Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], та на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовувала тим, що від шлюбу із відповідачем вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні, оскільки відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та позивача. З посиланням на статті 84, 180 Сімейного кодексу України позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання до суду даної позовної заяви і до повноліття дитини, також позивач просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання до суду даної позовної заяви і до досягнення дочкою [PERSON] 3-річного віку, - до [INFO]. Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01.08.2017 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Судом стягнуто з [PERSON], [INFO], проживаючого за адресою: [ADDRESS], на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Також судом стягнуто з [PERSON], [INFO], проживаючого за адресою: [ADDRESS], на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04.07.2017 року і до досягнення дитиною 3-річного віку, до [INFO]. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення суду першої інстанції від 01.08.2017 року в частині стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04.07.2017 року і до досягнення дочкою [PERSON] 3-річного віку, до [INFO] та ухвалити у вказаній частині позовних вимог нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04.07.2017 року і до досягнення дочкою [PERSON] 3-річного віку, до [INFO]. Доводи апеляційної скарги зазначають, що рішення суду першої інстанції від 01.08.2017 року у оскаржуваній частині є необгрунтованим, його ухвалено судом першої інстанції без належного з'ясування фактичних обставин справи та без врахування положень норм матеріального та процесуального права. [PERSON] вказує, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у оскаржуваній частині, не прийняв до уваги тих обставин, що у відповідача відсутня матеріальна можливість сплачувати аліменти позивачу на її утримання до досягнення дитиною трьох років. При цьому [PERSON] зазначає, що він не має постійного офіційного місця роботи та стабільного заробітку, на його у триманні також перебуває його повнолітній син від першого шлюбу - [PERSON], [INFO], який навчається на платній основі, не отримуючи стипендії. Також доводи апеляційної скарги вказують, що відповідач має обов'язки перед своєю непрацездатною матір'ю, яка є пенсіонером, інвалідом другої групи, постійно хворіє та потребує вартісного лікування. [PERSON] у доводах апеляційної скарги посилається на наявність у нього заборгованість по комунальним платежам через відсутність фінансової можливості проводити їх оплату. Доводи апеляційної скарги вказують, що при ухваленні рішення у оскаржуваній частині судом першої інстанції не було досліджено питання можливості сплати відповідачем аліментів на утримання позивача у розмірі 1/6 частини усіх видів доходів щомісячно до досягнення їх дитиною 3-річного віку. [PERSON] вважає, що таке матеріальне навантаження за відсутності постійного місця роботи та заробітку порушує баланс його прав та інтересів, а також права та інтереси його сина і матері, яких за законом він також зобов'язаний утримувати. В іншій частині рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01.08.2017 року [PERSON] не оскаржує. Відповідно до приписів ч.1 статті 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. У запереченнях на апеляційну скаргу [PERSON] просить відхилити апеляційну скаргу у зв'язку з її безпідставністю та залишити без змін обґрунтоване оскаржуване рішення суду першої інстанції від 01.08.2017 року. В судове засідання апеляційного суду [PERSON], належним чином повідомлена про час і місце розгляду даної справи (а.с.71,74,75), не з'явилась. Відповідно до приписів ч.2 статті 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів п.4 ч.1 статті 309 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції від 01.08.2017 року, - зміні, з викладенням третього абзацу його резолютивної частини в наступній редакції: ''Стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), [INFO], проживаючого за адресою: [ADDRESS], на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04 липня 2017 року і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], 3-річного віку, до [INFO]''. В іншій частині рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01.08.2017 року апеляційним судом у апеляційному порядку не переглядається, в силу приписів ч.1 статті 303 ЦПК України. Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.08.2016 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (а.с.4). Від шлюбу сторони спору мають дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно довідки Гончарівської селищної ради №91 від 05.04.2017 року про склад сім'ї, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Дитина [PERSON], [INFO], не зареєстрована за вказаною адресою, але проживає разом з матір'ю, яка здійснює догляд за дитиною (а.с.6). Вирішуючи вимоги заявленого позову в частині стягнення аліментів з відповідача на користь позивача до досягнення дитиною 3-річного віку, суд першої інстанції з посиланням на приписи статті 36; ч.2, ч.4 статті 84 Сімейного кодексу України, прийшов до висновку, що наявні підстави для задоволення вимог заявленого позову у вказаній частині, і, відповідно, стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04.07.2017 року і до досягнення дитиною 3-річного віку, тобто до [INFO]. Приймаючи до уваги фактичні обставини справи та норми матеріального права, які регламентують спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з вірним по суті висновком суду першої інстанції відносно того, що позивач має право на утримання від відповідача - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Доводи апеляційної скарги відносно того, що у задоволенні вимог заявленого позову в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання позивача до досягнення дитиною віку трьох років необхідно відмовити у зв'язку з тим, що відповідач не може надавати таку матеріальну допомогу, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції від 01.08.2017 року у оскаржуваній частині, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи. На підтвердження зазначених доводів апеляційної скарги [PERSON] не представлено належних та допустимих доказів у розумінні статей: 58, 59 ЦПК України. Відповідно до приписів ч.1,ч.4 статті 60 ЦПК України, яка регламентує обов'язки доказування та подання доказів, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, в ході апеляційного розгляду даної справи частково знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок рішення суду першої інстанції від 01.08.2017 року в оскаржуваній частині, а саме, в частині визначення судом розміру аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, не в повній мірі узгоджується з фактичними обставинами справи та нормами статті 182 Сімейного кодексу України. Зокрема, у доводах апеляційної скарги [PERSON] стверджує, що при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню на утримання позивача до досягнення дитиною віку трьох років, суд першої інстанції необґрунтовано не прийняв до уваги стан здоров'я відповідача, наявність у відповідача непрацездатної матері- [PERSON], [INFO], інваліда другої групи (а.с.47-49), а також документально підтверджений розмір заборгованості, яка існує у відповідача по оплаті комунальних послуг (а.с.41). З врахуванням приписів статті 182 Сімейного кодексу України, яка регламентує обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, апеляційний суд вважає, що при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, окрім того, що відповідач є особою працездатного віку, і може надавати вказану матеріальну допомогу та у відповідача є повнолітній син [PERSON], [INFO], який навчається та не отримує стипендію (а.с.19,43-46), до уваги також необхідно прийняти наступні обставини, які є документально підтвердженими. А саме, до уваги необхідно прийняти стан здоров'я відповідача (а.с.20,21), наявність у відповідача непрацездатної матері- [PERSON], [INFO], інваліда другої групи (а.с.47-49). Приймаючи до уваги вищенаведене та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01.08.2017 року необхідно змінити, виклавши третій абзац його резолютивної частини в наступній редакції: ''Стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), [INFO], проживаючого за адресою: [ADDRESS], на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04 липня 2017 року і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], 3-річного віку, до [INFO]''. В іншій частині рішення суду першої інстанції від 01.08.2017 року відповідачем не оскаржується.

Outcome: partial