Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

У листопаді 2015 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулось до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.06.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 500946603 (надалі - кредитний договір). Згідно умов кредитного договору відповідачу надано кредит в розмірі 65110,40 грн. строком до 13.06.2019 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,99 відсотків річних. [PERSON] зобов'язалася в порядку та на умовах, що визначенні кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом,сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором, додатком № 1 та Графіком погашення кредиту. Проте, відповідач свої зобов'язання перед позивачем не виконує, в результаті чого станом на 13.10.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом - в розмірі 63670,02 грн., за відсотками в розмірі 3558,00 грн., по комісії в розмірі 11019,05 грн., штраф в розмірі 2400,00 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача, а також просив стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомляла. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі -ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні достовірно встановлено, що 12.06.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 500946603 (а.с. 4-6). За даним договором Банк надав Позичальнику грошові кошти засобу в сумі 65110,40 грн. зі сплатою 15,99% річних строком до 13.06.2019 року (п.п. 2.1, 2.2, 2.3 Договору). Договір підписаний сторонами, що свідчить про те, що вони погодились на зазначені в ньому умови. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов'язання за Договором та надав [PERSON] кошти в розмірі 65110,40 грн. Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 13.10.2015 року становить 63670,02 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 3558,00 грн. - заборгованість по відсотках, 11019,05 грн. - заборгованість по комісії та штраф в розмірі 2400,00 грн. (а.с.11). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач в судове засідання не з'явилася та не надала доказів, що сума заборгованості за договором є меншою чи взагалі відсутня. Окрім того, відомості, викладені в заяві про надання заперечень проти позову не наведено жодних підстав для відмови позивачу в задоволенні його вимог. А вимоги щодо зобов'язання банку провести реструктуризацію боргу не відностяться до компетенції суду в межах даного провадження. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] не в повному обсязі виконувала умови Кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення суми 80647,07 грн. з відповідача на користь позивача, з яких: 63670,02 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 3558,00 грн. - заборгованість по відсотках, 11019,05 грн. - заборгованість по комісії та штраф в розмірі 2400,00 грн. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved