Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

У липні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Квіти Херсона» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просило визнати недійсними договір про спільну діяльність від 28.04.2006 року та додаткові угоди до нього від 30.05.2008 року, 06.05.2009 року, 01.06.2010 року та 01.07.2011 року, а також стягнути з відповідачів 50000 грн. на відшкодування збитків, спричинених їх зловмисною домовленістю, та вирішити питання про розподіл судових витрат. Позовні вимоги мотивовано тим, що за зловмисною домовленістю [PERSON], як директора ТОВ «Квіти Херсона», та [PERSON] були укладені договір про спільну діяльність та додаткові угоди до нього. На думку позивача, договір є фіктивним, про його існування товариство дізналося після звернення [PERSON] до суду з вимогами про визнання права власності на частину приміщень об'єкту незавершеного будівництва - магазину з офісними приміщеннями, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Укладаючи спірний договір, [PERSON] перевищила повноваження керівника ТОВ «Квіти Херсона». Крім того, позивач зазначає про те, що форма та зміст договору про спільну діяльність не відповідають вимогам чинного законодавства, він неузгоджений з наявними проектами будівництва; під час його укладання порушено земельне законодавство та законодавство про інвестиції, спірний договір не зареєстровано в податковому органі. Посилаючись на норми ст.ст. 203, 215, 232 ЦК України, позивач просив визнати спірний договір та додаткові угоди до нього недійсними. У судовому засіданні представник позивача та представник третіх осіб [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представники відповідачів та відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнали, проти задоволення позову заперечували, надали свої письмові заперечення, просили суд відмовити у задоволенні позову з підстав необґрунтованості та недоведеності позовних вимог. Третя особа ПАТ «Укрсоцбанк» явку свого представника в судове засідання не забезпечило, причини неявки суду не відомі, про розгляд справи повідомлялося належним чином. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити у зв'язку з наступним. Статтею 232 ЦК України передбачено, що правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним. Довіритель має право вимагати від свого представника та другої сторони солідарного відшкодування збитків та моральної шкоди, що завдані йому у зв'язку із вчиненням правочину внаслідок зловмисної домовленості між ними. Обов'язковою умовою застосування даної норми є наявність умислу повіреного по вчиненню дій всупереч інтересам довірителя, наявність домовленості з іншою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В матеріалах справи відсутні будь-які докази зловмисної домовленості [PERSON] та [PERSON] під час укладання спірних договорів, а також відсутні докази заподіяння збитків товариству в результаті такої зловмисної домовленості. Отже, жодна з обставин, передбачених ст. 232 ЦК України, позивачем не доведена. Згідно вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи з участю тих самих осіб або особи, щодо якої встановлено ці обставини. В 2012 році ТОВ «Квіти Херсона» вже зверталось з позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору про спільну діяльність від 28.04.2006 року. В обґрунтування позову 2012 року позивач посилався на те, що керівником ТОВ «Квіти Херсона» при укладанні спірного правочину були перевищені повноваження. Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 14.06.2012 року було відмовлено у задоволенні зустрічного позову ТОВ «Квіти Херсона» до [PERSON] про визнання договору про спільну діяльність недійсним. Даним рішенням встановлено, що спірний договір було укладено відповідно до вимог закону, його форма та зміст не суперечить вимогам чинного законодавства, виконання договору приймалося товариством (т. 1 а.с. 49). Обставини дійсності спірного договору про спільну діяльність від 28.04.2006 року (в частині його форми, наявності статутних повноважень у [PERSON] на його укладання та в частині виконання спірного договору) також досліджувались судами в інших справах. Так, рішенням апеляційного суду Херсонської області від 13.11.2013 року визнано недійсним договір іпотеки, укладений між ТОВ «Квіти Херсона» та АКБСР «Укрсоцбанк», та визнано за [PERSON] майнові права на об'єкт незавершеного будівництва - магазин квітів. Ухвалюючи рішення, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що ТОВ «Квіти Херсона» передало в іпотеку частину об'єкта незавершеного будівництва, яка не стане його власністю в майбутньому після завершення будівництва, бо [PERSON] набув майнові права на визначену договором частину будівлі, у зв'язку з чим, іпотечний договір порушує його права і є таким, що укладений з порушенням вимог чинного законодавства (т. 2 а.с. 193). Крім того, рішенням апеляційного суду Херсонської області від 19.12.2014 року у цивільній справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON], [PERSON] та ТОВ «Квіти Херсона» про визнання договору про спільну діяльність недійсним в задоволенні позову було відмовлено. Дійсність спірного договору також була предметом розгляду при вирішенні цієї справи (т. 2 а.с. 250). Отже, обставини дійсності спірного договору (в частині його форми, наявності статутних повноважень у [PERSON] на його укладання та в частині виконання спірного договору) вже були встановлені у іншій справі, в якій приймали участь ці самі особи. Наведені обставини новому доведенню не підлягають. Інші доводи позивача щодо неузгодженості спірного договору про спільну діяльність та додаткових угод до нього з наявними проектами будівництва, порушення земельного та інвестиційного законодавства, а також щодо відсутності реєстрації в податкових органах, не спростовують висновків судів відносно дійсності цього договору. Відповідно до п. 2.2 договору про спільну діяльність від 28.04.2006 року та п. 1.1 додаткової угоди до нього від 30.05.2008 року на ТОВ «Квіти Херсона» покладався обов'язок ведення зальних справ, надання земельної ділянки під будівництво, вирішення організаційних питань, отримання дозволів та погоджень, виготовлення проектної документації. Тобто неналежне виконання ТОВ «Квіти Херсона» своїх договірних зобов'язань по забезпеченню спільної діяльності не є підставою для визнання самого договору недійсним. Крім того, згідно висновків Запорізького апеляційного господарського суду, до яких дійшла колегія суддів в постанові від 16.12.2008 року у справі № 14/356-пн-08, магазин з продажу квітів будується на земельній ділянці, що була відведена відповідачу для цієї мети, з цільовим призначенням згідно до додаткової угоди до договору оренди від 23.05.2007 року - під будівництво магазину із продажу квітів з офісними приміщеннями, з отриманням відповідних дозволів на будівництво, за належно затвердженим проектом та без істотних порушень будівельних норм та правил. Будівництво здійснювалось з постійним авторським та технічним наглядом ПП [PERSON] та Приватної проектно-будівельної фірми «Технагляд». Об'єкт відповідає архітектурній і конструктивній частинам проекту. Матеріали, застосовані при будівництві об'єкту, відповідають проектним рішенням. Виконавча документація про відповідність робіт, виконаних підрядником по 3-5 поверхах, розробленому та затвердженому робочому проекту була підписана представником Приватної проектно-будівельної фірми «Технагляд» після отримання замовником позитивного висновку комплексної державної експертизи та дозволу на будівництво інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю від 15.11.07 року (том. 2 а.с. 246-248). За наведених обстави суд не вбачає підстав для задоволення позову та визнання недійсними договору про спільну діяльність від 28.04.2006 року та додаткових угод до нього від 30.05.2008 року, 06.05.2009 року, 01.06.2010 року та 01.07.2011 року, а також для відшкодування збитків. Отже позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed