Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

У липні 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що сторони, перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 15 січня 2018 року шлюб між ними розірвано. Під час шлюбу, на підставі рішення Михайлівської сільської ради народних депутатів № 50 від 15.06.1994 року позивачу, [PERSON] , було видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок [ADDRESS] . Дане свідоцтво було зареєстровано 12.12.1994 року в Скадовському бюро технічної інвентаризації та записане в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 201. Даний житловий будинок має загальну площу 85, 4 кв.м., житлову - 38, 9 кв.м., складові частини об`єкта нерухомого майна: гараж літ. «Б»; сарай «В», «З», «М», «Н», «О», «Т»; кухня літ. «Г»; навіс літ. «Д», «Е», «П», «Р», «У», «Ф»; душ літ. «С»; свердловина 1; огорожа 2-5. 07 квітня 2020 року позивач, [PERSON] , зареєстрував право власності на дане нерухоме майно в Державному реєстрі та отримав витяг, індексний номер витягу 207616187, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2073700865247. Оскільки житловий будинок було набуто позивачем за час перебування сторін у шлюбі, то даний будинок є спільною сумісною власністю подружжя. На сьогоднішній день позивач без згоди відповідача позбавлений можливості розпорядитись своєю часткою в нерухомому майні. Просить визнати житловий будинок з надвірними спорудами за адресою; [ADDRESS] , об`єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] із визначенням часток по 1/2 за кожним із них. 13.08.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просила відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем не ставиться вимога щодо реального виділу майна, відповідач ніяким чином не порушує права позивача по розпорядженню спільною сумісною власністю. Крім того, що ухвалою Херсонського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року в справі № 663/2819/18 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 27 березня 2019 року за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Михайлівська сільська рада Скадовського району про поділ спільного майна подружжя та визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] - скасовано. Відмовлено у задоволені позову [PERSON] до [PERSON] третя особа Михайлівська сільська рада Скадовського району про поділ спільного майна подружжя та визначення порядку користування земельною ділянкою. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити з наведених в ньому підстав, наполягала на визнанні житлового будинку з надвірними спорудами за адресою; [ADDRESS] , об`єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] із визначенням часток по 1/2 за кожним із них. Також зазначила, що позивач звертався до Скадовського районного суду Херсонської області з позовом про поділ в натурі спірного будинку. Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 27 березня 2019 року позовні вимоги задоволено, будинок поділено між сторонами та встановлено порядок користування земельною ділянкою. Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року в справі № 663/2819/18 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 27 березня 2019 року за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Михайлівська сільська рада Скадовського району про поділ спільного майна подружжя та визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] - скасовано. Відмовлено у задоволені позову [PERSON] до [PERSON] третя особа Михайлівська сільська рада Скадовського району про поділ спільного майна подружжя та визначення порядку користування земельною ділянкою в зв`язку з тим, що спірний будинок не може бути поділений між сторонами в натурі. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні заперечували проти заявлених позовних вимог з підстав вказаних у відзиві. Пояснив, що вони погоджуються що частки сторін є рівними, але в разі поділу майна позивач може продати свою частку, що поставить відповідача у невигідне становище. Також наголосив, що апеляційним судом Херсонської області скасовано рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 27 березня 2019 року саме через неможливість реального розподілу житлового будинку. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. ділиться між ними в натурі. Згідно з ч.1 ст. 22 КЗпШС УРСР (який був чинний на момент придбання спірного будинку) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Частиною 1 ст. 28 КЗпШС УРСР було передбачено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 12.12.1994, виданого виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради, на підставі рішення виконкому Михайлівської сільської ради №50 від 15.06.1994, [PERSON] належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 15.01.2018 по справі №663/1271/17 шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Вказаним рішенням встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 13.01.1979 року (а.с.8). Таким чином, житловий будинок який розташований за адресою: [ADDRESS] , придбано сторонами під час шлюбу, а тому він є спільною сумісною власністю сторін. При цьому, як встановлено в судовому засіданні та визнається сторонами, ухвалою Херсонського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року в справі № 663/2819/18 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 27 березня 2019 року за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Михайлівська сільська рада Скадовського району про поділ спільного майна подружжя та визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] - скасовано. Відмовлено у задоволені позову [PERSON] до [PERSON] третя особа Михайлівська сільська рада Скадовського району про поділ спільного майна подружжя та визначення порядку користування земельною ділянкою. Відповідно до вказаної ухвали апеляційного суду, ним зазначено про неможливість здійснення реального поділу в натурі існуючого спірного будинку із дотриманням чинних норм та правил. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.25 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК ( 2947-14 ) щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК ( 435-15 ), за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Враховуючі, що встановлені ухвалою Херсонського Апеляційного суду від 21.11.2019 року обставини, щодо неможливості здійснення реального поділу в натурі існуючого спірного будинку (за адресою: [ADDRESS] ) із дотриманням чинних норм та правил, підтверджені сторонами в судовому засіданні, частки подружжя є рівними,

Outcome: approved