Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що він перебував у шлюбі з відповідачкою, вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], на утримання якої за рішенням суду від 22 травня 2003 року він сплачує аліменти на користь відповідачки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дочки. 27 вересня 2008 року він уклав шлюб з [PERSON], від цього шлюбу має двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], на цей час його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тож він є єдиним годувальником у сім'ї. Оскільки змінився його сімейний стан, народились діти, яких він зобов'язаний утримувати у рівній мірі, просив зменшити розмір аліментів, стягнених на користь відповідачки на утримання дочки [PERSON] з 1/4 частини до 1/8 частини усіх видів його заробітку. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 березня 2016 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON], про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовлено. З вказаним рішенням не погодився позивач [PERSON] та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано фактичні обставини справи, неправильно застосовано ст. 192 СК України. Суд не врахував, що після стягнення з нього аліментів за рішенням суду у нього народилось двоє дітей, змінився його сімейний стан, стягнення аліментів у визначеному раніше розмірі призводить до того, що діти у другому шлюбі менш забезпечені, ніж дитина, яка вже отримує аліменти, оскільки він зобов'язаний утримувати у рівній мірі і дітей від другого шлюбу. На теперішній час він перебуває у скрутному матеріальному становищі, він та його сім'я перемістилися з тимчасово окупованої території України на час проведення антитерористичної операції. Позивач [PERSON] в судове засідання апеляційного суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить телефонограма, зареєстрована в журналі телефонограм за №2437 від 19 травня 2016 року. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні апеляційного суду підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання апеляційного суду не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить телефонограма, зареєстрована в журналі телефонограм за №2438 від 19 травня 2016 року, надала заяву, згідно якої просить справу розглянути за її відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання апеляційного суду не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить телефонограма, зареєстрована в журналі телефонограм за №2439 від 19 травня 2016 року. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив із того, що обставини, на які посилається позивач, не є підставою для зменшення розміру аліментів, визначених судом, посилання позивача щодо його матеріального становища не узгоджується з вимогами закону та обставинами справи, крім того, не надано доказів погіршення матеріального становища позивача. З такими висновками суду погодитись неможливо, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам матеріального закону. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що на підставі рішення Київського районного суду м.Донецька від 22 травня 2003 року с [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.7-8). Після набуття цим рішенням законної сили сімейний стан позивача змінився, 27 вересня 2008 року він зареєстрував шлюб з [PERSON], яка на теперішній час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років, [INFO] у них народився син [PERSON], [INFO] народилася дочка [PERSON] (а.с.11-13), яких він також зобов'язаний утримувати відповідно до вимог закону, зокрема, ст. 180 СК України, якою передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Отже, сімейний стан позивача змінився, адже замість однієї дитини, як це було станом на час ухвалення рішення про стягнення аліментів на користь відповідачки на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку, у даний час він зобов'язаний утримувати трьох дітей та непрацездатну дружину. Тому висновок суду про недоведеність позовних вимог є неправильним. За вказаних обставин доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, рішення суду слід скасувати та ухвалити нове рішення, з урахуванням зміни матеріального та сімейного стану позивача, про часткове задоволення позову та зменшення розміру аліментів, стягнених на утримання дочки [PERSON], [INFO], з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з позивача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Згідно з пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Outcome: partial