Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-05 00:00:00

У липні 2014р. [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14.09.2010р., залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.09.2013р. в цій частині було визнано недійсним договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] від 20 грудня 2002р. Позивачка зазначала, що квартира [ADDRESS] (далі - спірна квартира) належала на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.12.2002р. її чоловіку [PERSON], який помер [INFO]. Вона, як спадкоємець першої черги після смерті [PERSON], звернулася до Сьомої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у вигляді квартири [ADDRESS], але державним нотаріусом їй було відмовлено, оскільки на той час право власності на спірну квартиру на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27.01.2003р., яке в подальшому було скасоване, було оформлено та зареєстровано на [PERSON] яка 21.05.2003р. продала спірну квартиру [PERSON], який 14.06.2003р. продав спірну квартиру [PERSON], яка 21.10.2003р. подарувала спірну квартиру [PERSON], а остання 16.07.2004р. подарувала спірну квартиру [PERSON] Позивачка стверджувала, що розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради за № 1282/01-04 від 03.11.2003р. було узгоджено [PERSON] та [PERSON] реконструкцію квартир за №№ 36,37, а також квартири [ADDRESS], загальною площею 162 кв.м. Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради за № 170/01-04 від 16.02.2005р. були внесені зміни в розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради за № 1282/01-04 від 03.11.2003р., щодо надання згоди [PERSON] на реконструкцію зазначених вище квартир, вже загальною площею 352,0 кв.м. 11.06.2009р. на підставі свідоцтва про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил було видане на ім'я [PERSON] свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення аптеки. Оскільки спірна квартира була перебудована і реконструйована разом з іншими квартирами і її витребування з чужого незаконного володіння не можливе, то відповідачка повинна відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Тому позивачка просила суд стягнути з відповідачки грошову компенсацію, а саме суму вартості квартири [ADDRESS] в розмірі 361118,00 грн. та судові витрати, а також визнати за нею право вимоги по відшкодуванню грошової компенсації та винести окрему ухвалу щодо неправомірних дій відповідачки, Малиновської районної адміністрації та органів реєстрації, щодо прийняття рішення з реконструкції квартир №№ 36,37,38 по [ADDRESS], загальною площею 162 кв.м. Ухвалою суду від 02.10.2014р. за заявою відповідачки до участі у справі в якості третіх осіб були залучені: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.107). Представник позивачки, діючий ордером та угодою від 06.08.2014р. підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити (а.с.79,80). Відповідачка та її представник, діючий за довіреністю від 03.09.2014р. в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце слухання справи були повідомлені належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили. Раніше в судових засіданнях позовні вимоги не визнавали та просили відмовити в їх задоволенні, надав заперечення на позов (а.с.91,92-94,160). Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином (а.с. 136,140,141,142,148,149,150,151,158,159). Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом 1 главою 29 книги третьої та главою 84 книги шостої Цивільного Кодексу України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала з [PERSON] в шлюбі, зареєстрованому 17.11.1990р. Малиновським РАЦС м. Одеси, актовий запис №1190, про що було видано свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с.25). На підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.12.2002р. [PERSON] належала квартира [ADDRESS] загальною площею 45,0 кв.м. (а.с.23). Матеріалами справи встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27.01.2003р. були задоволенні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання угоди дійсною та визнання права власності на квартиру. [INFO]. [PERSON], помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.26). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], яка своєчасно прийняла спадщину, шляхом звернення до Сьомої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у зв'язку з тим, що спірна квартира на час звернення належала [PERSON] на праві власності на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 січня 2003р. (а.с.27-28). На підставі розписки від 04 жовтня 2002р. та договору купівлі-продажу від 20 грудня 2002р. за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27 січня 2003року [PERSON] стала власником квартири [ADDRESS]. Право власності [PERSON] було зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН» (а.с.41). Встановлено, що 21 травня 2003р. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21травня 2003р. продала квартиру [ADDRESS] [PERSON]. (а.с.29). Право власності [PERSON] 21 травня 2003р. було зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН». 14 червня 2003р. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 14 червня 2003р. продав спірну квартиру [PERSON] (а.с.30). Право власності [PERSON] 16 липня 2003р. було зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН». 21 жовтня 2003р. [PERSON] на підставі договору дарування від 21 жовтня 2003р. подарувала квартиру [ADDRESS] [PERSON]. (а.с.31). Право власності [PERSON] 13 листопада 2003р. було зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН». 16 липня 2004р. [PERSON] на підставі договору дарування від 16 липня 2004р. подарувала квартиру [ADDRESS] [PERSON](а.с.32). Право власності [PERSON] 13 серпня 2004року було зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН». Встановлено, що розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради за № 1282/01-04 від 03 листопада 2003р. було узгоджено [PERSON] та [PERSON] реконструкцію квартир за №№ 36,37, а також квартири [ADDRESS], загальною площею 162 кв.м. (а.с.35). Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради за № 170/01-04 від 16 лютого 2005р. були внесені зміни в розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради за № 1282/01-04 від 03 листопада 2003р., щодо надання згоди [PERSON] на реконструкцію зазначених вище квартир, вже загальною площею 352,0 кв.м. (а.с.36). 11 червня 2009р. на підставі свідоцтва про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил було видане на ім'я [PERSON] свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення аптеки (а.с.37). З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку зі смертю [PERSON] до участі у справі була залучена його дружина [PERSON], яка звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа - [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, визнання договору купівлі-продажу недійсним, який був прийнятий судом до спільного розгляду. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2006р. позов [PERSON] до [PERSON] про визнання угоди дійсною та визнання права власності на квартиру було залишено без розгляду. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2006р., ухваленим у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння у власність та визнання права власності на майно, позовні вимоги позивача задоволенні в повному обсязі. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11 вересня 2007р. рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2006р. скасовано, справу направлено на новий розгляд. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 15 липня 2009 р. позов [PERSON] до [PERSON] про визнання угоди дійсною та визнання права власності на квартиру було залишено без розгляду, у задоволенні зустрічних вимог [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння у власність та визнання права власності на майно відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11 листопада 2009р. рішення Малиновського районного суду м. Одеси від15 липня 2009р. в частині залишення без розгляду позову [PERSON] до [PERSON] про визнання угоди дійсною та визнання права власності на квартиру скасовано та справу направлено на новий розгляд, в частині відмови в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння у власність та визнання права власності на майно залишено без змін. В процесі нового судового розгляду [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договорів купівлі-продажу та дарування недійсними, визнання права власності на спадкове майно, витребування майна із чужого незаконного володіння, посилаючись на те, що спірна квартира вибула з володіння її чоловіка - [PERSON] поза його волею на підставі розписки та договору, які він насправді не підписував. У подальшому спірна квартира була декілька разів відчужена за договорами купівлі-продажу та дарування, які вона просила визнати недійсними, оскільки останні не відповідають вимогам закону, визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом та витребувати квартиру від добросовісного набувача - [PERSON] Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2010р. позов [PERSON] до [PERSON] про визнання угоди дійсною та визнання права власності на квартиру було залишено без розгляду. Оскільки правові підстави належності спірної квартири на праві власності [PERSON] були скасовані, то всі угоди, які були укладені у по дальшому щодо спірної квартири є нікчемними. Встановлено, що заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2010р. були задоволенні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Визнано недійсними розписку від 04.10.2002р. та договір купівлі-продажу від 20 грудня 2002р. квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 21.05.2003р. квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 14.06.2003р. квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] Визнано недійсним договір дарування від 21.10.2003р. квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] Визнано недійсним договір дарування від 16.07.2004р. квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] Визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Витребувано у [PERSON] квартиру [ADDRESS] та повернуто її у власність [PERSON] (а.с.20-22). Рішенням апеляційного суду Одеської області від 16 квітня 2013р. зазначене судове рішення скасовано, та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено (а.с.44-45. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 вересня 2013р. рішення апеляційного суду Одеської області від 16 квітня 2013р. в частині відмови в задоволенні позову [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу від 20 грудня 2002р. недійсним скасоване, заочне Малиновського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2010р. в зазначеній частині залишено в силі. У решті рішення апеляційного суду Одеської області від 16 квітня 2013р. залишено без змін. Зі змісту рішення апеляційного суду Одеської області від 16 квітня 2013року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 вересня 2013року вбачається, що спірна квартира, як об'єкт права власності не існує, оскільки внаслідок реконструкції перебудована і об'єднана із квартирами №№36,37 у зазначеному будинку, переобладнана у нежитлове приміщення із таким статусом. Здійснення реконструкції, набуття статусу іншого об'єкта підтверджується свідоцтвом про право власності на нежитлові приміщення аптеки, виданого 11 червня 2009р. Виконавчим комітетом Одеської міської ради, зареєстрованим в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 15 червня 2009р. Отже, відповідно до діючого законодавства витребуванню в порядку віндикації підлягає індивідуально визначена річ, яка фізично існує на момент витребування. Відповідно до ст.330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст.388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Пунктом 3 ч.1 ст.388 ЦК України передбачено, що в разі придбання майна за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Добросовісне придбання, згідно зі ст. 388 ЦК України, можливе тоді, коли майно придбане не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з чужого незаконного володіння (віндикація). Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захистові шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, встановленого ст.ст.215, 216 ЦК України. Такий захист можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст.388 ЦК України, які дають право витребувати майно в добросовісного набувача. Відповідно до ч.3 ст.388 ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала право його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Згідно частин 1,2 ст.390 ЦК України власник майна має право вимагати від особи, яка не знала або могла знати, що вона володіє майном незаконно (недобросовісного набувача), передання усіх доходів від майна, які вона одержала або могла одержати за весь час володіння ним. Власник майна має право вимагати від добросовісного набувача передання усіх доходів від майна, які він одержав або міг одержати з моменту, коли дізнався чи міг дізнатися про незаконність володіння ним, або з моменту, коли йому було вручено повістку до суду у справі за позовом власника про витребування майна. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Крім того, згідно ст. 393 ЦК України власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. За таких обставин, суд вважає, що оскільки позивачка не може витребувати в натурі спірну квартиру, то вона має право на відшкодування її вартості. Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна вартість квартири [ADDRESS] на час звернення до суду складає 361118,00 грн., що за курсом НБУ на дату оцінки складає 30825 доларів США (а.с. 53-70). Стаття 3 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. З огляду на викладене, суд вважає, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Судовий збір у справі складає 3611,00 грн., який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: partial