Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

У листопаді 2015 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, після уточнення позовних вимог просить суд змінити розмір аліментів, які щомісячно стягуються з нього на підставі Оболонського районного суду м. Києва від 10.06.2004 р. на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] з ? частини до 1/6 усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,аргументуючи тим, що його матеріальне становище змінилося в сторону погіршення, а також на його утриманні перебувають неповнолітні діти та дружина. У судовому засіданні позивач заявлені уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, надала заяву в якій позовні, а також уточнені вимоги визнає у повному обсязі, та просила розглядати справу у її відсутності (а.с. 26, 32). Третя особа ООП Святошинської РДА у м. Києві у судове засідання не з'явилася повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надіславши на адресу суду заяву в якій просили ухвалити рішення по справі на користь та в інтересах дитини, а також просила розглядати справу у її відсутності (а.с. 27). Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києві від 10.06.2014 р. присуджено стягнення з позивача на користь відповідача аліменти на утримання сина у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ? неоподаткованого мінімуму громадян, починаючи з 20.05.2014 р. (а.с. 17). З вищезазначеного рішення вбачається, що відповідач частково заперечує проти стягнення з нього саме ? частини щомісячно та згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частину грн. 00 коп. (а.с. 33). Згідно свідоцтва про шлюб позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] від 24.09.2005 р., актовий запис №2701 (а.с. 6). Від даного шлюбу у позивача є діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 8). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них (ст. 192 СК України). Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ч. 1 ст. 12 вказаного Закону). Позивач посилається у позовній заяві на те, що з моменту ухвалення рішення Оболонським районним судом м. Києва про стягнення аліментів, його матеріальний стан значно змінився, оскільки у ньгго на утриманні знаходяться неповнолітні діти, тому призначений розмір аліментів для нього є надмірним і він не може сплачувати визначену ? частину від усіх видів заробітку. Стаття 192 СК України передбачає можливість зміни розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів. Позивачем наведено наявності підстав, передбачених зазначеною нормою, для зміни розміру аліментів, а обставини, на які він посилається, не були враховані при визначенні розміру аліментів. За таких обставин, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved