Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

У листопаді 2017 р. [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03.06.2016 р. у цивільній справі № 310/11356/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи: ВРАЦ Ленінського РУЮ у м. Донецьку, орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження було визнано відповідача [PERSON] батьком [PERSON] [INFO] На підставі даного рішення було внесено зміни до актового запису № 803 від 20.10.2010 р. про реєстрацію народження [PERSON] [INFO], складеного ВРАЦС Ленінського РУЮ у м. Донецьк, Донецької обл., а саме: змінено відомості про батька «[PERSON]» на «[PERSON]», [INFO], громадянина України та 03.11.2016 р. видано свідоцтво про народження [PERSON] Позивач зазначає, що з моменту встановлення батьківства і по даний час відповідач не бачив сина жодного разу, ніякої матеріальної допомоги на його утримання не надавав і не надає, не підкується про його фізичний і духовний розвиток та не спілкується з ним взагалі. Позивач вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дитини. Тому посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] [INFO] Представник позивача та позивач в судове засідання не з'явились, представник надіслала заяву щодо слухання справи у їх відсутність та підтримку позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання також не з'явився, надіслав свою заяву щодо підтримки позову. Оскільки позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, а відповідач судом належним чином повідомлявся про судовий розгляд, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Як з'ясовано судом, рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької обл. від 03.06.2016 р. у цивільній справі № 310/11356/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи: ВРАЦ Ленінського РУЮ у м. Донецьку, орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження було визнано [PERSON] батьком [PERSON] [INFO] (а.с. 5). У відповідності до ч. 2 ст. 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. У відповідності до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.07.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК ( 2947-14 ). Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як з'ясовано судом, за час з моменту вступу рішення в законну силу, відповідач [PERSON], як батько дитини жодного разу не цікавився його життям, навчанням та успіхами дитини та участі в її житті та вихованні не приймає. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином з огляду на зазначене із врахуванням того, що відповідач [PERSON] не цікавиться, не виховує та не спілкується із дитиною 2010 р.н., не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням та підготовкою до самостійного життя, тому суд позбавляє його батьківських прав відносно [PERSON] [INFO] Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved