Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

У липні 2018 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.07.2016 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 384, мотивуючи позов тим, що протягом останнього часу у позивача з відповідачем почали виникати складнощі в спілкуванні, непорозуміння та різні бачення сім'ї та сімейних стосунків, що призводить до конфліктів, тобто шлюб існує формально. Наміри зберігати сім'ю були, але до позитивних наслідків це не призвело. Відповідач проявляє байдужість. Від спільного шлюбу мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу, діти залишаться проживати разом з позивачем. Спір, щодо розподілу спільного майна подружжя, відсутній. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви про розгляд справи у його відсутності не надавав, у зв'язку з чим зі згоди позивача та на підставі ч.1 ст.280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. 22.01.2019 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 20.07.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 384. (а.с.6) Від спільного шлюбу мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с. 7,8) Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства припинено. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved