Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до Слобідської сільської ради Менського району Чернігівської області, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS], в якому інша ? частка належить їй, як члену колгоспного двору, яка не втратила права на частку у майні колгоспного двору. Вона, як спадкоємець першої черги за законом, звернулась до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок та запропоновано визнати право власності на нерухоме майно в судовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явилась, просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Слобідської сільської ради Менського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі та про визнання позову. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що справу можливо розглянути без участі сторін, за наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Спадкові відносини регулюються ЦК України 2003 року. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Для прийняття спадщини відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном та подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина та батьки померлого. Судом встановлено, що [INFO] в с. Слобідка Менського району Чернігівської області помер [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Менського районного управління юстиції Чернігівської області було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.7), після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується матеріалами справи (а.с.8). З довідки №2-22/08 від 19 січня 2010 року, виданої Слобідською сільською радою Менського району Чернігівської області, вбачається, що [PERSON] своєчасно прийняла спадщину після померлого [INFO] чоловіка [PERSON], а саме здійснювала догляд за будинком, сплачувала страхові платежі, в її користування перейшли речі померлого. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 228/2007, заведеної за заявою [PERSON], як спадкоємиці за законом, остання фактично прийнявши спадщину, звернулася до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці першої черги за законом, а саме діти померлого - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. 17 квітня 2007 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, розміром 3,43 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває в колективній власності КСГП «Шлях Жовтня»в с. Слобідка Менського району Чернігівської області, а 07 жовтня 2008 року свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові заощадження з належними до них відсотками та компенсаціями, які знаходяться в філії Менського відділення ВАТ «Державний ощадний банк України». Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 липня 2015 року за № 980/02-31 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. Як вбачається з довідки 03-14/216 від 16 липня 2015 року, виданої Слобідською сільською радою Менського району Чернігівської області, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] відповідно до погосподарської книги №9 за 1991-1995 роки Слобідської сільської ради зареєстровано під особовим рахунком [NUMBER], станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого був - [PERSON], зареєстрований та проживав з 11 червня 1935 року по [INFO], вибув у зв'язку зі смертю, дружина - [PERSON], зареєстрована та проживає з 04 січня 1978 року по теперішній час; син - [PERSON], зареєстрований з 01 листопада 1969 року по 24 квітня 2000 року, вибув у зв'язку з виїздом на інше місце проживання. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у постанові від 22.05.1995 р. № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), до правовідносин, що виникли до 15 квітня 1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (п. 6). Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS], мали у рівних частках [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Із вимогою про витребування частки з майна колишнього колгоспного двору [PERSON] у межах строку позовної давності не звертався, а тому втратив на неї право. Крім того, матеріалами справи підтверджується, що [PERSON], хоч на час смерті спадкодавця і був зареєстрований у спірному будинку, проте фактично в ньому не проживав, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установлений законом строк не звертався, а тому вважається таким, що спадщину не прийняв. Отже, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS], залишилося у рівних частках за [PERSON] та [PERSON]. За повідомленням КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» №159 від 13 липня 2015 року, станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.11). У липні 2015 року спеціалістами Чернігівського міжміського бюро технічної інвентаризації була складена технічна документація та проведена оцінка житлового будинку та господарських споруд, розташованих по [ADDRESS], загальну вартість яких визначено 22328 грн. (а.с. 17-40). Дослідженням технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], встановлено, що власник даного житлового будинку з надвірними будівлями відсутній, дана садиба станом на 09 липня 2015 року складається з житлового будинку А-1, веранди а-1, сараю Б-1, сараю б-1, літньої кухні В-1, сараю в-1, погреба Г-1 (збудовані в 1975 році), воріт №1, №2 (збудовані в 2010 році), колодязя №3 (збудований в 1975 році). Жодних відміток про наявність самочинного будівництва у садибі технічний паспорт не містить (а.с.12-16). За викладених обставин та враховуючи право позивачки на ? частку у майні колгоспного двору та спадкування нею після смерті чоловіка іншої частки, суд приходить до висновку про задоволення її позову у повному обсязі та визнання за нею права власності на житловий будинок з надвірними будівлями (житловий будинок А-1, веранда а-1, сарай Б-1, сарай б-1, літня кухня В-1, сарай в-1, погріб Г-1 (збудовані в 1975 році), ворота №1, №2, колодязь №3), загальною вартістю 22328 (двадцять дві тисячі триста двадцять вісім) грн., розташований по [ADDRESS].

Outcome: approved