Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

У липні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Третя миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 20 жовтня 2009 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 20 жовтня 2009 року помер її чоловік [PERSON]. Після смерті [PERSON]відкрилася спадщина, яка складається, у тому числі, з земельної ділянки, площею 2,00 гектари, з кадастровим номером 4824280700:01:000:0067, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території [PERSON] сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Також позивач вказує на те, що після смерті [PERSON], він звернувся до Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області, з метою оформлення спадщини за законом, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, оскільки поданий ним документ, необхідний для вчинення нотаріальної дії, а саме - Державний акт на право власності на земельну ділянку, видано уповноваженим органом на ім'я спадкодавця вже після смерті спадкодавця. У позовній заяві позивач [PERSON]посилається на те, що спірна земельна ділянка, площею 2,00 гектари, з кадастровим номером 4824280700:01:000:0067, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, розташована на території [PERSON] сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, була надана спадкодавцю [PERSON] на підставі рішення 9 сесії XXI скликання [PERSON] сільської ради народних депутатів від 31 березня 1992 року; 15 грудня 1992 року спадкодавцю [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на зазначену вище земельну ділянку, який зареєстровано в Книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за № 2. У зв'язку з тим, що виданий Державний акт на спірну земельну ділянку був старого зразка, спадкодавець [PERSON] за життя замовив технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують його право приватної власності на спірну земельну ділянку, у тому числі, замовив присвоєння кадастрового номеру, для отримання Державного акту нового зразка, який було виготовлено за життя спадкодавця, при цьому зареєстровано в Книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю вже після смерті спадкодавця [PERSON]. Посилаючись на законність набуття права власності на нерухоме майно спадкодавцем [PERSON],позивач [PERSON]просила визнати за нею у порядку спадкування за законом право власності на зазначений вище об'єкт нерухомого майна земельну ділянку. Ухвалою суду від 15 вересня 2017 року було відкрито провадження у цивільний справі № 480/1266/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Третя миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 16 листопада 2017 року до участі у цивільній справі № 480/1266/17 за вищевказаним позовом, залучено спадкоємців за законом після смерті [PERSON]- [PERSON] та [PERSON], як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, при цьому 09.08.2017 подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, також просила розглядати справу без її участі. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не з'явився, при цьому 16.02.2017 також подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав і просив задовольнити їх у повному обсязі, також просив розглядати справу за його відсутності. Раніше у судовому засіданні 16.11.2017 представник позивача [PERSON] також підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Миколаївського району Миколаївської областіу судове засідання не з'явився, при цьому 31.10.2017, 18.01.2018 відповідач також подавав суду заяви, в яких просив розглядати справу без участі його представника. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області, у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений вчасно та належним чином. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] у судове засідання не з'явився, при цьому 30.11.2017 подав на адресу суду заяву, в якій визнав позов у повному обсязі і пояснив, що на спадкове майно, яке залишилося після смерті його батька [PERSON], він не претендує, із заявою до нотаріального органу з питанням оформлення спадщини він не звертався і не має наміру цього робити; розгляд справи просив проводити без його участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, при цьому 30.11.2017 також подала на адресу суду заяву, в якій визнала позов у повному обсязі і пояснила, що успадковувати майно, яке залишилося після смерті її батька [PERSON], вона не має наміру, а тому і не зверталася до нотаріального органу з питанням оформлення спадщини; розгляд справи просила проводити за її відсутності. Дослідивши в судовому засіданні наявні у справі письмові докази, суд дійшов такого. 20 жовтня 2009 року [PERSON] помер у віці 67 років у м. Києві (а. с. 9). Позивач [PERSON],є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], як його дружина (а. с. 10). В матеріалах справи міститься копія Державного акту на право приватної власності на землю - земельної ділянки, площею 2,00 гектари, з кадастровим номером 4824280700:01:000:0067, з цільовим призначенням: для ведення особистого підсобного господарства, розташованої на території [PERSON] сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, наданої [PERSON]на підставі рішення 9 сесії XXI скликання [PERSON] сільської ради народних депутатів від 31 березня 1992 року.Вказаний Державний акт на право приватної власності на зазначену вище земельну ділянку виданий [PERSON] 15 грудня 1992 року та зареєстрований в Книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за № 2(а. с. 8). Також в матеріалах справи міститься копія Державного акту серії ЯЖ № 860976 на право приватної власності на цю ж земельну ділянку, площею 2,00 гектари, з кадастровим номером 4824280700:01:000:0067, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території [PERSON] сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, виданого 02 листопада 2009 року та зареєстрованого в Книзі записів Дреєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 0109018001372, виданого на ім'я [PERSON] (а. с. 7). З тексту позовної заяви слідує, що зазначений Державний акт серії ЯЖ № 860976 на право приватної власності на спірну земельну ділянку, був замовлений за життя спадкодавцем [PERSON], оскільки Державний акт на право приватної власності на спірну земельну ділянку, який йому був виданий 15 грудня 1992 року та зареєстрований в Книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за № 2, був старого зразка. З копії спадкової справи № 1017/2009, заведеної 07 грудня 2009 року Третьою миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області слідує, що усю спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON], шляхом подання заяви від 07 грудня 2009 року про прийняття спадщини до Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області. Також, як слідує з копії матеріалів спадкової справи, спадкоємцями за законом після смерті померлого [PERSON], крім його дружини, позивача у справі [PERSON] - є також його діти: син [PERSON]; дочка [PERSON], які в свою чергу до нотаріального органу з питанням оформлення свого спадкового права після смерті батька [PERSON] не зверталися (а. с. 64 - 93). 22 липня 2010 року державний нотаріус Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON] винесла постанову про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 20 жовтня 2009 року на земельну ділянку, площею 2,00 гектари, з цільовим призначенням: для ведення особистого підсобного господарства, розташованої на території [PERSON] сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності серії ЯЖ № 860976, виданого Миколаївською районною державною адміністрацією 02 листопада 2009 року, у зв'язку з тим, що представлений [PERSON] документ, необхідний для вчинення нотаріальної дії, а саме вказаний вище Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, видано уповноваженим органом на ім'я спадкодавця [PERSON] вже після смерті спадкодавця ( а. с. 12). Разом з тим, незважаючи на відмову нотаріального органу у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з положеннями ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Таким чином, згідно з положеннями ст. ст. 1217, 1218 ЦК України позивач [PERSON] успадкувала усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті останнього. До таких успадкованих позивачем прав відноситься і право приватної власності на земельну ділянку, площею 2,00 гектари, з кадастровим номером 4824280700:01:000:0067, з цільовим призначенням: для ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території [PERSON] сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, надану [PERSON] на підставі рішення 9 сесії XXI скликання [PERSON] сільської ради народних депутатів від 31 березня 1992 року. Оскільки інші спадкоємці після смерті [PERSON], а саме його діти: син [PERSON] та дочка [PERSON] до нотаріального органу з питанням оформлення свого спадкового права після смерті батька не зверталися, єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є його дружина - позивачу справі [PERSON]. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1, п. 1) ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивач не може захистити своє спадкове майнове право, тому воно підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved