Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу: [PERSON], про зняття заборони на відчуження нерухомого майна. В судовому засіданні за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі належних відповідачів [PERSON] та [PERSON]. Позовні вимоги мотивовано тим, що батьки позивача помели Після їх смерті залишилась спадщина - квартира. При оформлені спадкових прав позивач виявила, що 27.11.1996 року на вказану квартиру накладено заборону. Оскільки квартира після приватизації належала батькам позивача і ніколи не перебувала у власності відповідачів, позивач вважає, що заборона накладена безпідставно та порушує права позивача як єдиного спадкоємця померлих власників. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідачі та третя особа в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд відповідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України вирішив розглядати справу за відсутності учасників процесу за наявними доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] (помер [INFO]) та [PERSON] (померла [INFO]) є батьками позивача. За життя їм належала квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності від 30.03.2004 року. Після смерті батьків позивач є єдиною спадкоємницею за законом. За її заявою від 27.02.2014 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] заведено спадкову справу. Під час оформлення спадкових справ нотаріусом було встановлено наявність заборони на відчуження спадкової квартири, зареєстровану 03.10.2005 року за № 2450402 реєстратором Першої херсонської державної нотаріальної контори (№ реєстру 580-3, дата виникнення 27.11.1996 року, архівна дата 19.09.1997 року). Власником спірної квартири зазначено [PERSON] Відповідно до вимог ч.ч. 1 та 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема припинення дії, яка порушує право, та відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України не залежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до матеріалів інвентарної справи та матеріалів приватизаційної справи на час накладення заборони вказана квартира належала батькам позивача. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про наявність будь-яких зобов'язань померлих [PERSON] та [PERSON] Таким чином, судом не встановлено обставин, які б підтверджували обґрунтованість заборони на відчуження квартири [ADDRESS], наявність якої перешкоджає позивачеві оформити своє право власності на зазначене майно в порядку спадкування за законом. Отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved