Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом щодо розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.06.2004 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитком сім'ї (актовий запис № 934), посилаючись на різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить їх інтересам. Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.07.2017 р. відкрито провадження у справі (а.с.8). 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено у новій редакції. Так, відповідно до п.п.9 п.1 Розділу XIII (Перехідні положення) ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.02.2018 року визначені правила подальшого розгляду справи у порядку загального позовного провадження (а.с.18-19). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.02.2018 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду (а.с.20-21). У судовому засіданні позивач позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, повідомлена про місце і час розгляду справи належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.06.2004 року про що Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитком сім'ї зроблено актовий запис № 934 та видано відповідне свідоцтво (а.с.3). Від шлюбу сторони мають доньку: [PERSON], [INFO] (а.с.4). За позовною заявою сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved