Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

У липні 2013 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за розписками в порядку пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у квітні 2010 року та липні 2012 року [PERSON], спадкоємцем якого є відповідач, позичив у позивача грошові кошти у загальному розмірі 35720 доларів США, що підтверджується розписками [PERSON] 04 березня 2013 року позивачу стало відомо, що [PERSON] знятий з реєстраційного обліку за місцем проживання як померлий. Спадкоємцем боржника є його неповнолітній син [PERSON] За таких обставин, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за розписками у розмірі 285645,76 грн., що еквівалентно 35720 доларів США. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити позов у повному обсязі. Позивач [PERSON] пояснив, що у липні 2012 року він позичив померлому [PERSON] грошові кошти у сумі 19400 доларів США, вони зустрілися у торговому центрі «Аладін», розташованому біля станції метро «Позняки», при передачі грошових коштів були присутні [PERSON] та [PERSON] За усною домовленістю грошові кошти [PERSON] зобов'язався повернути через місяць. Через місяць позивач зателефонував [PERSON], який повідомив про неможливість повернути борг та просив трохи почекати. У період з серпня 2012 року по січень 2013 року позивач з [PERSON] не спілкувався, позивач телефонував [PERSON], але на його телефонні дзвінки ніхто не відповідав. 25 січня 2013 року позивач направив на ім'я [PERSON] та [PERSON], його дружини, листи з проханням повернути йому суму боргу. Після чого позивач звернувся з позовом до суду, але ухвалою Оболонського районного суду м. Києва 04 березня 2013 року було відмовлено у прийнятті позовної заяви про стягнення суми боргу, оскільки відповідач помер. Позивач зазначив, що час від часу позичав [PERSON] грошові кошти в борг, коли йому терміново потрібні були кошти. Крім того, позивач [PERSON] повідомив, що про смерть [PERSON] дізнався після отримання ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 04 березня 2013 року про відмову у прийнятті позовної заяви про стягнення суми боргу. Позивач не пам'ятає, що він був в офісі компанії, що належала [PERSON], на наступний день після смерті останнього, не пам'ятає чи повідомляв йому [PERSON] про смерть [PERSON] Що стосується боргових розписок, складених у квітні 2010 року, то у позивача була домовленість з [PERSON], що на час користування позиковими коштами він передав на користь [PERSON] автомобіль, який належав на праві власності дружині [PERSON], оскільки автомобіль перебував у заставі банку, боргові розписки залишилися у позивача. Відповідач, в особі свого законного представника [PERSON], та її представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, просили суд відмовити у задоволенні позову. Зазначили, що єдиним спадкоємцем щодо майна померлого [PERSON] є неповнолітній син [PERSON], від імені якого законний представник [PERSON] прийняла спадщину. На час розгляду справи свідоцтво про право власності на спадкове майно спадкоємцем не отримано, що, на думку відповідача, унеможливлює погашення боргів спадкодавця на вимогу його кредиторів. Крім того, представник відповідача просила звернути увагу на пропуск позивачем строку для пред'явлення позивачем претензій до спадкоємців боржника, встановленого ст. 1281 ЦК України. Свідок [PERSON] під час допиту у судовому засіданні показав, що він був знайомий з померлим [PERSON] більше ніж 16 років. 25 липня 2012 року свідок разом з [PERSON], [PERSON], [PERSON] зустрілися у торговому центрі «Піраміда», [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти, про що [PERSON] була складена розписка, свідок підтвердив свій підпис на розписці. Про смерть [PERSON] свідок дізнався з телефонної розмови зі своїм приятелем [PERSON], який повідомив, що він та [PERSON] дізналися про смерть [PERSON] на початку вересня 2012 року. Свідок [PERSON], допитаний у судовому засіданні, показав, що він є братом дружини [PERSON] - [PERSON] Свідку зі слів [PERSON] відомо, що [PERSON] дійсно давав [PERSON] грошові кошти у позику. З [PERSON] свідок знайомий з 2007 року. [PERSON] загинув [INFO] приблизно о 12 годині, про смерть [PERSON] свідку стало відомо приблизно через півгодини. Наступного дня [INFO] приблизно з 11 до 12 години дня свідок разом з [PERSON], представником Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві поїхали до офісу компанії, що належала [PERSON], з метою пошуку зброї, яка була зареєстрована на ім'я померлого. Крім вказаних осіб в офісі також був присутній працівник компанії [PERSON]. Свідок разом з [PERSON], представником Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві були в кабінеті покійного, оскільки там був сейф зі зброєю, коли в двері офіси подзвонили, двері відчини співробітник компанії [PERSON], до приміщення офісу зайшли [PERSON] та [PERSON], яким свідок та [PERSON] повідомили про смерть [PERSON], після чого [PERSON] та [PERSON] пішли. Через приблизно 10 днів [PERSON] зателефонував свідку та повідомив, що у померлого [PERSON] існують борги перед ним, що підтверджується розписками [PERSON] Свідок [PERSON] під час допиту у судовому засіданні повідомив, що [INFO] по вулиці Богатирській було скоєно самогубство з використанням зброї, свідок виїхав на місце пригоди, було встановлено, що на ім'я померлого були зареєстровані рушниця та газовий револьвер. [INFO] свідок разом з [PERSON] поїхали в офіс компанії, де знайшли зброю у сейфі в кабінеті померлого [PERSON] Під час складання акту про вилучення зброї до приміщення офісу зайшли двоє невідомих осіб, [PERSON] повідомив, що це були кредитори померлого. В присутності свідка [PERSON] повідомив цим двом особам про смерть [PERSON], після чого відбувся скандал та ці дві особи пішли. Події описані свідком відбувалися [INFO], приблизно з 11 до 14 годин. Свідок [PERSON] під час допиту у судовому засіданні показав, що він є сином померлого [PERSON], особисто знайомий з позивачем по справі [PERSON], який регулярно позичав грошові кошти батьку свідка. У травні 2012 року [PERSON] повідомив свідку, що повністю розрахувався з [PERSON] В останній раз свідок зустрічався з [PERSON] [INFO] в офісі по вул. Вікентія Хвойки, також в цей час в офісі були присутні [PERSON], слідчий Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві [PERSON], який вилучав зброю, що була зареєстрована на ім'я померлого. До кабінету, де знаходились вказані особи, зайшов співробітник компанії [PERSON] та повідомив, що прийшли [PERSON] та [PERSON] Свідок повідомив [PERSON] про смерть свого батька [PERSON], після чого відбулася сварка між [PERSON] та [PERSON] Свідок зазначив, що ніколи не чув від свого батька про боргову розписку, складену наприкінці липня 2012 року. У період з 14 по 17 листопада 2012 року свідку зателефонував [PERSON] та повідомив про борги [PERSON] перед ним, у цей час свідок перебував за межами України та дав [PERSON] зрозуміти, що не збирається з ним це обговорювати. Свідок [PERSON] під час допиту у судовому засіданні показав, що він тривалий час знайомий з [PERSON] та [PERSON] Влітку 2012 року свідок разом з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зустрілися у торговому центрі біля метро «Позняки», в присутності свідка [PERSON] були передані грошові кошти [PERSON], останнім складено розписку. Дата на розписці відповідала фактичній даті її складання. Свідок підтвердив свій підпис на розписці. Свідок зазначив, що приїжджав до офісу покійного [PERSON] один, не пам'ятає, щоб разом з ним був [PERSON], про смерть [PERSON] йому повідомив брат дружини [PERSON] Звістка про смерть [PERSON] справила сильне враження на свідка, він не міг керувати автомобілем. Після чого свідок зателефонував [PERSON] та повідомив останньому про смерть [PERSON] Свідок [PERSON] показав, що не пам'ятає чи повідомляв [PERSON] про смерть [PERSON] Свідок [PERSON], допитана у судовому засіданні, показала, що вона працювала з [PERSON] з 2001 року, займає посаду директора приватного підприємства «Експедиційна транспортна компанія «ІТС». Свідку відомо, що [PERSON] неодноразово давав [PERSON] грошові кошти у борг під проценти. У травні 2011 року, як відомо свідку, [PERSON] повністю розрахувався з [PERSON], після чого померлий [PERSON] пообіцяв більше не брати грошові кошти у борг від [PERSON] 25 липня 2012 року свідок стверджує, що [PERSON] з 10 години ранку весь робочий день перебував в офісі та нікуди не виїжджав. На наступний день після смерті [PERSON] свідок поїхала за межі м. Києва. [INFO] свідку зателефонував співробітник фірми [PERSON] та повідомив, що до приміщення офісу приходили [PERSON] та [PERSON] Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 02 квітня 2010 року [PERSON] отримав у борг від позивача [PERSON] грошові кошти у сумі 11320 доларів США строком на шість місяців, тобто до 30 вересня 2010 року, які зобов'язався повернути позикодавцю. Того ж дня [PERSON] отримав у позику від позивача грошові кошти у сумі 5000 доларів США строком на три місяці до 02 липня 2010 року, які також зобов'язався повернути. Такі факт підтверджені розписками, складеними власноручно [PERSON] (а.с. 7-8) Відповідно до розписки від 25 липня 2012 року [PERSON] позичив у позивача грошові кошти у сумі 19400 доларів США в присутності двох свідків [PERSON] та [PERSON] Розписка складена в письмовій формі, підписана позичальником та двома свідками. (а.с. 6) Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За приписами ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до положень ст. 214 ЦК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу. Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Як убачається з матеріалів справи, [INFO] [PERSON] помер. (а.с. 54) Між позивачем та [PERSON] існували позикові відносини, що підтверджується розписками останнього, датованими 02 квітня 2010 року та 25 липня 2012 року. Відповідачем такі обставини не спростовані, суду не надано належних доказів на підтвердження того, що розрахунки між сторонами відбулися ще за життя [PERSON] Крім того, відповідачем не заперечувалося те, що розписки, долучені позивачем, написані власноручно [PERSON] Факт передачі грошових коштів 25 липня 2012 року також підтверджений показами свідків [PERSON] та [PERSON], підписи яких наявні на розписці. В частині передачі 25 липня 2012 року грошових коштів позивачем на користь [PERSON] показання свідків [PERSON] та [PERSON] є такими, що узгоджуються між собою та не суперечать поясненням позивача. Відтак, станом на 30 серпня 2012 року заборгованість [PERSON] перед позивачем становила у загальному розмірі 35720 доларів США та у позивача виникло право вимоги до спадкоємців [PERSON], які прийняли спадщину. За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до положень ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. (стаття 1270 ЦК України) Згідно зі ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Положеннями статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За приписами ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Згідно зі ст. ст. 57, 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до спадкової справи № 1388/12 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом є дружина [PERSON], син [PERSON], син [PERSON], син [PERSON], які повинні у строк до 28 лютого 2013 року заявити про прийняття спадщини. 20 листопада 2012 року від спадкоємців [PERSON], [PERSON], [PERSON] надійшли заяви про відмову від спадщини на користь малолітнього сина спадкодавця [PERSON] (а.с. 63-64) Того ж дня законний представник малолітнього сина спадкодавця - [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини від імені свого сина. До складу спадщини увійшли 1/5 частина квартири [ADDRESS], гараж [ADDRESS], права на 100% статутного капіталу ПП «Експедиційно-транспортна компанія «ІТС», земельна ділянка, площею 0,0530 га, що розташована на території Рожнівської сільської ради, Броварського району, Київської області. На час розгляду справи свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно відповідачем не отримано. Оскільки спадщина належить відповідачу з часу її відкриття, відсутність у відповідача свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у задоволенні позову кредитора до спадкоємців про стягнення боргу. На підтвердження вартості спадкового майна позивачем долучені висновки про вартість двокімнатної квартири [ADDRESS] та вартість земельної ділянки, складені фізичною особою-підприємцем [PERSON] Вартість гаражу становить 9344 гривні відповідно до свідоцтва про право спадщини за законом від 18 лютого 2012 року, виданого на ім'я [PERSON] Правовий аналіз наведених положень закону дозволяє дійти висновку, що умовою задоволення вимоги кредитора спадкодавця за рахунок спадкового майна є пред'явлення такої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом 6 місяців від дня, коли кредитор дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини. При цьому, на спадкоємців покладений обов'язок повідомити кредитора про смерть спадкодавця. У позовній заяві позивач зазначає, що дізнався про смерть [PERSON] 04 березня 2013 року, оскільки він звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, однак ухвалою судді йому було відмовлено у прийнятті позовної заяви на підставі п. 5 ч. 2 ст. 122 ЦПК України з посиланням на те, що [PERSON] знятий з реєстраційного обліку за місцем проживання як померлий. (а.с. 117) З претензією до спадкоємців боржника позивач звернувся до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори 07 серпня 2013 року, про що свідчать матеріали спадкової справи. Ця претензія долучена до матеріалів спадкової справи, про що повідомлено позивача, спадкоємця та його законного представника. (а.с. 93-96) Однак з показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] судом встановлено, що позивач разом [PERSON] дізналися про смерть [PERSON] [INFO], коли завітали до офісу компанії, що належала спадкодавцю. Крім того, з показань свідка [PERSON] вбачається, що він про смерть [PERSON] дізнався з телефонної розмови з [PERSON], який розповів, що він та [PERSON] дізналися про смерть [PERSON] на початку вересня 2012 року. Незважаючи на те, що свідки [PERSON] та [PERSON] є родичами померлого [PERSON] та можуть бути зацікавленими у результаті розгляду справи, їхні показання повністю узгоджуються з показанням свідків [PERSON], співробітника Оболонського РУГУ МВС України в м. Києві, та [PERSON], які, у свою чергу, такими зацікавленими особами бути не можуть. Поряд з цим, свідок [PERSON] підтвердив, що він був в офісі компанії спадкодавця, де від [PERSON] дізнався про смерть [PERSON], однак прямо не стверджував, що [INFO] він був в офісі один без [PERSON], послався на те, що погано пам'ятає ці події. В ході розгляду справи позивач у своїх поясненнях також зазначив, що не пам'ятає, чи був він присутній [INFO] в офісі компанії [PERSON], чи телефонував він [PERSON] у листопаді 2012 року з приводу боргів спадкодавця, також не пам'ятає, що [PERSON] повідомляв йому про смерть [PERSON] Оцінюючи докази зібрані під час розгляду справи у їх сукупності, суд доходить висновку, що позивач про смерть [PERSON] дізнався [INFO], що підтверджується показаннями свідків - очевидців [PERSON], [PERSON], [PERSON] та свідка [PERSON] Встановлені судом зазначені обставини підтверджені прямим та належними доказами, оскільки вони безпосередньо вказують на факт, що має значення для справи, а саме: час, коли позивач дізнався про смерть позичальника. Отже, починаючи з [INFO], позивач повинен був звернутися з претензіями до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом шести місяців, тобто до 28 лютого 2013 року. Матеріалами справи підтверджено, що претензія від імені [PERSON] надійшла до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори 05 липня 2013 року, однак не була долучена до матеріалів спадкової справи, оскільки позивач не зазначив рік, коли йому стало відомо про смерть [PERSON], в другий раз позивач звернувся до нотаріальної контори з вимогами до спадкодавців 07 серпня 2013 року. Приймаючи до уваги те, що за приписами ст. 1281 ЦПК України пропуск шести місячного строку тягне за собою позбавлення кредитора права вимоги до спадкоємців боржника, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] про стягнення боргу за розписками в порядку пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців.

Outcome: dismissed