Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

У квітні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, обґрунтовуючи його тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай), яка належала останньому на підставі сертифікату серії РН №394076 виданого 7 серпня 2000 року на ім`я [PERSON] , її бабусі, яка померла [INFO] , та спадщину після смерті якої фактично прийняв її батько [PERSON] але не встиг її оформити. Зазначає, що у встановлений шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, так як після його смерті поїхала на заробітки до Росії, і перебувала за кордоном на протязі довгих років. Коли позивач звернулася до приватного нотаріуса Бобринецького районного нотаріального округу Кіровоградської області Трошиної С.А. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, про що 15 вересня 2021 року винесено відповідну постанову у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для її прийняття, тому вважає що вказаний строк нею пропущено з поважних причин та просить визначити їй строк у три місяці для подання заяви до нотаріальної контори. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 червня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Представник позивача адвокат Марку О.В. в судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити з підстав зазначених у ньому, та надала згоду на заочний розгляд справи у зв`язку з неявкою відповідача. Представник відповідача Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву на позов від відповідача не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ст. 280 ЦПК України, оскільки належним чином повідомлений відповідач до суду не з`явився, не подав заяв чи клопотань про розгляд справи без його участі та відзиву на позов, тому, враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалює заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення учасників справи та вивчивши матеріали позову, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №1, виданий Братським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 24.02.2017 року (а.с.9). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане повторно Братським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 12.05.2016 року, про що зроблено відповідний актовий запис №5 (а.с.8). З довідки виданої виконкомом Буховецькою сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області від 04.09.2020 року за №383 та викопіювання господарської книги №2 з 1996 по 2000 роки, на час смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала в одному будинку з онуком [PERSON] та сином [PERSON] (а.с.14-15). Зі свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Буховецької сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області 09.04.1991 року, встановлено що її батьком є [PERSON] (а.с.10). З трудової книжки серії [NUMBER] та інформацією ТОВ «Пріокське» вбачається, що позивачка [PERSON] у період з 15.08.2010 року по 30.01.2011 рік офіційно працювала у ТОВ «Пріокське» на посаді адміністратора (а.с.11-13). Постановою приватного нотаріуса Бобринецького районного нотаріального округу Кіровоградської області Трошиної С.А. від 15.09.2020 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] відмовлено, оскільки в шестимісячний строк не вчинено дій передбачених ст.ст.1268-1271 ЦК України (а.с.4). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до змісту ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та у відповідності до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. Звертаючись до суду з цим позовом, [PERSON] посилається, як на поважну причину пропуску строку на прийняття спадщини, на її проживання за межами України, а саме на території Росії, але цей факт сам по собі не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки перебування позивача поза межами України не позбавляло її можливості подати заяву про прийняття спадщини поштою, як передбачено пунктом 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, чинної на час відкриття спадщини. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.04.2021 р. у справі №589/1863/13-ц. Крім того, відповідно до частини шостої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII (із змінами) «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій за кордоном покладається на консульські установи України, а у випадках, передбачених чинним законодавством, на дипломатичні представництва України. Згідно зі статтею 38 цього ж Закону на консульські установи України серед іншого також покладений обов`язок видавати свідоцтва про право на спадщину. Доказів неможливості з`явитися до консульської установи або до дипломатичного представництва України за кордоном позивач не надав. З огляду на це, безпідставними є доводи позивача про те, що проживання спадкоємця за межами України є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Окрім того, судом встановлено, що батько позивачки помер [INFO] , а проживати за межами України вона почала з 8 серпня 2010 року, тобто остання був достатній час для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса ще до її виїзду за кордон, і поважності пропуску строку для прийняття спадщини у цей період позивачка також не довела. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Аналогічну за змістом правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 20.11.2020 року у справі № 127/12911/18. Враховуючи вищевикладене, з наведених підстав, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі в зв`язку з тим, що причини пропуску позивачем [PERSON] строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] є неповажними та не були пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця. Судові витрати, у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд залишає за позивачем.

Outcome: dismissed