Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до Білоцерківського міськрайонного суду із заявою про усиновлення. Вказували, що з 24.12.2011 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Оскільки від спільного життя дітей не мають вони вирішили усиновити дитину. Просили суд постановити рішення про усиновлення [PERSON] та [PERSON] малолітнього [PERSON], [INFO], внести зміни до актового запису про його народження. В судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] підтримали подану ними заяву та просили її задовольнити. Представники заінтересованих осіб - Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради та Комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок», в судовому засіданні не заперечували відносно задоволення заяви. Заслухавши пояснення заявників та заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Заявники [PERSON] та [PERSON] з 24.12.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області мати малолітнього [PERSON] позбавлена батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відомості про батька малолітнього записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Згідно висновків про стан здоров`я заявників від 26.02.2016 року Броварської центральної районної лікарні вбачається, що вони можуть бути усиновлювачами. З довідки ПАТ «МетЛайф» від 03.03.2016 року № 632 вбачається, що [PERSON], працює на посаді завідувача інформаційного центру підтримки клієнтів з 20.03.2006 року по теперішній час, за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року їй нараховано заробітну плату в сумі 194 130,16 грн. [PERSON] являється фізичною особою-підприємцем, дохід від підприємницької діяльності за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 р. становить 145 072,12грн., що вбачається з повідомлення Броварської об`єднанню державної податкової інспекції головного управління ДФС у Київській області від 12.03.2016 року № 1796/10/1006-1704. До кримінальної відповідальності на території України [PERSON] не притягувався, про що свідчить довідка Управління інформаційного забезпечення головного управління Національної поліції в Київській області серії ЇИК № 1992366. [PERSON] на праві власності на нерухоме майно належить двокімнатна квартира за адресою Київська обл.., [ADDRESS], що вбачається з копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яка розташована на дев`ятому поверсі дев`ятиповерхового будинку та складається з двох кімнат, кухні, коридору, балкона та лоджії, загальна площа складає 74,6 кв.м Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 21.03.2016 року № 87, затвердженого начальником служби у справах дітей Білоцерківської міської ради, квартира [PERSON] та [PERSON] має усі зручності, санітарно-гігієнічні умови проживання відповідають нормам, продуктами харчування сім`я забезпечена. Для виховання та розвитку дитини створені умови достатні для облаштування окремої кімнати, спального місця та місця для навчання, відпочинку. Як вбачається з висновку про доцільність усиновлення малолітнього [PERSON], [INFO] та його відповідність інтересам дитини, виданого виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради від 28.11.2016 року № 4120/1-7, [PERSON] та [PERSON] можуть бути усиновлювачами, а усиновлення ними малолітнього [PERSON], [INFO] є доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ч. 3 ст. 211 СК України, усиновлювачами можуть бути подружжя. В судовому засіданні не встановлено про наявність інших підстав, які б не дозволяли заявникам бути усиновлювачами відповідно до ст. 212 СК України. Частиною 2 ст. 211 Сімейного кодексу України передбачено, що усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п'ятнадцять років. Різниця у віці між заявниками та хлопчиком складає більше ніж 15 років. Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 224 СК України передбачено, що суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров'я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров'я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Таким чином, суд вважає, що наведені вище умови є дотриманими, заявники здатні забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини, тому наявні підстави для задоволення даної заяви. Відповідно до бажання заявників суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 230, 231 СК України змінити відомості про прізвище та ім'я по-батькові дитини записавши його батьками заявників по даній справі, а також змінити прізвище, ім`я та по-батькові дитини. Положеннями ст. 233 СК України закріплено, що на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Таким чином, суд вважає за необхідне зобов'язати органи державної реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини. На підставі наведеного,

Outcome: approved