Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 04 жовтня 2003 року вона і відповідач [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 816. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Протягом останніх трьох років сімейні відносини між нею і відповідачем [PERSON] поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання ними припинено. За її глибоким переконанням підтримувати в подальшому сімейні відносини немає сенсу. Майновий спір між ними відсутній. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати з нею. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 04 жовтня 2003 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, просить суд задовольнити його. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 04 жовтня 2003 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 816. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Тривалий час сторони подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони протягом тривалого часу подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved