Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

У липні 2013 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до Державного підприємства «Виробниче обєднання «Південний Машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» про скасування наказів, посилаючись на те, що з 23 червня 1992 року вона працює у відповідача. 20.08.2012 позивачка була обрана головою Первинної профспілкової організації Незалежної профспілки гірників України Державного підприємства «Виробниче обєднання «Південний Машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», яка входить до складу Незалежної профспілки гірників України, про що відповідача було повідомлено письмово. 18 квітня 2013 року відповідачем було видано наказ № 212 «Про невиконання вимог Наказу № 242 від 19.05.2013», п. 1 якого позивачці була винесена догана за ухилення від проходження інструктажу. Того ж дня відповідачем було винесено розпорядження № 806 від 18.04.2013 «Про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності», яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за відсутність протягом години на робочому місці 10.04.2013, що не відповідає дійсності, оскільки саме з робочого місця позивач була викликана до кабінету начальника цеху. Позивачка вважає, що наказ № 212 від 18.04.2013 та розпорядження № 806 від 18.04.2013 видані з порушенням норм чинного законодавства, а саме з порушенням ст. 252 КЗпП України та ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», а саме зміна трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного органу, членами якого вони є. Подання на отримання попередньої згоди ППО НПГУ ДП «Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова» на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відповідачем не надсилалося. Крім того, відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, однак жодних письмових пояснень під час накладення на позивача двох дисциплінарних стягнень адміністрація від неї не вимагала, що також, на думку позивача, є порушенням норм трудового законодавства. Таким чином позивачка просить визнати незаконним та скасувати наказ №212 від 18 квітня 2013 року «Про невиконання вимог наказу №242 від 19 травня 2010 року»; визнати незаконним та скасувати розпорядження №806 від 18 квітня 2013 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»; зобовязати відповідача видати наказ про скасування наказу № 212 від 18 квітня 2013 року та розпорядження № 806 від 18 квітня 2013 року, оголосити його в усіх підрозділах підприємства. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, на задоволенні позову наполягала. Крім іншого, зазначила, що на підприємстві вона працює 27 років і ІТР жодного разу не проходило інструктаж. По цеху №25 відповідальним за проходження інструктажу був [PERSON] Вона особисто взяла у останнього три інструкції з приводу яких необхідно було пройти інструктаж з техніки безпеки, при цьому поскаржилася на умови своєї праці, а саме холод в її кабінеті, протікання даху. Позивач ознайомилася з інструкціями і просила [PERSON] провести їй інструктаж. Разом з тим, їй повідомили, що необхідно розписатися в Журналі реєстрації інструктажем по охороні праці. В першому кварталі 2013 року оскільки з нею проведено інструктаж не було, вона відмовилася розписуватися в Журналі, а в другому кварталі на її вимогу також не було проведено інструктаж. Після наказу від 18 квітня 2013 року їй запропонували знову пройти інструктаж, про що вона розписалася в Журналі, але із зауваженнями. Що стосується прогулу, то позивач пояснила, що по роду своєї діяльності вона не знаходиться весь час в своєму робочому кабінету, крім того вона є головою профспілки. Також туалет знаходиться від її кабінету на значній відстані, що також викликає необхідність залишення свого кабінету. 10 квітня 2013 року вона знаходилася в своєму робочому кабінеті з 13-30 годин до 14-30 годин. Щодо якоби її відсутності на робочому місці 10 квітня 2013 року їй не пропонувалося надати пояснення. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, вважаючи, що відповідачем при застосуванні до позивача дисциплінарних стягнень у вигляді обох доган порушено КЗпП України та Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Представники відповідача [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, підтримавши надані письмові заперечення на позов, пояснивши, що наказом №242 від 19 травня 2010 року затверджено «Положення про порядок проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці». Даний наказ було доведено до відома працівників підприємства шляхом розміщення в кожному підрозділі на досці оголошень. Кожний працівник підприємства в залежності від займаної посади та роботи яку він виконує повинен був пройти інструктаж. Саме [PERSON] по роду її діяльності повинна була пройти інструктаж з Інструкції з охорони праці з електрозабезпечення для 1 групи, Інструкції по загальним вимогам охорони праці для працівників ДП «ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова»-№29-О, Інструкції «Про заходи пожежної безпеки на ДП «ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова»-№86-О. З невідомих причин [PERSON] відмовилася проходити інструктаж, про що було складено акт та видано наказ №212 від 18 квітня 2013 року «Про невиконання вимог наказу №242 від 19 травня 2010 року», яким [PERSON] оголошено догану, відсторонено від роботи та зобовязано її пройти інструктаж до 24 квітня 2013 року. 10 квітня 2013 року в цеху №25 складено акт про відсутність [PERSON] на робочому місці з 13-30 до 14-30 годин, письмові пояснення остання відмовилася надавати. Розпорядженням №806 від 18 квітня 2013 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» [PERSON] оголошено догану. Наказ та розпорядження відповідають вимогам чинного законодавства, а тому підстави для задоволення позову відсутні, у звязку з чим представники відповідача просили у задоволенні позову відмовити. Вислухавши сторони, їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 23 червня 1992 року працює на Державному підприємстві «Виробниче обєднання «Південний Машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», що підтверджується записами в трудовій книжці, копія якої наявна в матеріалах справи. Наказом №242 від 19 травня 2010 року «Про внесення змін в «Положення про порядок проведення навчання та перевірку знань з питань охорони праці» внесено зміни відповідно до яких встановлено порядок та строки проходження навчання та перевірка знань з питань охорони праці. За родом своєї діяльності - економіст - [PERSON] повинна була проходити інструктаж з Інструкції з охорони праці з електрозабезпечення для 1 групи, Інструкції по загальним вимогам охорони праці для працівників ДП «ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова»-№29-О, Інструкції «Про заходи пожежної безпеки на ДП «ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова»-№86-О раз на квартал. Фіксування проходження інструктажів заносилися в Журнал реєстрації інструктажів по охороні праці. Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до ч. 1 ст.18 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи повинні проходити за рахунок роботодавця інструктаж, навчання з питань охорони праці, з надання першої медичної допомоги потерпілим від нещасних випадків і правил поведінки у разі виникнення аварії. Згідно зі статтями 21 та 139 КЗпП працівник, який уклав трудовий договір, зобов'язаний виконувати правила внутрішнього трудового розпорядку підприємства, установи, організації, виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган мають право на відсторонення працівника від роботи в певних випадках і приймають рішення з цього приводу на свій розсуд. Згідно зі статтею 46 Кодексу законів про працю України, відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; відмови або ухилення від обов'язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Відсторонення від роботи працівників - це тимчасове, вимушене недопущення працівника, який знаходиться в трудових відносинах з підприємством, установою, організацією, до виконання свої трудових і функціональних обов'язків, з певних обставин, передбачених діючим законодавством України про працю. 18 квітня 2013 року відповідачем було видано наказ № 212 «Про невиконання вимог Наказу № 242 від 19.05.2013», яким [PERSON] оголошено догану, відсторонено від роботи та зобовязано пройти інструктаж до 24 квітня 2013 року. Відповідачем [PERSON] підприємством «Виробниче обєднання «Південний Машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» в особі директора підприємства, на виконання вимог чинного законодавства, позивач [PERSON] була відсторонена від роботи та їй було надано час для проходження інструктажу до 24 квітня 2013 року. Сторонами не заперечується, що [PERSON] пройшла інструктаж 22 квітня квітня 2013 року, що також підтверджується наданим Журналом реєстрації інструктажів по охороні праці, копія якого наявна в матеріалах справи. Виходячи з вищезазначеного, суд дійшов висновку, що наказ №212 від 18 квітня 2013 року «Про невиконання вимог наказу №242 від 19 травня 2010 року» виданий генеральним директором Державного підприємства «Виробниче обєднання «Південний Машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» в частині пункту 1 про оголошення [PERSON] догани за не проходження інструктажу за загальнозаводськими інструкціями є передчасним, оскільки остання була відсторонена від роботи і їй надавався час для проходження інструктажу, що [PERSON] було зроблено. Відповідно до положень ст.ст. 147 - 149 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано один із заходів стягнення: догана або звільнення. Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення повинно враховуватись ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Судом також встановило, що за перший квартал 2013 року [PERSON] не пройшла інструктаж, про що свідчить відсутність її підпису в Журналі реєстрації інструктажів по охороні праці, підтверджується показами свідків та сам позивач не заперечує факт відмови від підпису у Журналі реєстрації інструктажів по охороні праці за 1 квартал. Разом з тим, строк притягнення до дисциплінарної відповідальності сплив, а тому у відповідача були відсутні підстави застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення за не проходження нею інструктажу за 1 квартал 2013 року. В судовому засіданні також встановлено, що 18 квітня 2013 року відповідачем винесено розпорядження № 806 від 18.04.2013 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» яким застосовано до [PERSON] стягнення за порушення трудової дисципліни у вигляді догани за відсутність протягом години на робочому місці 10 квітня 2013 року. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В трудових спорах обов'язок доведення правомірності своїх дій покладено на роботодавця. Оцінюючи надані відповідачем докази, а саме - акт від 10 квітня 2013 року про відсутність [PERSON] на робочому місці з 13-30 до 14-30 годин 10 квітня 2013 року та акт від 10 квітня 2013 року про відмову [PERSON] від надання письмових пояснень з приводу відсутності на робочому місці з 13-30 до 14-30 годин 10 квітня 2013 року, суд вважає дані докази недостатніми та переконливими. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] є працівниками Державного підприємства «Виробниче обєднання «Південний Машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» і перебувають у певній залежності від керівництва підприємства. Крім того, положеннями ст.252 КЗпП України визначено додаткові гарантії працівників, які є членами виборних профспілкових органів. Судом встановлено, що 20 серпня 2012 року на підприємстві створено первинну профспілкову організацію Незалежної профспілки гірників України Державного підприємства «Виробниче обєднання «Південний Машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», яка входить до складу Незалежної профспілки гірників України, про що відповідача було повідомлено письмово, про що свідчить повідомлення від 25 вересня 2012 року з вхідним штампом підприємства. Головою Незалежної профспілки гірників України 03 вересня 2012 року за №382 видано свідоцтво про реєстрацію Первинної профспілкової організації Незалежної профспілки гірників України Державного підприємства «Виробниче обєднання «Південний Машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», основною метою якої зазначено захист соціально-економічних прав трудівників. Таким чином, оскільки на час притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності вона була членом та головою профспілкової організації роботодавець повинен був отримати згоду виборного профспілкового органу. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та вважає за необхідне визнати незаконним та скасувати наказ №212 від 18 квітня 2013 року «Про невиконання вимог наказу №242 від 19 травня 2010 року» виданий генеральним директором Державного підприємства «Виробниче обєднання «Південний Машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» в частині пункту 1 про оголошення [PERSON] догани за не проходження інструктажу за загальнозаводськими інструкціями; визнати незаконним та скасувати розпорядження №806 від 18 квітня 2013 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» виданий помічником генерального директора Державного підприємства «Виробниче обєднання «Південний Машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» [PERSON] про застосування до [PERSON] стягнення за порушення трудової дисципліни у вигляді догани. В іншій частині позову відмовити. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з Державного підприємства «Виробниче обєднання «Південний Машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» на користь держави судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial