Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

У липня 2015 року ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № SAMDN03000035561152 від 01.09.2010 у розмірі 153659 грн. 89 коп. та судові витрати в розмірі 1536,60 грн. Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом, позивач посилається на те, відповідач порушив взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 153659 грн. 89 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 01.09.2010 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № SAMDN03000035561152, на підставі якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання перед позивачем та порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість у розмірі 153659,89 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 139785,21 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 6081,35 грн.; штрафу в розмірі 500,00 грн.; процентної складової в розмірі 7293,33 грн. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Судовим розглядом встановлено, що свої зобов'язання банк виконав повністю, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта [PERSON] (картрахунок [NUMBER] від 30.08.10). Однак в порушення умов договорів про надання кредиту, відповідачем не виконуються взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, в результаті чого виникла заборгованість, яка підтверджується розрахунком заборгованості, не брати до уваги який у суду підстав немає. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 610, 612 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, та виходячи із встановлених судом обставин справи, позивачем правомірно заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № SAMDN03000035561152 від 01.09.2010 у розмірі 153659,89 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 139785,21 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 6081,35 грн.; штрафу в розмірі 500,00 грн.; процентної складової в розмірі 7293,33 грн., які підлягають задоволенню у зв'язку з порушенням відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань. З відповідача у порядку ст. 88 ЦПК України також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 1536 грн. 60 коп.

Outcome: approved