Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дочки - [PERSON], [INFO]. Крім того, просив стягнути судові витрати. У позовній заяві він посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебували до 20 травня 2011 року. Від шлюбу мають повнолітню дочку, [PERSON], [INFO] і неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх доводів про стягнення аліментів на дочку, яка досягла повноліття і додаткових витрат на її утримання, позивач посилається на витрати на навчання у зв'язку із вступом дочкою до технікуму за комерційною формою навчання. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив суд його задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що відповідач на час розгляду справи сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дочки, [PERSON], [INFO], які складають 70% від його заробітної платні, а відтак, він не має матеріальної змоги брати участь в утриманні повнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], яка продовжує навчатися. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав у задоволенні даного позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, 28.01.1995 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], про що відділом РАЦС Радянського району м. Києва було видано свідоцтво про укладення шлюбу від 28.01.1995 року за [NUMBER] та зроблено відповідний актовий запис №38. Від цього шлюбу у сторін є повнолітня дочка [PERSON], [INFO] та неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], які проживають разом із [PERSON] (а.с. 9-11). За рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20.05.2011 року, справа № 2-3678 шлюб позивачки і відповідача було розірвано. До досягнення дочкою [PERSON] повноліття Відповідач сплачував аліменти на її утримання. За рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 10 вересня 2012 року у справі № 1231/2307/2012 за позовом [PERSON], [PERSON] був позбавлений батьківських прав відносно дочок - [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Відповідач ще сплачує аліменти у розмірі 1000 грн. (одна тисяча) грн. на неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Крім того Відповідач написав за власним бажання заяву з проханням утримувати з його заробітної плати суму більшу, ніж передбачено чинним законодавством, а саме 70% від заробітку, що підтверджується довідками №16/1 від 16 січня 2013 року та №161 від 05 грудня 2013 року. Згідно довідки №16/1 від 16 січня 2014 року розмір заробітної плати відповідача, з вирахуванням всіх передбачуваних законодавством податків, становить 1 220,00 грн. Позовна заява мотивована тим, що у вересні 2011 року [PERSON] вступила на денну комерційну форму навчання на факультет «Виробництво авіаційних літальних апаратів» до Київського авіаційного технікуму. Вартість навчання згідно договору про надання освітніх послуг складає 6000 грн. на рік. За навчання доньки на першому та другому курсі позивачкою було сплачено 12 000 грн. Строк навчання у вищевказаному навчальному закладі встановлено до 01.07.2015 року (про що свідчить довідка №493 від 09.09.2013 року). Викладене підтверджується наявними у матеріалах справи копіями платіжних квитанцій, договору на навчання фахівців № 07 4/11 від 29.08.2011 року, довідки про відсутність стипендії і характеристикою з місця навчання (а.с. 13-14, 21-24). Відтак, враховуючи викладене і посилаючись на положення частини 2 статті 166, частини 1 статті 182, частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України, [PERSON] заявила позов про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON], яка продовжує навчання, у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 26.11.2013 року та до закінчення навчання останньої, чи до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 6 000,00 грн. додаткових витрат з оплати навчання [PERSON] за період з 01.09.2011 року по 01.09.2013 року; стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частину витрат по оплаті за навчання дитини [PERSON], які будуть проведені [PERSON] за період навчання [PERSON] з вересня 2013 року до закінчення навчання останньої, чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку. Згідно з частиною 2 статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З приводу застосування статті 199 Сімейного кодексу України Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 3 від 15.05.2006 р. у пункті 20 дав такі роз'яснення: «Обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу, тобто батько чи мати відповідно до свого матеріального, сімейного стану та стану здоров'я мають бути спроможні надавати таку допомогу. Відтак, умовою стягнення аліментів на повнолітню дочку, сина є спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров'я. При цьому враховується у платника аліментів наявність інших членів сім'ї, яких він зобов'язані утримувати за законом (непрацездатні батьки, неповнолітні діти. непрацездатні дружина, чоловік); розмір заробітної плати (доходу), а якщо на пенсії, - розмір пенсії; стан здоров'я - є тяжкохворим, інвалід І групи, яка потребує стороннього догляду тощо. Таким чином, враховуючи те, що на час вирішення даного спору, [PERSON] сплачує аліменти у розмірі 1000 грн. (одна тисяча) грн. на утримання спільної з позивачкою неповнолітньої дочки, [PERSON], [INFO], що складає 70% від його заробітку, який становить 1 220,00 грн., то у даному випадку, враховуючи майнові інтереси сторін, їх матеріальне становище, суд доходить до висновку про те, що додаткове стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчатися, може зумовити виникнення у відповідача важкого матеріального становища, що свідчить про відсутність у відповідача фінансової можливості сплачувати даний вид матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки. Наведене є підставою для відмови у задоволенні позову у частині аліментів на утримання [PERSON], яка продовжує навчання, у розмірі 1000 грн. щомісяця. При вирішенні спору у частині вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання [PERSON], суд виходить із такого. Відповідно до статті 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Згідно із статтею 6 Сімейного Кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина випливає із вимог статті 199 Сімейного кодексу України; водночас за змістом статті 201 Сімейного кодексу України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст. 187, 189-192 і 194-197 Сімейного кодексу. В переліку статей, які застосовуються у разі вирішення питання про надання повнолітній особі матеріальної допомоги не вказана стаття 185 Сімейного кодексу України на яку посилається позивачка як на обґрунтування заявлених вимог. Наведене свідчить про те, що предмету регулювання положень статті 185 СК України не входять правовідносини між батьками і їх повнолітніми дочкою, сином, що зумовлює неможливість застосування наведеної правової норми і є підставо для відмови у задоволені даного позову і у частині стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання повнолітньої [PERSON], [INFO]. Відтак, із викладеного вбачається, що вимоги даного позову спростовуються обставинами справи і суперечать нормам матеріального права, а отже у їх задоволені слід відмовити.

Outcome: dismissed