Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

У листопаді 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] (надалі відповідач -1), Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації в особі служби у справах дітей (надалі відповідач -2), третя особа: Орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав . Позивачка обґрунтувала свої вимоги тим, що з 14.02.2004 перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірвано 07.04.2009 року. У шлюбі народилася дитина донька [PERSON], [INFO]. Відповідач з квітня 2009 року матеріально не допомає дочці. Протягом всього часу виховання дитини займалась позивач, відповідач не виконував обов'язків батька по вихованню дитини, не цікавиться життям та станом її здоров'я, усунувся від виховання дитини. Враховуючи інтереси дитини, позивачка просила позбавити відповідача батьківських прав. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві. Представник позивача заявив клопотання про заочний розгляд справи за наданими суду доказами. Відповідач -1 у судове засідання не з'явився, будь-яких заяв щодо участі у розгляді справи не надавав. Про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку. Представник Відповідача -2 надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Представник третьої особи до суду не з'явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку. Заяв про участь у розгляді справи не надійшло. Ухвалою суду від 18 січня 2016 року постановлено про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, допитавши в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає позов про позбавлення батьківських прав відповідача таким, що підлягає - задоволенню. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав зазначених у частині 1 цієї статті у випадках їх винної поведінки. Зокрема, однією з підстав зазначено ухилення батьків від виконання обов'язків по вихованню дітей, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя(п.2 ч. 1). Як вбачається з матеріалів справи, 07 квітня 2009 року розірвано шлюбу між [PERSON] та [PERSON] відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 11). В шлюбі у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. Відповідно до Висновку від 21.12.2015 року встановлено, що батько з дитиною не проживає, не бере участі у її вихованні, розвитку та утриманні. Дитина проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. Відповідач до Органу опіки та піклування Дарницького району міста Києва щодо визначення способу участі у вихованні дитини не звертався. Відповідача було запрошено двічі на засідання комісії з питань захисту прав дитини про вирішення питання про доцільність (недоцільність) позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], однак він не з'явився. За таких обставин, за результатами Висновку від 21.12.2015 встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень донці, не турбується про стан її здоров'я. Враховуючи викладене, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON]. Відповідного до листа ПАТ Дельта Банк у відповідача наявна заборгованість за договором карткового рахунку та обслуговування платіжної картки № [NUMBER] в розмірі 3880 грн. Відповідач свої кредитні зобов'язання не виконує, кредит не погашає. Як вбачається з довідки від 07.12.2015 № 1/585 позивач працює на державному підприємстві «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» на постійній основі на посаді озеленювача господарського відділу з п'ятиденним робочим тижнем. За таких обставин має постійних дохід, матеріально забезпечує дитину. За наданою характеристикою, за підписом директора українського коледжу ім. В.О. Сухомлинського, дочка позивачка, [PERSON] навчається в коледжі з першого класу. Рівень інтелектуальних здібностей достатній. Легко контактує з однолітками, не підпадає під чужий вплив, завжди має власну думку є вимогливою до себе. В судовому засіданні свідок [PERSON], яка є матір'ю позивача, пояснила, що відповідач з 2006 року ухиляється від матеріального забезпечення та виховання дитини. Життям дочки не цікавиться, з дитиною не спілкується. Повним матеріальним забезпеченням та утриманням дочки займається позивач. Влітку дитина відпочиває на дачі, що знаходиться на Русанівських садах разом з бабусею. Позивач забезпечує дитину всім необхідним, включаючи її духовний розвиток. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою матері позивачки [PERSON] по дачі. З позивачем знайома з 2005 року. Відповідача не бачила жодного разу. Їй відомо, що всі витрати на утримання дитини несе позивач, яка займається її вихованням. Відповідно до ст. 11 Закону № 2402 -111 сім`я є природним середовищем для фізичного , духовного , інтелектуального , культурного , соціального розвитку дитини , її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього . Кожна дитина має право на проживання сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків . Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . У відповідності до ст. 164 СК України , батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав , якщо буде встановлено , що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей чи зловживають батьківськими правами , жорстоко поводяться з дітьми , шкідливо впливають на дітей своєю аморальною , антигромадською поведінкою , а також якщо батьки є хронічними алкоголіками чи наркоманами . Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб. Які не виконують батьківських обов'язків , і способом захисту прав та інтересів дитини. Відповідно до Закону України ,,Про охорону дитинства,, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»в п. 16 роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не створюють умов отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінюватись, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що відповідач здійснює на належне виховання своєї дочки, матеріально не допомагає, її життям не цікавиться. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку , що вимоги позивача обґрунтовані , а тому підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини - ухиляється , нехтує батьківськими правами ,не піклується про дочку, не приймає мір для вирішення питання виконання батьківських обов'язків по її вихованню. Крім того з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті збору в сумі 487,20 грн. на підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України. На підставі викладеного ст.ст. 164 , 165 ,166 СК України, Закону України ,,Про охорону дитинства,,, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» та

Outcome: approved