Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

У липні 2018 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 05.10.2007 року вона у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 723. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В позові [PERSON] зазначила, що шлюбні стосунки були припинені в травні 2017 року, після чого у вересні 2017 року - відновлені. Станом на теперішній час спільне життя подружжя не склалося, у зв'язку з втратою взаєморозуміння, відсутністю почуття любові та поваги один до одного, наявності різних поглядів на життя та сімейні цінності. Спільне господарство не ведеться, шлюб носить формальний характер. Позивачка вважає, що сім'я розпалась остаточно, надання додаткового строку для примирення з відповідачем їй не потрібно, поновлення стосунків не можливе, оскільки це буде суперечити її інтересам та інтересам дітей, у зв'язку з чим просить шлюб розірвати та після його розірвання залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивачка в судове засідання не з'явилась. Подала суду заяву про слухання справи без її участі, на задоволенні позову наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, відзиву на позов не надав, причини неявки суду не повідомив. Суд відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 05.10.2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 723, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER]. Від вказаного шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження. З пояснень позивачки, які не були спростовані відповідачем, з вересня 2017 року спільне життя подружжя не склалося, у зв'язку з втратою взаєморозуміння, відсутністю почуття любові та поваги один до одного, наявності різних поглядів на життя та сімейні цінності, що стало підставою для припинення шлюбних стосунків Спільне господарство не ведеться, шлюб носить формальний характер. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «[PERSON]». Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved