Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

У листопаді 2017 р. [PERSON] та [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], [PERSON], позивачі) звернулися до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач) про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням - [ADDRESS] Позов обґрунтований такими обставинами. Позивачі проживають у [ADDRESS] на правах найму житлового приміщення. Місце проживання відповідача також зареєстроване у вищевказаній квартирі, але фактично вона за цією адресою не проживає з 10.06.2013. З цієї дати відповідач відбувала покарання за вироком суду. 22.05.2014 відповідач звільнилась з місць позбавлення волі, але до квартири не вселялась, участі у вихованні та утриманні своєї малолітньої дочки не приймала, залишила її без батьківського піклування. За рішенням суду відповідача було позбавлено батьківських прав. [PERSON] є опікуном малолітньої дочки відповідача. Місце проживання відповідача позивачам невідоме, усі обов'язки по сплаті комунальних послуг та обслуговуванню квартири позивачі виконують самостійно, без участі відповідача. [PERSON] викликалась в судове засідання у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем її проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, проте до суду вона не з'явилась без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подала. Зважаючи на неявку відповідача в судове засідання та неподання відзиву на позов, суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачі не заперечують проти такого вирішення справи. Заслухавши учасників справи, допитавши свідка та дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини. Спірним жилим приміщенням є двокімнатна [ADDRESS], яка на підставі ордеру № 7003 від 01.09.1993 була надана позивачу [PERSON] на сім'ю з трьох осіб - вона, дочка [PERSON], дочка [PERSON] Квартира не приватизована і відноситься до державного житлового фонду. У спірній квартирі перебувають на реєстраційному обліку позивачі [PERSON] (відповідальний квартиронаймач) та [PERSON]., її малолітній син [PERSON], відповідач [PERSON] та її малолітня дочка [PERSON], 2009 р.н. Розпорядженням Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 29.04.2013 малолітній дочці відповідача [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та призначено її опікуном бабу [PERSON] З 10.06.2013 по 22.05.2014 [PERSON] знаходилась в місцях позбавлення волі, де відбувала покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 15.02.2012. З пояснень позивача та представника позивача вбачається, що ще влітку 2012 р. відповідач залишила спірну квартиру разом з дитиною. Потім дитину у неї відібрали соціальні служби і передали бабі. Після звільнення з місць позбавлення волі відповідач протягом двох тижнів проживала на дачі, а потім знову кудись пішла. З того часу вона вдома не з'являлась, але сусіди періодично її зустрічають на вулиці. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.12.2014 [PERSON] позбавлено батьківських прав, та з неї на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дочки. Рішення про сплату аліментів [PERSON] не виконується, що підтверджується постановами державного виконавця про накладення арешту на її майно та встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Свідок [PERSON] пояснила в суді, що є близькою подругою і кумою позивача [PERSON] і часто буває у спірній квартирі, але [PERSON] вона там не бачила щонайменше шість років, її дитину виховує і утримує баба. Натомість її чоловік розповідав, що кілька разів зустрічав [PERSON] на вулиці. Згідно з даними акту, підписаного, зокрема, сусідами позивачів [PERSON] і [PERSON], [PERSON] не проживає у квартирі з 2013 р., її особистих речей там немає. Відповідно до положень статті 71 Житлового кодексу України за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї зберігається право користування жилим приміщенням протягом шести місяців, однак цей термін може бути продовжений в разі поважності причин відсутності. Доказів, які б підтверджували, що відповідач цікавилась чи цікавиться житловою площею, сплачує комунальні послуги та намагалась вселитися у спірну квартиру, а також поважності причин її відсутності у житлі, суду не надано. Суду також не надано доказів укладення сторонами угоди щодо певного порядку користування спірною квартирою та інших умов припинення права користування житлом. Отже зважаючи на встановлені обставини суд вважає доведеним, що відповідач більше шести місяців не проживає у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин, що порушує житлові та майнові права позивачів. Порушені права позивачів підлягають захисту у визначений статтею 72 Житлового кодексу України спосіб - шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житлом. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивачів, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачами судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved