Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з указаним позовом, зазначаючи, що згідно з договором міни нерухомого майна від 14 травня 1998 року, посвідченим Криворізькою філією Придніпровської товарної біржі та зареєстрованим комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», вони придбали у власність будинок [ADDRESS]. На даний час вони вирішили продати належну їм нерухомість, однак нотаріус відмовив у посвідченні відчуження майна, оскільки вважає договір міни недійсним, тому що він посвідчений не нотаріусом, а Криворізькою філією Придніпровської товарної біржі. За вказаним договором міни нерухомого майна сторони виконали всі умови договору, а саме: відчужувачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] передали їм у власність будинок, а вони, позивачі, передали відчужувачам у власність квартиру [ADDRESS]. Тобто за договором відбувся еквівалентний обмін, сторони переселились у придбане житло та зареєструвалися в ньому. На час звернення до суду [PERSON] і [PERSON] померли. Посилаючись на викладене, позивачі просили визнати дійсним договір міни нерухомого майна, укладений 14 травня 1998 року між ними та [PERSON], [PERSON], [PERSON], посвідчений Криворізькою філією Придніпровської товарної біржі та зареєстрований комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», у результаті якого будинок [ADDRESS] перейшов у їхню власність. У судовому засіданні позивач, представник позивача позов підтримали та просили його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, генеральний директор біржі в своєму повідомленні просив визнати угоду дійсною, оскільки вона укладена відповідно до діючого на той час законодавства, та розглядати справу за відсутності їхнього представника. Заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно з договором міни нерухомого майна, укладеним 14 травня 1998 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], у власність позивачів перейшов будинок [ADDRESS]. Цей договір зареєстрований 14 травня 1998 року на Криворізькій філії Придніпровської товарної біржі за № 389-Н/98 та 27 травня 1998 року в комунальному підприємстві Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» за № 1284. На даний час позивачі вирішили продати належну їм нерухомість, однак нотаріус відмовив у посвідченні відчуження майна, оскільки вважає договір міни недійсним, тому що він посвідчений не нотаріусом, а Криворізькою філією Придніпровської товарної біржі. Згідно із ч. 1 ст. 45 ЦК УРСР недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 241 ЦК УРСР за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у договорі міни, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує. Статтею 242 ЦК УРСР визначено, що до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін. Частиною 1 ст. 227 ЦК УРСР передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Згідно зі ст. 47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. За вказаним договором міни нерухомого майна його сторони виконали всі умови договору, а саме: відчужувачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] передали позивачам у власність зазначений будинок, а останні передали відчужувачам у власність квартиру [ADDRESS]. Тобто за договором відбувся еквівалентний обмін, сторони переселились у придбане житло та зареєструвалися в ньому.[INFO] року померла [PERSON], а [INFO] року помер [PERSON] У зв'язку з тим, що сторони договору [PERSON] і [PERSON] померли, позивачі позбавлені можливості нотаріально посвідчити договір міни нерухомого майна за відсутності повного складу сторони відчужувачів. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] і [PERSON] про визнання угоди дійсною є законним та обґрунтованим, тому його слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved