Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

У липні 2015 року позивач [PERSON] селищна рада Києво- Святошинського району Київської області звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що діє в свої інтересах та в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей та сім»ї Києво- Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 18 червня 2014 року Постановою Президії [PERSON] академії аграрних наук України «Про безоплатну передачу основних засобів з балансу Державного підприємства «Дослідне господарство «Новосілки» Інституту садівництва НААН» в комунальну власність було погоджено пропозицію Інституту садівництва НААН, а саме безоплатно передати з балансу Державного підприємства «Дослідне господарство «Новосілки» Інституту садівництва НААН» в комунальну власність на баланс [PERSON] селищної ради Києво-Святошинського району Київської області гуртожитку, що розташований в с. Новосілки, Києво-Святошинського району Київської області, вул. Озерна, 11. 26 березня 2015 року рішенням [PERSON] селищної ради Києво- Святошинського району Київської області № 872 «Про затвердження акту приймання- передачі житлового фонду в комунальну власність» на баланс [PERSON] селищної ради був прийнятий гуртожиток, що розташований в с. Новосілки по вул. Озерній, 11. Позивач зазначає, що відповідачі: [PERSON] зареєстрована за адресою [INFO]. 11 кім. № 2 площею 4,58 кв. м. з 31.08.2001 року, що підтверджується довідкою Форми 3; [PERSON] та її двоє малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою с. Новосілки. вул. Озерна. 11 кім. № 2 площею 13.74 кв. м. з 15.12.2012 року та 30.07.2013 року, що підтверджується довідкою Форми 3; [PERSON], зареєстрована за адресою с. Новосілки. вул. Озерна,11 кім. № 9 площею 4.58 кв. м. з 03.12.2014 року, що підтверджується довідкою Форми 3. Позивач наголошує, що кімнати №№2,9 які знаходяться за адресою с. Новосілки, вул. Озерна 11 та в яких зареєстровані відповідачі є комунальною власністю [PERSON] селищної ради на балансі якої і перебувають, управління якими здійснює Комунальне підприємство «Новосілки». Відповідачі не проживають у кімнатах більше шести місяців, заяву про збереження за ними квартири у зв'язку з їх відсутністю не подавали. Актом обстеження квартири щодо не проживання особи у житловому помешканні від 10.07.2015 року встановлено, що за адресою в с. Новосілки, по вул. Озерна, 11, кім. №2. [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] 2007 р. н., [PERSON] 2013 р. н., не проживають в даному житловому приміщенні протягом одного року (з липня 2014 р.). Актом обстеження квартири щодо не проживання особи у житловому помешканні від 10.07.2015 року встановлено, що за адресою в с. Новосілки. по вул. Озерна, 11, кім. № 9, [PERSON] не проживає в даному житловому приміщенні більше шести місяців (з грудня 2014 р.). Додатково факт не проживання відповідачів підтверджується [PERSON] академії аграрних наук України вих. № 177 від 26.06.2015 р. Посилаючись на викладене вище, позивач просив суд визнати [PERSON] 1972 р. н. [PERSON] 1983 р. н., [PERSON] 2007 р. н., [PERSON] 2013 р. н. такими, що втратили право на користування житловим приміщенням кімнатою №2 по вул. Озерна. 11. в с. Новосілки. Визнати [PERSON] 1973 р. н. такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - кімнатою № 9 по вул. Озерна 11, в с. Новосілки. Солідарно стягнути з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] селищної ради Києво- Святошинського району Київської області судовий збір в розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, звернувся до суду із клопотанням про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомляла. Відповідач [PERSON], що діє в свої інтересах та в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомляла. Відповідач [PERSON] та її представник в судове засідання з»явилися, проти задоволення позову заперечували, пояснили суду наступне. [PERSON] проживає в кімнаті № 9 по вулиці Озерній, будинок № 11, що є гуртожитком з 29 січня 1996 року. Відтоді, відповідач постійно проживає в даній кімнаті гуртожитку, нікуди не виїжджала з цієї кімнати, свого місця проживання більше, ніж на кілька днів не залишала, окрім випадків перебування на стаціонарному лікуванні чи відвідин родичів, що також не перевищують 20 днів, іншого житла у власності чи в користуванні - не має. Ключі від кімнати № 9 є в єдиному екземплярі і знаходяться лише у [PERSON], а отже огляд помешкання, наявність чи відсутність в ньому речей не здійснювалося і тому висновки акту про «візуальні ознаки відсутності проживання у даному приміщенні» відповідач [PERSON] вважає такими, що не відповідають дійсності і є надуманими. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім»ї Києво- Святошинської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з»явився, звернувся до суду із клопотанням про слухання справи за його відсутності. Допитаний у судовому засіданні 28 січня 2016 року під присягою та попереджений про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів або за відмову давати їх свідок [PERSON] суду пояснив суду, що він проживає у гуртожитку декілька років. З 2014 року він зареєстрований у кім. №2 по вулиці Озерній, в будинку № 11.Ремонт кімнати він робив сам. Заміну лічильника здійснювало підприємство. [PERSON] він гуртожитку не бачив. Допитаний у судовому засіданні 07 вересня 2016 року під присягою та попереджений про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів або за відмову давати їх свідок [PERSON] пояснила суду, що вона дійсно підписувала акт про не проживання [PERSON] ЇЇ про це попросив заступник директора. В акті всі розписались автоматично, після підпису заступника директора. Директору вона довіряє. [PERSON] вона бачить в гуртожитку з 2013 р. Допитаний у судовому засіданні 07 вересня 2016 року під присягою та попереджений про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів або за відмову давати їх свідок [PERSON] суду пояснила, що вона бачить [PERSON] в гуртожитку декілька разів на місяць. Допитаний у судовому засіданні 07 вересня 2016 року під присягою та попереджений про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів або за відмову давати їх свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] через стінку. [PERSON] вона знає давно. В гуртожитку бачить її регулярно, спілкується з нею з приводу побутових питань. Допитаний у судовому засіданні 07 вересня 2016 року під присягою та попереджений про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів або за відмову давати їх свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] він бачить в гуртожитку регулярно, декілька разів на тиждень. Допитаний у судовому засіданні 07 вересня 2016 року під присягою та попереджений про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів або за відмову давати їх свідок [PERSON] суду пояснила, що вона разом із [PERSON] проживає в гуртожитку та бачить її постійно. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 червня 2014 року Постановою Президії [PERSON] академії аграрних наук України «Про безоплатну передачу основних засобів з балансу Державного підприємства «Дослідне господарство «Новосілки» Інституту садівництва НААН» в комунальну власність було погоджено пропозицію Інституту садівництва НААН, а саме безоплатно передати з балансу Державного підприємства «Дослідне господарство «Новосілки» Інституту садівництва НААН» в комунальну власність на баланс [PERSON] селищної ради Києво-Святошинського району Київської області гуртожитку, що розташований в с. Новосілки, Києво-Святошинського району Київської області, вул. Озерна, 11. 26 березня 2015 року рішенням [PERSON] селищної ради Києво- Святошинського району Київської області №872 «Про затвердження акту приймання- передачі житлового фонду в комунальну власність» на баланс [PERSON] селищної ради був прийнятий гуртожиток, що розташований в с. Новосілки по вул. Озерній, 11. Відповідно до довідок за № 358, № 359, № 360 виданих 08.07.2015 року [PERSON] селищною радою Києво-Святошинського району Київської області [PERSON] зареєстровна за адресою [INFO]. 11 кім. № 2 площею 4,58 кв. м. з 31.08.2001 року, що підтверджується довідкою Форми 3; [PERSON] та її двоє малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою с. Новосілки. вул. Озерна. 11 кім. № 2 площею 13.74 кв. м. з 15.12.2012 року та 30.07.2013 року, що підтверджується довідкою Форми 3; [PERSON], зареєстрована за адресою с. Новосілки. вул. Озерна,11 кім. № 9 площею 4.58 кв. м. з 03.12.2014 року. Відповідно до акту обстеження квартири щодо не проживання особи у житловому помешканні від 10.07.2015 року встановлено, що за адресою в с. Новосілки, по вул. Озерна, 11, кім. №2. [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] 2007 р. н., [PERSON] 2013 р. н., не проживають в даному житловому приміщенні протягом одного року (з липня 2014 р.) Відповідно до\~ст.71 Житлового кодексу України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до\~ст.72 Житлового кодексу України\~визнання особи такою, що втратила право користування\~\~\~\~житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Пленум Верховного Суду України у п.10\~постанови від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України»\~роз'яснив, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Коли в жилому приміщенні не залишалися члени сім'ї особи, яка була відсутня, його повернення в це приміщення до часу розгляду спору в суді є істотною обставиною, але вона не може бути безспірною підставою до відмови в позові, а повинна оцінюватись у сукупності з іншими обставинами. Статтею 6 ЖК України\~визначено, що жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Правовий режим гуртожитків урегульовано\~главою 4 цього Кодексу. Згідно зі ст. ст.\~127,\~128,\~129 ЖК України\~для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. За змістом указаних норм жила площа в гуртожитку надається особам, які перебувають із підприємством у трудових відносинах. Порядок надання жилої площі в гуртожитку підприємства, правила користування гуртожитками та їх утримання регулюються Примірним положенням про гуртожиток, яке затверджене Радою Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року № 208. Відповідно до пунктів 9 і 10 цього положення та\~ст. 129 ЖК України\~на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану в гуртожитку жилу площу. Пункт 13 Примірного положення про гуртожиток передбачена можливість збереження права користування жилою площею у гуртожитку при тимчасовій відсутності деяких категорій громадян. Тому відповідно до ч. 8\~ст. 8 ЦПК України\~та з урахуванням подібності за змістом правовідносин саме щодо користування жилою площею у гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами ст. ст.\~71,\~72 ЖК України\~щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, положення цих правил про збереження за відсутньою особою права на жиле приміщення слід застосовувати і в разі тимчасової відсутності у гуртожитку особи, якій у ньому надавалася в установленому законодавством порядку жила площа (за відсутності підстав для виселення). В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.08.2013 року «[PERSON] судової практики застосування Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» роз»яснено, що\~Главою 4 ЖК УРСР\~не передбачено можливості визнати особу, яка користується житловим приміщенням у гуртожитку, такою, що втратила право користування зазначеним приміщен ням. У\~статті 130 ЖК УРСР\~передбачено, що порядок користування житловою площею в гуртожитках визначається законодавством України. Разом із тим, окрім відповідної глави\~ЖК УРСР, зазначене питання врегульоване лише у Примірному положенні про гуртожитки. У розділі VIII Примірного положення про гуртожитки, яким передбачено відповідальність за порушення правил надання жилої площі в гуртожитку, користування гуртожитками та їх утримання, зазначено, що особи, винні у порушенні правил користування гуртожитками, несуть відповідальність відповідно до законодавства. У зв'язку з цим можна розмежовувати правовий режим гуртожитків, житлові приміщення у яких підлягають приватизації та правовий режим гуртожитків, які призначені для тимчасового проживання. Оскільки правовий режим гуртожитків, житлові приміщення яких підлягають приватизації відповідно до\~Закону № 2482-XII, прирівняно до правового режиму житлових приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду, то до мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються вимоги статей\~71,\~72 ЖК УРСР. Щодо мешканців інших гуртожитків, на яких не поширюються гарантії, передбачені\~Законом № 500-VI, то такі гуртожитки призначені для тимчасового проживання осіб, тому щодо мешканців цих гуртожитків правила статей\~71,\~72 ЖК УРСР\~не поширюються, оскільки можливість визнання мешканців таких гуртожитків не передбачена ні у\~ЖК УРСР, ні у Примірному положенні про гуртожитки. У\~ст. 130 ЖК України\~передбачено, що порядок користування житловою площею в гуртожитках визначається законодавством України.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору- судом. Згідно до\~ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, оскільки правовий режим гуртожитків, житлові приміщення яких підля гають приватизації відповідно до\~Закону № 2482-XII, прирівняно до правового режиму житлових приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду, то до мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються вимоги статей\~71,\~72 ЖК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку при вирішенні спору мають застосовуватися вимоги ст.ст.\~71,\~72 ЖК України.\~\~ В [PERSON] Верховного Суду України від 26.05.2001 року «Правові позиції щодо розгляду судами окремих категорій судових справ /Житлове право/» передбачено, якщо тимчасова відсутність особи перевищила шість місяців, члени сім»ї, навіть колишні, а також наймодавець, мають право звернутись із позовом про визнання її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Відповідно до ч. 3\~ст. 10 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57- 60 ЦПК України. Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачі мали можливість реалізувати свої процесуальні права та навести доводи та заперечення щодо предмету спору на стадії судового розгляду справи, в тому числі шляхом надання письмових пояснень (заперечень) по суті предмету спору, проте належних та допустимих доказів на спростування вимог позивач відповідачі [PERSON] та [PERSON], що діє в свої інтересах та в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] суду не надали. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання [PERSON] та [PERSON], що діє в свої інтересах та в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягає до задоволення і слід визнати [PERSON] та [PERSON], що діє в свої інтересах та в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] таким, що втратили право на користування житловим приміщенням кімнатою №2 по вул. Озерна, 11 в с.Новосілки Києво-Святошинського району Київської області , оскільки відповідачі не проживаєю у вказаних кімнатах без поважних причин понад встановлені строки, а саме з липня 2014 року.\~ Що стосується вимог позивача\~ про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловою кімнатою №9 у гуртожитку, яка знаходиться в будинку №11 по вул.Озерній в с.Новосілки Києво-Святошинського району Київської області, то суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 03.12.2014 року постійно проживає і зареєстрована у гуртожитку по вул. Озерна, 11 в с. Новосілки Києво-Святошинського району Київської області, тобто більше двох років на законних підставах займає кімнату № 9, здійснює оплату житлово-комунальних послуг, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг. Також допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON],[PERSON],[PERSON], [PERSON] пояснили суду, що вони неодноразово бачили [PERSON] в гуртожитку по вул. Озерній, 11 в с. Новосілки Києво-Святошинського району Київської області. Позивачем суду не надано належних доказів того, що відповідач [PERSON] не проживає в кімнаті №9 будинку №11 по вул. Озерна в с. Новосілки понад 6 місяців чи вибула на постійне місце проживання до іншого житлового приміщення. Відповідно до Положення про гуртожитки, затвердженого\~Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.04.2015 р. № 84, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.07.2015 р. , яким встановлено порядок надання жилої площі в гуртожитках, вселення на надану жилу площу, користування цією жилою площею та виселення з гуртожитків , жила площа в гуртожитках надається відповідно до\~статті 128 Житлового кодексу Української РСР\~незалежно від черговості, наявності пільг тощо в розмірі не менше 6 квадратних метрів на одну особу (пункт 8, 9 Розділу І). При цьому, вселення до гуртожитків проводиться власником гуртожитку або уповноваженою ним особою на підставі ордера, виданого відповідно до\~статті 129 Житлового кодексу Української РСР, з одночасним укладенням договору найму жилого приміщення в гуртожитку (пункт 1 Розділу ІІ). Особа, яка проживає в гуртожитку, сплачує за таке проживання, а також за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у звязку з проживанням у гуртожитку (пункт 7 Розділу ІІІ). Аналогічні положення містилися у пунктах 9, 10, 12, 38 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою [PERSON] Міністрів України № 208 від 03.06.1986 р., яке діяло на момент заселення позивача до гуртожитку та втратило чинність з 19.08.2015 р. відповідно до\~постанови КМУ від 12.08.2015 р. № 582. Відповідно до положень ст.\~1, ч. 1 ст.\~4, п. 5 ст.\~5, ч. 2 і ч. 3 ст.\~9 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»\~сфера цього\~закону\~поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше 5-ти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають в них. Більш того як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету [PERSON] селищної ради VІІ скликання від 29.03.2016 р. за № 97 видано [PERSON] ордер встановленої форми на проживання в кімнаті № 9, жилою площею 17,1 кв. м., за адресою: с.Новосілки, вул. Озерна,11. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що позивачем не доведено наявність обставин, які є підставою для визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, то суд проходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловою кімнатою № 9 у гуртожитку, яка знаходиться в будинку №11 по вул.Озерна в с.Новосілки є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. \~Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, то з відповідачів, відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~на користь позивача необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: partial