Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідно до укладеного між сторонами договору б/н від 8 листопада 2011 року банк випустив відповідачу кредитну картку на підставі заяви, належним чином заповненої та підписаною останнім. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір. 26 липня 2013 року відповідач скористався сервісом «Оплата частинами» в торгово-сервісному підприємстві «ТОВ Юг Промінвест» та уклав з позивачем кредитний договір №13072600285054, згідно з яким [PERSON] отримав кредит у розмір 9988 грн. зі сплатою комісії за сервіс в розмірі 51,75%, комісії екваєрської 1,60%, комісії загальної 2, 16 %. В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав належним чином. У звязку з цим, виникла заборгованість в сумі 11005, 98, яка складається з 8723, 58 грн. з аборгованість за кредитом; 1282, 12 пені за несвоєчасність виконання зобов`язань; 500 грн. фіксованого штрафу та 500, 29 грн. процентної складової штрафу. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача 11005, 98 коп. заборгованості та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, в заяві просив розглядати справу без його участі, позов просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що банк повернув на його рахунок перший внесок, вважав, що оскільки він фактично відкликав згоду на укладання договору про надання споживчого кредиту, повернувши товар ТОВ «Юг Промінвест», то він Банку не повинен сплачувати кредитні кошти. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом було встановлено, що 8 листопада 2011 року між позивачем та відповідачем був укладений в письмовій формі кредитний договір б/н (далі Договір), в якому сторони узгодили всі його умови. Відповідно до Договору публічне акціонерне товариство «Приватбанк», (далі Банк), зобовязалося надати позичальнику, тобто відповідачці, кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту з оформленням кредитної картки для користування кредитними коштами. На підтвердження укладення Договору між сторонами були складені та підписані анкета-заявка на оформлення кредитної картки і умови та правила надання банківських послуг. 26 липня 2013 року відповідач скористався сервісом «Оплата частинами» в торгово-сервісному підприємстві «ТОВ Юг Промінвест» та уклав з позивачем кредитний договір №13072600285054, згідно з яким отримав кредит у розмір 9988 грн. зі сплатою комісії за сервіс в розмірі 51,75%, комісії екваєрської 1,60%, комісії загальної 2, 16 %. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обовязку виконання зобовязання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Пунктом 1.1.1.73 Умов і Правил надання банківських послуг передбачена така послуга як «Оплата частинами». Без переплат це послуга по організації обслуговування і проведенню розрахунків по операціям, здійсненим з використанням платіжних карт на які поширюється ця послуга, згідно яких держатель карти доручає Банку здійснювати регулярні платежі в адрес Торговця в розмірі і кількості указаних в квитанції, надрукованої на POS терміналі при автоматизації послуги «Оплата частинами» в торговельно-сервісних центрах підприємства з якими Банк уклав договір розширеного еквайрінга. З матеріалів справи вбачається, що 26 липня 2013 року [PERSON] скористався сервісом «Оплата частинами» в на підприємстві ТСП «ТОВ Юг Промінвест», де придбав товар на суму 9988 грн., сплативши перший внесок. Банк виконав взяті на себе зобовязання, що підтверджується випискою по розрахунковому рахунку ТОВ «Юг Промінвест» № 26006010010453 від 26 липня 2013 року та перерахував суму кредитних коштів 9988 грн. 6 серпня 2013 року відповідач фактично відкликав згоду на укладання договору про надання споживчого кредиту, повернувши товар ТОВ «Юг Промінвест». В свою чергу Банк повернув відповідачу на його рахунок перший внесок, що підтверджується випискою по кредитній картці. Частиною 6 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що з відкликанням згоди на укладання договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти, або товари, одержані згідно з договором. Проте [PERSON] не дотримався зазначених положень закону, та не повернув позивачу кредитні кошти, хоча такий обовязок лежить саме на ньому як на споживачу, який повернувши товар, повинен був вимагати від продавця повернення коштів для їх передачі потім до банку. Оскільки відповідач кредитні кошти позивачу не повернув, Банком розрахована заборгованість яка становить 11005, 98, і складається з 8723, 58 грн. заборгованість за кредитом; 1282, 12 пені за несвоєчасність виконання зобов`язань; 500 грн. фіксованого штрафу та 500, 29 грн. процентної складової штрафу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги Банку про повернення 8723, 58 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а вимоги про стягнення з відповідача пені та штрафів задоволенню не підлягають, оскільки їх сплата не передбачена у разі відкликання згоди на укладання договору про надання споживчого кредиту (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Посилання позивача на Умови та Правила надання банківських послуг, як підставу для стягнення пені та штрафів не можуть бути застосовані, оскільки повернення кредитних коштів відбувається за правилами ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а не у звязку з порушенням умов кредитного договору. Враховуючи викладене, з відповідача на користь Банку підлягає стягненню 8723 грн. 58 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь Банку підлягає стягненню пропорційно задоволеним вимогам судові витрати в сумі 193, 07 грн.

Outcome: partial