Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

у липні 2018 року [PERSON] звернулася до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 20.03.2017 року помер її дядько -[PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина і вона являється єдиною спадкоємицею майна померлого за законом та вчасно прийняла спадщину. До складу спадщини увійшов житловий будинок № 29 б, з господарськими будівлями та спорудами, по вулиці Братів Литвинів в с. Дмитрівка Машівського району Полтавської області. Однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нього, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності вказаного спадкового майна спадкодавцю. У зв'язку з наведеним, позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок №29б площею 63,8 кв.м по вул. Братів Литвинів в с. Дмитрівка Машівського району Полтавської області з господарськими будівлями та спорудами, які включають: літню кухню площею 28,7 кв.м, гараж площею 16,2 кв.м, сарай площею 11,1 кв.м, погреб площею 3,6 кв.м, сарай площею 45,2 кв.м, сарай площею 11,5 кв.м., огорожу з дощок, з прозорими в дерев'яних стовпах, а також ворота огорожі металеві, з хвірткою, в металевих стовпах, колодязь питний з збірних залізобетонних кілець діаметром до 1,0м, в порядку спадкування за законом після померлого 20.03.2018 р. [PERSON]. У судове засідання сторони не зявилися, натомість направили заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, також зазначила, що представництво її інтересів в суді покладено на адвоката [PERSON] (а.с.29), представник позивача [PERSON]позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити (а.с.65), представник відповідача проти позитивного вирішення заяви не заперечу (а.с.41). Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до такого висновку. Судом установлено, що 20.03.2017 року помер [PERSON] (а.с. 10), який станом на 01.07.1990 був членом колгоспного двору по вулиці Братів Литвинів, 29 б с. Дмитрівка Машівського району Полтавської області, що стверджується довідкою виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради № 02-38/266 від 17.05.2018 р. (а.с. 19). Єдиним спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] являється [PERSON], позивач по справі, яка вчасно прийняла спадщину, що стверджується заявою [PERSON], поданою до приватного нотаріуса Машівського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] 30.03.2017 р. (а.с. 43). Інші спадкоємці відсутні, що стверджується копіями документів із спадкової справи (а.с.43-46). 18 січня 2018 року виготовлений технічний паспорт на зазначений будинок, у якому відомості про власника відсутні, а його замовником зазначений позивач, та як убачається з указаного технічного паспорту, жилий будинок побудований в 1957 році, господарські будівлі і споруди в 1957-1980 роках (а.с. 13-17). Відповідно до положень чинного на той час ЦК України 1963 року, Вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року за 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться у сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, у тому числі і виписки із погосподарських книг. З довідки виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Машівського району Полтавської області №02-38/266 від 17.05.2018 р. вбачається, що домоволодіння, яке знаходиться в с. Дмитрівка, вул. Братів Литвинів,29 б Машівського району Полтавської області , згідно даних погосподарської книги №6, станом на 01.07.1990 р. відносилось до колгоспного типу двору. В даному будинку станом на 01.07.1990 р. проживали і були зареєстровані: [PERSON] голова колгоспного двору та [PERSON] член колгоспного двору (а.с.19). [PERSON] 27.06.2000 р. померла (а.с.22), спадкоємцем якої є її син [PERSON] [PERSON] набув права власності на домоволодіння, оскільки проживав за вищевказаною адресою станом на 01.07.1990 р. та до дня смерті, а саме до 20.03.2017 р., що підтверджується довідкою виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Машівського району Полтавської області №02-38/265 від 17.05.2018 р. (а.с. 20). В той час, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по вулиці Братів Литвинів,29 б в с. Дмитрівка Машівського району у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 11). Як видно з повідомлення ПП Полтавського БТІ «Інвентаризатор» № 716 від 26.01.2018р. реєстрація права власності на житловий будинок по вулиці Братів Литвинів, 29б, в с. Дмитрівка Машівського району Полтавської області, не проводилась (а.с. 12). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 124384409 від 18.05.2018 (а.с.18), у Реєстрі відомості щодо права власності на вищевказаний будинок відсутні. Відповідно до п. 4.18 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Пунктом 1 Глави 13 розділу ІІ цього Порядку передбачено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, в т.ч., якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. За таких обставин, суд вважає, що у позивача існують перешкоди для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок в нотаріальній конторі, оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва. Згідно ст.112 ЦК УРСР, 1963 року (в редакції на час існування колгоспного двору), майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Відповідно до ч. 1 ст. 120 та ч.2 ст. 123, ЦК 1963 року діючих станом на 01.07.1990р., майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частиною 2 ст. 120 цього Кодексу передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. \~ \~ \~ \~Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. В даному випадку позивач здійснила дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, звернувшись до нотаріальної контори, але через відсутність належно оформленого права власності на житловий будинок за померлим, має перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи, що відсутній інший передбачений законодавством спосіб набуття позивачем права власності на житловий будинок в порядку спадкування, спадкодавець [PERSON] за життя набув права власності на спадковий житловий будинок, однак оформити його не встиг, позивач [PERSON] є єдиною спадкоємицею померлого за законом і належним чином прийняла спадщину, натомість не має змоги оформити право власності на будинок в нотаріальній конторі у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, а тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved