Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Келеш Енгіна, в якому, з урахуванням заяви про збільшення вимог, просила стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію за проведення ремонтно-будівельних робіт у нежитловому приміщенні в розмірі 224473 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач придбала з прилюдних торгів нерухоме майно приміщення магазину-бару, яке належало відповідачу. В подальшому прилюдні торги по реалізації арештованого майна визнані недійсними, скасовано записи про право власності позивача та зобовязано її звільнити займане приміщення. Під час перебування майна у власті позивача нею проведено будівельні роботи по поліпшенню майна та витрачено кошти на його збереження, які відповідач після відновлення його права власності набув безпідставно. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Додатково пояснив, що будь-яких дозволів на проведення будівельних робіт не давав, майно вибуло з його володіння примусово з порушенням вимог чинного законодавства. Проведені роботи не вважає поліпшенням майна, оскільки позивачем було зруйновано стилізований ремонт, який було зроблено ним в своєму кафе. Вважає, що підстави для стягнення коштів відсутні. Заслухавши учасників процесу, зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у звязку з наступним. Судом встановлено, що в ході вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні по стягненню боргу з Келеш Енгіна 19.07.2013 ХФ ТОВ «Укрспецторг Групп» у порядку, передбаченому Законом України «Про іпотеку», було проведено прилюдні торги з реалізації нежитлової будівлі магазину-бару з прибудовою, загальною площею 95,2 кв.м, розташованої за адресою: м. Херсон, вул. Залаегерсег, 27, що належало на праві власності Келеш Енгіну. Переможцем торгів було визначено [PERSON], яка була єдиним учасником торгів і запропонувала за майно його стартову ціну 282570 грн. На підставі протоколу № 22-0294/13 про проведення прилюдних торгів державним виконавцем ВДВС Суворовського РУЮ м. Херсона [PERSON] складено акт про проведення прилюдних торгів з реалізації зазначеного майна від 24.07.2013 року, на підставі якого [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на зазначене майно. Не погоджуючись з результатами проведення торгів, Келеш Енгін в серпні 2014 року звернувся до Дніпровського районного суду м. Херсона з позовом до ВДВС Суворовського РУЮ в м. Херсоні, ТОВ «Укрспецторг Групп» в особі Херсонської філії, та [PERSON], про визнання результатів прилюдних торгів недійними. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 16.01.2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 08.05.2015 року, позов Келеша Енгіна задоволено в повному обсязі. Визнано результати прилюдних торгів щодо реалізації предмета іпотеки недійними, визнано незаконним та скасовано акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів з реалізації нежитлової будівлі, визнано недійсним і скасовано свідоцтво про право власності на нежитлову будівлю, видане на ім'я [PERSON], та виключено з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 13.02.2013 року у справі № 6-174цс12, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, пе\-редбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складан\-ня за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюд\-них торгах, а відтак є правочином. Оскільки відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купів\-лі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому поряд\-ку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). Таким чином, на прилюдних торгах 19.07.2013 року із реалізації нежитлової будівлі, магазин-бару з прибудовою, загальною площею 95,2 кв.м за адресою: м. Херсон, вул. Залаегерсег, 27, було укладено договір купівлі-продажу, який в судовому порядку в подальшому визнано недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності насувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі відшкодувати вартість того, що одержано за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення щодо набуття, збереження майна без достатньої правової підстави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином. Згідно вимог ч. 2 ст. 1213 ЦК України у разі неможливості повернути в натурі безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. На виконання рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 16.01.2015 року та наведених приписів цивільного законодавства позивач повинна звільнити спірне приміщення, власником якого знову став відповідач, а той в свою чергу зобовязаний відшкодувати вартість робіт по утриманню майна та його збереженню. Згідно пояснень представника позивача та письмових доказів, долучених до матеріалів справи, з моменту купівлі нерухомості до ухвалення судового рішення про визнання недійсним результатів прилюдних торгів, [PERSON] понесла грошові витрати по збереженню спірного майна та по його утриманню в належному стані. Відповідно до матеріалів справи 01.08.2013 року [PERSON] уклала з ПП «Орлан» договір про спостереження за допомогою пульту централізованого спостереження за станом засобів сигналізації, що встановлені на об'єктах, з виїздом групи реагування при надходженні сигналу «тривога» та їх технічне обслуговування. За монтаж, пусконаладку та обслуговування сигналізації за весь час [PERSON] було сплачено 8300 грн., що підтверджується договором від 01.08.2013 року, актом здачі - прийняття робіт, квитанціями до прибуткового касового ордеру з серпня 2013 по квітень 2015 року. В ході розгляду справи позивачем додатково долучено квитанцію про оплату послуг охорони приміщення на суму 1200 грн. За поясненнями представника позивача придбаний магазин-бар був в занедбаному стані, був відключений від газового та електричного постачання та потребував капітального ремонту. У звязку з чим 05.01.2015 року [PERSON] уклала з ПП «Тісовський» договір підряду, відповідно до якого останній зобов'язався виконати поточні ремонтно-будівельні роботи в магазин-бару за адресою: м. Херсон, вул. Залаегерсег, 27. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 79 від 02.11.2015 року вартість ремонтно-будівельних робіт магазин-бару за адресою: м. Херсон, вул. Залаегерсег, 27, згідно акту виконаних робіт від 15.04.2015 року складає 214973 грн. В судовому засіданні експерт підтримала свій висновок та пояснила, що нею оглянуто спірне приміщення, в результаті чого встановлено, що ремонтно-будівельні роботи проводились і акт виконаних робіт відповідає фактичним обставинам справи. Таким чином, будучи власником, позивач за власні кошти здійснила капітальний ремонт спірного нежитлового приміщення, за власний рахунок утримувала його та вживала заходи щодо його охорони. Після визнання результатів прилюдних торгів недійсними відповідач став власником приміщення з поліпшеними експлуатаційним характеристиками, які не можливо повернути в натурі. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути вартість проведених будівельно-ремонтних робіт та витрат на охорону майна в сумі 224473 грн. (214973 грн. + 8300 + 1200). Суд не приймає до уваги доводи відповідача відносно того, що проведені позивачем ремонтно-будівельні роботи не є поліпшенням майна, оскільки ним не наведено жодних доказів того, що було зруйновано стилізований ремонт, який ним нібито був зроблений в кафе. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати в сумі 8764,52 грн., які складаються з судового збору в розмірі 1897,52 грн. та витрат, повязаних з призначенням та проведенням експертизи, в розмірі 6867 грн.

Outcome: approved