Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

у Кремінський районний суд Луганської області звернувся [PERSON] з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 14.12.2013 р. вони перебувають у шлюбі, під час якого у них народилася дочка - [PERSON]. Однак, спільне життя із відповідачкою не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбу. Позивач зазначає, що на протязі значного часу вони з відповідачкою проживають окремо, при цьому дитина проживає разом з [PERSON] Вони з відповідачкою спільно вчиняли спроби щодо примирення, однак останні не дали позитивного результату. Вказує, що спору щодо місця проживання дитини та з приводу поділу спільного майна подружжя на даний час не має, спільного господарства сторони не ведуть. На підставі вищевказаного, просить розірвати шлюб та не заперечує щодо залишення відповідачці післяшлюбного прізвища «[PERSON]». У відкрите судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, із поданої на адресу суду письмової заяви вбачається, що останній справу просить розглянути за його відсутності, позові вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у відкрите судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, відзиву на позов не направила, щодо збереження післяшлюбного прізвища «[PERSON]» будь-яких вимог перед судом не ставила. Ухвалою суду від 14.05.2018 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. 07.06.2018 р. ухвалою суду було закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Інших процесуальних дій не вчинялося. З урахуванням того, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних на те причин, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, оскільки позивач у своїй письмовій заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14.12.2013 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 156, про що свідчить Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 14.12.2013 р., видане 14.12.2013 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровського міського управління юстиції у Луганській області (а.с. 11). Під час шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO], батьком якої зазначено [PERSON], а матір'ю - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 19.07.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровського міського управління юстиції у Луганській області (а.с. 12). З матеріалів справи вбачається, що сім'я фактично розпалася, подружжя спільного господарства не веде, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв'язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо вимоги про залишення післяшлюбного прізвища для відповідачки у разі її прохання, то такого відповідачка перед судом не заявляла, при цьому суд не вбачає спору щодо права відповідачки іменуватися прізвищем «[PERSON]». Окрім того, суд вбачає за необхідне роз'яснити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тобто, питання зміни прізвища, за загальним правилом, вирішується особою у позасудовому порядку, а той факт, що позивач не заперечує щодо подальшого іменування відповідачки прізвищем «[PERSON]» вказує на відсутність спору з цього питання. Як вбачається із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відтак, з огляду на задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом у розмірі 704,80 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved