенні, пояснила, що проти розірвання шлюбу, оскільки в них троє спільних малолітніх дітей, які потребують турботи батька. Позивачка є віруючою, та розірвати шлюб їй заборонено. Суд, вислухавши сторін, проаналізувавши обставини справи, вважає, що вимога позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання. Судом встановлено, що 08.09.2001 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №683. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та двох дочок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Основною причиною розпаду сім'ї є істотні різниці в поглядах на спільне життя. Позивач на теперішній час мешкає з іншою жінкою, яка в серпні місяці має народити їх спільну дитину. Позивач не збирається повертатись у сім'ю. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу- одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористувався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно з ч.8 ст.235 ЦПК, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи, що відповідачка виявила бажання присвоїти прізвище [PERSON], що було до укладення шлюбу, суд вважає за можливе присвоїти відповідачці це прізвище. Враховуєчи вищевикладене, суд, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. Керуюючись ст.ст.104, 105, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 235 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

Outcome: approved