Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернувся до суду вищезазначеним позовом до відповідачів у якому просить визнати незаконною бездіяльність Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, яка полягає у неприйнятті рішення про надання державної допомоги у придбанні житла, стягнути завдану внаслідок такої бездіяльності матеріальну шкоду у розмірі 547634,14 грн. та моральну шкоду у розмірі 240000 грн. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що він у ранньому віці втратив батьків. Мати позивача померла у 2003 році, а батько помер у 2008 році. У зв`язку із чим позивач набув статус дитини-сироти. Після смерті батьків позивач проживав у Миколаївській області, свого житла на праві власності не мав та не перебував на квартирному обліку. Після досягнення позивачем 16-річного віку Служба у справах дітей за місцем його фактичного проживання не надавала жодної допомоги по постановці позивача на квартирний облік, рівно як і сприяння у реалізації його права на отримання житла, гарантованого державою для сиріт. Оскільки батько позивача помер у Київській області, позивач вирішив звернутися за отриманням державної допомоги на придбання житла за місцем смерті батька. 17.09.2018 р. позивач звернувся до сільської ради села Михайлівська-Рубежівка Києво-Святошинського району Київської області із заявою про зарахування його на квартирний облік як особи із числа дітей-сиріт. 26.10.2018 року позивачу було відмовлено у зарахуванні на квартирний облік у зв`язку з відсутністю довідки про те, що він не перебуває на квартирному обліку в місті Миколаєві. Позивачем була отримана довідка про те. що він не перебуває на квартирному обліку у м. Миколаєві. У грудні 2018 та частково на початку січня 2019 року через довірену особу - [PERSON] позивач надав пакет документів для отримання державної допомоги у придбанні житла. Позивач розраховував отримати державну допомогу у придбанні квартири, що розташована у с. Шевченкове, у розмірі 547 634,14 грн. На дату подачі заяви позивач не досяг 23 років, мав статус особи з числа дітей-сиріт, тому мав законні очікування отримати допомогу від держави у 2019 році. Однак, внаслідок незаконної бездіяльності Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області допомоги не отримав. Після подачі документів на отримання державної допомоги у придбанні житла, жодної інформації та жодних письмових повідомлень щодо стану розгляду питання про надання державної допомоги на адресу позивача не надходило. У зв`язку із тривалою відсутністю інформації [PERSON] (уповноважена особа позивача) неодноразово звертався до начальника Служби дітей - Тлустенко І.М. Однак, остання запевняла, що субвенція на придбання житла буде надана обов`язково. 15.10. 2019 року позивач звернувся із заявою до Києво-Святошинської районної державної адміністрації, у якій виклав вище вказані обставини та просив повідомити, чи можна розраховувати на державну допомогу у придбанні житла і коли саме. Листом від 08.11.2019 року Києво-Святошинська районна державна адміністрації повідомила, що позивачу не передбачена державна допомога, оскільки особам із числа дітей-сиріт субвенція надається до досягнення ними 23 років. Враховуючи вищевикладене позивач зазначає про порушене його право на житло та просить стягнути моральну та матеріальну шкоду. Ухвалою Святошинського районного суду від 22.03.2021 р. у вказаній справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 22.03.2021р закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити позовні вимоги. 14.08.2020 року надійшов відзив від Державної казначейської служби України, у якому зазначається, що остання не має будь-якого відношення до обставин зазначених у позові, а відтак не могла заподіяти будь-яку шкоду позивачу, просить відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. 16.10.2020 року надійшла відповідь на відзив, у якій позивач спростовує аргумент наведений у відзиві від 14.08.2020 р. посилаючись на те, що Державне казначейство України уповноважено на здійснення видатків, що стосуються предмету спору, як уповноважений орган держави Україна, яка порушила його право на житло. 05.11.2020 р. надійшло заперечення (відзив Києво-Святошинської районної державної адміністрації), у якому остання просить повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що на момент звернення до Києво-Святошинської районної державної адміністрації позивачу виповнилося 23 роки. 18.03.2021 р. надійшла відповідь на відзив Києво-Святошинської районної державної адміністрації, в якій позивач заперечує факт наведений у відзиві від 05.11.2020 р. про вік позивача на момент звернення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Судом встановлено, що відповідно до розпорядження від 29.09.2011 р. № 648-1 [PERSON] надано статус дитини сироти. (а.с. 16). Відповідно до довідки № 114 від 10.10.2019р. [PERSON] дійсно проживає без реєстрації в [ADDRESS] /а.с.15/. У відповідь на заяву [PERSON] про зарахування на квартирний облік для поліпшення житлових умов від 17.10.2018 р., вих. №2 (а.с. 18-19), Виконавчий комітет Михайлівсько-Рубежівської сілької ради Києво-Святошинського району Київської області прийняв рішення про відмову про зарахування на квартирний облік у зв`язку з відсутністю підтвердження про те, що [PERSON] не перебуває на квартирному обліку по місцю реєстрації (а.с. 22). У відповідь на заяву [PERSON] про зарахування на квартирний облік для поліпшення житлових умов від 12.11.2018 р., вих. №3, Виконавчий комітет Михайлівсько-Рубежівської сілької ради Києво-Святошинського району Київської області прийняв рішення про зарахування на квартирний облік [PERSON] ( а.с. 27). Листом від 19.12.2018 р. №1204 Виконавчий комітет Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області звернувся до Служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської райдержадміністрації, в якому просить останню посприяти виділенню субвенції на 2019 рік для придбання житла [PERSON] , оскільки на території Михайлівсько-Рубежівської сільської ради виконавчого комітету сільської ради відсутнє соціальне житло (а.с. 28). Листом Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 08.11.2019 р. [PERSON] у відповідь на його звернення від 15.10.2019 р., останньому повідомлено про неможливість отримання ним субвенції у зв`язку з досягненням ним 23 річного віку (а.с. 35-36). Відповідно до копії паспорта [PERSON] , останній був народженний [INFO] (а.с. 12). Таким чином [PERSON] досяг 23 річного віку [INFO] . Як вбачається з вищенаведеного [PERSON] звернувся до Михайлівсько-Рубежівської сілької ради Києво-Святошинського району Київської області з заявою про зарахування на квартирний облік 12.11.2018 р. (тобто у віці до 23 років). Таким чином, у встановлений законом строк. В той же час звернення до Києво-Святошинської районної державної адміністрації [PERSON] відбулось 15.10.2019 р. тобто у віці старше 23 років. Однак, навіть враховуючи те, що Михайлівсько-Рубежівська сілька рада Києво-Святошинського району Київської області та Києво-Святошинська районна державна адміністрація є різними територіальними органами управління, факт звернення Виконавчого комітету Михайлівсько-Рубежівської сілької ради Києво-Святошинського району Київської області до Служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 19.12.2018 р., можна вважати фактом звернення до Києво-Святошинської районної державної адміністрації до досягнення [PERSON] 23 річного віку. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] реалізував своє право на звернення до відповідача Києво-Святошинської районної державної адміністрації у встановлений законом строк. В той же час, відповідно до ч. 10 ст. 33 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, після досягнення 23 років не втрачають право на позачергове отримання благоустроєного жилого приміщення або соціального житла до надання їм благоустроєного жилого приміщення для постійного проживання або, за їхнім бажанням, - грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, за умови перебування у встановленому порядку на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або соціальному квартирному обліку на момент досягнення 23-річного віку. Вказана норма набрала чинності 16.12.2020 р., тобто вже після подання позивачем позову 01.07.2020 р. Однак, враховуючи факт наявності вищенаведеної норми на момент ухвалення рішення, наявність фактичної майнової шкоди відповідача у зв`язку з діями Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області неможлива також і з цієї причини. Відповідно до ч.3, 4 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Відповідно до ч.1 ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. В той же час суд не може погодитись з вимогою про стягнення майнової шкоди, оскільки позивач не втратив право на позачергове отримання благоустроєного жилого приміщення та існує порядок для отримання грошової компенсації та черговість отримання допомоги у придбанні житла, а тому відсутні підстави для стягнення майнової шкоди. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт. Суд, дослідивши матеірали справи встановив, що [PERSON] перебуває на квартирному обліку лише фактично з 2019р., тобто був поставлений в чергу у віці 22 років де разом з ним перебуває ще 27 дітей - сиріт. Право на отримання житла станом на момент розгляду справи у зв`язку виповненням 23р. не втратив, його черга не надійшла, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову. Оскільки суд відмовляє у задоволенні вимог [PERSON] про визнання незаконною бездіяльністі Києво-Святошинської районної держадміністрації та відшкодування майнової шкоди, то відсутні правові підстави для задоволення вимоги щодо стягнення моральної шкоди.

Outcome: dismissed