Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що 11 березня 2000 року вона з [PERSON] зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області було зроблено актовий запис № 236 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу вони мають трьох дітей - сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. На теперішній час вони проживають за однією адресою, однак фактично вони припинили проживання однією сім'єю та ведення спільного господарства, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Спільне життя між ними не склалося у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, між подружжям втрачені взаєморозуміння та почуття любові. [PERSON] переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам та інтересам дітей. Окрім того, між [PERSON] та [PERSON] не досягнуто згоди щодо утримання їхніх дітей, а тому вона вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн. на кожну дитину, всього - 9 000 грн. щомісячно з усіх його доходів. [PERSON] вказувала, що [PERSON] має стабільно високий, але нерегулярний дохід. Вона не працює з 2004 року, оскільки особисто займалася організацією будівництва їхнього будинку, домашнім господарством, доглядом за дітьми тощо. [PERSON] придбав у власність автомобіль Infiniti QX70, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], вартістю 1 114 250 грн. Як зазначала [PERSON], [PERSON] був звільнений з останнього місця роботи 17 квітня 2014 року, а автомобіль зареєстрований 17 липня 2014 року, тобто в період, коли [PERSON] не перебував у трудових відносинах, що на думку [PERSON] є доказом мінливого доходу. Окрім того, з трудової книжки [PERSON] їй відомо, що він працював виключно на керівних посадах та часто змінював місце роботи. Так, у період з 2008 року по 2011 рік [PERSON] обіймав 5 керівних посад з різним посадовим окладом, що свідчить про мінливість його доходу. Окрім того, як наголошувала [PERSON], у період, коли [PERSON] офіційно не перебував у трудових відносинах, він відкрив у ПАТ КБ «ПриватБанк» карткові рахунки № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER] від 16 червня 2014 року. Також [PERSON] був учасником господарського товариства - пов'язаної особи інтернет-проекту «modnakasta.ua», а наразі займається проектом etachki.com, що приносить йому високий, однак мінливий дохід, оскільки він мав можливості отримувати дивіденди. [PERSON] зазначала, що при визначенні розміру аліментів вона керувалася реальними потребами дітей. Так, син [PERSON] та дочка [PERSON] здобувають дошкільну освіту у Центрі раннього розвитку «Лада-Ладушка» ФОП [PERSON] Вартість навчання складає 3 700 грн., та ще 100 грн. необхідно на канцтовари. [PERSON] вказувала, що [PERSON] аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей, в актовому записі про народження яких батьком не значиться. Враховуючи викладене, позивачка [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 11 березня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільського району, актовий запис № 236, та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 9 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з [PERSON] судові витрати. В подальшому позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою про збільшення позовних вимог, в якій зазначала, що несе додаткові витрати на дітей, що пов'язано з витратами на дошкільну освіту. Зокрема, [PERSON] наголошувала, що вона займається розвитком здібностей дітей. Так, у навчальному закладі «Лада-Ладушка» до курсу навчання входять англійська мова, французька мова, німецька мова, хореографія, музичні заняття, математика, підготовка руки до письма, логіка, квілінг, ейдетика, світ навколо мене, творчі майстерні, заняття з психологом та логопедом. Окрім того, 05 січня 2011 року [PERSON] уклала з ТОВ «Медичний центр «Гемафонд» договори № 113507 та № 113508 про зберігання пуповидної крові з кріоконсервантом, відповідно до умов якого з четвертого року від дня пологів вона зобов'язана оплачувати кріозберігання у розмірі 80 євро на рік у гривневому еквіваленті. Таким чином, на теперішній час вартість кріозберігання за курсом євро складає 1 840 грн. на рік, відповідно, 153,33 грн. щомісячно. [PERSON] зазначала, що [PERSON] як батько дітей несистематично бере участь у матеріальному забезпеченні дітей, не бере участь у витратах, які здійснюються у зв'язку із забезпеченням дітей всім необхідним для проживання, духовного, морального та фізичного розвитку, а саме у витратах на харчування, одяг, навчання, дозвілля, духовний і фізичний розвиток, профілактично-оздоровче лікування тощо. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 11 березня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільського району, актовий запис № 236, стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 9 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання дітей у розмірі 4 106,66 грн. щомісячно, а також стягнути з [PERSON] судові витрати. В подальшому позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою про уточнення позовних вимог, і просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 11 березня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільського району, актовий запис № 236, стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], у розмірі 9 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 3 700 грн. оплати за навчання та 100 грн. на канцтовари щомісячно до закінчення навчання у Центрі раннього розвитку «Лада-Ладушка», та 306,66 грн. щомісячно протягом дії договорів про зберігання пуповинної крові, а також стягнути з [PERSON] судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник поданий позов підтримали та просили його задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] поданий позов визнав у частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 3 500 грн. щомісячно, в решті вимог позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 березня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має трьох дітей - сина [PERSON], 20 грудня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Відповідно до довідки виконавчого комітету Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 21 січня 2015 року № 78 вбачається, що [PERSON] проживає та зареєстрована [INFO], та її діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], знаходяться на її утриманні. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося, оскільки у позивача та відповідача різні погляди на сімейне життя. Їхня сім'я розпалася, вони припинили ведення спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Як зазначали сторони в судовому засіданні, подальше збереження сім'ї є неможливим. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні зазначав, що строк на примирення [PERSON] не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов в частині вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] Відповідно до трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] від 01 вересня 1998 року встановлено, що 30 листопада 2005 року вона звільнена з посади торгового представника ТОВ «Діловий стиль» за угодою сторін, і після вказаного звільнення вона офіційно не працювала. З наявної в матеріалах справи копії трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] від 10 серпня 1998 року вбачається, що з вересня 2005 року він працював на посадах начальника відділів та управлінь, технічного директора, заступником генерального директора, директора тощо. 17 квітня 2014 року [PERSON] був звільнений з посади виконавчого директора з технічних питань ТОВ «Маркасон» за угодою сторін. З довідки про доходи [PERSON] від 09 лютого 2015 року № 1 вбачається, що він працює в ТОВ «Автоділ» з 10 червня 2014 року на посаді директора департаменту розвитку, і за період з 10 червня 2014 року по 31 січня 2015 року складає 6 373 грн. 85 коп. З Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що записів, за якими [PERSON] є засновником юридичної особи, не знайдено, як фізична особа-підприємець він не зареєстрований. З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є власником транспортного засобу марки Infiniti моделі QX70, тип загальний легковий універсал, категорії В, з реєстраційним номером [NUMBER], 2013 року випуску, номер шасі [NUMBER]. Відповідно до договорів про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки № [NUMBER] від 16 червня 2014 року, № [NUMBER] від 16 червня 2014 року та № [NUMBER] від 16 червня 2014 року вбачається, що [PERSON] відкрив у ПАТ КБ «ПриватБанк» рахунки в гривні, доларах США та євро з базовою відсотковою ставкою 2,2% річних у гривнях, 1,7% річних у доларах США, 1,7% річних у євро. З консультативного висновку терапевта від 16 грудня 2013 року вбачається, що [PERSON] має діагноз жировий гепатоз, хронічний холіцисто-панкреатит без загострення, сечосольовий діатез, артеріальна гіпертензія, ускладнений остеохондроз хребта. У вказаному висновку міститься перелік лікувальних препаратів, необхідних для прийому [PERSON] У зв'язку з викладеним [PERSON] зазначав, що він потребує постійного лікування, яке вимагає значних коштів. Відповідно до наявних в матеріалах справи квитанцій, чеків та видаткових накладних вбачається, що [PERSON] несе витрати по забезпеченню дітей харчуванням та одягом, однак не всі витрати, підтверджені чеками та квитанціями, були спрямовані на утримання дітей. Як пояснила з приводу цього в судовому засіданні позивач [PERSON], вона здійснювала купівлю товарів для всієї родини, та не виділяла витрати на утримання дітей в окрему складову. У зв'язку з викладеним суд не може розцінювати надані квитанції як безумовну підставу визначення суми щомісячних витрат на утримання дітей. Як зазначав відповідач [PERSON], в нього на утриманні знаходиться його мати, [PERSON], 1954 року, яка є непрацездатною за віком. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначав у поданих суду запереченнях відповідач [PERSON], позивач [PERSON] при зверненні з позовом до суду не врахувала ту обставину, що обов'язок утримувати дітей є солідарним для обох батьків. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У поданих запереченнях [PERSON] зазначав, що визнає позов [PERSON] щодо стягнення аліментів у розмірі 3 500 грн. щомісячно. Відповідно до вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд, враховуючи матеріальне становище [PERSON] та його обов'язок нарівні з матір'ю утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, його стан здоров'я, який вимагає лікування, наявність на утриманні відповідача [PERSON] непрацездатної за віком матері, а також той факт, що позивач [PERSON] не довела необхідності стягнення з [PERSON] щомісячно аліментів у розмірі 9 000 грн., дійшов висновку про часткове задоволення вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дітей, і вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти в сумі 1 167 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 20 листопада 2014 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. Щодо решти вимог суд відмовляє у їх задоволенні, оскільки позивач [PERSON] не надала суду доказів, які б підтверджували, що відповідач [PERSON] має інші джерела доходу і спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей у сумі 9 000 грн. щомісячно. Щодо вимоги позивача [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] додаткових витрат на утримання дітей, суд зазначає наступне. Відповідно до довідки, виданої [PERSON], вбачається, що її діти [PERSON] та [PERSON], [INFO], здобувають дошкільну освіту в Центрі раннього розвитку «Лада-Ладушка» ФОП [PERSON], та [PERSON] сплачує щомісячно 3 700 грн. в рахунок оплати за навчання (з розрахунку 185 грн. на день), та 100 грн. в рахунок оплати на канцтовари. З довідки Центру раннього розвитку «Лада-Ладушка» від 16 січня 2015 року вбачається, що [PERSON], [INFO], здобуває дошкільну освіту в Центрі раннього розвитку «Лада-Ладушка» ФОП [PERSON], та до курсу навчання входять: англійська мова - 2 уроки на тиждень; французька мова - 1 урок на тиждень; німецька мова - 1 урок на тиждень; хореографія - 2 уроки на тиждень; музичні заняття - 2 уроки на тиждень; математика - 2 уроки на тиждень; підготовка руки до письма - 2 уроки на тиждень; логіка - 2 уроки на тиждень; квілінг - 1 урок на тиждень; ейдетика - 1 урок на тиждень; світ навколо мене - 2 уроки на тиждень; творчі майстерні (аплікація, малювання, ліплення); заняття з психологом - 1 заняття на тиждень; заняття з логопедом - 1 заняття на тиждень. З договорів № 113507 та № 113508 від 05 січня 2011 року з додатками до них вбачається, що ТОВ «Медичний центр «Гемафонд» взяв на себе зобов'язання з надання послуг по переробці лейкоцитарної фракції пуповинної крові з кріоконсерватном, проведенню лабораторно-діагностичного обстеження, підготовці до заморожування та заморожуванню, кріозберіганню та вилученню з кріосховища на вимогу замовника, а [PERSON], як замовник, зобов'язалася прийняти вказані послуги та оплатити їх на встановлених умовах. Відповідно до п. 5.1. Договору його ціна складає 7 000 грн., протягом 3-х робочих днів з дати підписання договору [PERSON] має сплатити авансовий внесок у розмірі 1 000 грн., та провести остаточний розрахунок протягом 45 днів з моменту розміщення пуповинної крові на кріозберігання. За вимогами п. 5.7. Договору [PERSON] починаючи з 4 року від дня пологів зобов'язана сплачувати кріозберігання пуповинної крові в розмірі суми у гривні, що еквівалентна 80 євро за 1 рік (12 місяців) по курсу НБУ на дату сплати платежу. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Вимогу позивача [PERSON] щодо стягнення додаткових витрат з [PERSON] у зв'язку з необхідністю оплачувати приватний дитячий садок та послуги із зберігання пуповинної крові, суд вважає необґрунтованою, оскільки відповідно до норм законодавства України оплата позивача за відвідування дитиною дитячого садка та договір з підприємством про зберігання крові не може вважатися понесенням додаткових витрат на утримання дитини, що викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо). Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача [PERSON] про стягнення з [PERSON] додаткових витрат на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 3 700 грн. в рахунок оплати за навчання та 100 грн. в рахунок витрат на канцтовари, та 306,66 грн. щомісячно за договором про зберігання пуповинної крові.

Outcome: partial