Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернувсь з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На обґрунтування своїх вимог посилавсь на те, що 25 червня 2017 року у с.Сахнівці Старокостянтинівського району померла його матір - [PERSON]. На день смерті разом з матірю проживав і його рідний брат [PERSON], який також помер після матері. На момент смерті матері він перебував у Португалії та за станом здоровя не зміг прибути до України, а виїхав з України 09.09.2014р. та прибув назад 12.06.2018р. і приймав участь та проводив обід на річницю смерті матері 25 червня 2018 року. Тоді ж він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак отримав відмову через пропуск шестимісячного строку звернення до нотаріуса. Такий строк він пропустив з поважної причини так як весь шестимісячний строк після смерті матері він перебував у Португалії та не мав змоги за місцем відкриття спадщини звернутись до нотаріуса. Разом з тим відповідачі його племінники звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті бабусі та батька його брата [PERSON] В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити, з вищенаведених підстав та доповнили, що позивач тривалий час хворіє, у 2012 році переніс інсульт та з того часу має постійну інвалідність і без стороннього супроводу подорожувати не може. Про смерть матері позивач дізнався 27 червня 2017 року, однак заву про прийняття спадщини не подав протягом шестимісячного строку, так як проживає на острові Мадейра, де не має Консульства України та до України не зміг приїхати, так як потребував супроводу, а його дружина, змогла отримати відпустку лише влітку 2018 року. Відповідачі та їх представник заперечити проти задоволення заяви, посилаючись на те, що позивач без поважних причин пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини і для подання такої заяви не було необхідності особисто приїжджати до України. Суд, заслухавши сторони, допитавши свідка, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні позову, з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 червня 2017 року у с.Сахнівці Старокостянтинівського району Хмельницької області померла матір позивача - [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть [PERSON] І-БВ №328900 від 18.06.2018р. /повторне/ (а.с.8). Як вбачається з листа відмови держнотаріуса Старокостянтинівської держнотконтори [PERSON] №1643/02-14 від 22.06.2018р. спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена, на день смерті позивач не був зареєстрований та не проживав разом з померлою матірю. Разом з нею був зареєстрований та проживав її син - [PERSON], який прийняв спадщину згідно п.3 ст.1268 ЦК України та помер 15.12.2017р. Позивачу відмовлено у оформленні спадкових прав через пропуск строку звернення до нотаріуса та розяснено необхідність звернення до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.24\~ постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснив, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, вважаються причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів та заперечень учасників справи та врахувавши її фактичних обставин. А відповідно до положень ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій та згідно з ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Разом з тим, позивачем ні у позовній заяві ні його представниками в судовому засіданні не доведено, а судом не встановлено, поважності причин пропуску строку, встановленого для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 25 червня 2017 року. Так, звертаючись до суду із даним позовом, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини [PERSON] вказував на своє постійне проживання за межами України та наявність захворювань, що перешкоджали йому без стороннього супроводу зявитись в Україну для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. На підтвердження зазначених обставин надано довідку медичного центру лікаря [PERSON] від 15.10.2018р., в якій зазначено, що [PERSON] не має змоги подорожувати через хворобу (а.с.38) та медичну довідку лікаря [PERSON] від 08.11.2018р., з якої вбачається, що [PERSON] мав у 2012 році інсульт, з серпня 2012 року має постійну інвалідність, внаслідок чого він не здатний подорожувати повітряним транспортом без постійного супроводження (а.с.55). Разом з тим, судом встановлено, що після вищевказаного захворювання та встановлення інвалідності у 2012 році, [PERSON] у 2014 році ще за життя спадкодавця та у 2018 році, приїжджав до України, що спростовує його твердження про неможливість такої поїздки у 2017 році після смерті матері. Вказані обставини підтверджуються поясненнями представників позивача, даними відмітки у паспорті позивача (а.с.10) та показаннями свідка [PERSON], даними в судовому засіданні. Натомість посилання позивача на ті обставини, що він проживає на острові Мадейра та не мав змоги звернутись до Консульства України, суд не приймає до уваги, як поважні причини для пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки позивачем не доведено наявність причин, з яких він не мав можливості направити нотаріусу заяву про прийняття спадщини поштою. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що правові підстави для визначення позивачу додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після померлої 25 червня 2017 року [PERSON] відсутні, а тому слід відмовити у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed