Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.01.2008 року між АКБ «Імексбанк», який у подальшому змінив назву на ПАТ «Імексбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №11, згідно якого позичальник отримав грошові кошти у виді кредиту в сумі 400000,00 грн. строком до 22.01.2014 року зі сплатою 19% річних за користування кредитом, зобовязавшись забезпечити своєчасне повернення кредиту та сплачувати нараховані проценти за користування ним. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором в цей же день між банком та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 11/1. У звязку з невиконанням позичальником зобовязань за договором утворилась заборгованість, яка станом на 03.06.2014 року становить 735040,96 грн., яка складається з: 391000,00 грн. заборгованість за кредитом; 247043,16 грн. заборгованість за відсотками; 92997,90 грн. пеня; 4000,00 грн. штрафні санкції. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 735040,96 грн., а також стягнути з неї судові витрати. [PERSON] предявила до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк», [PERSON] В»ячеславовича зустрічний позов про визнання договору поруки припиненим, в якому, вказавши про те, що кредитором не було заявлено до неї як поручителя вимоги щодо сплати заборгованості протягом установленого законом строку, просить визнати припиненим договір поруки № 11/1 від 23.01.2008 року, укладений між АКБ «Імексбанк» (ПАТ «Імексбанк») та [PERSON] Представник позивача по первісному позову та представник відповідача по зустрічному позову в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду подали письмові заяви, у яких просять розглядати справу у їх відсутності та позовні вимоги підтримають. Представник відповідача [PERSON] у заяві зазначив, що позовні вимоги не визнає, а вимоги зустрічного позову підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач по зустрічному позову [PERSON] повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, незявився з невідомих причин, тому суд розглядає справу в його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що зустрічний позов підлягає до задоволення, а в первісному позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. В силу ст. 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно зі ст. 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Судом встановлено, що 23.01.2008 року між АКБ «Імексбанк», який у подальшому змінив назву на ПАТ «Імексбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №11, згідно якого позичальник отримав грошові кошти у виді кредиту в сумі 400000,00 грн. строком до 22.01.2014 року зі сплатою 19% річних за користування кредитом, а відповідач [PERSON] зобовязався забезпечити своєчасне повернення кредиту та сплачувати нараховані проценти за користування ним в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. У зв'язку з невиконанням грошових зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором, рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 02.06.2011 року стягнуто станом на 03.06.2014 року заборгованість з [PERSON] в загальній 735040 грн. 96 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 543, ч. 2 ст. 554 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від всіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У забезпечення виконання зобовязань по зазначеному кредитному договору від 23.01.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 11/1, згідно якого поручитель зобовязалася відповідати перед кредитором за належне виконання боржником [PERSON] зобовязань, що випливають з указаного кредитного договору. Частиною 4 ст. 559 ЦК України визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Як убачається з договору поруки, сторони погодили, що строком припинення поруки, встановленої цим договором, є повне виконання позичальником або поручителем своїх обовязків, передбачених основним зобовязанням. Таким чином, в договорі поруки не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова про те, що строком припинення поруки, встановленої цим договором, є повне виконання позичальником або поручителем своїх обовязків, передбачених основним зобовязанням, не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України. Предявлення вимоги до поручителя є як направлення /вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. З поштового штампу, проставленому на конверті вбачається, що даний позов з вимогами щодо стягнення заборгованості за кредитним договором до поручителя було направлено до суду у липні 2014 року. Тобто, вимоги кредитора до поручителя у виді поданого до суду позову були предявлені до них після спливу шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, що свідчить про припинення договору поруки № 11/1 від 23.01.2008 року на підставі ст. 559 ЦК України. Отже, за встановлених судом обставин, виключається можливість відповідальності відповідача [PERSON] за порушення умов виконання зобовязань за кредитним договором, тому в цій частині вимога позову про стягнення заборгованості за кредитним договором є не обґрунтованою і не підлягає задоволенню та поряд з цим через те, що договір поруки є припиненим, суд задовольняє зустрічний позов про визнання договору поруки припиненим. Враховуючи викладене та

Outcome: approved