Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

У липні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем у шлюбних відносинах. Від цього шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зазначала, що 23 червня 2011 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу діти проживають разом із нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, угода про добровільну сплату аліментів між ними не досягнута. На підставі вищевикладеного просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, не заперечувала проти винесення судом заочного рішення (а.с.11). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином за місцем своєї реєстрації, причини неявки суду не повідомив, клопотань та заяв до суду не надав, у зв'язку з чим ухвалою суду від 25 вересня 2014 року з урахуванням згоди представника позивача, суд вирішив розглянути дану справу у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги (ст.11 ЦПК України) об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з наданої копії Свідоцтва про народження дитини, актовий запис № 158, серії [NUMBER], виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.3). Згідно довідки з місця мешкання про склад сім'ї та реєстрацію від 25.07.2014 року, виданої комунальним підприємством «ЖИЛКОМСЕРВІС» дільниця №14, [PERSON] зареєстрована та проживає разом з дітьми за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі ( ст. 181 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів у відповідності зі ст. 200 СК України, що підлягають стягненню з відповідача, суд згідно вимог ст. 182 СК України виходить з того, що відповідач є працездатною особою і має можливість надавати матеріальну допомогу своєму синові до досягнення ним повноліття щомісяця. На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня подання заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання дітей судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дітей не досягнуто. Відповідно до положень ч.1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць, згідно вимогам ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. У відповідності зі статтею 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved