Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

У квітні 2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява вмотивована тим, що між позивачкою та відповідачем 22.10.2011 укладено шлюб, зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Мають спільну з відповідачем неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] .. Позивачка зазначає, що шлюбні відносини між сторонами припинилися з 2020 року з причини різних поглядів на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя. Подальше сумісне життя і примирення між нею та відповідачем вважає неможливим та таким, що суперечить їх інтересам. Позивачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву, відповідно до якої просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву, відповідно до якої не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 22.10.2011 між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачкою. Сторони подружні стосунки не підтримують з 2020 року, позивачка не має наміру на збереження шлюбу, відповідач не здійснює заходів щодо збереження сім`ї. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Згідно із ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, неможливість продовження подружнього життя, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 908 грн.

Outcome: approved