Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

У липні 2020 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. В обґрунтування позову зазначає, що 22 грудня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, про що зроблено відповідний актовий запис №415. Вказує, що у шлюбі у них народилася дитина: донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] видане 23.07.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, яка постійно проживає з нею та перебуває на її утриманні. Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 26 лютого 2020 року у справі №679/94/20 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] видане 23.07.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області матір`ю дитини є [PERSON] , батьком [PERSON] . Стверджує, що починаючи із 2017 року дитина перебуває на її утриманні та проживає з нею у місті Рівне. У зв`язку із проживанням із нею, вона, як мати дитини уклала декларацію №0000-80АА-Т500 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу для дитини. Вказує, що відповідач матеріальну допомогу на дитину в добровільному порядку надає не систематично, хоча має можливість її надавати, так як є працездатним, інших утриманців немає, має офіційний дохід. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги визнає та наполягав на їх задоволенні. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10.07.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Суд, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог не встановлено. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серїі [NUMBER] , батьками дитини: [PERSON] , [INFO] , є позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ст. 180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини що мають істотне значення. За ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що на утриманні позивачки перебуває неповнолітня дочка: [PERSON] , у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, оскільки зазначене не спростовано ним та не заперечувалось. На підставі вищевикладеного, враховуючи обов`язок батьків утримувати своїх дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому у відповідності до вимог ч.6 ст.141 та ч.1 ст. 142 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 420 гривень 40 копійок судового збору, а іншу частину компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved