Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

У квітні 2021 року позивач [PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, відповідно до якої просила cтягувати з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у Вищому навчальному закладі в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання даної позовної заяви та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] , [INFO] двадцятитрьохрічного віку. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що позивач [PERSON] з 1998 року по 1999 рік та з 2001 року по 2010 рік. перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Останній шлюб між сторонами у справі було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2010 року. Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.04.2014 року у справі № 201/4020/14-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. На даний час [PERSON] є повнолітнім, однак продовжує навчатися у Вищому навчальному закладі «Університет імені Альфреда Нобеля», на денній формі навчання, що, в свою чергу, позбавляє його можливості офіційно працевлаштуватися для самостійного заробітку. Згідно із договором про надання освітніх послуг, позивач [PERSON] щомісячно сплачує за навчання сина 2334,00 грн. Термін завершення навчання 30 червня 2024 року. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання спільного сина на період його навчання не надає, в той час як працює в Управлінні стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань НПУ на посаді старшого оперуповноваженогов особливо важливих справах та одержує заробітну плату в розмірі 208758,00 грн. на рік, у зв`язку з чим має змогу утримувати спільну із позивачем дитину. З метою захисту порушених прав та інтересів, позивач обрала судовий захист відновлення таких прав, що і зумовило її звернутись до суду з відповідною позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 квітня 2021 року, головуючим суддею у розгляду вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 14 травня 2021 року позовну заяву [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 07 червня 2021 року ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги, на стороні позивача [PERSON] . Адвокат Лавринович О.В., що діє в інтересах [PERSON] в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, обґрунтувавши доводами, що наведені в позовній заяві. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення листа з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причину неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим, враховуючи, що представник позивача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні позивача [PERSON] в судове засіданні не з`явився, натомість надіслав на адресу суду заяву, відповідно до якої просив проводити розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2010 року. Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину: сина [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.04.2014 року у справі № 201/4020/14-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] до досягнення ним повноліття (а.с.6). На момент звернення [PERSON] до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття. Відповідно до довідки № 164 від 08 лютого 2021 року, виданої начальником студентського деканату Університету імені Альфреда Нобеля Рубан О.О., [PERSON] навчається в Університеті імені Альфреда Нобеля на 1 курсі денної форми навчання за спеціальністю «Готельно-ресторанна справа», на контрактній основі із терміном навчання на освітньому ступені «бакалавр» до 30 червня 2014 року (а.с.7). На даний час [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] , тобто із позивачем у справі, що підтверджено довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с.12). Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що повнолітній [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, знаходиться на утриманні своє матері, тобто позивача у справі. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина на період навчання не надає. Відповідно до декларації про майновий стан і доходи фізичної особи [PERSON] , поданої 02 березня 2020 року, річний дохід останнього становить 208 758 грн. В свою чергу наявність на утриманні неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб, чи осіб похилого віку, [PERSON] суду не доведено. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, про обґрунтованість вимог позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд враховує, що спільна дитина позивача та відповідача продовжує навчання, відсутність у відповідача інших утриманців, та визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви, а саме з 22 квітня 2021 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2024 року. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, у зв`язку із тим, що позивача на підставі Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved