Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, в якій просить суд визнати за нею право власності на Ѕ частину домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , матір її батька [PERSON] та дядька [PERSON] . Спадкоємцями першої черги після [PERSON] на час її смерті були її діти: [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер її батько [PERSON] . Вона, як спадкоємець після смерті батька, та одночасно представник [PERSON] за довіреністю, звернулася до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] . Проте, постановами державного нотаріуса Першої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Тимченко О.М. від 11.06.2020 року їй, яка діє в своїх інтересах та в інтересах [PERSON] , було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. За життя її бабуся [PERSON] збудувала зазначений житловий будинок, але право власності не оформила. У зв`язку з тим, що вона та її дядько не можуть отримати свідоцтво про право власності на спадщину після померлих [PERSON] та [PERSON] , тому вони змушені звернутися до суду за захистом своїх прав. У судове засідання позивач [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах [PERSON] , не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позов з наступних підстав. Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом по справі встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] . Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), як зазначено у статті 1216 ЦК України. Стаття 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до статті 1256 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як передбачає ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Згідно спадкової справи № 893, заведеної Першою павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області до майна померлої [INFO] [PERSON] , спадкоємцями після смерті [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON] - діти померлої. [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] фактично прийняв спадщину на підставі сумісного проживання та прописки після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Згідно спадкової справи № 773/2017, заведеної Першою павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області до майна померлого [INFO] [PERSON] , спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON] - дочка померлого. Проте, постановами державного нотаріуса Першої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Тимченко О.М. від 11.06.2020 року позивачу, яка діє в своїх інтересах та в інтересах [PERSON] , було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. Згідно довідки КП Павлоградське МБТІ від 25.10.2017 року встановлено, що право власності на Ѕ частину будинку (саманний, 1947 року будівництва, загальна площа 43,0 кв.м, житлова площа 35,0 кв.м) [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , станом на 29.12.1962 року, на підставі договору дарування, посвідченого 27.11.1962 року Павлоградською держнотконторою, р. № 4462. При проведенні інвентаризації станом на 26.11.1970 року встановлено, що Ѕ частина житлового будинку, яка належала [PERSON] , повністю знесена. У 1969 році [PERSON] побудовано новий цегляний будинок, загальною площею 55,5 кв.м, житловою площею 42,8 кв.м, право власності на який, не оформлено та не зареєстровано. Іншу Ѕ частину будинку, яка належала іншому власнику, виділено в окрему адресу: [ADDRESS] , згідно рішення Виконкому Павлоградської міської ради № 355 від 13.04.2005 року. Таким чином, після виділення в натурі Ѕ частини домоволодіння [ADDRESS] , які належала іншому власнику, та присвоєння їй окремої адреси, а саме: [ADDRESS] , позивачі спадкують по Ѕ частині домоволодіння [ADDRESS] , яке належало [PERSON] . Факт побудови житлового будинку [ADDRESS] саме у 1969 році підтверджується вищевказаною довідкою КП Павлоградське МБТІ, яка видана згідно даних інвентаризаційної справи, а також технічним паспортом на нього, оформленим на ім`я спадкодавця. При цьому, спірне майно було побудоване на підставі належного дозволу на виконання робіт за № 100, відповідно до якого [PERSON] було дозволено будівництво будинку за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Виконавчого комітету Павлоградської міської ради народних депутатів № 5/220 від 24 травня 1968 року [PERSON] відведено земельну ділянку під будівництво житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . На будівництво житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , також було розроблено відповідний проект. Відповідно до технічної документації, виданої на ім`я [PERSON] , встановлено, що вона за життя, у 1969 році, збудувала житловий будинок, загальною площею 55,5 кв.м, житловою площею 42,8 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , однак належним чином зареєструвати своє право власності на нього не встигла. Відповідно до п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, не належать до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року, а документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved