Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

У липні 2016р. [PERSON] звернулась до суду із уточненим в подальшому позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебувала в шлюбі, зареєстрованому 21 квітня 2007року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №295. Від шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначала, що дитина знаходяться на її утриманні, оскільки відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Угоду про добровільну сплату аліментів сторони не укладали. Оскільки позивачці складно самостійно утримувати сина, остання просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 18 липня 2016 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до [INFO], зобовязати відповідача брати участь у додаткових витратах на дитину [PERSON], [INFO], для розвитку його здібностей, шляхом перерахування на користь позивачки 500 грн. щомісячно, починаючи з 18 липня 2016 року. Ухвалою суду від 20 вересня 2016 року позовні вимоги [PERSON] в частині зобовязання [PERSON] брати участь у додаткових витратах на дитину [PERSON], [INFO], для розвитку його здібностей, шляхом перерахування на користь [PERSON] 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду залишені без розгляду. Представник позивача, діючий на підставі довіреності від 14 липня 2016 року у судове засідання не зявився, надав до суду заяву якою зменшені позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи провести у його відсутність (а.с.16). Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, якою зменшені позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив їх задовольнити. (а.с. 17). Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, зареєстрованому 21 квітня 2007року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №295, який розірвано рішенням Малиновського районного суду м. Одеси 01 червня 2016року. Від шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Сторони припинили сімейні стосунки і проживають окремо. За час окремого проживання відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Із пояснень позивачки, викладених у позовній заяві, встановлено, що відповідач працює та отримує щомісячно заробітну плату. Угоду про добровільну сплату аліментів сторони не укладали. Позивачка, посилаючись ст.182 СК України, наполягала на задоволенні позовних вимог у визначеному нею розмірі аліментів, а саме на стягненні аліментів на утримання сина з розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку та доходу відповідача, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 23 травня 2016 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до 21 грудня 2021 року. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст.182 СК України обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 23 травня 2016 року. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання дитини, підлягає задоволенню і з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 18 липня 2016 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до [INFO]. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі становить 551,20 грн., які слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.180,181,182,183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved