Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

У липні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» (далі ТОВ «Спектрум Ессетс») звернулось до суду з зазначеним позовом, уточненим у подальшому, до [PERSON] , посилаючись на те, що 17 грудня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір №ОД24/12/2007/840-К/217 від 17 грудня 2007 року, відповідно до умов якого банк надав, а остання прийняла у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 85000,00 доларів США строком до 16 грудня 2026 року. 17 грудня 2007 року в якості забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором №ОД24/12/2007/840-К/217 від 17 грудня 2007 року, між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений іпотечний договір, відповідно до умов якого, остання передала в іпотеку банку нерухоме майно квартиру [ADDRESS] , яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 17 грудня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Гончаровою С.Ю. за реєстраційним №Д-642. 15 травня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра», який є правонаступником ВАТ КБ «Надра», та ТОВ «Спектрум Ессетс» укладено договір відступлення прав вимоги №GL3N017513, відповідно до умов якого Банк відступив, а ТОВ «Спектрум Ессетс» набуло право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №ОД24/12/2007/840-К/217 від 17 грудня 2007 року та договором іпотеки від 17 грудня 2007 року. Позивач зазначав, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором №№ОД24/12/2007/840-К/217 від 17 грудня 2007 року не виконала, грошові кошти в рахунок погашення заборгованості по кредиту та відсоткам не сплатила, чим грубо порушила умови кредитного договору. Станом на 15 травня 2020 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №№ОД24/12/2007/840-К/217 від 17 грудня 2007 року становить 5399995,75 грн, у тому числі: сума заборгованості за кредитом 2221794,16 грн, сума заборгованості за відсотками 3178201,59 грн. Посилаючись на\~норми Закону\~України «Про\~іпотеку» та порушення своїх прав, позивач просив суд в рахунок часткового погашення заборгованості [PERSON] \~перед ТОВ\~«Спектрум Ессетс»\~за кредитним\~договором №ОД24/12/2007/840-К/217\~від 17\~грудня 2007\~року в\~сумі 600000,00\~грн,\~яка набула\~всі права\~та обов`язки,\~які виникли\~за іпотечним\~договором від\~17\~грудня 2007\~року,\~а перехід\~права власності\~на іпотечне\~майно до\~іншої особи\~в силу\~статті 23\~Закону України\~«Про іпотеку»\~не припиняє\~дію іпотеки,\~звернути стягнення\~на предмет\~іпотеки,\~а саме\~на квартиру\~ [ADDRESS] \~що належить\~ [PERSON] \~на підставі\~договору купівлі-продажу\~від 17\~грудня 2007\~року,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Гончаровою\~С.Ю.\~за реєстраційним\~№Д-642,\~шляхом продажу\~його на\~прилюдних торгах\~у межах\~процедури виконавчого\~провадження;\~стягнути з\~відповідача витрати\~по сплаті\~судового збору\~у розмірі 9000,00 грн. Ухвалою суду\~від 27\~липня 2021\~року було\~відкрито провадження\~у справі,\~призначено підготовче\~судове засідання\~(а.с.\~53-54). Ухвалою суду м від 22 листопада 2021 року підготовче провадження по справі було закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 77-78). Представник ТОВ «Спектрум\~Ессетс», діючий на підставі довіреності від 22 вересня 2021 року, у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Не заперечував проти заочного рішення по справі (а.с. 83, 84). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена судом відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомила, у встановлений судом строк відзиву на позов не надала (а.с. 81, 82). У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України\~«Про іпотеку», главою 49 розділу 1, главою 71 розділу 3 книги п`ятої Цивільного кодексу України, й інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються спірні правовідносини. Судом встановлено,\~що ТОВ\~«Спектрум Ессетс» є юридичною особою та діє на підставі Статуту (а.с. 36-39, 40, 46). 17 грудня 2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та [PERSON] укладено кредитний договір №ОД24/12/2007/840-К/217 від 17 грудня 2007 року, відповідно до умов якого банк надав, а остання прийняла у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 85000,00 доларів США строком до 16 грудня 2026 року (а.с. 9-12). В той же день, 17 грудня 2007 року в якості забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором №ОД24/12/2007/840-К/217 від 17 грудня 2007 року, між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений іпотечний договір, відповідно до умов якого, остання передала в іпотеку банку нерухоме майно квартиру [ADDRESS] , яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 17 грудня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Гончаровою С.Ю. за реєстраційним №Д-642 (а.с. 13-16). Відповідно до умов п. 1.1. договору іпотеки від 17 грудня 2007 року предметом іпотеки виступає нерухоме майно, а саме: квартира [ADDRESS] , та яка належить Іпотекодавцю [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 17 грудня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Гончаровою С.Ю. за реєстраційним №Д-642. Встановлено,\~що квартира\~ [ADDRESS] зареєстрована\~на праві\~власності на\~підставі договору\~купівлі-продажу\~від 17\~грудня 2007\~року за [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с. 41-45). 15 травня 2020 року між ТОВ «Спектрум Ессетс» та ПАТ КБ «Надра», який є правонаступником ВАТ КБ «Надра», був укладений Договір №GL3N017513, відповідно до умов якого Банк відступив, а ТОВ «Спектрум Ессетс» набуло право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №ОД24/12/2007/840-К/217 від 17 грудня 2007 року та договором іпотеки від 17 грудня 2007 року, що був укладений між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» (а.с. 28-31, 32-34, 35). Встановлено, що 08 липня 2020 року ТОВ «Спектрум Ессетс» направило [PERSON] вимогу про виконання порушеного зобов`язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 22-27). Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочинів. Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не передбачено договором або законом. Неналежне виконання взятих на себе зобов`язань Позичальником призвело до виникнення простроченої заборгованості за Кредитним договором. Відповідно до п. 5.1. Договору іпотеки, у разі порушення Іпотекодавцем будь-яких зобов`язань, встановлених цим Договором та Кредитним договором, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки. Згідно пункту 5.3 Договору іпотеки, сторони домовились, що звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса та ін.. Відповідно до ст.\~526\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2.\~ст. 1050 Цивільного кодексу України,\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умова, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст.\~625\~Цивільного кодексу\~України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.\~7, п. 1 ст.\~12 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. У разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя Відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку», якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Протягом тридцятиденного строку з дня отримання такого повідомлення особа, яка має зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, вправі письмово повідомити іпотекодержателя про свій намір купити предмет іпотеки. З дня отримання іпотекодержателем цього повідомлення вказана особа набуває переважне право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя. Якщо таких повідомлень надійшло декілька, право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя належить особі, яка має вищий пріоритет своїх зареєстрованих прав чи вимог. Якщо особа, яка висловила намір придбати предмет іпотеки, ухиляється або з інших причин не вчиняє дій до укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки з іпотекодержателем протягом 5 днів після закінчення вказаного вище тридцятиденного строку, вона втрачає право на придбання предмета іпотеки. Це право переходить до інших осіб, які висловили намір придбати предмет іпотеки, відповідно до пріоритету їх прав і вимог. Якщо особи, які мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, не висловили наміру його придбати, іпотекодержатель вправі продати предмет іпотеки будь-якій іншій особі на власний розсуд. Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. При нотаріальному посвідченні такого договору купівлі-продажу правовстановлюючий документ на предмет іпотеки не подається. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Розподіл коштів від продажу предмета іпотеки між іпотекодержателем та іншими особами, що мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, здійснюється відповідно до встановленого пріоритету та розміру цих прав чи вимог. Решта виручки повертається іпотекодавцю. Іпотекодержатель, який реалізував предмет іпотеки, надсилає іпотекодавцю, боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, та іншим іпотекодержателям звіт про розподіл коштів від продажу предмета іпотеки. Іпотекодавець і боржник, якщо він є відмінним від іпотекодавця, мають право виконати основне зобов`язання протягом тридцятиденного строку, вказаного в частині першій цієї статті, згідно з умовами та з наслідками, встановленими\~статтею 42\~цього Закону. Договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки. Відповідно до\~ст.\~39\~Закону України\~«Про іпотеку»,\~у\~разі задоволення\~судом позову\~про звернення\~стягнення на\~предмет іпотеки\~в рішенні\~суду зазначаються: загальний\~розмір вимог\~та всі\~його складові,\~що підлягають\~сплаті іпотекодержателю\~з вартості\~предмета іпотеки; опис\~нерухомого майна,\~за рахунок\~якого підлягають\~задоволенню вимоги\~іпотекодержателя; заходи\~щодо забезпечення\~збереження предмета\~іпотеки або\~передачі його\~в управління\~на період\~до його\~реалізації (у\~разі необхідності); спосіб\~реалізації предмета\~іпотеки; пріоритет\~та розмір\~вимог інших\~кредиторів,\~які підлягають\~задоволенню з\~вартості предмета\~іпотеки. У\~разі визначення\~судом способу\~реалізації предмета\~іпотеки шляхом\~проведення прилюдних\~торгів ціна\~предмета іпотеки\~у рішенні\~суду не\~зазначається та\~визначається при\~його примусовому\~виконанні на\~рівні,\~не нижчому\~за звичайні\~ціни на\~такий вид\~майна на\~підставі оцінки,\~проведеної суб`єктом\~оціночної діяльності\~або незалежним\~експертом на\~стадії оцінки\~майна під\~час проведення\~виконавчих дій. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Як роз`яснено у п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов`язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації Суд вважає\~можливим визначити\~спосіб реалізації\~предмета іпотеки\~шляхом продажу його на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну продажу встановити на рівні ринкових цін на підставі оцінки, проведеної в межах виконавчого провадження. Відповідно до\~ст. 41 Закону України «Про іпотеку», предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої\~Законом України\~«Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. \~ \~ \~ \~Відповідачкою не\~було надано\~до суду\~жодних заперечень\~проти позову\~та доказів\~у підтвердження\~цих заперечень.\~Своїм правом\~бути присутніми\~у судових\~засіданнях відповідачі\~також розпорядились\~на свій\~розсуд.\~ Зважаючи на вимоги закону, щодо розумності строку розгляду цивільних справ, суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними у ній доказами. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовій збір в розмірі 9000 грн., який підлягає стягненню з відповідача (а.с. 1).

Outcome: approved