Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

У листопаді 2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя, який уточнювався 12.03.2018 року. В позовній заяві позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 08.05.1982 року по 03.11.2000 рік. Від спільного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Також позивачка вказала, що в період спільного шлюбного життя з відповідачем, а саме 24.03.1989 року вони придбали житловий будинок з господарськими спорудами в смт.Кушугум Запорізького району Запорізької області по вул. Островського, 1 на підставі договору купівлі продажу. Вищезазначений житловий будинок з господарськими спорудами знаходиться на земельній ділянці площею 0,0803 га, яка була приватизована відповідачем [PERSON] на підставі рішення Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, у звязку з чим відповідачу був виданий державний акт на право власності на земельну ділянка, яка розташована в смт.Кушугум Запорізького району Запорізької області по вул. Островського, 1. Також позивачка вказала, що з відповідачем вони проживають окремо з листопада 2017 року та не спілкуються. На підставі вищевикладеного, позивачка була вимушена звернутись до суду із вказаним позовом в якому просить суд : -визнати за нею, [PERSON], право власності на ? частину житлового будинку та господарських споруд, що розташовані в смт. Кушугум вул. Островського, 1 Запорізького району Запорізької області; - визнати за нею, [PERSON], право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,0803 га для будівництва та обслуговування житлового будинку , що розташована в смт. Кушугум вул. Островського, 1 Запорізького району Запорізької області. В судовому засіданні була присутня представник позивачки адвокат [PERSON], яка вказала, що від позовних вимог стосовно стягнення з відповідача суми судового збору в розмірі 644,09 грн. відмовляється, в іншій частині позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Також представник вказала, що згоди сторони не дійшли, тому позивачка була вимушена звернутись до суду для захисту своїх прав та інтересів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином в тому числі, шляхом подання оголошення на офіційному сайті «Судова влада», відповідно до ст. 128-130 ЦПК України (.с.35, 38). У зв'язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача\~\~суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд встановив наступне. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 10.11.2017 року, між позивачкою та відповідачем 08.05.1982 року був укладений шлюб, який зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану ГУЮ у Запорізькій області (а.с.5). Згідно договору купівлі продажу будинку від 24.03.1989 року [PERSON] придбав житловий будинок з господарськими спорудами, які розташовані за адресою: Запорізька область Запорізький район, смт.Кушугум, вул.Островського, 1. Вказаний договір посвідчений заступником голови виконавчого Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області реєстровий № 73. Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ЖС №101257 від 20.11.2000 року шлюб між сторонами був розірваний відділом реєстрації актів громадянського стану ЗРУЮ Запорізької області (а.с.6). Вказані документи підтверджують те, що житловий будинок з господарськими спорудами, які розташовані за адресою: Запорізька область Запорізький район смт.Кушугум, вул.Островського, 1 були придбані сторонами в період шлюбу. Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю, який діяв на той час, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Житловий будинок з господарськими спорудами розташовані на земельній ділянці, яка була надана відповідачу на підставі рішення Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області №121/644 від 14.09.1995 року. В матеріалах справи міститься копія державного акту серії ІІ- ЗП №028934 від 23.08.2002 року, згідно якого [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0, 0803 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, яка розташована за адресою Запорізька область Запорізький район смт.Кушугум, вул.Островського, 1. Згідно з ч. 1 ст. 42 ЗК УРСР ( чинної на час видачі державного акту) громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих обєктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду. Відповідно до розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року №7 ( зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.03.2010 року №2 ) відповідно до положень ст.ст. 81, 116 ЗК України земельна ділянка, одержана громадянином в період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до ст. ст. 120 ЗК, 377 ЦК України ( у редакції, що діє з 01.01.2010 року). Відповідно до ст. 28, 29 Кодексу про шлюб та сімю, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них. Якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. При цьому суд також бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них мав з поважних причин самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст.ст. 69,70 СК дружина і чоловік мають право на поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно розяснень, які містяться у п.п. 23,24 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу ( ст. ст. 60,69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2,3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, зо винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати ( виключені із цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки, земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби, грошові кошти, акції та інші цінні папери, тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання його права власності. Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрації по справі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що об»єкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно. Отже, з наведеного вбачається, що житловий будинок з господарськими спорудами, які розташовані на земельній ділянці площею 0, 0803 га для обслуговування жилого будинку і господарських споруд, за адресою: Запорізька область Запорізький район смт.Кушугум, вул. вул. Островського, 1 є спільною сумісною власністю подружжя, а тому вказане майно підлягає поділу в рівних частках кожному із сторін. Суду був наданий технічний паспорт на житловий будинок, який розташований за адресою: Запорізька область Запорізький район смт.Кушугум, вул. вул. Островського, 1 станом на 20.09.2010 року. Згідно вказаного паспорту вбачається, що за зазначеною вище адресою розташовані: житловий будинок літ.А, житлова прибудова літ.А2,ганок до літ.А2, погріб під А2 літ. пг, відкрита веранда літ.а2, гараж літ. Д, оглядова яма до літ.Д, сарай літ. Е, навіс літ.Ж, душ літ. З, вбиральня літ.И, сарай літ. К, навіс літ. Л, паркан - №1,5, ворота - №10, хвіртки - №4,9, стінки підпір - №6,11,12, замощення літ.І. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивачки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. З врахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved