Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

у липні 2020 року позивач звернулась до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, мотивованою тим, що відповідач не сплачує аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим за період з 01.09.2019 по 30.04.2020 утворилася заборгованість в сумі 29 694,34. Позивач вважає, що відповідач повинен сплатити їй пеню за прострочення сплати аліментів у граничному розмірі, який відповідає розміру заборгованості по аліментах, при цьому зазначає, що загальний розмір пені становить 32398,70 грн. Ухвалою суду від 19.08.2020 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 17). У судове засідання сторони вдруге не з`явились, позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити (а.с. 27), відповідач причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав, про розгляд справи повідомлявся за адресою, зазначеною позивачем у позові та через оголошення на офіційному вебсайті суду (а.с. 20, 22, 24, 29-30). Виходячи з викладеного, суд вважає, що сторони належним чином повідомлені про розгляд справи, а тому вирішив розглянути справу за відсутності сторін. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітніх: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 4, 5). Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 28.11.2012 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку, починаючи з 08.10.2012 року до досягнення дітьми повноліття (а.с. 6). Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 27.12.2019 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 142 161,43 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 1421,61 грн. За змістом цього рішення, для розрахунку суми пені бралася заборгованість за період з 01 січня 2016 року по 31 серпня 2019 року (а.с.32-34). Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. У порядку ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Згідно розрахунку заборгованості, складеного Полтавським РВ ДВС 05.05.2020, станом на 01.05.2020 заборгованість [PERSON] на користь [PERSON] зі сплати аліментів на утримання дітей складає 174 502,00 грн (а.с. 7-8). У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. За розрахунком позивача неустойка (пеня) по заборгованості сплати аліментів за період з 01.09.2019 по 30.04.2020 становить 32398,70 грн (а.с. 1). Розглядаючи розрахунок, суд зазначає, що за постановою Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року (справа №572/1762/15-ц, провадження №14-37 цс 18), в якій ВП погодилась з мотивами касаційного цивільного суду, відступивши від висновку ВСУ, викладеного у постанові №6-94 цс 15 від 01 липня 2015 року, зазначивши, що загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), розшифрувавши цю формулу. При цьому пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а тому бере до уваги розрахунок позивача щодо суми неустойки за прострочені платежі по аліментах. Отже, виходячи зі змісту ст. 196 СК України, оскільки факт заборгованості за аліментами підтверджується розрахунком заборгованості державного виконавця та виникла з вини відповідача, який з жовтня 2012 р. не сплачував аліменти за рішенням суду, доказів того, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин не надав, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів як стимул належного виконання обов`язку. Згідно зі ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved