overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 05 вересня 2008 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 410. Позивач зазначав, що він з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені з 11.01.2012, вони мешкають окремо, ведуть окреме господарство. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, довіри, поваги один до одного, все це призвело до втрати почуття кохання. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просив розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні не з?явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить повідомлення про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 05 вересня 2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 410. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені, так як вони мають різні погляди на життя і сім'ю, не ведуть сумісного господарства, проживають окремо, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення згідно ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, їхньої дитини, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач не була присутня в судовому засідання та не висловила думку щодо зміни свого прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй шлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки, в якій просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 19 вересня 2012 року Виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис № 04. Позивач зазначав, що вони з відповідачкою знаходяться у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу сумісних дітей не мають. Шлюбні відносини між ними припинені з 2012 року, кожен з них живе особистим життям, не ведуть сумісного господарства. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на ведення сумісного господарства, розподілу сімейного бюджету, через що вони втратили почуття кохання. Відповідачка ухиляється від звернення до органів РАЦС із спільною заявою відповідно до вимог ч.1 ст.106 СК України. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить повідомлення про одержання судової повістки. Заяви про розгляд справи в її відсутність до суду не направила та причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 19 вересня 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Таращанського районного управління юстиції у Київській області. Місце державної реєстрації- Виконавчий комітет Петрівської сільської ради Таращанського району Київської області актовий запис № 04. Від шлюбу дітей не мають, проте через органи РАЦС шлюб не розірвали через відсутність згоди відповідачки. Подружні стосунки між сторонами припинені з 2012 року, так як вони мають різні погляди на життя і сім'ю, не ведуть сумісного господарства, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення згідно зі ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка не була присутня в судовому засідання та не мала змоги висловити думку щодо зміни свого прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй шлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

У листопаді 2013 року Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, посилаючись на те, що шлюбні відносини між ними було припинено, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливе. З'явившись у судове засідання позивач позовну заяву повністю підтримав та просив позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилась, причини неявки суду невідомі. Судом вживалися заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином, на адресу відповідача направлялась копія ухвали про відкриття провадження по справі та судові повістки. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони зареєстрували шлюб 15 серпня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1230. В даний час не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім'ю не мають, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, подальше спільне життя з відповідачем суперечить інтересам позивача. Майновий спір між сторонами відсутній. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 30 вересня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2857 (а.с. 6). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що 05.02.93 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Вказував, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначав, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.02.93 року Винниківською районною радою народних депутатів Личаківського району м. Львова, актовий запис № 4. Від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві він посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 07 вересня 2009 року. Просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося внаслідок різних характерів та поглядів на життя, що призвело до напружених відносин у сім'ї, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, вважає, що сім'я розпалася остаточно, миритися не бажає. Позивач у судове засідання не з'явився, просив слухати справу у його відсутність. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи позовної заяви, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2009 року. Сторони не підтримують шлюбних стосунків з листопада 2013 року, сім'я існує формально, позивач на примирення не згоден. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві він посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 13 травня 2006 року. Просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося внаслідок різних характерів та поглядів на життя, що призвело до напружених відносин у сім'ї, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, вважає, що сім'я розпалася остаточно, миритися не бажає. Позивач позов підтримав. Відповідач проти позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи позовної заяви, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 13 травня 2006 року. Сторони не підтримують шлюбних стосунків з жовтня 2013 року, сім'я існує формально, сторони на примирення не згодні. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві він посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 23 червня 2001 року. Від шлюбу у них народився малолітній син [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося внаслідок різних характерів та поглядів на життя, що призвело до напружених відносин у сім'ї, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, вважає, що сім'я розпалася остаточно, миритися не бажає. Позивач позов підтримав. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи позовної заяви, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2001 року. Від шлюбу у них народилася малолітній син [PERSON] [INFO]. Сторони не підтримують шлюбних стосунків з червня 2013 року, сім'я існує формально, сторони на примирення не згодні. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та вселенням у квартиру [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у спірній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], їх неповнолітній син - [PERSON], [INFO] та повнолітня дочка позивача. Починаючи з жовтня 2013 року відповідач чинить перешкоди у користуванні даною квартирою [PERSON] і неповнолітньому [PERSON]. У зв'язку з цим позивач просить суд вселити її разом з неповнолітнім сином, усунути перешкоди у користуванні квартирою, зобов'язати відповідача не чинити перешкод у користуванні квартирою. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на неприязні відносини з позивачем. Вислухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], що підтверджується довідкою КП «ДУОЖФ Святошинського району міста Києва» за формою №3 від 20.11.2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 64 Житлового кодексу України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно до ч. 2 ст. 65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. В судовому засіданні встановлено, що відповідач перешкоджає позивачці разом з неповнолітнім сином користуватися даною квартирою, не впускає в помешкання, ключі від вхідних дверей їм не надає, оскільки не бажає, щоб вони проживали у квартирі. Позивач з відповідачем зареєстрували шлюб 23 грудня 2006 року, від шлюбу [INFO] у них народився син, [PERSON].( а.с. 7 ) Крім того встановлено, що позивач разом з сином не має іншого житла крім спірної квартири. Статтею 46 Конституції України гарантовано, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Судом з'ясовано, що позивачка разом з неповнолітнім сином зареєстровані у спірній квартирі на законних підставах. За позивачем зберігається право на проживання у квартирі [ADDRESS], яке не пов'язане з правом власності на ним. Доказів, що позивач втратив право користування житловим приміщенням, відповідачем до суду надані не були. Із наведеного вбачається, що вимоги даного є обґрунтованими і підлягають задоволенню, з метою судового захисту порушеного права неповнолітнього [PERSON] і [PERSON] на проживання у вказаному житловому приміщенні. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 2720 гривень 23 копійки заборгованості за надані послуги по теплопостачанню. В обгрунтування пред'явлених позовних вимог представник позивача вказав, що відповідач мешкає у квартирі [ADDRESS]. Мешкаючи у квартирі, відповідач не оплачує надані йому послуги за теплопостачання, які йому надаються безперебійно та постійно. Тому за опалювальний період з 01.09.2009 року по 01.06.2012 року утворилась заборгованість по оплаті наданих послуг в сумі 2720 гривень 23 копійки, які і просить стягнути з відповідача на їх користь. Відповідач до них з заявами стосовно неякісного теплопостачання не звертався. Якщо теплопостачання не відповідає санітарній нормі, то складаються відповідні акти та оплата за теплопостачання зменшується. Відповідачу було запропоновано у добровільному порядку оплатити заборгованість за надані послуги по теплопостачанню. Однак від сплати заборгованості у добровільному порядку він відмовся. Представник позивача просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суду про причини неявки у судове засідання не повідомив. При таких обставинах суд відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача та провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, відповідно до ст. 68 ЖК України «Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги» У судовому засіданні було встановлено, що відповідач, проживаючи у [ADDRESS], користуючись наданими йому позивачем послугами по теплопостачанню, їх не сплачує. Тому у відповідача утворилась заборгованість за користуванням наданими послугами по теплопостачанню за опалювальний період з 01.09.2009 року по 01.06.2012 року у розмірі 2720 гривень 23 копійки, які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. При цьому, у судовому засіданні не було встановлено, що позивачем послуги по теплопостачанню надавались у неповному обсязі чи неякісно. Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у зв'язку з тим, що у серпні місяці 2012 року ТОВ «Теплосервіс» звернулось до Баглійського районного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання до [PERSON] у сумі 2720,23 грн., який був скасований за заявою боржника. Тому суд, оцінюючи всі докази зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При розподілі судових витрат суд враховує, що позов задоволено, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, який між ними зареєстровано 13 березня 2008 року Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 108. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав і в їх обґрунтування послався на наступне. У шлюбі з відповідачкою вони перебувають з 13 березня 2008 року. Від шлюбу дітей у них не має. З липня 2012 року між ними припинено шлюбні стосунки і вони мешкають окремо один від одного. Спільного господарства вони не ведуть й спору про поділ майна набутого під час шлюбу між ним не існує. Вважає, що подальше збереження їхнього шлюбу не можливе, оскільки на теперішній час відповідачка проживає з іншим чоловіком, тому строк на примирення просить не надавати. До суду вимушений звернутися тому, що відповідачка відмовляється надавати розлучення через органи ДРАЦС. Сплату державного мита, при реєстрації розірвання шлюбу, просить покласти на нього і за викладених обставин позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надавши суду заяву в якій просить розглянути зазначену справу за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі і проти задоволення позову за підставами викладеними позивачем не заперечує /а. с. 19/. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 13 березня 2008 року Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, за актовим записом № 108, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON] /а. с. 5/. Довідкою Петрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 03.04.2014 року підтверджується, що [PERSON], [INFO], зареєстрований і постійно проживає адресою: [ADDRESS]. Разом з ним за вище вказаною адресою мешкають його мати - [PERSON], [INFO] та брат - [PERSON], [INFO] /а. с. 15/. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні стосунки з липня 2012 року, і з того часу разом не проживають, спільного господарства не ведуть, збереження їх сім'ї не можливо, оскільки вона існує формально, кожна зі сторін проживає окремо своїм життям, тому позов підлягає задоволеню. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved