Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

У липні 2014р. Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» /далі - ПАТ «Укрсиббанк»/ звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] посилаючись на те, що 20.06.2008р. між Акціонерно-комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» /далі - АКІБ «Укрсиббанк»/, правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11362940000 відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 32154,61 доларів США, з кінцевим строком повернення кредиту до 22.06.2015р., зі сплатою 13,5% річних. Відповідно до умов договору, погашення кредиту відбувається шляхом сплати ануїтетних платежів в розмірі 595,00 доларів США, 20-го числа кожного місяця. 20 червня 2008р. в забезпечення виконання грошових зобов'язань [PERSON], за кредитним договором №11362940000 від 20.06.2008р., між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON], було укладено договір поруки №212736 від 20.06.2008р. згідно умов якого останній на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання відповідати як солідарний боржник по зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору №11362940000 від 22.06.2008р. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Оскільки відповідачі ухиляються від виконання своїх зобов'язань, позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості в розмірі 18603,81 долари США та витрати по сплаті судового збору в сумі 2083,99грн. Представник ПАТ «Укрсиббанк», діючий за довіреністю від 23.07.2014р., в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути поданий позов за її відсутності в порядку заочного провадження, у зв'язку з систематичною неявкою відповідачів в судові засідання (а.с.124,125). Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с.120,121,122,123). У зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що ПАТ «Укрсиббанк» як правонаступник АКІБ «Укрсиббанк» за всіма правами та обов'язками, є юридичною особою, яка керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (а.с.71-103). 20 червня 2008р. між АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11362940000 відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 32154,61 доларів США, з кінцевим строком повернення кредиту до 22.06.2015р., зі сплатою 13,5% річних (а.с.6-14). Відповідно до умов договору погашення кредиту відбувається шляхом сплати ануїтетних платежів в розмірі 595,00 доларів США, 20-го числа кожного місяця. 20 червня 2008р. в забезпечення виконання грошових зобов'язань [PERSON], за кредитним договором №11362940000 від 20.06.2008р., між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON], було укладено договір поруки №212736 від 20.06.2008р. згідно умов якого останній на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання відповідати як солідарний боржник по зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору №11362940000 від 22.06.2008р. (а.с.20-21). Судом встановлено, що через невиконання відповідачами зобов'язань за кредитним договором №11362940000 від 20.06.2008р., станом на 10.09.2014р. склалася заборгованість відповідачів перед ПАТ «Укрсиббанк» в розмірі 18603,81 доларів США, що у за курсом НБУ на дату розрахунку становить 240952,73грн. (а.с.126-127), яка складається з: - заборгованості за кредитом в сумі - 15046,20 доларів США; - суми заборгованості по процентам за користування кредитом - 2281,33 доларів США; - пені за прострочення сплати кредиту - 1128,43 доларів США; - пені за прострочення сплати відсотків - 147,85 доларів США. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості від 10.09.2014р. відповідно до умов кредитного договору №11362940000 від 20.06.2008р. (а.с.57-68,69). Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, однак відповідачі від виконання своїх зобов'язань ухиляються. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому ст. 533 ЦК передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Пункт 1 ч.2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає право банку здійснювати операції з валютними цінностями. Згідно з п.2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій (далі - Положення), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 липня 2001р. № 275, за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку, банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином банк як фінансова установа може укладати кредитні договори, предметом яких є іноземна валюта, за наявності в нього банківської ліцензії та відповідного письмового дозволу. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Правовими наслідками порушення основного зобов'язання, забезпеченого порукою, є солідарна відповідальність або додаткова /субсидіарна/ відповідальність, якщо така відповідальність встановлена договором поруки. Солідарна відповідальність означає, що у разі невиконання боржником основного зобов'язання, кредитор має право вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі або частково як від боржника, так і від поручителя, або від них обох. Частиною 1 ст.554 ЦК України визначено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до частин 1,2,4 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повного обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов'язку в повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором. Встановлено, що умовами п.п. 1.3, 1.4 договору поруки №212736 від 20.06.2008р., укладеного між АКІБ «Укрссиббанк» та [PERSON] передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Тому, позивач має право вимагати виконання зобов'язання як від боржника, так і від поручителя. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії згідно із законом та умовами договорів кредиту та поруки для досудового врегулювання спірних правовідносин, направлено на адресу відповідачів листи-вимоги про усунення порушень зобов'язання (а.с.21,22,23,24). Відповідачами не було надано до суду жодних письмових заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договорами та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судовий збір у справі, після збільшення позивачем позовних вимог, складає 2409,53грн., з яких 2083,99грн. сплачено позивачем при зверненні до суду, тому дані виплати підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках на користь позивача, а різницю між сплаченою сумою судового збору та недоплаченою в розмірі 325,54грн. слід стягнути з відповідачів в рівних частках на користь держави.

Outcome: approved