Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Сведбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», просила ухвалити рішення про визнання порушеним право [PERSON] як споживача фінансових послуг та визнати недійсним кредитний договір № 1701/0208/88-011 від 22.02.2008 року, укладений між [PERSON] та ВАТ «Сведбанк». Обґрунтовуючи вимоги, позивачка зазначила, що 22.02.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та нею був укладений кредитний договір № 1701/0208/88-011, відповідно до якого позивачка отримала кредит у розмірі 55000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,9 % річних за весь строк фактичного користування кредитом на строк до 21 лютого 2018 року. 22.02.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та позивачкою в забезпечення кредитного договору від 22.02.2008 року, укладено іпотечний договір. Кредитний договір укладений з порушенням чинного законодавства України, а саме не здійснено детальний, достовірний розпис сукупної вартості кредиту для споживача з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг повязаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту; відсутній належний, достовірний «графік платежів»; не зазначені належно вид і предмет кожної супутньої послуги з обґрунтуванням їх вартості; не визначено належно реальної процентної ставки; не визначено абсолютне значення подорожчання кредиту в грошовому вигляді; відсутнє застереження банку, щодо попередження позичальника про настання валютних ризиків; не зазначено про умови відкриття, ведення та закриття банківського рахунку, тарифи а також про всі суми коштів, які споживач має сплатити за договором банківського рахунку у звязку з отриманням кредиту, його обслуговування і погашення; не визначено строк дії кредитного договору; не визначено порядок припинення дії кредитного договору; відсутня істотна умова про право позичальника на дострокове розірвання кредитного договору; не зазначена відповідальність кредитора при порушенні умов договору, щодо умов повернення і зарахування кредиту; не здійснено оприлюднення інформації про умови іпотечного кредитування; не встановлено положення про інфляційне застереження та не узгоджено домовленості про розрахунки індексації щодо збереження реальної вартості предмету іпотеки. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17.12.2015 року замінено відповідача ПАТ «Сведбанк» на його правонаступника ПАТ «Омега Банк» (а.с. 100). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача ПАТ «Омега Банк» в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення (а.с. 104), причини неявки суд не повідомив. В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» [PERSON] просив відмовити в задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог та застосувати позовну давність. Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 22 лютого 2008 року між [PERSON] та ВАТ «Сведбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк»)\~\~був укладений кредитний договір № 1701/0208/88-011, відповідно до якого позивачка отримала кредит у розмірі 55000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,9 % річних за весь строк фактичного користування кредитом на строк до 21 лютого 2018 року (а.с. 54-55). На забезпечення виконання вказаного кредитного договору, 22.02.2008 року між ВАТ «Сведбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк») та [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений нотаріально посвідчений іпотечний договір, яким передано в іпотеку трикімнатну квартиру № 3 по вул. Фестивальна в м. Здолбунів Рівненської області (а.с. 61-63). 28 листопада 2012 року між\~\~ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу № 15, згідно з яким останнє набуло право грошової вимоги на погашення (стягнення) заборгованості за кредитними договорами, укладеними з боржниками, зазначеними у реєстрі заборгованості боржників. 28 листопада 2012 року TOB «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на підставі договору факторингу передав ТОВ «Кредитні ініціативи» набуте ним право грошової вимоги до [PERSON] За цим договором фактор шляхом надання фінансової послуги клієнту набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає клієнту за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу, та в порядку, передбаченому даним договором. За вказаним кредитним договором проведено заміну кредитора у зобов'язаннях, а тому всіма правами та обов'язками кредитора наділилося ТОВ «Кредитні ініціативи», що встановлено рішенням апеляційного суду Рівненської області від 26 січня 2015 року (а.с. 78-79). Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 березня 2015 року стягнено з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 526618 грн. 05 коп. заборгованості за кредитним договором № 1701/0208/88-011 від 22.02.2008 року (а.с. 86). Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.\~\~ Відповідно до пункту 10.12 спірного Договору, підписанням цього Договору Позичальник стверджує, що перед укладенням Кредитного договору Банк надав йому в письмовій формі всю інформацію про умови кредитування. Також при укладенні Кредитного Договору йому була надана вся необхідна інформація, передбачена «Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених Постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року № 168 в повному обсязі. Судом встановлено, що спірний кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивачка на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконувала його умови; відповідач надав позивачці документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки; в договорі та у додатках до договору споживчого кредиту «Заява-анкета на отримання кредиту» (а.с. 53), «Графік погашення кредиту» (а.с. 56), додаток № 1 (а.с. 58-60), які підписані позивачкою, міститься повна інформація стосовно умов кредитування, тому позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed