Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання заповіту частково недійним. В обґрунтування позову зазначивши, що 27 червня 2014 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді грошових вкладів в банках та квартири [ADDRESS]. Після смерті батька позивач в установлений законом строк, як спадкоємцем першої черги, подав до нотаріальної контори заява про прийняття спадщини. Крім того, 29.01.2015 померла мати позивача [PERSON]. Після смерті матері позивач також звернувся з заявою про прийняття до нотаріальної контори. Батьки позивача - [PERSON] та [PERSON] з 16.10.1965 року перебували у зареєстрованому шлюбі. 03.03.1995 шлюб між ними було розірвано. Як стало відомо позивачу, що [PERSON] склав заповіт, згідно з яким заповів відповідачу [PERSON] все своє майно. Крім того даним заповітом відповідачу [PERSON] також було заповідано все майно, яке знаходиться у даній квартирі. Заповіт було посвідчено Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] Однак, батько позивача [PERSON] був власником лише ? частини квартири у спільній сумісній власності, інша ? частина квартири належала матері позивача [PERSON], тому позивач вважає, що [PERSON] не мав правових підстав заповідати всю квартиру відповідачу, а отже складений 20.03.2010 [PERSON] заповіт частково не відповідає вимогам чинного законодавства. Позивач вважає, що його батько не був єдиним власником квартири [ADDRESS]. Спільна квартира знаходилася у спільній сумісній власності подружжя, оскільки була придбана під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] Згоду на відчуження своєї частки квартири у спільному майні мати позивача [PERSON] не надавала, тому його батько не мав права заповідати квартиру в цілому відповідачу. На підставі зазначеного, позивач просить визнати заповіт складений [PERSON] на користь [PERSON] посвідчений 20 березня 2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] частково недійсним. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі та просили відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Представники третіх осіб - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] до суду не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до початку судового засідання надали заяву про розгляд справи у їх відсутність та ухвалення рішення на розсуд суду, згідно чинного законодавства. Суд, вислухавши сторони, представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 27 червня 2014 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №4606 (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді грошових вкладів у банках, квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та син [PERSON] 01.12.2014, тобто у передбачений законом строк, позивач звернувся до Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] 29 січня 2015 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №918 (а.с.13). 06.02.2015, тобто у передбачений законом строк, позивач звернувся до Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 20 березня 2010 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №1091, яким заповів відповідачу [PERSON] квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] та все майно, що в ній знаходиться. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем і посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст. ст. 1251 -1252 цього Кодексу. Правом на звернення до суду за захистом наділена кожна особа у випадку порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, принцип чого закріплений ст. 3 ЦПК України. Відповідно до положень статей 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи лише в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 15 ЦПК України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.\~\~ Способами захисту цивільних прав та інтересів відповідно до вимог\~ст. 16 ЦК України\~можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування\~\~збитків\~\~та\~\~інші\~\~способи\~\~ відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади,\~\~органу\~\~влади\~\~Автономної\~\~Республіки\~\~Крим\~\~або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Обрання неналежного способу захисту може бути підставою для відмови у задоволенні позову. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами та просив суд визнати заповіт складений [PERSON] на користь [PERSON] посвідчений 20 березня 2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] частково недійсним. Враховуючи наведене та ту обставину, що позивачем обрано спосіб захисту, який не передбачено ст.16 ЦК України, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на позивача.

Outcome: dismissed