Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 23 березня 2011 року в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить житловий будинокз надвірними будівлями та спорудами, розташований по вул. Чкалова, 31 в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, однак коли він звернувся з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, то нотаріусом йому було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, а тому з даним позовом він вимушений звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за ним права власності на вищевказане спадкове майно. В судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] не зявився, однак, надіслав на адресу суду заяву в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не зявився, однак голова селищної ради [PERSON] надіслав до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути за відсутності їх представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не зявилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 23 березня 2011 року в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 6). Після сметрі [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно. Згідно довідки № 365 від 20 червня 2011 року, виданої виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Томашпільського району до складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по вул. Чкалова, 31 в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області. Крім того, в довідці зазначено, що після смерті [PERSON] спадкоємцем майна за законом залишився син [PERSON] (а.с. 10). Згідно довідки про показники обєкта нерухомого майна № 86 від 23 червня 2016 року, виданої КП «Могилів-Подільське МБТІ», станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Чкалова, 31 в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області зареєстровано за [PERSON]А (а.с. 9). Згідно копії свідоцтва про народження серії ЯИ № 359881, виданого 28 листопада 1952 року [PERSON] селищним РАСЦ [PERSON] є сином покійної [PERSON] (а.с. 5). Згідно довідки, виданої Томашпільською районною державною нотаріальною конторою №227/0116 від 12 липня 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON]А, [PERSON] відмовлено, у звязку відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа (а.с. 12). Згідно повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори спадкова справа після померлої [PERSON] заведена за № 241/2011, однак свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 17-20). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин суд приходить до висновку, про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved