Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

У липні 2017року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Управління соціальної політики Херсонської міської ради про визнання права на проживання та користування частиною житлового будинку. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він з 25.03.1986 року зареєстрований у будинку №67, по вул. Бурзи, у м. Херсоні та фактично проживає у 54/100 частин зазначеного будинку, однак не є власником будинку та не має у власності іншого житла. Власниками 54/100 житлового будинку є [PERSON] та її син [PERSON], власником 46/100 частин будинку є [PERSON], його старший брат. Спірний будинок побудував, нині покійний батько [PERSON], який від шлюбу з [PERSON] мав чотирьох дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], за рішенням суду поділено спільне майно, а саме: житловий будинок №67, по вул. Бурзи, у м. Херсоні. У власність [PERSON] виділеного 54/100 частин будинку, у власність [PERSON] виділено 46\\100 частин спірного будинку. Згідно до договору дарування від 30.09.1976року [PERSON] подарувала [PERSON] належні їй 46\\100 частин житлового будинку №67, по вул. Бурзи у м. Херсоні. [PERSON] скориставшись тим, що батько [PERSON] страждав на психічну хворобу, таємно схилив його до укладення договору спадкування на свою користь. 30.01.2009року [PERSON] підписав спадковий договір, за умовами якого передає після смерті у власність [PERSON] належні йому на праві спільної часткової власності 54/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд під номером 67, що знаходиться по вул. Бурзи, у м. Херсоні. 10.01.2011року [PERSON] помер, на час його смерті він прожив разом із батьком виконував роботи по господарству, утриманню і ремонту будинку, сплачував комунальні платежі, купував ліки та продукту харчування. Після смерті батька, спадщину прийняв [PERSON] і оформив право власності на спадкове майно. 03.11.2011року [PERSON] помер, після його смерті спадщину прийняла його дружина [PERSON] та син [PERSON], які вказали йому на необхідність виселення із будинку № 67, по вул. Бурзи, у м. Херсоні, оскільки мають намір продати належні їм 54\\100частини цього будинку. При цьому, [PERSON] належить на праві власності квартира №59, що знаходиться у м. Херсоні, по вул. І.Кулика, 124. Оскільки, [PERSON] і [PERSON] його рідні брати, а він нічого не успадкував після смерті батьків, вважає що має право як член сімї проживати і користуватися будинком №67, по вул. Бурзи, у м. Херсоні. З огляду на викладене, приписи ст.3 СК України, ст.9ЖК України, ст.405 ЦК України, Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» позивач просив визнати за ним право на постійне проживання та користування 54/100 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Бурзи, 67, у м. Херсоні. Позивач та його представники в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про місце, час і день судового засідання повідомлені у передбаченому законом порядку. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у відсутність Управління соціальної політики Херсонської міської ради. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносин. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Частиною першою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається власником. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до спадкового договору від 30.01.2009 року укладеного між [PERSON] відчужувачем та [PERSON] набувачем, відчужувач передає після його смерті у власність набувача, належну відчужувачу на праві приватної спільної часткової власності 54/100 частин житлового будинку з відповідною часткою господарчих та побутових будівель і споруд, під № 67, що знаходиться по вул. Бурзи, у м. Херсоні. Згідно до свідоцтва про смерть - [PERSON] помер 10.01.2011 року, актовий запис № 140476 серія І-КГ. Довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради від 13.06.2017 року за №1613/6536 підтверджено факт реєстрації [PERSON] за адресою: м. Херсон, вул. Бурзи, 67, з 25.03.1986 року по теперішній час. Відповідно до довідки голови квартального комітету Виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні ради, [PERSON]А на день смерті батька [PERSON] проживав разом із ним, однією сімєю з 1962 року, здійснював догляд та надав фізичну допомогу батькові. Після смерті [PERSON] його син [PERSON], відповідно до умов спадкового договору оформив своє право на 54\\100 частин житлового будинку по вул. Бурзи, 67, у м. Херсоні. [PERSON] помер 03.11.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-КГ № 135801 від 17.11.2011 року. Після його смерті спадщину прийняли дружина [PERSON] та син [PERSON], відповідачі у справі. Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивач проживав спільно зі своїм батьком [PERSON] власниками 54/100 частин спірного житлового будинку до дня його смерті та був пов'язаний із ним спільним побутом і його право, як члена сімї власника житла на користування цим житлом закріплене у ст. 405 ЦК України. Відповідно до положень указаної норми члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Частиною четвертою статті 156 ЖК України визначено, що до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство. Разом із тим, як вбачається із матеріалів справи, позивач із власниками 54\\100 частин житлового будинку, по вул. Бурзи, 67, у м. Херсоні, [PERSON] і [PERSON] разом не проживав, спільним побутом не був повязаний, а тому право позивача на користування чужим майном (спірним житловим будинком) може бути припинено на вимогу власника цього майна відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України. За таких обставин, суд вважає, що позивачем обраний не вірний спосіб захисту порушеного права на користування спірним житловим будинком, оскільки його право може бути поновлено у разі оскарження ним спадкового договору, укладеного між [PERSON] та [PERSON] Із матеріалів справи вбачається, що лише [PERSON] зверталася до суду з позовом про визнання спадкового договору [PERSON] на користь [PERSON] недійсним. Даний позов Комсомольським районним судом м. Херсона від 14.03.2013року залишено без розгляду, у звязку з поданою представником позивача заявою про залишення позову без розгляду. Отже, позивач своїм правом на оскарження спадкового договору не скористався і таке право ним не втрачено. На підставі викладеного, ст.41Конституції України, ст.ст. 317, 319, 405 ЦК України, ст.ст.64, 156 ЖК України,

Outcome: dismissed