Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991р. На обґрунтування вимог вказав, що з 1988 р. його сім'я переїхала на проживання в [ADDRESS] де він і проживає з першого року народження. Також вказав, що з 01.01.1991 р. його матір та батько працювали в колгоспі, а він у 2004 р. закінчив Сухоєланецьку [PERSON] ступенів. У судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримав, пославшись на обставини у ній викладені, просив про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991р., оскільки встановлення цього факту має юридичне значення для оформлення ним громадянства України. Представник заінтересованої особи Новоодеського районного сектору ДМС України в Миколаївській області - Демиденко Т.П., будучи присутньою у судовому засіданні 12.01.2018 р. вважала, що докази постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991р. у заявника відсутні, проте згідно до листа, наданого суду 29.11.2017 р., проти задоволення вказаного факту не заперечувала в разі наявності підстав для встановлення такого факту. Вивчивши доводи заяви, вислухавши пояснення заявника та свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви. Як на підставу встановлення юридичного факту - постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991р. заявник [PERSON] вказує на те, що він разом із сім'єю переїхав на постійне місце проживання з Молдови на територію України у 1988 році та з цього часу він постійно проживає в Україні. Вказані твердження свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли. Так, з матеріалів справи встановлено, що заявник [PERSON], батьком та матір'ю якого є [PERSON] та [PERSON], народився у с. Тринка Единецького району Молдавської РСР [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], видане Тринковською сільрадою Единецького району Молдавської РСР [INFO]) Згідно з довідками Сухоєланецької ЗОШ , [PERSON] вступив до школи в 1 клас у 1994 р. та в 2004 р. закінчив 7 класів. Мати заявника [PERSON], яка, як стверджує заявник, у 1988 році переїхала на постійне місце проживання до України, зареєструвала місце свого проживання в Україні у с. Сухий Єланець Новоодеського району Миколаївської області 12.07.1995 р. та 01.10.1993 р. отримувала паспорт громадянки Молдавської РСР. За даними довідки Сухоєланецької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області від 15.12.2017 р. [PERSON] дійсно була зареєстрована та проживала в с. Сухий Єланець з 12.07.1995 р. по 16.01.2008 р. Доказів того, що [PERSON] набула громадянство України, була документована паспортом громадянина України, працювала на території України, суду не надано. Згідно з даними погосподарської книги, відомості щодо роботи [PERSON] відсутні, мається відмітка про те, що вона тимчасово не працює. Свідоцтвом про смерть [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] у с. Сухий Єланець Новоодеського району Миколаївської області. При цьому за даними свідоцтва про народження [PERSON], яка є рідною сестрою заявника, вона народилася [INFO] у с. Тринка Единецького району Молдавської РСР, про що 04.03.1991 р. було здійснено запис у книзі реєстрації актів про народження за №9 [INFO] Тринковською сільрадою Единецького району Молдавської РСР (свідоцтво про народження [NUMBER], видане 04.03.1991 р.). З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що до 04.03.1991 р. мати заявника - [PERSON] проживала на території Молдавської РСР, а не в Україні, що спростовує твердження заявника про те, що починаючи з 1988 року його сім'я переїхала на проживання в Україну та узгоджується з даними довідки Сухоєланецької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області від 15.12.2017 р. про те, що [PERSON] дійсно була зареєстрована та проживала в с. Сухий Єланець з 12.07.1995 р. Свідок [PERSON], будучи допитаною судом за клопотанням заявника, суду пояснила, що переїхала на проживання в України у 1992 році, тому підтвердити факт проживання сім'ї заявника на території України у 1991 році вона не в змозі. Вказала, що матір заявника - [PERSON] періодично їздила до Молдови, але як часто, на який строк та в які періоди, їй не відомо. Також вказала, що рідний старший брат заявника - Сергій постійно проживав у бабусі заявника в Україні у с. Сухий Єланець, окремо від батьків, ще з 1986 року. Свідок [PERSON] у судовому засіданні також вказав, що даними щодо того, коли та в які періоди батько та матір заявника перебували в Україні, а в які та на який час виїздили з території України, він вказати не може. Проте зазначив, що батько заявника - [PERSON] з початку в Україну переїхав на проживання без родини, яка лишилася в Молдові. Матір з дітьми переїхали в Україну пізніше. Доказів того, що батько заявника - [PERSON], місце проживання якого було зареєстровано в [ADDRESS] з 29.05.1991 р. набув громадянство України за територіальним походженням, тобто не за фактом постійного проживання в України станом на 24 серпня або 13 листопада 1991 року суду також не надано. Згідно зі ст.ст. 6, 8 ЗУ «Про громадянство України», громадянство України набувається в тому числі за територіальним походженням. Відповідно до ч.1 ст. 8 ЗУ «Про громадянство України» громадянином України, реєструється особа, зокрема, яка сама чи хоча б один з її батьків, народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України. Юридичне значення при цьому має лише факт постійного проживання на території України особи або її батьків, з якими дитина постійно проживала на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності ЗУ «Про громадянство України». Законом не визначено терміну «постійного проживання», але визначено поняття «безперервного проживання». Таким вважається проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів ( стаття 1 Закону). При відсутності документального підтвердження факту постійного проживання особи до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства подається відповідне рішення суду (пункт 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президент України від 27.03.2001 р. № 215. Обов'язок подання доказів, в тому числі під час розгляду судом справ про встановлення юридичних фактів в порядку окремого провадження, покладено на заявника. Всупереч цьому обов'язку доказів на підтвердження обставин щодо постійного проживання сім'ї заявника в Україні станом на 24.08.1991 р., зокрема його матері [PERSON], з якою згідно доказам, дослідженим у судовому засіданні, проживав заявник, суду не надано.

Outcome: dismissed