Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду, вказавши, що 5 листопада 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/1736/82/1146 на суму 70 000 грн. із сплатою 13,5 % річних строком до 4 листопада 2017 року. 05.11.2007 року з метою забезпечення виконання зобов»язань за Кредитним договором було укладено Договір поруки №014/1736/82/1146/1 між Банком та [PERSON] Поручитель поручається за виконання Позичальником обов'язків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. [PERSON] свої зобов'язання перед позивачем не виконав, а тому, станом на 11 липня 2014 року заборгованість відповідача становить 52 140, 83 грн., в тому числі: 303186 грн. - заборгованість за кредитом; 2 557,9 гривень - заборгованість за відсотками; 1110 грн. - пеня. Враховуючи вищенаведене, просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 52 140,83 грн., а також понесені позивачем судові витрати при зверненні до суду в сумі по 260, 70 грн. з кожного. В ході розгляду справи позивач зменшив позовні вимоги у зв'язку із частковим погашенням заборгованості і просить суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість по кредиту в розмірі 32 417, 05 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, причин неявки суду не повідомив про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов»язковим для виконання сторонами. В силу статті 1054 ЦК України зазначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що 5 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль», правонаступником прав та обов'язків якого є публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/1736/82/1146, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 70 000 грн. строком до 04.11.2017 року зі сплатою 13,5% річних. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Крім того, 05.11.2007 року з метою забезпечення виконання зобов»язань за Кредитним договором було укладено Договір поруки №014/1736/82/1146/1 між Банком та [PERSON] (а.с. 27-30). Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України. Позивач виконав взяті на себе зобов»язання надавши відповідачеві [PERSON] споживчий кредит в сумі 70 000,00 грн. Таким чином, позивач набув право вимоги по кредитному договору відповідно до умов кредитного договору не оспорюється. Внаслідок чого, сума заборгованості на час розгляду справи із врахуванням зменшення позовних вимог у суді складає 32 417,05 грн., які підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача. Крім того, згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалюється рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому підлягають стягненню із відповідачів на користь позивача - сплачений судовий збір в загальному розмірі 521,40 грн., а саме - 260, 70 грн. з кожного.

Outcome: approved