overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

У квітня 2020 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 15 березня 2019 року. Від шлюбу народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріальної допомоги не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Позивачка в судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, проти стягнення аліментів у вказаному розмірі не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі з 15 березня 2019 року, який уклали в Маріупольському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області. Від шлюбу народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] . Дитина мешкає разом з позивачкою в [ADDRESS] , та знаходиться на повному її утриманні. Вказана обставина підтверджена відповідними довідкою та актом. Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров`я та матеріального положення сторін, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , 2019 року народження, трьох років. У зв`язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ч.1,2 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

У квітня 2021 року [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13.10.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 730. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Шлюбні відносини між сторонами припинені з березня 2020 року, з того часу вони проживають окремо, подальше сумісне проживання та відновлення сімейних відносин неможливе. Ухвалою від 29.04.2021 суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач - про визнання позову. Зважаючи на неявку учасників справи, фіксування судового процесу технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13.10.2021 Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 730. З позовної заяви вбачається, що з березня 2020 р. шлюб сторін існує формально: сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Отже зважаючи на те, що відповідач безумовно визнала позов, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

У квітня\~2021\~року [PERSON] \~звернулася в\~суд з\~позовом до\~ [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу,\~зареєстрованого 26\~липня 2014\~року відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану реєстраційної\~служби Городнянського\~районного управління\~юстиції у\~Чернігівській області\~(актовий\~запис №41).\~На обґрунтування\~своїх вимог\~позивачка зазначає,\~що за\~період даного\~шлюбу у\~неї з\~відповідачем народилась\~донька [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Вказує,\~що їхні\~шлюбні відносини\~погіршились через\~різні характери\~та погляди\~на життя,\~внаслідок чого\~між ними\~втрачено взаєморозуміння.\~На даний\~час зберегти\~сім`ю неможливо,\~та як\~між ними\~відсутнє взаємне\~почуття поваги\~та любові,\~вони проживають\~окремо, а тому просить суд даний шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, також подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти його задоволення. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 26 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції у Чернігівській області, було зареєстровано шлюб між відповідачем [PERSON] та позивачкою [PERSON] (актовий запис №41), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.07.2014 року. Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Оскільки сімейні стосунки між сторонами припинені, примирення та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому за таких обставин позов підлягає задоволенню. При розподілі судових витрат суд виходить із положень\~ст.141 ЦПК України\~і стягує\~з відповідача\~на користь\~позивачки 908\~грн понесених\~нею судових\~витрат по\~сплаті судового\~збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~У квітня 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 17 жовтня 2011 року [PERSON] підписала заяву № б/н про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до якої відповідач отримала кредит на картковий рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала та має заборгованість, позивач був змушений звернутися з відповідним позовом до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 13102 грн. 32 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270 грн. 00 коп. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання про те, що не заперечує проти розгляду справи без його участі, позов просить задовольнити, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не подала, причини неявки не повідомила, відзиву на позов не надала. \~ \~ \~ \~Таким чином, відповідно до ч. 4 ст.\~223, ст.\~280 ЦПК України\~за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За правилами ч. 6 ст.\~19\~ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

У квітня місяці 2015 року позивачка [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання сина. Обґрунтовуючи свої вимоги [PERSON] вказала, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі з 1997 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Самостійно утримувати сина не в змозі. Просила суд стягувати аліменти з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] змінила позовні вимоги. Просила суд стягувати з [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліменти в твердій гроші сумі - розміром 500 гривень, мотивувавши тим, що відповідач має нерегулярний дохід. Відповідач [PERSON] вважає, що сума аліментів, яку просить стягувати з нього позивачка є значною, але погодиться з аліментами, які будуть присуджені за рішенням суду. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в 1997 році. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Добровільно матеріальну допомогу відповідач на утримання сина не надає. Відповідно до ст..180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. У відповідності до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З цих підстав, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання свого сина так як відповідач працездатний і має можливість приймати участь у матеріальному забезпеченні своєї дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

У кінцевій редакції позову проти [PERSON] та [PERSON] Банк просить стягнути заборгованість по пені за кредитом в сумі 76107 грн. 43 коп. Позов мотивовано тим, що відповідачі не виконували взяті на себе договірні зобов'язання. Заборгованість за основним кредитом та відсотками реструктуризовано. Сплачений судовий збір банку повернули. Представник Банку позов підтримав, просив розглядати справу за його відсутністю. Відповідачі звернулися з аналогічним клопотаннями. З урахуванням відсутності заборгованості за тілом кредиту і відсотками просили зменшити розмір пені до мінімально можливого розміру. Дослідженим матеріалам справи відповідають зобов'язальні правовідносини. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог. 21.03.2007 [PERSON] відповідно до укладеного з Банком, договору №014/9092/82/106078 отримала кредит у розмірі 25500 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13.75% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком до 20.03.2017 (а.с. 13-16). У разі укладення кредитного договору банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). З метою забезпечення виконання зобов'язань 22.03.2007 Банк уклав договір поруки з [PERSON] (а.с. 24-25). Із розрахунку вбачається, що відповідач здійснювала нерегулярні платежі, в зв'язку з чим у неї виникла заборгованість. 19.03.2015 сторони уклали додаткову угоду, за умовами якої кредит реструктуризовано в національній валюті, а тому за новим розрахунком Банку станом на 22.05.2015 за заборгованість за кредитним договором становить 76107 грн. 43 коп. та цілком складається з пені за прострочення тіла кредиту. (а.с. 60-61). З наведеного видно, що загальний розмір неустойки (пені) значно перевищує заборгованість за кредитом. За приписами ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи відсутність заборгованості за основним кредитом суд дійшов висновку про можливість задоволення клопотання відповідачів та зменшення розміру пені до 500 грн. У статтях 526, 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Підстав для звільнення відповідача від виконання умов договору в контексті ст.625 ЦК України немає. Судові витрати відповідачами сплачені на користь Банку ( а.с. 76).

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

У кінцевій редакції позову проти Громади [PERSON] просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS], господарські будівлі і споруди та виробничі приміщення за тією ж адресою, як за спадкоємцем за заповітом. Вимоги мотивує відмовою нотаріуса в оформленні права на спадщину. Позивач може захистити своє невизнане право на отримання спадщини лише в суді. У письмовій заяві до суду позивач свої вимоги підтримала, просила справу розглядати без її участі. Представник Громади звернувся з аналогічним клопотанням, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені обставини, які відповідають цивільним правовідносинам. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог. [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] (а.с. 7, 33). Внаслідок його смерті відкрилася спадщина на все належне спадкодавцю майно. Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Заповітом від 21.03.2013 він визначив позивача спадкоємцем майнового комплексу та земельної ділянки по [ADDRESS]. Зі змісту ст.ст. 1296, 1297 ЦК України вбачається, що оформлення права на спадщину, в тому числі на нерухоме майно, проводиться шляхом видачі нотаріусом відповідного свідоцтва. Проте, постановою нотаріуса від 09.02.2015 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне майно позивачу було відмовлено у зв'язку з розбіжностями у площі об'єктів у технічному паспорті та реєстрі прав власності на нерухоме майно (а.с. 37). Як убачається зі справи, майновий комплекс по [ADDRESS] належав спадкодавцю на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом від 05.04.2007 (а.с. 11). За довідкою БТІ №984 від 24.02.2015, на момент видачі свідоцтва до майнового комплексу належали: цех макаронів площею 102,4 кв.м., коптильний цех пложею 68 кв.м., сарай площею 39 кв.м., сарай площею 60,50 кв.м., сарай площею 49 кв.м., туалет площею 2,1 кв.м. а також ворота, колодязь, туалет (а.с. 21). На підставі дозволу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю від 08.06.2007 спадкодавцем було здійснено реконструкцію макаронного цеху в житловий будинок (а.с. 42). На житловий будинок виготовлено технічний паспорт (а.с. 13-15). Враховуючи, що розбіжності в технічному паспорті та відомостями в державному реєстрі прав на нерухоме майно виникли саме внаслідок переобладнання макаронного цеху в житловий будинок, суд дійшов висновку, що наведений будинок разом із рештою майнового комплексу по [ADDRESS] відноситься до складу спадщини. З огляду на зміст глави 84 ЦК України та роз'яснень Пленуму ВСУ, що надані у Постанові №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» (п.23), право позивача на отримання у спадок наведеного нерухомого майна встановлюється судом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Ураховуючи відсутність інших спадкоємців, визнання позову відповідачем, загальні засади цивільного судочинства,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

У кінцевій редакції свого позову [PERSON] просить встановити факт, що земельна ділянка, право власності на яку визнано за нею рішенням цього суду від 29.10.2013, площею 3,8982 га, складається з ділянок площею 0,6511 га та 3,2471 га, призначених для ведення особистого селянського господарства. Позивач може захистити своє невизнане право на отримання спадщини лише в суді. У письмовій заяві до суду позивач свої вимоги підтримала, просила справу розглядати без її участі. Представник Громади звернувся з аналогічним клопотанням, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені обставини, які відповідають цивільним правовідносинам. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог. [INFO] померла двоюрідна сестра позивача [PERSON] (а.с. 19). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина на все належне спадкодавцю майно. Рішенням цього суду від 29.10.2013 за позивачем визнано право власності на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 3,8982 га. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). За положеннями ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільовогопризначення. Однак, згідно з державним актом спадкодавця серії [NUMBER], земельна ділянка загальною площею 3,8982 га складається з двох окремих земельних ділянок площею 0,6511 га та 3,2471 га, призначених для ведення особистого селянського господарства із самостійними кадастровими номерами (а.с. 9). Через зазначену формальну невідповідність позивач не може зареєструвати за собою право власності на земельну ділянку, що підтверджується рішенням державного реєстратора №1378843 від 16.06.2014 (а.с. 15). Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Ураховуючи усі обставини справи у сукупності, визнання позову відповідачем, з метою реалізації позивачем у повному обсязі свої спадкових прав, суд дійшов висновку про ґрунтовність вимог [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

У кінцевій редакції свого позову проти [PERSON] та Ради позивачі, з посиланням на ст. 1257 ЦК України, просять визнати нікчемним заповіт подружжя відповідача та [PERSON] від 14.12.2009 з причин заповідання майна, що не є спільною сумісною власністю батьків. Позивачі у судовому засіданні свої вимоги підтримали, Відповідач [PERSON] позов визнав, бажає, щоб діти прийняли спадщину після матері, однак внаслідок того, що заповіт одночасно укладено від імені подружжя, позивачі не можуть здійснити своє право на спадкування. Сільськй голова звернувся з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутністю, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені обставини, які відповідають цивільним правовідносинам. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог. 14.12.2009 [PERSON] та [PERSON], батьки позивачів, уклали заповіт подружжя, в якому визначили [PERSON] спадкоємцем квартири [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,10 га за державним актом №038170, а [PERSON] - квартири [NUMBER] у наведеному будинку та земельної ділянки розміром 0,1562 га за державним актом №038169 (а.с. 9). [INFO] [PERSON] помрла (а.с. 10). За правилами ч.1 с. 1243 ЦК України подружжя має право скласти спільний заповіт щодо майна, яке належить йому на праві спільної сумісної власності. З державного акту №IV-ЖТ №038170 від 24.10.2001 вбачається, що земельна ділянка площею 0,10 га, зазначена у заповіті, належить позивачу [PERSON] (а.с. 13). Спірний будинок, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.06.2009 належить не подружжю, а померлій [PERSON] (а.с. 12). Таким чином, майно, зазначене у заповіті, не є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON]. Частиною 1 ст. 1257 ЦК України передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, є нікчемним. Ураховуючи усі обставини справи у сукупності, визнання позову відповідачами, загальні засади цивільного судочинства, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved