Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно із позовної заяви, шлюб між сторонами зареєстрований 16 липня 2019 року в Нетішинському міському відділі державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №92. Від даного шлюбу дітей сторони не мають. Зазначає, що за офіційно оформленим в передбаченому законом порядку нею запрошення 04.08.2020 року, відповідач приїхав в Україну та проживав за місцем прописки позивачки разом з нею. Позивачка зазначає, що в них з відповідачем різні погляди на сімейні стосунки, спільне проживання та ведення домашнього господарства внаслідок чого у них виникали постійні суперечки, а тому відповідач у вересні 2020 року покинув її та переїхав на інше помешкання після чого вони з ним час від часу виходили на зв`язок по телефону. Зрозумівши, що подальше спільне життя, збереження шлюбу та примирення неможливе та у позивачки втратилось відчуття любові та взаємоповаги до відповідача вона запропонувала відповідачу розірвати шлюб шляхом подачі документів до ДРАЦС, але відповідач по телефону постійно говорить, що не заперечує проти розірвання шлюбу проте до відділу ДРАЦС в м.Нетішин за їхньою неодноразовою домовленістю не з`являється мотивуюче це тим, що у нього закінчився термін законного перебування на території України, а документи на продовження такого терміну він ще не виготовив, а тому боїться депортації із України. Також позивачка зазначила, так як відповідач розірвати шлюб в органах ДРАЦС не бажає, то вона змушена звернутися з позовом до суду. Ухвалою суду від 16.01.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що у зв`язку із неможливістю з`явитися в судове засідання справу просив розглядати без участі позивачки та без його участі, а також не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи його було повідомлено судом у встановленому законом порядку, через розміщення оголошення на офіційному сайті суду. З урахуванням наведеного та відповідно до ч.3 ст.131, ст.ст.223, 280 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність можливості та правових підстав для розгляду справи за відсутності в судовому засіданні сторін та/або їх представників в порядку заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх позовних вимог, дослідивши та оцінивши надані докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , сторони по справі зареєстрували шлюб 16.07.2019 року в Нетішинському міському відділі державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №92(а.с.5). Від шлюбу останні дітей не мають. В силу вимог ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, оскільки встановлено факт припинення між ними сімейних стосунків, відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння, тому їхній шлюб є формальністю, який зберігати недоцільно. Таким чином, суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно, відновити її вже неможливо і тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 840,80 грн. сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved