Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

У листопаді 2017 року Банк через свого представника за довіреністю від 31 серпня 2017 року №8332-К-Н-О /ас28/ [PERSON]звернувся до суду з даним позовом, який уточнив 31 січня 2018 року та просив стягнути з [PERSON] 5546,45 грн кредитної заборгованості та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. На обґрунтування позову Банк зазначив, що відповідач звернулась до Банку з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала заяву № б/н від 17.09.2010, згідно якої отримала кредит у розмірі 300,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua , складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банк, на підставі п.п.2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, може змінювати кредитний ліміт. Як на підставу своїх вимог позивач посилався на те, що свої зобов'язання за договором виконав та надав кредит. В свою чергу, відповідач, в порушення норм закону та умов кредитного договору, свої зобов'язання не виконала, допустивши утворення заборгованості, яка станом на 29 січня 2018 року становить загальною сумою5546,45 грн, з якої: 4806,14 грн - заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина); 240,31 грн - штраф (процентна складова), і у добровільному порядку сума заборгованості не погашена. В судове засідання представник позивача не зявився, згідно заяви в уточненій позовній заяві просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи\~/ас 55/. Відповідач у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов не визнає, вказавши, що нею погашена заборгованість по тілу кредиту та процентами, а нараховані банком пеня та штраф не містять ознак узгодженості в письмовій формі представленої Банком та нею підписаної анкети заяви, а надані банком витяг з тарифів та витяг з умов та правил надання банківських послуг нею не підписувались, а тому не доводять досягнення між ними домовленості щодо розміру пені та штрафу /ас 65/. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей 211, 223, 247 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/. Згідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом за матеріалами справи встановлено, що 17 вересня 2010 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк»та [PERSON] був укладений кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Додані банком до позовної заяви витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, [PERSON] не підписані. Умовами обслуговування, які визначені у п. 2.1.1.2. Умов та правил надання банківських послуг, передбачено, що для надання послуг банку клієнту видається картка, її вид визначений у Памятці клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладає договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання картки, вказаної у заяві. Після отримання банком необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку предявлених документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карку. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Отже, банком визначено порядок надання банківських послуг викладений в Умовах та правилах надання банківських послуг, і передбачає обовязковість укладання договору у письмовій форми шляхом підписання клієнтом складових такої форми кредитного договору, а саме, заяви, памятки, довідки про умови кредитування. [PERSON] підписала лише анкету-заяву. Доказів про підписання відповідачем памятки клієнта, довідки про умови кредитування чи витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» банком не надано. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 29 січня 2018 року відповідач має заборгованість за кредитом на загальну суму 5546,45 грн, з якої: 4806,14 грн - заборгованість за пенею; 740,31 грнпо судових штрафах /ас 56-59/. Частинами першою та другою статті 638 Цивільного кодексу України / далі- ЦК України/ передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частина друга статті 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір вважається укладеним, якщо сторонами, у передбачених законом порядку та формі, досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов відповідно до норм чинного законодавства. Суд розглядає справу у відповідності до вимог статті 13 ЦПК України в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами у відповідності до вимог статей 81, 84 ЦПК України, дотримуючись засад змагальності у цивільному судочинстві. За змістом статей 526, 527, 530, 610 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, дане зобов'язання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язання. Згідно п.3 частини першої статті 611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Аналіз приведених норм матеріального права вказує, що правочин по укладенню кредитного договору вчиняється сторонами в письмовій формі, яким узгоджуються розмір кредиту, процентів за користування кредитом, у забезпечення виконання кредитного зобовязання узгоджуються питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобовязань, застосування неустойки (пені, штрафу) у розмірі визначеному кредитним договором, підписаному сторонами. Представлена банком анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, підписана [PERSON] не містить ознак узгодження в письмовій формі умов щодо розміру пені та штрафу, а представлені Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які не підписані [PERSON], не доводять про досягнення між сторонами по справі домовленості щодо розміру пені та штрафу на умовах визначеними цими документами. Також слід зазначити, що незважаючи на те, що умови викладені в анкеті-заяві містять ознаки договору приєднання, який передбачає приєднання до запропонованих умов, встановлених однією стороною - банком, викладених в Умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифах банку, на що посилається у позові ПАТ КБ «ПриватБанк», ці обставини не дають підстав для визнання їх складовою договору банківських послуг, про який ведеться мова у анкеті-заяві, у разі відсутності на них підпису іншої сторони, яка приєднується. Ознакою такого договору є відсутність у сторони, що приєднується, можливості приймати участь у визначені умов договору, але сторона приєднання не позбавлена законом права його підписати, чим підтверджує свою згоду на укладання договору на таких умовах. Тому вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за пенею на суму 4806,14 грн, а також штрафів: (фіксована та процентна складові) у розмірі 500 грн та 240,31 грн, відповідно, задоволенню не підлягають, оскільки сама анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка підписана відповідачем, таких умов не містить, а інших угод з цього приводу між сторонами, як зазначалось вище, укладено не було. Згідно до частини другої статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи встановлені судом обставини справи та наведені норми закону, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК України, а саме судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed