Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

у листопаді 2016 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача 14 340 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та судові витрати у розмірі 555 грн. В обґрунтування позовних вимог зіслалася на те, що 18 листопада 2014 року Шевченківським районним судом м. Львова було винесене рішення про поділ майна, яким їй, [PERSON], було виділено автомобіль марки «Renault Kango» 2002 року № кузова VF1FCONAF 26461193 д.н.з. [NUMBER], вартістю 26 472 грн. 24 грудня 2015 року Апеляційним судом Львівської області в цій частині рішення було залишено без змін. Під час розгляду справи, [PERSON] даний автомобіль був знятий з під арешту та продано своєму батьку [PERSON] з метою приховання майна від поділу. При продажі був проведений технічний огляд та оцінка автомобіля. Відповідно до експертної оцінки, а саме звіт №0126072011 (про оцінку транспортного засобу) від 25.07.2011 року автомобіль був у справному стані, на ходу та не потребував жодного ремонту. 30 серпня 2012 року [PERSON] та [PERSON] підписали акт приймання-передачі транспортного засобу, відповідно до якого автомобіль вже був не в справному стані - потребував заміни двигуна, акумулятора та системи охолодження. 01 червня 2016 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа № 2 - 2007/11 виданого 10.03.2016 року Шевченківським районним судом м. Львова про поділ майна [PERSON] на користь [PERSON] за участю понятих було встановлено, що боржником рішення виконано, а саме передано автомобіль марки «Renault Kango» 2002 року № кузова VF1FCONAF 26461193 д.н.з. [NUMBER], ключі та техпаспорт. Даний автомобіль знаходиться в несправному стані - потребує заміни двигуна, акумулятора та системи охолодження. Відповідач передав їй автомобіль у несправному стані та завдав їй матеріальної шкоди на суму 14 390 гривень, оскільки вона була змушена ремонтувати вказаний автомобіль за свої кошти. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали повністю, покликаючись на доводи, які викладені в позовній заяві та просили його задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов заперечив з підстав, викладених у письмовому запереченні на позов. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], показання свідка [PERSON], зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 18 листопада 2014 року Шевченківським районним судом м. Львова задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про поділ подружнього майна. Вказаним рішенням поділено майно, яке є спільною власністю подружжя, та, зокрема, виділено [PERSON] автомобіль марки «Renault Kango» 2002 року № кузова VF1FCONAF 26461193 д.н.з. [NUMBER], вартістю 26 472 грн. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 24 грудня 2015 року рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 18 листопада 2014 року в цій частині залишено без змін (а.с.8-11). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 05 серпня 2011 року на автомобіль марки «Renault Kango» 2002 року № кузова VF1FCONAF 26461193 д.н.з. [NUMBER] накладено арешт (а.с.16). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 01 липня 2011 року [PERSON] було заборонено відчужувати майно, яке знаходиться у його власності, зокрема, автомобіль марки «Renault Kango» 2002 року випуску, № кузова VF1FCONAF 26461193 д.н.з. [NUMBER] до вирішення справи по суті (а.с.17). У звіті №0126072011 про оцінку транспортного засобу від 25 липня 2011 року зазначено, що ринкова вартість автомобіля марки «Renault Kango» 2002 року випуску, № кузова VF1FCONAF 26461193 на дату оцінки становить 26 472,54 грн. З даного звіту вбачається, що при огляді автомобіля виявлені дефекти в роботі ходової, системи запалення, двигуна; необхідно замінити автогуму, електрообладнання, систему запалення; недокомплект; забруднено оббивку салону і сидінь, знищено лакофарбове покриття кузова, при огляді транспортного засобу виявлені царапини кузова транспортного засобу, наявні сліди підтікання палива, підвищений шум, стукоти в механізмах, підвищене димлення, затруднений запуск, хитлива робота при малих оборотах, перебої при зміні режимів роботи, значне забруднення (а.с.21-23). З акту державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 01 червня 2016 року вбачається, що автомобіль марки «Renault Kango» 2002 року випуску, № кузова VF1FCONAF 26461193 д.н.з. [NUMBER] знаходиться у несправному стані та потребує заміни двигуна, акумулятора та системи охолодження (а.с.29). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] є його кумом, хресним батьком його доньки. [PERSON] поставив на його подвірї автомобіль марки «Renault Kango», яким він не користувався більше року. Згідно з ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. За загальним правилом, визначеним ч. 1, ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для відшкодування шкоди за цією правовою нормою, необхідним є доведення таких факторів: по-перше, неправомірність поведінки особи, якою можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої заподіяно шкоду, якщо її завдавач був уповноважений на такі дії; по-друге, наявність самої шкоди, під якою слід розуміти втрату або пошкодження майнового або немайнового характеру. Шкода в такому випадку, є не лише обовязковою умовою, але й мірою відповідальності, оскільки за загальним правилом, відображає грошову оцінку майнових та немайнових втрат потерпілого; по-третє, причинно-наслідковий звязок між протиправною поведінкою та шкодою, який виражається в тому, що шкода виступає обєктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, і по-четверте, обовязково повинна бути вина завдавача шкоди, яка може виражатись як у формі умислу, так і формі необережності. Наявність всіх перелічених умов в їх сукупності є обовязковим для ухвалення рішення про відшкодування шкоди, і в силу ст. 60 ЦПК України, обовязок щодо їх доведення законом покладено на позивача. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Вказані вимоги закону зі сторони позивача залишились не виконаними. Враховуючи недоведеність позивачем протиправності дій відповідача та причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою, факт заподіяння шкоди не має юридичного значення і не зумовлює обов'язку відповідача відшкодувати шкоду.

Outcome: dismissed