Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Проектно-монтажна компанія «Тепловент» про розірвання договору та стягн ення коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 10 жовтня 2012 року між нею таТОВ «Проектно-монтажна компанія «Тепловент» було укладено договір на виконання монтажних робіт № 74. Зазначила, що відповідно до умов даного договору відповідач зобов'язувавсявиконати монтажні роботи по прокладанню газопроводу від розподільчого газопроводу до газового обладнання будинку, що розташований за адресою - [ADDRESS], а замовник зобов'язується надати Підряднику будівельний майданчик та прийняти від Підрядника закінчені роботи, оплатити їх. Вказала, що вона здійснила попередню оплату вартості робіт у розмірі 79 990 грн., а Підрядник повинен був протягом п'яти днів з моменту отримання авансового платежу розпочати роботи, однак, відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, сплачені кошти не повернув. Посилаючись на те, що позивач свої зобов'язання виконала належним чином, сплативши аванс, а відповідач взяті на себе зобов'язання щодо виконання робіт за договором не виконав, [PERSON] просить розірвати договір на виконання монтажних робіт № 74 від 10.10.2012 року, стягнути з ТОВ «Проектно-монтажна компанія «Тепловент» на свою користь 79 990 грн. сума попередньої оплати за договором, неустойку у розмірі 63 439 грн. 74 коп., штраф у сумі 4 400 грн. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити з викладених у ньому підстав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини поважності неявки в судове засідання суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягаєзадоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Судом встановлено, що 10 жовтня 2012 рокуміж позивачем та відповідачем був укладений договір № 74 на виконання монтажних робіт(а.с. 7-13). Відповідно до п. 1.1. даного договору підрядник зобов'язується виконати в установлений договором підряду строк монтажні роботи по прокладанню газопроводу від розподільчого газопроводу до газового обладнання будинку, що розташований за адресою - [ADDRESS], а замовник зобов'язується надати Підряднику будівельний майданчик (фронт робіт) та прийняти від Підрядника закінчені роботи, оплатити їх. Пунктом 2.1, 2.2, 2.2.1, 2.2.2 договору передбачено, що загальна вартість виконаних робіт становить 88 000 грн. та сплачується замовником підряднику шляхом готівкового розрахунку , поетапно з авансовим платежем, а саме - здійснення передоплати у сумі 60 000 протягом 5 банківських днів від дати підписання договору, а остаточний розрахунок проводиться замовником протягом 10 днів з дати введення об'єкту в експлуатацію. Згідно п. 4.1. Договору підрядник зобов'язаний розпочати виконання робіт, обумовлених договором протягом 5 днів з моменту здійснення Замовником авансового платежу у відповідності із п. 2.2.1 та виконати їх протягом терміну, що вказаний в Додатку № 1 до Договору. Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, а саме розписки, позивачка здійснила попередню оплату вартості робіт за договором № 74 на виконання монтажних робіт трьома платежами, а саме: 16.10.2012 року у розмірі 60 000 грн., 19.02.2013 року - 1000 дол. США (що згідно курсу НБУ станом на той час становило 7 999 грн.) та 05.08.2013 року у розмірі 8 000 грн, що загалом становить 79 900 грн. (а.с.33 - оригінал розписки). Як пояснив у судовому засіданні представник позивача відповідач свої зобов'язання за договором досі не виконав, сплачені кошти не повернув, у зв'язку з чим, позивачка змушена була звернутися до суду з даним позовом. Так частина перша статті 509 ЦК України визначає,щозобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. З змісту статей 843, 846, 857 ЦК України вбачається, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Робота, виконана підрядником, має відповідатиумовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайн оставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушеннямзобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що відповідачем незважаючи на вимоги вищезазначених норм чинного законодавстав, не виконано свої зобов»язання за Довором підряду в повному обсязі. Стаття 611 ЦК України визначає,що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідокод носторонньої відмови від зобов'язання, якщо цевстановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральноїшкоди. Згідно ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Відповідно до ст.ст. 852, 858 ЦК України, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїмвибором вимагатибезоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Якщо відступи у роботівід умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставіяких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та іншихобставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. У порушення зазначених вимог закону, відповідачем не надано суду доказів на обґрунтування своїхз аперечень про те, що ним виконані роботи за договором на виконання монтажних робіт № 74. Враховуючи вищевикладене, встановлені в судовому засіданні обставини, які підтверджують факт істотного порушеннявідповідачем Договору підряду, а саме не виконання робіт за договором у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про розірвання договору, стягнення з відповідача на її користь сплаченого авансу знайшли своє доведення в судовому засіданні є такими, що грунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню. Пунктом 11.14 Договору передбачено, що при затримці строків виконання робіт Підрядник сплачує неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості роботи за кожний день затримки, а за прострочення понад 30 днів сплачує додатковий штраф у розмірі 5% від вартості роботи. Строк введення об'єкту в експлуатацію не входить в даний пункт. Виходячи з наведеного та враховуючи те, що відповідач роботи не виконав, то він повинен сплатити на користь [PERSON] суму штрафу у розмірі 5% від вартості роботи, що становить 4 400 грн. Разом з тим, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення неустойки, у зв'язку з наступним. Статтею 258 ЦК України визначено вимоги, до яких застосовується спеціальна позовна давність, серед іншого, позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином, у тому разі, коли на момент звернення з позовом виконання зобов'язання було прострочено понад один рік, стягнення неустойки (штрафу, пені) за минулий час обмежується одним роком перед зверненням зацікавленої особи до суду, якщо не будуть визнанні поважними причини пропуску даного строку. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (місяця) на відповідну суму, а позовна давність про стягнення пені відповідно до ст.. 253 ЦК України обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі №6-116цс13, від 03 вересня 2014 року у справі №6-100цс14, яка згідно ст.. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Виходячи з наданого позивачем розрахунку заборгованості, пеня нарахована за період з 21.11.2012 року по 30.10.2015 року. Однак, суд вважає, що в межах даного спору слід застосувати спеціальні строки позовної давності, які передбачені п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, до заявлених позовних вимог позивача, які стосуються стягнення з відповідача пені за невиконання робіт по договору підряду, при цьому слід застосовувати подвійну облікову ставку НБУ, яка діяла на відповідний період. Враховуючи, що позивачка здійснила авансовий платіж вартості робіт у розмірі 60 000 грн. 16.10.2012 року, то відповідач зобов'язаний був 22.10.2012 року розпочати монтажні роботи, а 20.11.2012 року їх закінчити, однак даного обов'язку відповідач не здійснив, тому з 21.11.2012 року він вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання. Так на період з 21.11.2012 року по 09.06.2013 року була встановлена облікова ставка НБУ в розмірі 7, 5 % річних, а з 10.06.2013 року по 12.08.2013 року облікова ставка НБУ становила 7, 0 %, а з 13.08.2013 року по 21.11.2013 року ставка НБУ становила 6,5 %, з огляду на це ТОВ «Проектно-монтажна компанія «Тепловент» повинна сплатити на користь позивачки неустойку за період з 21.11.2012 року по 21.11.2013 року у розмірі 11 417 грн. 52 коп. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а з відповідача слід стягнути на користь позивача: - 79 900 грн. - сума сплаченого авансу; - 11 417 грн. 52 коп. - неустойка; - 4 400 грн. 00 коп. - штраф. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача в дохід держави підлягають витрати по оплаті судового збору в розмірі 958 грн. 07 коп. На підставівикладеного та

Outcome: partial