Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

У квітні 2020 року [PERSON] через представника - адвоката Бондаренко Ірину Анатоліївну звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Бобринець-Агро-К» про розірвання договору оренди землі. Позов обґрунтовує тим, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР №041380 від 29.10.2001 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 190962255 від 30.11.2019 року він є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,3798 га., кадастровий номер 3520886000:02:000:0394, яка розташована на території Павлогірківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Зазначає, що, використавши своє право, 15 серпня 2010 року уклав з відповідачем договір оренди земельної ділянки зі щорічною сплатою до 01 січня наступного року орендної плати в грошовій формі в розмірі 3,5% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки на момент укладення договору, тобто 3687 грн. 99 коп., з урахуванням індексів інфляції. Вказує, що в порушення умов договору відповідачем орендну плату за 2017, 2018 та 2019 роки не сплачено, що є підставою для розірвання договору оренди. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 06.05.2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача - адвокат Бондаренко І.А. надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 16.06.2020 року, 22.07.2020 року. Від представника відповідача до суду не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності та не надійшло інформації про причини неявки, тому його неявка в судове засідання визнана судом не поважною. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Суд, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що станом на час розгляду справи позивач [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,3798 га, яка розташована на території Павлогірківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, кадастровий номер 3520886000:02:000:0394, що підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР № 041380, виданого 29.10.2001 року. (а.с.10) та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №190962255 від 30.11.2019 року. (а.с.11). За договором оренди земельної ділянки № 32 від 15 серпня 2010 року, зареєстрованим у відділі Держкомзему у Бобринецькому районі Кіровоградської області 23.01.2012 року за № 352088604001359, [PERSON] передав належну йому земельну ділянку в оренду приватному підприємству «Бобринець-Агро-К» строком на 10 років зі сплатою орендної плати у грошовій формі в розмірі 3,5% від грошової нормативної оцінки земельної ділянки (паю), визначеної на день укладення договору, що становить 3687 грн. 99 коп. на рік. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Погоджено строк внесення орендної плати щорічно до 1 січня наступного року (а.с.8-9). Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. Частиною 1статті 6 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельного кодексу України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати. Вказаному праву орендодавця кореспондує обов`язок орендаря сплачувати орендодавцю орендну плату за володіння і користування його земельною ділянкою. Відповідно до статті 21 вказаного Закону орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.1 ст.32 вказаного Закону, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельного кодексу Українита іншими законами України. Відповідно до п. д ч.1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Судом під час розгляду справи встановлено, що відповідачем орендна плата за договором оренди за 2017, 2018 та 2019 роки позивачу не сплачувалась. Згідно відомостей з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] в період з І кварталу 2017 року по 4 квартал 2019 року не отримував дохід від оренди земельної ділянки у вигляді орендної плати (а.с.39). Враховуючи, викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем було допущено істотне порушення договору оренди землі, а саме систематична несплата орендної плати позивачу за користування належної йому земельної ділянки протягом 2017-2019 років, а тому наявні підстави для розірвання договору оренди в судовому порядку. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, які підтверджені належними доказами, а саме судовий збір в розмірі 840 грн. 8 0 коп.

Outcome: approved