overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі 21.08.2012 року. Під час спільного проживання у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя із відповідачем не склалося, у зв'язку з різними поглядами на життя, в результаті чого виникали постійні сварки. Шлюбні відносини фактично припинені з 2014 року. Вважає, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про поділ майна не виникає. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи був інформований. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 21 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 165 (а.с.9). Від спільного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.13). Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Спору про поділ сумісного майна не виникає. Крім того, як зазначила позивач, збереження даного шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 14.10.1988 року між ним та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Палацом урочистих подій міста Олександрії Кіровоградської області зроблено відповідний актовий запис №787. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинені з березня 2015 року. Спільного господарства не ведуть, спір про поділ майна відсутній. Примирення не бажає. У судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Позивач надав письмову заяву про можливість розгляду справи в його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у письмовій заяві позовні вимоги визнає та просить розглядати справу в її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до укладення шлюбу серії І-ОЛ №455238, виданого Палацом урочистих подій м. Олександрії Кіровоградської області УРСР, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 14 жовтня 1988 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №787. Прізвища після реєстрації шлюбу [PERSON]. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинені з березня 2015 року. Спільного господарства не ведуть, примирення сторони не бажають, а спір про поділ майна відсутній. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сім'ї є неможливим, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено, шлюб має формальний характер та збереження родини суперечило інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 23.08.2008 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб, про що Шарівською сільською радою Олександрійського району зроблено відповідний актовий запис №06. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З 2009 року взаємовідносини з відповідачкою значно погіршились через втрату почуття любові, взаєморозуміння та різних поглядів на життя. Спільного господарства не ведуть, спільного майна не мають. На даний час має іншу сімю, в якій виховує дітей, та має намір узаконення сімейних відносин. У судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Представник позивача надала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність. Причини неявки відповідача суду невідомі. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ОЛ №030993, виданого 23 серпня 2008 року Шарівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області, [PERSON] та [PERSON] одружились 23 серпня 2008 року, про що зроблено відповідний актовий запис №06. Прізвища після одруження [PERSON]. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, питання про поділ спільного майна не ставиться. Проживають окремо. На даний час позивач має іншу сімю, в якій виховує дітей, та має намір узаконення сімейних відносин. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сім'ї є неможливим, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено, шлюб має формальний характер, а збереження родини суперечило б інтересам позивача, який має намір на створення іншої сімї. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 25.04.2001 року між ним та відповідачем укладено шлюб, про що Виконавчим комітетом Бандурівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області зроблено запис №1. Спільне життя не склалось через різні типи характерів, що призвело до конфліктів і непорозумінь з питань ведення спільного господарства та укладу сімї. Фактичні шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження шлюбу та примирення вважає неможливим, оскільки має намір укласти шлюб з іншою жінкою. У судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Позивач надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, на позовних вимогах наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Причини неявки відповідача суду невідомі. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ОЛ №093071, виданого Олександрійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 19.05.2016 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25.04.2001 року, про що Виконавчим комітетом Бандурівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області складено відповідний актовий запис №1. Прізвище після державної реєстрації шлюбу [PERSON]. Спільне життя не склалось через різні типи характерів, що призвело до конфліктів і непорозумінь з питань ведення спільного господарства та укладу сімї. Фактичні шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження шлюбу та примирення неможливі, оскільки позивач має намір укласти шлюб з іншою жінкою. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сім'ї є неможливим, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено, шлюб має формальний характер та збереження родини суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 09 листопада 2013 року між ним та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися з березня 2016 року, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просив розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала у повному обсязі, просила розірвати шлюб. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 09 листопада 2013 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 09 листопада 2013 року, актовий запис № 2401 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] ( а.с. 3). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися з березня 2016 року, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Спір щодо місця проживання [PERSON] відсутній. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом. В своєму позові в обґрунтування заявлених позовних він посилається на наступне. [INFO] померла його мати [PERSON] Після її смерті залишилася спадщина - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,77 га., що розташована на території Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області. Він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, проте отримав відмову у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. В встановлений законом строк після смерті мати він не звернувся до нотаріальної контори, оскільки вважав, що фактично прийняв спадщину, так як проживав разом з матір'ю, вели спільне господарство, піклувалася про матір та хоронив її. Вважає, що строк був пропущений із поважних причин та за таких обставин вимушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлено належним чином. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Комінтернівського району Одеської області від 15.01.2003 року №10 належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,77 га., що розташована на території Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 21.03.2003 року, зареєстрованого за №413. [INFO] [PERSON] померла, про що 07.03.2012 року зроблено відповідний актовий запис №20, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконкомом Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області. [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Миколаївською сільською радою Овідіопольського району Одеської області 25.08.1969 року, де в графі мати записано [PERSON]. Суд визнає причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною, а також те, що відмова у встановленні додаткового строку для прийняття спадщини суттєво порушить законні права та інтереси позивача. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги. На підставі викладеного, ст.ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог представник позивача послалася на наступне. 12.01.2016 року помер батько позивача [PERSON], який на випадок своєї смерті все своє майно заповів позивачу. Оформити право власності на спадкове майно позивач не зміг через пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Встановлений законодавством шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини позивач пропустив з поважних причин, оскільки проживає за межами України, до того ж багато часу потрачено на виготовлення переводу паспорту на українську мову. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідач до суду не зявився, але надано заяву про розгляд справи у його відсутності, та визнання заявлених позовних вимог. Дослідивши доводи сторін та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ст. 1261 ЦК України позивач являється спадкоємцем першої черги за законом. Відповідно до ст. 1270 п. 1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач надав до суду належні докази пропущення строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини із поважних причин. Судом встановлено, що 12.01.2016 року помер [PERSON], про що 14.01.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області складено відповідний актовий запис №40, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖД №442017 від 14.01.2016 року. [PERSON] заповів все своє майно [PERSON], що підтверджується заповітом від 19.04.2003 року, посвідченим [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 19.04.2003 року, зареєстрованого в реєстрі за №2004. Суд визнає причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною, а також те, що відмова у встановленні додаткового строку для прийняття спадщини суттєво порушить законні права та інтереси позивача. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин і позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст. 1270 п. 1, 1272 п.3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, зазначаючи, що з 21 вересня 2013 року він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони дітей не мають, спір про поділ майна між ними відсутній. Шлюбні відносини між ними припинились остаточно з травня 2016 року, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них постійно виникають сварки й непорозуміння, шлюб існує формально. Вважає їх подальше спільне життя та збереження сімї неможливим. Посилаючись на викладене, позивач просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує . Відповідачка у судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони в справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.09.2013 року в Саксаганському відділі дежавної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області , актовий запис № 421. Від шлюбу сторони дітей не мають, спір про поділ майна відсутній. Фактично сторони припинили шлюбно-сімейні відносини в травні 2016 року, оскільки вони втратили почуття любові й поваги один до одного, у них постійно виникають сварки та непорозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~ \~ Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, то вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між сторонами, оскільки вони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди на життя, втратили почуття любові й поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені та поновлені бути не можуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15 серпня 2014 року з відповідачкою зареєстрували шлюб. У сторін є дитина, [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя, що призвело до втрати поваги один до одного. Відповідачка не бажає зберегти сімю, а тому збереження шлюбу є неможливим. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сімя сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved