Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

у липні 2018 р. позивач звернулася до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] ( [INFO] , уродженця м. Сніжне Донецької області, РНОКПП [NUMBER] ) відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та стягнути судовий збір по справі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 07.09.2011 між сторонами було зареєстровано шлюб у якому у них народилася донька, однак через непорозуміння та різні погляди на життя шлюб між сторонами було розірвано 26.06.2014 на підставі рішення суду з цього часу відповідач не надає будь-якої допомоги на утримання спільної дитини у зв`язку із чим позивач звернулася до суду із позовними вимогами про стягнення аліментів, які рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області було задоволено та стягнено з відповідача аліменти у розмірі ј частини усіх видів доходів щомісячно, однак відповідач їх не сплачує, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 82777 грн 50 коп., в подальшому позивач намагалася владнати відносини з відповідачем надіславши відповідачу листа від 06.04.2018, який його не отримав, тому на даний час всіма питаннями щодо виховання та утримання вирішуються позивачем та її теперішнім чоловіком без участі та підтримки відповідача. Ухвалою 21.09.2018 відкрит опровадження по справі (а.с. 32). Позивач у судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, неодноразово просила слухати справу у режимі відеоконференції (а.с. 39, 40, 50, 53). Ухвалою від 23.10.2018 клопотання було задоволено (а.с. 44). Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив (а.с.37, 38, 48, 49). Третя особа у судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином (а.с. 35, 46). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від 07.09.2011, який рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 26.06.2014 розірвано (а.с. 15). У даному шлюбу і сторін є дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). 11.11.2014 рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області було присуджено до стягнення з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 28.08.2014 до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 7). Згідно довідки від 07.03.2018 по ВП №52303983 [PERSON] у період з 01.09.2017 по 28.02.2018 не отримувала аліментів від [PERSON] (а.с. 13). Так, згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 01.12.2017 по ВП №52303983 за період з 28.8.2014 по 01.12.2017 у [PERSON] утворилася заборгованість на весь період у розмірі 82777 грн 50 коп. (а.с. 14). 31.10.2015 [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] у ВДРАЦС Веселинського РУЮ у Миколаївській області, актовий запис№ 73 (а.с. 16). Позивач надсилала на адресу відповідача лист із проханням направити нотаріально завірену заяву про відмову від дитини, внаслідок невиконання батьківських обов`язків, однак відповідач такого листа не отримав (а.с. 19, 17). Згідно висновку від 31.05.2018 №05-03/1147 Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області встановлено, що відповідно до ч. 2 ст. 164 СК України громадянин [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків тому може бути позбавлений батьківських прав по відношенню до [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до статті 121 СК України права і обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому в установленому законом порядку. Саме на батьків покладається відповідальність за виховання дітей, захист їх прав та інтересів, турботу про здоров`я, фізичний, психічний, духовний і моральний розвиток дитини. Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України, Постанови від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, тому питання для його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В пункті 16 цієї постанови йде мова про те, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, з аналізу правових норм, які регулюють вказані правовідносини, вбачається, що для позбавлення батьківських прав необхідним фактом є те, що особа має реальну можливість виконати свої батьківські обов`язки, але не вчиняє для цього відповідних дій, не проявляє щонайменшої батьківської турботи, на підставі чого надав згоду на позбавлення його батьківських прав. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Отже, підсумовуючи наведене, оцінюючи з`ясовані обставини справи, що перевірені представленими доказами у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вказаного позову, оскільки відповідач не виконує покладені на нього батьківські обов`язки щодо своєї дитини. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved