overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем 25.02.2006 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось з суто особистих причин, почуття любові та поваги втрачено, примирення неможливе. Шлюбні відносини припинені з лютого 2014 року, спільне господарство не ведеться. Спір щодо спільного майна та утримання дитини на даний час відсутній. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та просила суд їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.02.2006 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені з лютого 2014 року, примирення неможливе. Спір щодо спільного майна та утримання дитини на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що позивачка бажає залишити собі прізвище «Суха».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем 26.04.2000 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, відсутні спільні погляди на сімейне життя, довіра, почуття любові та поваги втрачено, не проживають однією сім'єю, шлюбні відносини припинені з 2012 року, спору щодо розподілу майна та утримання дітей на даний час немає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, відповідач вимоги позову визнала і також просила суд їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.04.2000 року, від шлюбу мають синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені з 2012 року, примирення неможливе. Спір щодо спільного майна та утримання дітей на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що при укладенні шлюбу відповідачка прізвище не змінювала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем 29.07.2000 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, відсутні спільні погляди на сімейне життя, довіра, почуття любові та поваги втрачено, не проживають однією сім'єю, шлюбні відносини припинені з лютого 2015 року, спору щодо розподілу майна на даний час немає, спір щодо утримання дітей вирішується в судовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.07.2000 року, від шлюбу мають синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені з лютого 2015 року, примирення неможливе. Спір щодо спільного майна даний час відсутній, спір щодо утримання дітей вирішується в судовому порядку. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання зміни прізвища відповідачем судом не вирішувалось у зв'язку з її неявкою в судове засідання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем 29.11.2003 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось з суто особистих причин, почуття любові та поваги втрачено, примирення неможливе. Шлюбні відносини припинені з травня 2015 року, спільне господарство не ведеться. Спір щодо спільного майна на даний час відсутній, питання щодо утримання дітей не вирішувалось. Позивач, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та просила суд їх задовольнити. Суду пояснила, що дійсно шлюбні відносини припинені з травня 2015 року, спільне господарство не ведеться. На даний час є спір щодо спільного майна, питання щодо утримання дітей не вирішувалось. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.11.2003 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені з травня 2015 року, примирення неможливе. Спір щодо спільного майна та утримання дитини буде вирішуватись сторонами окремо. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що позивачка бажає залишити собі прізвище «Сидоренко».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги, розмір яких було зменшено під час розгляду справи, позивач обґрунтовував тим, що 15.12.2013 позивачем було надано відповідачу позику в розмірі 3000,00 доларів США строком до 01.07.2014 року, але по теперішній час відповідач свої зобов'язання не виконав в повному обсязі. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 15986,00 грн. та судовий збір у розмірі 159,86 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 15.12.2013 року позивач надав відповідачу позику в розмірі 3000,00 доларів США строком до 01.07.2014 року. Факт надання позики підтверджується розпискою наданою відповідачем від 15.12.2015 року та поясненнями позивача та відповідача в судовому засіданні. Згідно із розпискою відповідач зобов'язувався повернути гроші до 01.07.2014 року, але дані кошти не було повернуто в повному обсязі. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.2 ст. 533 ЦК України). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 15986,00 грн. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 159,86 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 12.08.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500955678, надавши кредитні кошти на загальну суму 25 604,30. Позичальник не виконує належним чином зобов»язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту, не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим заборгованість станом на 23.04.2015 р. становить 30 335,70 грн.. Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просив суд: стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 30 335,70 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, причини неявки суду не відомі. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено, що 12.08.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500955678, надавши кредитні кошти на загальну суму 25 604, 30. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим заборгованість станом на 23.04.2015 р. становить 30 335,70 грн., що складається з: - 24 830,52 грн.- прострочена заборгованість за кредитом; -1762,63 грн. - заборгованість за відсотками; -2542,55 грн.- заборгованість по комісії. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 23.03.2011 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (правонаступник товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] було укладено кредитний договір №007-29501-230311, відповідно до умов якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок №26255904447428, надавши кредитні кошти на загальну суму 30\~000 00 грн.. Позичальник не виконує належним чином зобов»язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту, не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у звязку з чим заборгованість станом на 17.06.2015 р. становить 6\~472,35 грн.. Просив стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 6\~472,35 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, причини неявки суду не відомі. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено, що що 23.03.2011 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (правонаступник товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] було укладено кредитний договір №007-29501-230311, відповідно до умов якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок №26255904447428, надавши кредитні кошти на загальну суму 30\~000 00 грн. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у звязку з чим заборгованість станом на 17.06.2015 р. становить 6\~472,35 грн., яка складається з: -6\~472,35 грн. тіло кредиту; -0,00 грн. прострочене тіло кредиту; -0,00 грн. заборгованість за відсотками; -0,00 грн. заборгованість за комісіями. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 24.05.2013 року між закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (згодом було перейменовано на публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №700014494, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на суму 144189,49 дол. США. Позичальник не виконує належним чином зобов»язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту, не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у звязку з чим утворилась заборгованість станом на 19.05.2015 р., яка становить 111957,93 дол. США заборгованість за кредитом,529,61 дол. США- за відсотками, 3\~188,04- комісія. Просив стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 118775,58 грн. та судові витрат. В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не відомі. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст..554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Судом встановлено, що 24.05.2013 року між закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (згодом було перейменовано на публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №700014494, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на суму 144189,49 дол. США. Позичальник не виконує належним чином зобов»язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту, не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у звязку з чим утворилась заборгованість станом на 19.05.2015 р., яка становить 111957,93 дол. США заборгованість за кредитом,529,61 дол. США- за відсотками, 3\~188,04- комісія. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 25.05.2011 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (правонаступник товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 003-28518-250511, відповідно до умов якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER], надавши кредитні кошти на загальну суму 100 000,00 грн.. Позичальник не виконує належним чином зобов»язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту, не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим заборгованість станом на 17.06.2015 р. становить 24 640,32 грн.. Просив стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 24 640,32 грн.. В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, причини неявки суду не відомі. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено, що 07.07.2011 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (правонаступник товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] було укладено кредитний договір №003-28518-250511, відповідно до умов якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER], надавши кредитні кошти на загальну суму 100 000,00 грн.. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим заборгованість станом на 17.06.2015 р. становить 24 640,32 грн., яка складається з: -8 534,55 грн. - тіло кредиту; -10 808,69 грн. - заборгованість за відсотками; -0,00 грн. - заборгованість за комісіями. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved