Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача - [PERSON], [INFO], на користь позивача аліменти у розмірі ? частини від його доходу щомісячно на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], також стягнути аліменти на користь [PERSON] на її утримання, у розмірі ? частини від його доходу щомісячно. В обґрунтування позову вказує на те, що 08 липня 2005 року Позивач уклала шлюб з відповідачем, [PERSON], який було зареєстровано Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 33. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Їхня спільна дитина проживає разом з Позивачем. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, Відповідач матеріально Позивачу та їхній спільній дитині не допомагає, участі у її вихованні не приймає, внаслідок чого [PERSON] не має можливості сама утримувати їхнього малолітнього сина [PERSON] На момент пред`явлення позову між Позивачем та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. В зв`язку з тим, що на протязі останніх років відповідач не підтримував з Позивачем та їхнім спільним сином ніяких відносин, на момент подання позову [PERSON] не має достовірних відомостей про те, де саме працює Відповідач, однак їй відомо, що розмір його офіційної заробітної плати є незначним , порівняно з його дійсними доходами. Більш того за останні роки Відповідач неодноразово змінював місце своєї роботи, яка була не кваліфікована за його визначеною професійною спеціальністю, а тому мала зміст різного характеру, виду та сфери діяльності, що призводило до отримання Відповідачем непостійних та нерегулярних доходів, які в досить значній частині становили доходи від неофіційних джерел. Відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов`язкового утримання з боку Відповідача. Тому [PERSON] просить стягнути з відповідача на користь Позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, та просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним, причини неявки суду не повідомив, Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, прийнявши визнання відповідачем позову, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 08 липня 2005 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] виданим Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис - № 333 (а. с. 4). Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER], видане Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис - № 678 (а. с. 5). Син, [PERSON], залишився проживати разом з матір'ю, і на даний час знаходиться на утриманні та матеріальному забезпеченні Позивача, про що свідчить копія довідки КП «Житлове господарство Красногвардійського району Дніпропетровської міської ради» (а. с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим і індивідуальним. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач є працездатним, суд вважає, що він спроможний надавати позивачу аліменти на утримання їх спільної дитини. При визначені розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини та згідно ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати його, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі ст.ст. 75, 79, 80, 81, 84, 180-183 СК України,

Outcome: approved