Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання 1/3 частини суми моральної шкоди, отриманої [PERSON] за рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 06.02.2014 року, додатковою заборгованістю зі сплати аліментів. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що за рішенням суду відповідач [PERSON] повинен сплачувати аліменти на її користь на утримання доньок [PERSON] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 11.09.1997 року і до повноліття дітей. У лютому 2015 року їй стало відомо, що у 2014 році на користь [PERSON] з ДП «Придніпровська залізниця» було стягнуто моральну шкоду в розмірі 100000 грн. Грошові кошти, отримані відповідачем в рахунок моральної шкоди за рішенням суду, є доходом, з якого згідно чинного законодавства були сплачені податки, а тому ці кошти повинні бути включені до загального доходу, з якого повинні утримуватися аліменти. Оскільки відповідач не повідомив державного виконавця про отриманий дохід, аліменти не сплатив, вважає, що 1/3 частина вказаної суми моральної шкоди в розмірі 33\~333,33 грн. повинна бути включена до заборгованості зі сплати аліментів. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримала і просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідач позовні вимоги не визнав, надав суду заперечення, в яких зазначив, що моральна шкода, отримана ним від ДП «Придніпровська залізниця», присуджена йому як компенсація за страждання у звязку зі смертю його матері, яка загинула в ДТП. Ця сума моральної шкоди не є доходом, а тому й не повинна включатися до сум, з яких сплачуються аліменти. Крім того, Перелік видів доходів з яких стягуються аліменти, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 146 від 26.02.1993 року, не містить моральної шкоди, відшкодованої особі за рішенням суду. Представник відповідача рішення по справі залишив на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог і вважає за необхідне частково їх задовольнити. В ході судового розгляду встановлено, що 10.06.2014 року державним виконавцем Марганецького міського управління юстиції прийнято до виконання виконавчий лист № АЕ-138, виданий Марганецьким міським судом 22.09.1997 року, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньок [PERSON] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно. Станом на 28.04.2015 року заборгованість відповідача за аліментними платежами становить 31318,62 грн. 06.02.2014 року рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області по справі № 180/3904/13-ц ухвалено стягнути з Державного підприємства «Придніпровська залізниця», [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди у сумі 97\~450,00 грн. 19.06.2014 року на виконання вказаного рішення видано виконавчий лист № 2/180/296/2014 16.07.2014 року Кіровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження № 44005418. 19.07.2014 року ДП «Придніпровська залізниця» платіжними дорученнями № 2166 та № 2167 перераховано [PERSON] 81\~127,10 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та прибутковий податок із суми моральної шкоди в розмірі 16\~322,90 грн. відповідно. 10.12.2014 року виконавче провадження № 44005418 закінчено за п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у звязку з фактичним виконанням. У березні 2015 року позивачка звернулася до відділу ДВС Марганецького міського управління юстиції із заявою про включення 1/3 частини від стягнутої на користь [PERSON] моральної шкоди до заборгованості останнього по аліментним платежам. 10.07.2015 року державним виконавцем відділу ДВС Марганецького МУЮ відмовлено [PERSON] у включені вказаної суми до загального розміру боргу зі сплати аліментів з тих підстав, що кошти, отримані в рахунок відшкодування моральної шкоди, не зазначені у Переліку видів доходів, з яких стягуються аліменти, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 146 від 26.02.1993 року. Як на підставу своїх вимог та заперечень сторони покладаються на Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджений Постановою Кабінету міністрів України 26.02.1993 року №146 (далі Перелік). Моральна шкода не включена у вказаний Перелік доходів як така, з якої повинні стягуватися аліменти. Але згідно з п.п.19 п.1 стягнення аліментів проводиться «з інших видів заробітку». Разом з тим, пункт 12 Переліку містить вичерпний перелік доходів, з яких стягнення аліментів не проводиться, де також не зазначено моральну шкоду. У звязку з тим, що моральна шкода не визначена у Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, поставлене питання повинно вирішуватися на підставі інших нормативних актів. Рішення суду про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання доньок [PERSON] та [PERSON], [INFO], передбачає стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до п.п.14.1.54 Податкового кодексу України доходи з джерелом їх походження з України будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України, їх континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні. Стаття 164 Податкового кодексу України визначає базу оподаткування, яким є загальний оподатковуваний дохід. Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом. Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця. Відповідно до п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, зокрема й дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоровю. Відтак, суми моральної шкоди, отримані відповідачем з ДП «Придніпровська залізниця» на підставі рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 06.02.2014 року, визначено Податковим кодексом України як дохід фізичної особи, який підлягає оподаткуванню на загальних підставах, а, отже, і як дохід, з якого підлягають стягненню аліменти. Відповідно до пункту 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу)\~податків. Враховуючи те, що за рішенням суду з ДП «Придніпровська залізниця», [PERSON], визначено до сплати [PERSON] моральну шкоду в розмірі 97\~450 грн., Придніпровською залізницею сплачено з вказаної суми прибутковий податок в розмірі 16322,90 грн., а суму 81127,10 грн. перераховано [PERSON], нарахування аліментних платежів повинно здійснюватися саме з суми 81127,10 грн. 1/3 частина від 81\~127,10 грн. складає 27\~042,37 грн. Отже, вказана сума повинна бути включена до заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів за виконавчим листом № АЕ-138 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньок [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони\~\~понесені\~\~нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві \~пропорційно до\~тієї\~частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з платіжного доручення про сплату судового збору, розмір судових витрат, понесених відповідачем, складає 333,35 гривень, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судових витрат по сплаті судового збору, пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 27042,37 грн. *100% : 33333,33 грн. ціни позову = 81,13%), тобто 81,13 % від суми сплаченого судового збору (81,13% * 333,35 грн.:100% = 270,44 грн.), що складає 270,44 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial