overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] посилається на наступне. 10.05.2009 року між ним та відповідачем був укладений шлюб. У шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося. Шлюбні стосунки фактично припинені, спільне господарство не ведеться. За таких обставин він просить суд прийняти рішення про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 10.05.2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №04, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим виконком Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області. Після реєстрації шлюбу відповідач набула прізвище чоловіка - [PERSON]. Від шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації народжень 17.11.2011 року зроблено відповідний актовий запис за №1875, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Сімейне життя в сторін не склалося. Шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. За таких обставин суд вважає позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на те, що 03.12.1988 року в Новоодеському райвідділі ЗАЦС Миколаївської області було зареєстровано шлюб позивачки з відповідачем. Від шлюбу вони мають дітей не мають. Позивачка зазначила, що причиною розпаду сімї є те, що з відповідачем не знаходили спільної мови з більшості питань стосовно ведення сімейного бюджету, та в відношеннях один до одного. Шлюб існує тільки на папері та фактично він розпався. У звязку з вищевикладеним позивач не бачить сенсу продовжувати шлюбні відносини з відповідачем та наполягає на розірванні шлюбу. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву в якій просила справу розглядати в її відсутність та вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи . Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.12.1988 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ФП № 283848 за актовим записом № 140 виданим 03.12.1988 року в Новоодеському райвідділі ЗАЦС Миколаївської області. Шлюбні стосунки між подружжям не склалися. Позивач на примирення не згодна, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на те, що 09.09.2010 року в ВДРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області було зареєстровано шлюб позивача з відповідачем. Від шлюбу вони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив, що шлюбні стосунки між ними припинилися майже вже 4 роки, тому вони не проживають разом. Причиною розпаду сімї є те, що з відповідачем не знаходили спільної мови з більшості питань стосовно ведення сімейного бюджету, та в відношеннях один до одного. На підставі цього у них виникають постійні сварки, скандали. У звязку з вищевикладеним позивач не бачить сенсу продовжувати шлюбні відносини з відповідачем та наполягає на розірванні шлюбу. Позивач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просив суд справу розглядати без його участі та вказав, що позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву в якій просила суд справу розглядати без її участі та вказала, що позов визнає, просила залишити їй дошлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.09.2010 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про одруження серії І-ФП № 121713 за актовим записом № 46 виданим 09.09.2010 року в ВДРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області. Шлюбні стосунки між подружжям не склалися, позивач на примирення не згоден, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка позов визнала повністю. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню. Клопотання відповідачки про залишення їй після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище слід задовольнити та залишити їй прізвище «Костомарова».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 11 серпня 2009 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений запис за №239. З жовтня 2015 року однією сімєю з відповідачкою не проживають через відсутність взаєморозуміння, що призвело до відсутності шлюбних відносин. Просить шлюб між ним та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивач у судове засідання не з'явився, надавши на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів та постановлення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не зявилась з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У звязку із неявкою відповідачки в судове засідання судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи у порядку ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 серпня 2009 року між позивачем та [PERSON] у Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис №239. Вирішуючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч.1 ст. 112 СК України при розгляді справи суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Так як подружні відносини між сторонами припинені, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідачка не надала заперечення проти розірвання шлюбу, при таких обставинах шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 14 травня 2002 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 139. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З жовтня 2014 року проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, оскільки мають різні погляди на життя. Просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати, оскільки вважає, що сімя розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилась, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Пирожок». Оскільки в судове засідання не зявились усі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НО № 175495, виданого 14 травня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м. Маріуполя Донецької області, 14 травня 2002 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено актовий запис № 139. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Пирожок». Згідно свідоцтва про народження серії І НО № 308263, виданого 11 жовтня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м. Маріуполя Донецької області, 10 жовтня 2002 року народився [PERSON], про що складено актовий запис № 557. Згідно свідоцтва про народження серії І НО № 285491, виданого 10 вересня 2009 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, 10 вересня 2009 року народилась [PERSON], про що складено актовий запис № 724. Батьками дітей є [PERSON] та [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сімя розпалась та підстав для її збереження немає, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що 14.06.08 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Вказував, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначав, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомляла. Суд враховуючи вимоги ст. ст. 77, 224 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по справі та ухвалити заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.06.08 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 685. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що 22 вересня 2001 року Дмитрівською сільською радою, Фастівського району, Київської області за актовим записом № 4 зареєстровно шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] які проживають з матірю. Подружнє життя не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого часто виникали непорозуміння. З кінця серпня 2015 року проживають окремо, стосунків не підтримують. При таких обставинах позивач вважає, що збереження сімї з відповідачем та примирення є неможливим, подальше спільне життя з ним суперечить інтересам сімї. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву в якій позов підтримала з підстав викладених у ньому, просила суд його задовольнити. Справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що 22 вересня 2001 року Дмитрівською сільською радою Фастівського району Київської області за актовим записом № 4 зареєстровно шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] які проживають з матірю. Подружнє життя не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого часто виникали непорозуміння. З кінця серпня 2015 року проживають окремо, стосунків не підтримують. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, позивач заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач зазначила, що у разі розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Турець». Вказана вимога підлягає задоволенню. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 03 вересня 2013 року він уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. 05 лютого 2010 року за вироком Голосіївського районного суду м. Києва позивач засуджений на 7 років позбавлення волі. За останні 9 місяців дружина до нього не приїжджає, збереження сім`ї є неможливим. Тому просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, у позовій заяві просив розглядати у його відсутність. Відповідач до суду не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, а тому по справі необхідно ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідачів в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 03 вересня 2013 року вступили в зареєстрований шлюб (а.с.3). Спільних дітей сторони не мають. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи той факт, що позивач перебуває у місці позбавлення волі, а відповідач його не відвідує, спілкування не підтримують, примирення між сторонами не можливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 15 листопада 2003 року між ним та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Новопільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, актовий запис № 12. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя та сімейні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. За таких обставин, позивач просив суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 15 листопада 2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Новопільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, актовий запис № 12. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved