Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

У липні 2019 року перший заступник керівника прокуратури звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив: - визнати недійсним наказ ГУ Держгеокадастру від 01 серпня 2016 року №\~25-11721/14-16-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки»; - визнати недійсним договір оренди землі, укладений 01 серпня 2016 року між ГУ Держгеокадастру та [PERSON] , про передачу в оренду земельної ділянки з кадастровим номером 7423355400:13:001:0024, площею 56,9905 га, розташованої на території селищної ради (зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08 вересня 2016 року). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вивченням прокуратурою в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» стану додержання вимог земельного законодавства при розпорядженні земельними ділянками сільськогосподарського призначення на території Ніжинського району виявлено порушення вимог закону, що потребує вжиття заходів представницького характеру. Встановлено, що 23 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до ГУ\~Держгеокадастру із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 61 га на території селищної ради на умовах оренди терміном на 15 років за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства. Наказом ГУ Держгеокадастру від 19 листопада 2015 року № 26-5350/20-15-06 [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 61 га в оренду, розташованої на території селищної ради. Наказом ГУ Держгеокадастру від 01 серпня 2016 року № 25-11721/14-16-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства та надано в оренду [PERSON] земельну ділянку площею 56,9905 га, кадастровий номер 7423355400:13:001:0024, для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності строком на 7 років на території Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області. На підставі вказаних наказів між [PERSON] та ГУ\~Держгеокадастру 01 серпня 2016 року укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08 вересня 2016 року. У цей же день [PERSON] указану земельну ділянку передав у користування ПП\~«Агропрогрес» на підставі договору суборенди землі від 08\~вересня 2016\~року. За твердженнями першого заступника керівника прокуратури, вказана земельна ділянка передана в оренду [PERSON] з порушенням вимог чинного земельного законодавства. Зокрема, ГУ Держгеокадастру при розгляді питання щодо можливості передачі спірної земельної ділянки у користування [PERSON] не перевірило відповідність волевиявлення потенційного орендаря вимогам законодавства. У своїй заяві на адресу виконуючого обов`язки начальника ГУ\~Держгеокадастру про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] формально вказав орієнтовну площу земельної ділянки 61 га, проте будь-якого обґрунтування цього не наводить; можливість здійснення її обробітку, за умови що заявник проживає у Ріпкинському районі Чернігівської області, а земельна ділянка знаходиться у Ніжинському районі, наявність матеріальної та технічної бази не наводить. У заяві вказується, що кількість членів фермерського господарства\~ одна особа. Інформація щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів для обробітку земельної ділянки бажаного розміру в заяві не вказується. Тобто заява [PERSON] є формально підготовленою та поданою до ГУ\~Держгеокадастру для отримання землі у користування поза процедурою земельних торгів. Наведені [PERSON] обставини ГУ Держгеокадастру враховано як достатні для передачі у користування земельної ділянки. Більше того, уповноваженим державним органом не враховано, що [PERSON] як громадянином протягом 2014 2015 років вже неодноразово реалізовано право на отримання земельних ділянок на безоплатній основі для ведення фермерського господарства у різних районах області, що не є суміжними між собою, відтак потребують наявності у потенційного орендаря значних технічних, трудових, матеріальних можливостей. Більше того, на час прийняття наказу про надання дозволу на розробку технічної дументації щодо спірної земельної ділянки [PERSON] уже створив та зареєстрував Фермерське господарство «Роїщанське» (далі ФГ\~«Роїщанське»), а відтак додаткове отримання земель для ведення фермерського господарства могло здійснюватися виключно за результатами земельних торгів. Вказане свідчить, що ГУ Держгеокадастру при прийнятті рішення про надання в оренду оспорюваної земельної ділянки формально підійшло до розгляду звернення [PERSON] , належним чином не пересвідчилося у дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого типу, виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства. Про відсутність волевиявлення [PERSON] використовувати спірну земельну ділянку для ведення фермерського господарства свідчить той факт, що після 08 вересня 2016 року здійснення державної реєстрації права оренди земельної ділянки у цей же день земельна ділянка була передана в суборенду ПП «Агропрогрес», що підтверджується договором суборенди від 08 вересня 2016 року, та відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме манно про реєстрацію права суборенди земельної ділянки (номер запису 16304984). При цьому реєстрація основного правочину та договору суборенди здійснено фактично одночасно протягом одного робочого дня (протягом 10 хвилин). Відсутність належної перевірки, формальний підхід до вирішення заяви громадянина створює передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення, фермерського господарства як спрощеної, пільгового порядку одержання іншими приватними суб`єктами в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обов`язковою процедурою без проведення земельних торгів. Отже, враховуючи, що на момент прийняття наказів щодо спірної земельної ділянки та укладення оспорюваного договору [PERSON] вже створене ФГ «Роїщанське» та у 2014 2015 роках йому для ведення фермерського господарства вже неодноразово надавалися земельні ділянки на позаконкурсній основі, надання спірної земельної ділянки на позаконкурсній основі суперечить вимогам закону. Зазначене вказує, що наказ ГУ Держгеокадастру від 01 серпня 2016 року №\~25-11721/14-16-СГ, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства та надання в оренду [PERSON] земельної ділянки площею 56,9905 га, кадастровий номер 7423355400:13001:0024, для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності строком на 7 років на території селищної ради суперечить вимогам законодавства. Незаконність цього наказу дає підстави для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного 01 серпня 2016 року між [PERSON] та ГУ Держгеокадастру, оскільки договір укладено виключно на його підставі та на його виконання. Крім того, підставою для визнання недійсним договору оренди є також відсутність нормативної грошової оцінки оспорюваної земельної ділянки на момент укладення оскаржуваного правочину. Указана позовна заява як захід прокурорського реагування подана в інтересах держави в особі селищної ради, яка згідно зі ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є органом місцевого самоврядування, що представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування. Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності, можливості органу місцевого самоврядування селищної ради володіти, користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою в інтересах територіальної громади на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством. Селищною радою не вжито належних заходів щодо судового захисту порушених інтересів держави та територіальної громади при наданні земельної ділянки [PERSON] навіть після інформування місцевою прокуратурою про установлений факт порушення вимог законодавства. Згідно з відповіддю вжиття таких заходів не планується. Невжиття селищною радою заходів щодо усунення порушень, допущених при передачі в користування спірної земельної ділянки, свідчить про бездіяльність органу місцевого самоврядування, а отже потребує вжиття заходів прокурорського реагування. У відзиві на позовну заяву ГУ Держгеокадастру зазначило, що саме воно, а не прокуратура, на теперішній час є органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. З обґрунтування позовних вимог не вбачається, які саме інтереси держави порушено і які саме інтереси захищає прокурор. ГУ Держгеокадастру як розпорядником землями сільськогосподарського призначення державної власності видано оспорюваний наказ та укладено відповідний оспорюваний договір оренди землі, і такі дії вчинено на підставі та в порядку земельного законодавства, в межах повноважень як суб`єкта владних повноважень. При цьому дотримано державні інтереси, які полягають у подоланні безхазяйності земель, їх занедбанню, збереженні та підвищенні родючості ґрунтів. Спір щодо визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між ГУ\~Держгеокадастру та [PERSON] , має розглядатися господарським судом, оскільки предметом договорів є земельні ділянки сільськогосподарського призначення, передані для фермерського господарства. Тобто відповідачем у даному випадку є не фізична особа, а фермерське господарство, для створення якого отримувала фізична особа в користування земельні ділянки. Отже, видання наказів про надання дозволу на розробку документації із землеустрою і наказів про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки, укладання договорів оренди щодо спірних земельних ділянок було здійснено ГУ Держгеокадастру в межах своїх повноважень як розпорядника земель сільськогосподарського призначення державної власності. До ГУ Держгеокадастру з приводу отримання в користування земельних ділянок для ведення фермерського господарства звернувся саме [PERSON] як фізична особа, а не ФГ «Роїщанське», тому ГУ\~Держгеокадастру й розглядало заяви фізичної особи, яка мала намір, оформивши право користування земельними ділянками, здійснювати фермерську діяльність. Таким чином, на момент звернення [PERSON] із заявами про надання йому дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства ГУ\~Держгеокадастру не мало законних підстав для відмови в наданні такого дозволу. У заяві [PERSON] зазначено, що основними напрямками діяльності фермерського господарства планувалося вирощування сільськогосподарських зернових і технічних культур. Зазначалося, що земельна ділянка буде використовуватись за цільовим призначенням, з дотриманням природоохоронних вимог та земельного законодавства для отримання прибутку від реалізації сільськогосподарських культур, за рахунок якого будуть проводитися агротехнічні заходи щодо використання земельної ділянки, закупівля високоякісного посівного матеріалу, міндобрив, засобів захисту рослин, ремонт та будівництво господарських будівель та споруд, оновлення машино-тракторного парку та зерноочисної техніки. До зазначеної заяви [PERSON] надано копію трудової книжки (де вказано його трудовий шлях на різних роботах та посадах в сільському господарстві, що виключає сумнів відсутності досвіду роботи в сільському господарстві). Позовна вимога щодо визнання недійним наказу про затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки в оренду також не може бути задоволена судом, оскільки даний наказ вже реалізовано, це акт (рішення) індивідуальної дії, дія якого вичерпалась його виконанням. Отже, акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийнятий) на виконання владних управлінських функцій, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи, дія такого вичерпується його виконанням. Прокурором поставлено питання про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, однак підстав для його визнання недійсним не наведено. Статтею 203 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, яких ГУ Держгеокадастру та [PERSON] дотрималися при укладенні спірного договору. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Підстави недійсності правочину встановлено нормами ЦК України, проте відповідне обґрунтування такої вимоги в позовній заяві відсутнє. За змістом позовної заяви відсутність у договорі оренди землі такої істотної умови договору як орендна плата із зазначенням її розміру є порушенням законодавства. Однак ГУ Держгеокадастру не погоджується з таким твердженням. Розмір орендної плати визначено в оспорюваному договорі, укладеному між ГУ Держгеокадастру і [PERSON] , а саме пунктом 9 договорів встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі безготівково у розмірі 8 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік. Крім того, визначено розмір орендної плати в твердій грошовій формі, зважаючи, що пунктом 5 спірних договорів передбачено обов`язок орендаря у тримісячний строк провести за власний рахунок нормативну грошову оцінку земельних ділянок і подати відповідну технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки на розгляд і затвердження відповідному органу місцевого самоврядування. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка передається в оренду, не входить до вичерпного переліку істотних умов договору оренди землі, встановленого ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», а тому невизначення нормативної грошової оцінки земельних ділянок у спірному договорі не зумовлює його недійсність. При укладенні спірного договору оренди землі сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, які визначено законодавством, а також узгоджено положення про проведення нормативної грошової оцінки землі орендарем у тримісячний строк. Невизначеність нормативної грошової оцінки земельних ділянок у договорі оренди не породжує юридичних наслідків та не зумовлює його недійсність Видання наказу про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки, укладання договору оренди спірної земельної ділянки було здійснено ГУ Держгеокадастру в межах своїх повноважень відповідно до норм земельного та цивільного законодавства. Аукціон не проводився, оскільки абз. 16 ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України (далі ЗК України; у редакції, що діяла на час звернення [PERSON] до ГУ\~Держгеокадастру) було передбачено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства. [PERSON] звернувся до ГУ Держгеокадастру як фізична особа саме із заявою про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, а тому й було винесено ГУ Держгеокадастру оскаржуваний наказ. Посилаючись на вказане, ГУ\~Держгеокадастру просило відмовити повністю в задоволенні позову. Інші учасники справи не подавали до суду відзиву на позов. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17\~червня 2020 року провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Повернуто Прокуратурі Чернігівської області судовий збір у сумі 3842,00 грн. Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки [PERSON] створено ФГ\~«Роїщанське», яке є самостійною юридичною особою, і його спір з іншими юридичними особами, органами має розглядатися за правилами господарського судочинства. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року апеляційну скаргу першого заступника керівника прокуратури задоволено, ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 червня 2020 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Постанову апеляційного суду мотивовано тим, що із заявою про надання земельної ділянки в оренду [PERSON] звернувся як фізична особа з метою безкоштовного отримання земельної ділянки, а тому ототожнення фізичної особи та фермерського господарства в цих правовідносинах є неправильним. Враховуючи суб`єктний склад сторін у цих правовідносинах, спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що за правилами цивільного судочинства необхідно розглядати справи у спорах, у яких без проведення земельних торгів особі виділена друга та кожна наступна земельна ділянка для ведення фермерського господарства, яке вже було створене на земельній ділянці державної/комунальної власності (постанови від 20 березня 2019 року у справі № 619/1680/17 (провадження № 14-83цс19), від 15 січня 2020 року у справі №\~698/119/18 (провадження №\~14-350цс19) та у справі №\~627/1351/18 (провадження № 14-619цс19)). Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18\~серпня 2020 року зазначену справу прийнято до провадження, судове засідання призначено на 11-00 год. 07 вересня 2020 року. 07 вересня 2020 року судове засідання відкладено на 11-00 год. 23\~вересня 2020 року, яке в подальшому відкладено на 12-00 год. 22 жовтня 2020 року, 14-00 год. 19 листопада 2020 року та 14-00 год. 21 грудня 2020\~року. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Представник прокуратури [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутність, позов задовольнити; проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі та третя особа не з`явилися вкотре в судове засідання без повідомлення причин; про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином засобами поштового зв`язку; клопотань про відкладення та/або розгляду справи в їхню відсутність до суду не надходило. Відповідно до ч. 7, 8 ст.\~128\~ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)\~відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вказане суд визнав за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідачів і третьої особи та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі докази, кожного окремо та в сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням,

Outcome: approved