overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 20.06.2014 року, зареєстрованого у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис 578. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказує, що спільне життя з відповідачем згодом не склалося у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, шлюб носить формальний характер, проживають окремо. Позивач вважає, що їх сім`я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним, на примирення не згоден. Просить після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». В судове засідання сторони не з`явились, надали суду заяви, в яких просять суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримує, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 20.06.2014 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис 578 від 20.06.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції від 30.10.2014 року. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 20.12.2003 року, зареєстрованого у Запорізькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис 1903. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказує, що спільне життя з відповідачем згодом не склалося у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, шлюб носить формальний характер, господарство ведуть окремо. Позивач вважає, що їх сім`я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним, на примирення не згоден. В судове засідання сторони не з`явились, надали суду заяви, в яких просять суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримує, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 20.12.2003 року у Запорізькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис 1903 від 20.12.2003 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя 06.07.2004 року. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 28.04.1977року, зареєстрованого відділом записів цивільного стану виконкому Жовтневого району м.Свердловська, актовий запис № 478 від 28.04.1977року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування позову вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, втрату почуття любові та поваги, несумісністю поглядів на сімейні відносини, шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини припинені з березня 2020 року. Позивач вважає, що їх сім`я розпалася, подальше збереження шлюбу є неможливим. Просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягала, не заперечує проти постановлення заочного рішення у разі відсутності відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно. Відповідач відзиву на позов не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Суд, за згодою позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 28.04.1977 року у відділі записів актів громадянського стану м. Свердловська, актовий запис № 478 від 28.04.1977 року. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 29.01.2020 року, зареєстрованого у Дніпровському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис 16. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказує, що спільне життя з відповідачем згодом не склалося у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що їх сім`я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним, на примирення не згодна. В судове засідання сторони не з`явились, надали суду заяви, в яких просять суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримує, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 29.01.2020 року у Дніпровському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис 16 від 29.01.2020 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 11.06.2020 року, повторно. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, мотивуючи позовні вимоги тим, що від спільного проживання з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної чи грошової допомоги не надає, хоча може надавати таку допомогу. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на доньку в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослiдивши письмові докази, суд дійшов висновку, задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Відповідно до положень статтей 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтями 8, 11 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження (арк.с. 5). З Довідки Менської міської ради Менського району Чернігівської області № 1056/04-17 від 13 липня 2020 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована разом зі своєю матір`ю позивачкою [PERSON] по [ADDRESS] (арк.с. 7). Відповідач у судове засідання не з`явився, не надав доказів на підтвердження того, що він добровільно надає допомогу на утримання дитини, а тому позов підлягає задоволенню, кошти на утримання дитини потрібно стягнути з відповідача у примусовому порядку в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 липня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 29 липня 2017 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Центральному районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 671. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Вказала, що з 2018 року стосунки з чоловіком остаточно розладились, сторони разом не проживають. Причиною припинення шлюбних стосунків є відсутність порозуміння, несумісність характерів, різні погляди на ведення побуту, відсутність спільних інтересів. Вважала, що примирення та збереження сім`ї неможливе, а тому наполягала на розірванні її шлюбу. Позивачка [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Встановлено, що 29 липня 2017 року сторони зареєстрували шлюб в Центральному районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 671, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 29.07.2017 року. Зі свідоцтва про народження, виданого 25.10.2017 року Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПУ України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який не заперечував проти розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила розірвати укладений 07 травня 2011 року шлюб із [PERSON] , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ічнянського районного управління юстиції за актовим записом № 27, посилаючись на те, що від спільного проживання в шлюбі у них [INFO] народилася дочка [PERSON] , а сімейне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, відсутності взаємоповаги один до одного та взаєморозуміння, внаслідок чого вони припинили шлюбні відносини з лютого 2020 року, тому збереження шлюбу та подальше спільне проживання є неможливим і суперечитиме їхнім інтересам. Заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надавши заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач також у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог [PERSON] . Відзиву на позов відповідачем не подано. За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 травня 2011 року (а.с. 4). Від спільного проживання в шлюбі у них [INFO] народилася дочка [PERSON] (а.с. 5). Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи, що між сторонами припинені фактичні шлюбні відносини через різні характери та погляди на життя, відсутності взаємоповаги один до одного та взаєморозуміння, внаслідок чого вони припинили шлюбні відносини з лютого 2020 року, які примирятися не бажають суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому їх формально існуючий шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила розірвати укладений 12 червня 2018 року шлюб із [PERSON] , зареєстрований Ічнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області за актовим записом № 38, посилаючись на те, що від спільного проживання в шлюбі у них [INFO] народилася дочка [PERSON] , а сімейне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, у зв`язку з чим між ними постійно виникали суперечки та сварки, внаслідок чого вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, тому збереження шлюбу та подальше спільне проживання є неможливим і суперечитиме їхнім інтересам. Заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надавши заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач також у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог [PERSON] . Відзиву на позов відповідачем не подано. За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 червня 2018 року (а.с. 8). Від спільного проживання в шлюбі у них [INFO] народилася дочка [PERSON] (а.с. 9). Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи, що між сторонами припинені фактичні шлюбні відносини через різні характери та погляди на життя, у зв`язку з чим між ними постійно виникали суперечки та сварки, які проживають окремо, примирятися не бажають суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому їх формально існуючий шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved