Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить: - визнати за нею у порядку спадкування за законом право власності на ? частину земельних ділянок площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер 3221287601:01:016:0004 та площею 0,0612 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3221287601:01:016:0005, що розташовані за адресою: Київська область, Броварський район, село Рудня, вулиця Кірова, 59. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 17 вересня 2004 року померла її мати [PERSON] Після смерті останньої відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме земельні ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, та площею 0,0612 га для ведення особистого селянського господарства що розташовані за адресою: Київська область, Броварський район, село Рудня, вулиця Кірова, 59. У визначений законом строк вона як спадкоємець звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Разом із тим, у видачі свідоцтва про право власності на спадщину на вищевказані земельні ділянки їй було відмовлено у звязку із тим, що державні акти на право власності на земельні ділянки не зареєстровані у визначеному законом порядку, та рекомендовано звернутися до суду. 21 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просить суд: - визнати за нею у порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 17 вересня 2004 року право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер 3221287601:01:016:0004 та ? частину земельної ділянки площею 0,0612 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3221287601:01:016:0005, що розташовані за адресою: Київська область, Броварський район, село Рудня, вулиця Кірова, 59. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на обставини аналогічні викладеним вище. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. 21 грудня 2016 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вказала, що первісні позовні вимоги підтримує у повному обсязі, визнає зустрічний позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася. 21 грудня 2016 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вказала, що первісні позовні вимоги визнає у повному обсязі, підтримує зустрічний позов. Співвідповідач за первісним та зустрічним позовом Руднянська сільська рада Броварського району Київської області у судове засідання свого представника не направила. 21 грудня 2016 року до суду надійшла письмова заява від сільського голови [PERSON] про розгляд справи без участі представника цієї сільської ради. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17 вересня 2004 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК за № 517028, виданим 21 вересня 2004 року виконкомом Руднянської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 30 (а.с.7). Із дослідженої судом копії спадкової справи № 148 до майна померлої 17 вересня 2004 року [PERSON] вбачається, що 02 червня 2004 року остання залишила заповідальне розпорядження, яким все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все, що буде належати на день її смерті і на що матиме право заповіла [PERSON] та [PERSON] 16 березня 2005 року до Броварської державної районної нотаріальної контори Київської області із спільною заявою про прийняття спадщини звернулися позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 07 грудня 2005 року нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до листа Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області від 18 жовтня 2016 року № 4976/02-14 [PERSON] відмовлено у оформленні спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки після смерті [PERSON], яка померла 17 вересня 2004 року у звязку з тим, що державні акти на право власності на земельні ділянки не зареєстровані у Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. З питань визнання права власності на спадкове нерухоме майно, рекомендовано звернутися до суду. Як вбачається із матеріалів справи до складу спадщини померлої [PERSON] належать земельні ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, та площею 0,0612 га для ведення особистого селянського господарства що розташовані за адресою: Київська область, Броварський район, село Рудня, вулиця Кірова, 59. На імя [PERSON] були виготовлені державні акти на право власності на вищевказані земельні ділянки серії ЯА № 585676 та ЯА № 585677, разом з тим ці акти не були зареєстровані у Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Позивачі як спадкоємці за заповітом у рівних частинах мають право на спадкування вищевказаного нерухомого майна, що входить до складу спадщини померлої [PERSON] Згідно із статтею 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Правилами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Відповідно до вимог статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Правилами статті 3 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Оцінюючи вищевикладені обставини та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що первісні та зустрічні позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є спадкоємцями в рівних частинах за заповітом до майна померлої [PERSON], які у визначений законом строк звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Спірні земельні ділянки входять до складу спадщини померлої [PERSON] та спадкуються за загальними правилами спадкування.

Outcome: approved