Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

у листопаді 2013р. [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва із позовом Київської міської ради (далі - відповідач), третя особа: ОСББ «Зірка»,про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,при цьому пояснивши наступне. Позивач пояснила, що вона є власником 2/3 частини двокімнатної квартири [ADDRESS], на підставі договору дарування 1/3 частини квартири [ADDRESS] від 10.09.1996р.,зареєстрованого нотаріусом першої київської державної нотаріальної контори в реєстрі за № 22-4309, і реєстраційного запису Бюро технічної інвентаризації м. Києва від 19.09.1996р., а також Договору дарування 1/3 частини квартири [ADDRESS] від 31.08.2001р., зареєстрованого нотаріусом першої київської державної нотаріальної контори в реєстрі за № 9-2970, і реєстраційного запису КП Київське бюро технічної інвентаризації від 03.09.2001р. за № 923. При цьому позивач зареєстрована та фактично проживає у квартирі [ADDRESS] з 25.07.1997р., згідно відмітки про реєстрацію місця проживання у паспорті громадянина України серії [NUMBER], виданого Голосіївським РУ ГУМВС у м. Києві від 31.05.2002р., та відповідно до довідки ОСББ «Зірка» від 20.12.2005р. за № 708. Разом з цим позивач зазначила, що протягом усього часу свого проживання у квартирі [ADDRESS] з 25.07.1997 року вона понад десять років вільно та безперешкодно користується та фактично утримує 1/3 частину квартири [ADDRESS], що належала [PERSON] та залишилася не успадкованою після смерті останнього згідно Свідоцтва про смерть від 15.01.1993р. за № [NUMBER] та відповідно до довідки ОСББ «Зірка» від 20.12.2005р. за № 708. Враховуючи наведене та згідно положень ст. 344 і п. 8 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, позивач просила визнати її право власності за набувальною давністю на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги повністю. Представник відповідача Київської міської ради не заперечував проти задоволення позову, при вирішенні спору поклався на розсуд суду. Третя особа ОСББ «Зірка» повідомлене про дату та час судового розгляду у порядку ст.74 ЦПК України, не забезпечило явку свого представника у судове засідання, про поважність причин неявки не повідомив суд. Разом з цим до суду було надано клопотання ОСББ «Зірка» про розгляд справи за відсутності його представника у судовому засіданні. Врахувавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновків про необхідність задовольнити позов, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником 2/3 частини двокімнатної квартири [ADDRESS], на підставі договору дарування 1/3 частини квартири [ADDRESS] від 10.09.1996р.,зареєстрованого нотаріусом першої київської державної нотаріальної контори в реєстрі за № 22-4309, і реєстраційного запису Бюро технічної інвентаризації м. Києва від 19.09.1996р., а також Договору дарування 1/3 частини квартири [ADDRESS] від 31.08.2001р., зареєстрованого нотаріусом першої київської державної нотаріальної контори в реєстрі за № 9-2970, і реєстраційного запису КП Київське бюро технічної інвентаризації від 03.09.2001р. за № 923. Крім того наведене підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.10.2013р. за № 10940585. Разом з цим вбачається, що з 25.07.1997р.позивач зареєстрована та фактично проживає у квартирі [ADDRESS] згідно відмітки про реєстрацію місця проживання у паспорті громадянина України серії [NUMBER], виданого Голосіївським РУ ГУМВС у м. Києві від 31.05.2002р., а також відповідно до довідки ОСББ «Зірка» від 20.12.2005р. за № 708 та наявних у справі рахунків на оплату житлово-комунальних послуг за квартирою [ADDRESS] на ім'я позивача. В свою чергу згідно Свідоцтва про смерть від 15.01.1993р. за № [NUMBER] помер[PERSON]. При цьому після смерті [PERSON] залишилася 1/3 частина квартири [ADDRESS], яка належала останньому на праві власності згіднодовідки ЖСК «Зірка» від 03.03.1993 за № 17 про повну оплату [PERSON] за життя пайового внеску за квартиру [ADDRESS]. Згідно ч. 1 ст. 15 закону України «Про власність» за № 697-XII, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. При цьому Верховним Судом України у листі «Висновки Верховного Суду України, викладені в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за II півріччя 2013 р.» від 01.02.2014р. роз'яснено, що згідно зі ст. 15 Закону України від 7 лютого 1991 р. № 697-XII «Про власність» член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, з 1 липня 1990 р. набуває право власності на цю квартиру, тому в разі його смерті після зазначеної дати спадщина відкривається на квартиру. Разом з цим виникнення права власності на будинки, квартири, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». В свою чергу у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження прийняття у спадщину 1/3 частини квартири [ADDRESS], що залишилася після смерті [PERSON]. Крім того в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження оскарження третіми особами вільного користування та безпосередньо володіння позивачем наведеною 1/3 частиною квартири [ADDRESS]. Таким чином, з 25.07.1997р. позивач вільно користується та утримує квартиру [ADDRESS] із урахуванням 1/3 частини, яка належала померлому [PERSON] В свою чергу згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При цьому згідно п. 8 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що на день звернення із позовом та проголошення судом рішення по наведеній справі, позивач більше десяти років відкрито і безперервно володіє 1/3 часткою, що залишилася після смерті [PERSON], у квартирі [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов повністю.

Outcome: approved