Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

У липні 2016 р. представник ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10.07.2008 р. між ВАТ «Універсал Банк», який 22.06.2009 року було перейменовано у ПАТ «Універсал Банк» (з 31.10.2018 р. - АТ «Універсал банк») та [PERSON] укладено кредитний договір № 139-2008-2320, відповідно до умов якого ПАТ «Універсал Банк» зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти в розмірі 132000 швейцарських франків, а [PERSON] зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 10.07.2038 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 11,95% річних за користування кредитом понад встановлений кредитним договором строк встановлюється підвищена процентна ставка на рівні 35,85% річних. Як вказано у позові, 10.04.2009 р. між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої [PERSON] в період часу з 10.04.2009 року по 27.04.2009 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 8,37% річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 35,85% річних, в період часу з 28.04.2009 року по 09.04.2010 року включно позичальник зобов`язався сплачувати кредитору за користування кредитом процентну ставку за користування кредитом в розмірі 11,95 % річних, підвищена відсоткова ставка в розмірі 35,85% річних. Також 28.04.2009 р. між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої [PERSON] в період часу з 28.04.2009 року по 09.04.2010 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 08,37% річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 16,37 % річних, в період часу з 10.04.2009 р. по 09.04.2010 р. включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 12,74% річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 20,74% річних. Також 10.07.2010 р. між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої [PERSON] в період часу з 10.07.2010 року по 22.07.2010 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 09,47% річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 35,85% річних, в період часу з 23.07.2010 р. по 09.04.2011 р. включно позичальник зобов`язався сплачувати кредитору за користування кредитом процентну ставку за користування кредитом в розмірі 11, 95 % річних, підвищена відсоткова ставка в розмірі 35,85% річних. Як вказує позивач, 23.07.2010 р. між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої [PERSON] в період часу з 23.07.2010 року по 09.07.2011 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 09,47% річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 17,47 % річних, а починаючи з 10.07.2011 року по 09.07.2016 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 13,34% річних, підвищена процентна ставка складає 21,34% річних. При цьому 10.05.2011 р. між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої [PERSON] в період часу з 10.05.2011 року по 07.06.2011 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 3,42% річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 35,85% річних, а починаючи з 08.06.2011 р. по 09.05.2012 р. у включно позичальник зобов`язався сплачувати кредитору за користування кредитом процентну ставку за користування кредитом в розмірі 11, 95 % річних, підвищена відсоткова ставка в розмірі 35,85% річних. Також 08.06.2011 р. між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої [PERSON] в період часу з 08.06.2011 року по 09.05.2012 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 3,42% річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 11,42% річних, а починаючи з 10.05.2012 року встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 10,25% річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 10,25% річних. 15.01.2013 р. між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої [PERSON] в період часу з 15.01.2013 року по 09.01.2014 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 07% річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 15% річних, а починаючи з 10.01.2014 року встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 13,87% річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 21,87% річних. Також 11.03.2014 р. між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої [PERSON] в період часу з 11.03.2014 року по 09.03.2015 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 07,70% річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 15, 70% річних, а починаючи з 10.03.2015 року встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 14, 05% річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 22,05% річних. Як вказує позивача, банком виконав зобов`язання перед позичальником та надав останньому кредитні кошти у передбачених умовами договору розмірі. В свою чергу відповідач не виконує передбачені договором зобов`язання по сплаті кредиту, процентів за користування кредитом, та інші зобов`язання, що призвело до утворення заборгованості розмір якої, станом на 04.07.2016 р. становить 164730,08 швейцарських франків, яка складається із: неповернутої суми кредиту у розмірі 126 351, 50 шв. франків; заборгованості по тілу кредиту у розмірі 2 320, 49 шв. франків; заборгованості по процентам у розмірі 35 922, 88 шв. франків; заборгованості по підвищеним процентам у розмірі 135, 21 шв. франків. Однак ПАТ «Універсал Банк» просить стягнути 58070,40 швейцарських франків, з яких: прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 2 320, 49 шв. франків; тіло кредиту у розмірі 55 749, 91 шв. франків. Як вказано у позові, у забезпечення виконання зобов`язань відповідачем № 1 [PERSON] за кредитним договором, 11.03.2014 р. між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки б/н, згідно якого поручитель зобов`язується перед кредитором боржника відповідати за невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. АТ «Універсал Банк» направлялася вимога до поручителя про сплату боргу, але останній не вчинив дій, спрямованих на погашення заборгованості. Тому посилаючись на зазначені обставини, представник позивача просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 139-2008-2320 від 13.05.2008 р. в розмірі 58070,40 швейцарських франків та судовий збір у розмірі 22259, 40 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача № 1 [PERSON]. - [PERSON]. в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити та підтримав поданий зустрічний позов про визнання кредитного договору недійсним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог ст. 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 р.). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Так судом встановлено, що 10.07.2008 р. між ВАТ «Універсал Банк», який 31.10.2018 р. було перейменовано у АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 139-2008-2320, відповідно до умов якого ПАТ «Універсал Банк» зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти в розмірі 132 000, 00 швейцарських франків, а [PERSON] зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 10.07.2038 р. та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 09,95% річних за користування кредитом понад встановлений кредитним договором строк встановлюється підвищена процентна ставка на рівні 35,85% річних.(а.с. 6-11). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. 10.04.2009 р. між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої [PERSON] в період часу з 10.04.2009 року по 27.04.2009 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 8,37% річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 35,85% річних, в період часу з 28.04.2009 року по 09.04.2010 року включно позичальник зобов`язався сплачувати кредитору за користування кредитом процентну ставку за користування кредитом в розмірі 11,95 % річних, підвищена відсоткова ставка в розмірі 35,85% річних. Також 28.04.2009 р. між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої [PERSON] в період часу з 28.04.2009 року по 09.04.2010 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 08,37% річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 16,37 % річних, в період часу з 10.04.2009 р. по 09.04.2010 р. включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 12,74% річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 20,74% річних. Також 10.07.2010 р. між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої [PERSON] в період часу з 10.07.2010 року по 22.07.2010 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 09,47% річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 35,85% річних, в період часу з 23.07.2010 р. по 09.04.2011 р. включно позичальник зобов`язався сплачувати кредитору за користування кредитом процентну ставку за користування кредитом в розмірі 11, 95 % річних, підвищена відсоткова ставка в розмірі 35,85% річних. Як вказує позивач, 23.07.2010 р. між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої [PERSON] в період часу з 23.07.2010 року по 09.07.2011 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 09,47% річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 17,47 % річних, а починаючи з 10.07.2011 року по 09.07.2016 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 13,34% річних, підвищена процентна ставка складає 21,34% річних. При цьому 10.05.2011 р. між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої [PERSON] в період часу з 10.05.2011 року по 07.06.2011 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 3,42% річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 35,85% річних, а починаючи з 08.06.2011 р. по 09.05.2012 р. у включно позичальник зобов`язався сплачувати кредитору за користування кредитом процентну ставку за користування кредитом в розмірі 11, 95 % річних, підвищена відсоткова ставка в розмірі 35,85% річних. Також 08.06.2011 р. між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої [PERSON] в період часу з 08.06.2011 року по 09.05.2012 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 3,42% річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 11,42% річних, а починаючи з 10.05.2012 року встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 10,25% річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 10,25% річних. 15.01.2013 р. між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої [PERSON] в період часу з 15.01.2013 року по 09.01.2014 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 07% річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 15% річних, а починаючи з 10.01.2014 року встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 13,87% річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 21,87% річних. Також 11.03.2014 р. між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої [PERSON] в період часу з 11.03.2014 року по 09.03.2015 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 07,70% річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 15, 70% річних, а починаючи з 10.03.2015 року встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 14, 05% річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 22,05% річних. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, встановленим договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. У забезпечення виконання зобов`язань відповідачем № 1 [PERSON] за кредитним договором, 11.03.2014 р. між позивачем, на той час - ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем № 2 [PERSON] було укладено договір поруки б/н, згідно якого поручитель зобов`язується перед кредитором боржника відповідати за невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. АТ «Універсал Банк» направлялася вимога до поручителя про сплату боргу, але останній не вчинив дій, спрямованих на погашення заборгованості. (а.с. 124-133). Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Як з`ясовано судом, позивачем було виконано зобов`язання перед позичальником та надав останньому кредитні кошти у передбачених умовами договору розмірі. В свою чергу відповідачі частково виконували передбачені договором зобов`язання по сплаті кредиту, процентів за користування кредитом, та інші зобов`язання, що призвело до утворення заборгованості розмір якої, станом на 04.07.2016 р. становить 164730,08 швейцарських франків, яка складається із: неповернутої суми кредиту у розмірі 126 351, 50 шв. франків; заборгованості по тілу кредиту у розмірі 2 320, 49 шв. франків; заборгованості по процентам у розмірі 35 922, 88 шв. франків; заборгованості по підвищеним процентам у розмірі 135, 21 шв. франків. Однак у судовому засіданні представник АТ «Універсал Банк» просив стягнути лише 58070,40 швейцарських франків, з яких: прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 2 320, 49 шв. франків; тіло кредиту у розмірі 55 749, 91 шв. франків. На момент розгляду справи відповідачами заборгованість перед ПАТ «Універсал Банк» погашено не було. Також позивачем направлялась вимога до поручителя - відповідача № 2 про сплату боргу, але останній не вчинив дій, спрямованих на погашення заборгованості. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов АТ «Універсал банк» підлягає задоволенню, так як було встановлено, що відповідач № 1 - [PERSON] та відповідач № 2 - [PERSON] . за ст. 525, 526, 530 ЦК України були зобов`язані виконати належним чином та у встановлений строк даний договір. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, а у встановлений договором строк відповідачі договірних зобов`язань не виконали. Вирішуючи питання щодо позовних вимог [PERSON] про визнання кредитного договору недійсним, то суд виходить з наступного. Після укладення кредитного договору та додаткових угод до нього, відповідач видав позивачу за зустрічним позовом [PERSON] кредит в швейцарських франках, а позивач, для виконання умов договору. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступати від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Представник відповідача за зустрічним позовом - представник позивача за основним позовом АТ «Універсал Банк» у судовому засіданні наполягав на застосуванні строку позовної давності щодо позову [PERSON] Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки. Відповідно до статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна сторона має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ч. 3 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення. У відповідності до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваний договір підписано сторонами 10.07.2008 р., а судом позов [PERSON] було зареєстровано 10.07.2017 р. Враховуючи обставини викладені вище суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] повинно бути відмовлено в зв`язку зі плином строку позовної давності, оскільки про її застосування заявив представник АТ «Універсал банк», а підстав для визнання поважними причин пропуску позовної давності суд не знаходить. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів солідарно підлягають стягненню на користь ПАТ «Приватбанк» витрати по оплаті судового збору у розмірі 2240,92 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved