overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

У липні 2016 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позов обґрунтований тим, що шлюбні відносини припинені. Позивач в судовому засідання позов підтримав.. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, відновити дошлюбне прізвище бажання не виявила. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 31 березня 1989 р. Інгульським районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №377, неповнолітніх дітей не мають. Із встановлених обставин вбачається, що спільне життя подружжя припинене, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

У липні 2016 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь матеріальну шкоду за пошкодження транспортного засобу «FORD Кuga» 2.0, реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 35\~777,40 грн., витрат з визначення вартості матеріального збитку завданому автомобілю в сумі 1000 грн., а всього стягнути грошових коштів на суму 36\~377,40 грн. , а також витрат по оплаті судового збору в сумі 551,20 грн. Позивач в судовому засідання позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 листопада 2015р. [PERSON] визнана винною у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 03 вересня 2015р. з призначенням адміністративного стягнення за ст.. 124 , 122-4 КУпАП. Аною постановою встановлено, що 03 вересня 2015 р., [PERSON], керуючи транспортним засобом [PERSON], реєстраційний номер [NUMBER] у м. Миколаєві, по вул. Електронній у м. Миколаєві, змінила напрямок руху ліворуч та допустила зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 2106, реєстраційний номер Т0281ХО, який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого останній продовжив рух та допустив наїзд на транспортний засіб Форд Куга, реєстраційний номер [NUMBER], водій якого знаходився поза межами транспортного засобу. Дана обставина не підлягає доказуванню у відповідності до статті 61 ЦПК України. Як передбачено частиною 1 статті 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до звіту акту прийому - передачі виконаних робіт, вартість матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля «FORD Кuga» 2.0, повязаних з відновлювальним ремонтом автомобіля складає 35\~777,40 грн., витрати з визначення вартості матеріального збитку завданому автомобілю складають в сумі 1000 грн. Тому вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню 36\~377,40 грн., оскільки підтверджені належними доказами. На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України, з відповідачки слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

У липні 2016 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на ті підстави, що спільне життя у них не склалося через різні погляди на життя та відсутність спільних інтересів, шлюбні відносини існують формально з жовтня 2015 р., вважає шлюб є неможливим та таким, що заважає її інтересам. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19.12.2016 сторонам було надано строк для примирення строком на 3 місяці (а.с. 32) Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні надала заяву у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 41). Cуд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між сторонами 21.06.2013 укладеного шлюб відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №843 (а.с. 3). У вказаному шлюбі у сторін є дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 6). У зв'язку із різними поглядами на сім'ю та шлюб, сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, почуття любові та взаємоповаги втрачені, позивач проти примирення заперечувала, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

У липні 2016 р. позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 01.02.2014 р. помер її син [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина , до складу якої входить частина квартири за адресою [ADDRESS] . Спадкоємцем першої черги після його смерті є [PERSON], яка доводиться йому матір*ю. Інші спадкоємці спадщину не прийняли , спадкова справа не заведена. Після смерті сина вона хворіла , тому вчасно не змогла звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Прохала визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 01.02.2014 р. її сина [PERSON] . В судове засідання [PERSON] не з*явилася , надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з*явилася , надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи , вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено , що 01.02.2014 р. помер [PERSON] , який доводиться сином позивачу [PERSON]. Після смерті [PERSON] викрилася спадщина у вигляді 1\\4 частини квартири [ADDRESS]. Інші спадкоємці не зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Заповіту померлий не залишив. [PERSON] є спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] Позивачка тяжко переживала хворобу сина та часто хворіла , тому не змогла вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. У 2016 р. з метою оформлення спадщини після померлого сина , позивачка звернулася до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] , якою було відмолено у вчиненні нотаріальної дії про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України , за позовом спадкоємця , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини , суд може визначити йому додатковий строк , достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Причиною пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини стала тривала хвороба позивачки на хронічний пієлонефрит , рецидивуючий у стадії загострення , що підтверджується довідкою 1-ої Полтавської міської лікарні. Аналізуючи вищевикладене , суд вважає, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

У липні 2016 р. позивачка звернулася до суду з позовною заявою, якою просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивачка в судовому засідання позов підтримала, бажання відновити дошлюбне прізвище не виявила. Відповідач проти задоволення позову заперечував Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 28 вересня 2002 р. відділом РАЦС м. Кишинів Республіки Молдова, актовий запис №720. Із встановлених обставин вбачається, що спільне життя подружжя припинене, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

У липні 2016 р. позивачка звернулася до суду з позовною заявою, якою просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судовому засідання позов підтримала, бажання відновити дошлюбне прізвище не виявила. Відповідач в судове засідання не зявився. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 22 квітня 2005 р. міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 261. Мають сина [PERSON], [INFO]. Із встановлених обставин вбачається, що спільне життя подружжя припинене, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

У липні 2017 [PERSON] звернулася до Красилівського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, також просила після розірвання шлюбу залишити її дошлюбне прізвище «Герасимюк». Посилалася на те, що 11.08.2007 вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу в них народилися сини: [PERSON], 28.11.2010 народження, та [PERSON], 27.02.2014 народження. Подружнє життя у них не склалося по причині несумісності їхніх характерів, відмінності поглядів на життя, неможливості дійти єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем. Між ними постійно виникали конфлікти. Внаслідок чого, протягом останнього часу шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинені, вони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Примирення між ними є неможливим. Шлюб існує формально. В судове засідання позивач не зявилася, надіслала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання позивач не зявився, надіслав до суду заяву, в якій вказав, що шлюбно-сімейні відносини з позивачем припинилися, на розірвання шлюбу погоджується. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що 11.08.2007 позивач уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народилися сини: [PERSON], 28.11.2010 народження, та [PERSON], 27.02.2014 народження. Шлюбні відносини між сторонами не склалися по причині несумісності їхніх характерів, відмінності поглядів на життя, неможливості дійти єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем. Між сторонами постійно виникали конфлікти. Сторони проживають окремо, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Зв'язок між подружжям втрачено. Примирення між ними виключаться, шлюб існує формально. Дані обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №164653 виданим 06.06.2017 Красилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-НМ №254458 виданим 11.02.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-НМ №254862 виданим 18.03.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Право позивача на вибір прізвища після розірвання шлюбу ґрунтується на вимогах ст.113 СК України, в звязку з чим її вимога про зміну шлюбного прізвища підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

У липні 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], заявник) звернулася до суду із заявою про визнання недієздатним її брата [PERSON], [INFO] (далі по тексту - [PERSON]), встановлення над ним опіки та призначення її опікуном. На обґрунтування заяви вказала, що її брат є інвалідом 1 групи з дитинства у зв'язку з психічним захворюванням. У брата неадекватна поведінка, самостійно він себе не обслуговує, дезорієнтований у просторі і часі, його не можна залишати без нагляду. Відтак через свою хворобу брат не розуміє значення своїх дій, не може керувати ними та потребує постійного стороннього догляду і опіки. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, просила її задовольнити. З урахуванням психічного стану [PERSON] суд вважав за можливе розглянути справу без його виклику в судове засідання. Представник органу опіки та піклування [PERSON] заяву підтримав та вніс подання про призначення [PERSON] опікуном її брата. Вислухавши учасників справи та дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини. [PERSON] з дитинства перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом «розумова відсталість у ступені нерізко вираженої імбецильності». 27.04.1995 йому встановлено першу групу інвалідності безстроково. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта від 28.11.2017 № 793 [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді помірної розумової відсталості і за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 30-31). Згідно з положеннями статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу [PERSON] не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що є підставою для визнання його недієздатним. За приписом статті 58 ЦК України над фізичними особами, які визнані недієздатними, встановлюється опіка, а відповідно до частини 1 статті 60 цього Кодексу суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Оскільки [PERSON] визнається недієздатним, він не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] і обставин, які перешкоджають їй виконувати обов'язки опікуна, не встановлено, а отже подання органу опіки та піклування про призначення заявниці опікуном брата суд вважає обґрунтованим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

У липні 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], заявниця) звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що померла [INFO] у с. Полісся Городнянського району Чернігівської області [PERSON] є її матір'ю. На обґрунтування заяви [PERSON] вказала, що в документах, які підтверджують її родинні зв'язки з матір'ю, є розходження у прізвищах. Так, згідно паспорту її мати мала прізвище [PERSON], водночас у її свідоцтві про народження прізвище батьків та її прізвище зазначено як [PERSON]. Таке ж прізвище зазначене і у її свідоцтві про шлюб. Встановлення факту родинних відносин їй необхідно для оформлення спадкових прав після смерті матері. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала пославшись на викладені у ній обставини. Поліська сільська рада Городнянського району Чернігівської області надіслала заяву про розгляд справи у відсутність її представника. Вислухавши заявницю, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини. Заявниця за паспортними даними є [PERSON], яка народилася [INFO] у с. Полісся Городнянського району Чернігівської області (а.с. 4-5). В актовому записі про укладення шлюбу заявниці з [PERSON] № 1, вчиненому 12 січня 1974 р. виконкомом Солонівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області (запис російською мовою), до укладення шлюбу її прізвище зазначене як [PERSON]. В актовому записі про народження заявниці № 21, вчиненому 11 лютого 1955 р. Жабчиською сільською радою Городнянського району Чернігівської області (запис російською мовою), її прізвище також вказане як [PERSON], батьком зазначений [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Поліської сільської ради Городнянського району Чернігівської області 9 вересня 2012 р., вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у віці 82 роки в с. Полісся Городнянського району Чернігівської області. Таке ж прізвище померлої зазначене і в довідці Поліської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 16.10.2012 № 292 та Державному акті на право власності на земельну ділянку площею 35375 га, розташовану на території Поліської сільської ради Городнянського району Чернігівської області. Свідок [PERSON] пояснив в суді, що заявниця є його рідною сестрою, а мати за життя мала прізвище [PERSON], в той же час в особистих документах сестри її дівоче прізвище чомусь було зазначене як [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснив, що є сином [PERSON] і, відповідно, племінником заявниці. Їх сімейне прізвище [PERSON], водночас до заміжжя прізвище тітки було записано як [PERSON]. Наведені докази безспірно доводять, що померла [INFO] [PERSON] є матір'ю заявниці, а розбіжності в написанні родинного прізвища виникли внаслідок відхилення від чинних стандартів при їх міжмовних (російсько-українських) перетвореннях. Враховуючи, що розбіжності в записах прізвища перешкоджає реалізації спадкових прав заявниці після смерті матері, наявні підстави для встановлення факту родинних відносин в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

У липні 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач) про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 14 грудня 2007 р. Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2935. Від шлюбу вони неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя почало погіршуватись внаслідок відсутності взаєморозуміння, кожен з них має різні погляди на подружнє життя та виховання дитини, що і призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Протягом останніх шести років вони не ведуть спільного господарства, з липня 2013 р. проживають окремо, примирення між ними неможливе через втрату поваги та любові один до одного. Після розлучення дитина буде проживати з позивачем. Позивач [PERSON] подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач [PERSON] - про визнання позову. Обидві сторони просили розглянути справу у їх відсутність. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що у подружжя відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, взаємні почуття любові та взаєморозуміння, внаслідок чого вони тривалий час не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Правовими підставами для задоволення позову є положення частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, згідно яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, та частини 2 статті 112 цього Кодексу, за приписом якої суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

У липні 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач) про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 18 вересня 2012 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1373. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. На протязі останніх двох років їх сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на сім'ю та шлюб, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає дитина, що негативно впливає на її психічний стан та спричиняє їй та позивачу душевні страждання. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено і подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Після розлучення дитина буде проживати з позивачем. Позивач [PERSON] подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач [PERSON] - про визнання позову. Обидві сторони просили розглянути справу у їх відсутність. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що у подружжя відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, взаємні почуття любові та взаєморозуміння, внаслідок чого вони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Правовими підставами для задоволення позову є положення частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, згідно яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, та частини 2 статті 112 цього Кодексу, за приписом якої суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved