Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

У липні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити факт її проживання однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , починаючи з 01.12.2013 по [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , та визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] , на квартиру, що розташована за вказаною квартирою. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] її двоюрідною бабусею та сестрою її рідної бабусі по лінії батька [PERSON] . Починаючи з грудня 2013 року вона фактично проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] та її чоловіком [PERSON] , оскільки вони були людьми похилого віку та потребували постійного догляду. Інших родичів у подружжя [PERSON] не було. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина у вигляді Ѕ частки квартири [ADDRESS] , на момент смерті з нею проживали позивач та її чоловік [PERSON] . Позивач зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у зв`язку з неможливістю встановити факт родинних відносин зі спадкодавцем. За такого спадщину прийняв чоловік останньої. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на вищевказану квартиру. У травні 2019 року позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття після смерті останнього, проте нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва, так як документи, що підтверджують родинні відносини із спадкодавцем відсутні. Крім позивача іншим спадкоємців майна померлого [PERSON] немає. Враховуючи, що з грудня 2013 року позивач постійно проживала з [PERSON] , оскільки він був людиною похилого віку та потребував постійного нагляду, та на теперішній час продовжує опікуватись спадковим майном, сплачує платежі за комунальні послуги, продовжує проживати в квартирі, просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 10.07.2019 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 21.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання, призначене на 22.04.2020 на 11:00 годину, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надала до суду письмову заяву в якій просив розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач свого представника у судове засідання не направив, причини його неявки не повідомив, правом на подання відзиву на позов не скористався. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Фондом комунальної власності міської ради міста Миколаїв Миколаївської області від 18.09.2002, квартира [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частці кожному. [PERSON] померла [INFO] відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №156. Після її смерті, приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Чорною Л.С. (далі - приватний нотаріус), було заведено спадкову справу №18/2019. Постановою приватного нотаріусу позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] , після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю відомостей про родинні відносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Лоцкинською сільською Радою народних депутатів Баштанського району Миколаївської області, актовий запис №35, батьком позивача записаний [PERSON] . Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Новоалександрівською сільською радою Баштанського району Миколаївської області, актовий запис №42, вбачається, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] , дівоче прізвище якої до реєстрації шлюбу було « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №15. Згідно посвідки про народження серії [NUMBER] , виданої Новоалександрівською сільською радою Баштанського району Миколаївської області, актовий запис №89, батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим виконкомом Новоалександрівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, актовий запис №01, [PERSON] та [PERSON] також записані батьками [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , та відповідно є двоюрідною бабусею позивача. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Відділом запису актів громадського стану громадянського стану Ленінської ради народних депутатів м. Миколаєва, актовий запис №163, [PERSON] є чоловіком [PERSON] , і, як вбачається з матеріалів справи, саме він прийняв спадщину після смерті своєї дружини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Судом досліджено спадкову справу №19/2019 до майна померлого [PERSON] , заведену приватним нотаріусом, та встановлено, що 20.05.2019 позивач зверталась до останньої з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Проте, постановою приватного нотаріуса від 31.05.2019, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на право на квартиру [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю відомостей про родинні відносини. З довідок Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жилец-ЮГ» №1/399 від 02.05.2019, №1/400 від 06.05.2019 та №401 від 06.05.2019 вбачається, що [PERSON] , та [PERSON] проживали та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , проте станом на 06.05.2019 за вказаною адресою ніхто не зареєстрований. Згідно довідки Новоолександрівської сільської ради №272/01-32 від 03.06.2019 позивач зареєстрована, але не проживає в [ADDRESS] . Факт проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини підтверджується актом про фактичне проживання особи від 03.05.2019, засвідченого сусідами [PERSON] та [PERSON] , підписаним головою ОСББ «Жилец-ЮГ», відповідно до якого позивач, починаючи з грудня 2013 року по 07.04.2019 фактично проживала однією сім`єю разом з [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Крім того, згідно квитанції до прибуткового касового ордера №785 від 08.04.2019 похованням [PERSON] займалась позивач. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Статтею 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічні правові висновки містяться в постановах Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №691/548/18 та від 04.07.2018 у справі № 404/2163/16-ц. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про задоволення позову в частині встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , померлого [INFO] , з 01.12.2013 по [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Щодо позовних вимог про визнання за позивачем права власності на кв. [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , то суд вважає що ці вимоги також підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (стаття 1258 ЦК України). Відповідно до статті 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно до пункту 21 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки вище суд дійшов висновку про встановлення факту спільного проживання позивача та [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, враховуючи відсутність інших спадкоємців та прийняття позивачем спадщини у встановленому законом порядку, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на вищезазначену квартиру в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved