overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 4,68 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала йому відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серія II-ПЛ № 003543, розташована на території Бродщинської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області. Вона є спадкоємицею за законом. Третя особа [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася. Однак, оформити у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки відсутній оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку. Позивачка прохлав суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала повністю. Представник відповідача голова Бродщинської сільської ради в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України »право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів». Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України» право власності припиняється у разі смерті власника» Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України «у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки». Відповідно до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року за № 7 « Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.6). Згідно копії Державного акта на право приватної власності на землю серія II-ПЛ № 003543 [PERSON] належала земельна ділянка площею 4.68га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Бродщинської сільської ради Кобеляцького району, зареєстрована в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 437 (а.с. 11). Позивачка є спадкоємцем за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). Відповідно довідки четвертої Полтавської ДНК заяву про прийняття спадщини подала [PERSON] (а.с.9). Оскільки позивачка є спадкоємцем за законом, то за нею необхідно визнати право власності в порядку спадкування на земельну ділянку. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що [INFO] року помер її батько [PERSON] Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. Вона є спадкоємицею за законом першої черги. Відповідачка [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на її користь . Однак, оформити у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки відсутні первинна реєстрація та правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Позивачка прохала суд визнати за нею в порядку спадкування право власності за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала повністю. Відповідачка [PERSON] позов визнала. Представник Кунівської сільської ради Кобеляцького району в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов визнав повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України «право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів». Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України « право власності припиняється у разі смерті власника». Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України «у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця». Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] (а.с.4). Позивачка є спадкоємицею за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб (а.с.11-12). Згідно довідки Кунівської сільської ради [PERSON] до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] у власному будинку 1922 року забудови. ( а.с.9). Відповідно до довідки КП «Кобеляцьке БТІ» нерухоме майно за [PERSON] не зареєстроване. Право власності за [PERSON] на житловий будинок підтверджується довідкою сільської ради. Державна реєстрація права власності на житловий будинок в сільській місцевості не здійснювалась. Держаний нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок та державної реєстрації.( а.с.18). Відповідачка [PERSON] подала заяву до нотаріуса про відмову від спадщини.( а.с.15). Оскільки позивачка є спадкоємицею за законом, подала заяву про прийняття спадщини ( а.с.10) , то за нею необхідно визнати право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 03 грудня 2009 року. Від даного шлюбу дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв'язку із різними поглядами на життя. Тому вважає, що шлюб існує формально та просила його розірвати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, проти примирення заперечувала, пояснивши, що з відповідачем не проживають разом 2 роки, тому збереження шлюбу неможливе. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 03 грудня 2009 року перебувають в зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, проти примирення заперечувала, та враховуючи, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини два роки, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 31 липня 2014 року з відповідачем уклала договір позики, відповідно до якого вона передала відповідачу 4000 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути до 03 листопада 2014 року 6000 доларів США, однак свої зобов'язання не виконав. Тому просила стягнути з нього на її користь борг за договором позики від 31 липня 2014 року в сумі 91980 грн. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 31 липня 2014 року (а.с.6) [PERSON] отримав позику від [PERSON] в сумі 4000 дол. США і зобов'язався повернути борг в сумі 6000 дол. США до 03 листопада 2014 року. Зобов'язання за вказаним договором відповідач не виконав, що підтверджується оглянутою в судовому засіданні розпискою. Відповідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин та враховуючи, що вартість 1 долара США за офіційним курсом НБУ, станом на 17 листопада 2014 року, становить 15,33 грн., то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 91980 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 919,80 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулась до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 14 серпня 1996 року Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 921, зареєструвала шлюб з [PERSON] У шлюбі в сторін народився син [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою. Посилалась, що шлюбно - сімейні відносини не склалися, оскільки відповідач зловживав спиртними напоями, не працював, матеріально сім'ю не забезпечував. На теперішній час стосунки припинені, спільне господарство не ведеться, мешкають окремо один від одного. Позивачка подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях просила задовольнити позов, у разі неявки відповідача наполягала на заочному розгляді справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлялася належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 серпня 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5), який мешкає з матір'ю. Спільне господарство у сторін не ведеться, спільного бюджету не мають, сторони проживають окремо один від одного. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи тим, що з відповідачем у справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 20 травня 2014 року Хмелівською сільською радою Краснопільського району Сумської області, актовий запис №03, але на даний час не проживають разом. Сторони від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Дитина знаходяться на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Сторони на судове засідання не прибули, згідно поданих заяв просили справу розглянути за їх відсутності, при цьому позивач підтримала позовну заяву, відповідач проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 20 травня 2014 року між позивачем та відповідачем укладений шлюб (а.с.4). Сторони мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], батьком дитини записаний відповідач (а.с.3). Донька знаходиться на утриманні позивачки (а.с.7), відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що і змусило позивачку звернутись до суду. Відповідно до ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, коли аліменти визначаються в твердій грошовій сумі. За ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи те, що дитина сторін знаходяться на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча за станом здоров'я спроможний це робити, інвалідом не являється, інших утриманців не має, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку /доходу/, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, кожного місяця, починаючи з 10 листопада 2014 року до досягнення дитиною віку повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати у розмірі 243,60 грн., оскільки позивачка при зверненні до суду була звільнена від сплати судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з 22 серпня 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось, шлюбні стосунки між ними припинені з травня 2014 року. Примирення та збереження сім'ї вважає не можливим, спору про розподіл майна між ними не має, а тому просила суд розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, наполягала на розірванні шлюбу та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечував, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та задовольняє його у повному обсязі. За умовами ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що на теперішній час між подружжям шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться з травня 2014 року, сім'я фактично розпалась, подружжя не має наміру досягти примирення, а тому шлюб між ними має бути розірваний. При розірванні шлюбу суд залишає позивачу прізвище - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 09.04.2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №112. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, з не відомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, за згодою позивачки, вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 224 ЦПК України за відсутністю відповідача. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що 09.04.2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №112, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на життя. У зв'язку з цим шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та відповідача, суд приходить до висновку про те, що збереження сім'ї неможливе і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 29.07.1995 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м.Запоріжжя, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №841. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені з травня 2014 року, спільне господарство не ведеться. Позивачка бажає після розірвання шлюбу мати дівоче прізвище - [PERSON]. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви в яких, просять суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги позивачка підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що 29.07.1995 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м.Запоріжжя, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №841, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на життя. У зв'язку з цим шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та відповідача, суд приходить до висновку про те, що збереження сім'ї неможливе і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 30.04.2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №215. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені в грудні 2013 року, спільне господарство не ведеться. Позивачка бажає залишити шлюбне прізвище - [PERSON]. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви в яких, просять суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги позивачка підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що 30.04.2011 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №215, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на життя. У зв'язку з цим шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та відповідача, суд приходить до висновку про те, що збереження сім'ї неможливе і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що 17 березня 2012 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Талаковській селищній раді Іллічівського району м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 05. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З вересня 2014 року вони з відповідачем однією сім'єю не проживають. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON] не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги та не заперечує проти постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Суд, враховуючи, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини позивачці на надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище, а також, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів, і з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved