Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

У квітні 2021 року акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «А-Банк») звернулося до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором від 24 вересня 2019 року у розмірі - 17 203 грн. 60 коп., що складається із заборгованості за кредитом - 11 930 грн. 26 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі - 4 823 грн. 34 коп., заборгованості за штрафами у розмірі - 450 грн. 00 коп., а також понесені судові витрати у розмірі - 2 270 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24 вересня 2019 року [PERSON] приєднався до Умов та правил надання банківських послуг з метою укладання кредитного договору та отримання кредитної картки. На підставі підписаної анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк взяті на себе зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. При цьому відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку із чим станом на 02 січня 2021 року має заборгованість у розмірі - 17 203 грн. 60 коп., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі - 11 930 грн. 26 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі - 4 823 грн. 34 коп., заборгованості за штрафами у розмірі - 450 грн. 00 коп. З підстав стягнення заборгованості за кредитним договором позивач звернувся до суду. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання АТ «А-Банк» представника не направив, у позовній заяві та окремо поданому до позовної заяви клопотанні представник позивача Шкапенко О.В. просив здійснювати розгляд даної справи без участі представника позивача, в якому також вказав, що проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання 16 червня 2021 року. Будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відповідач правом подати відзив не скористався. Як встановлено частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи неявку всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось, що відповідає вимогам частини другої статті 247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 24 вересня 2019 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у А-Банку (а.с. 5 зворот). На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг у А-Банку і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», розрахунок заборгованості, копію заяви позичальника, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «А-Банк», копію Паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», копію наказу банку щодо затвердження Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Частина перша статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень частини першої статті 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено частиною першою статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку заборгованості за договором від 24 вересня 2019 року, посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, на Витяг з Тарифів Банку користування кредитною карткою «Зелена», а також на Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», що підписана відповідачем 24 вересня 2019 року. Витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Зелена» та Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», що особисто підписані відповідачем, містять інформацію щодо погодження сторонами договору розміру базової відсоткової ставки на місяць, що становить 3,7 % (44,4 % річних), процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобовязань щодо повернення кредиту - 7,4 % у місяць (збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості) та штрафу за несвоєчасне погашення кредиту. Інформація, що зазначена у паспорті зберігає чинність та є актуальною до 01 січня 2020 року. Підписавши вказану заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, [PERSON] відповідно до статті 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання, тобто сторони погодили всі істотні умови кредитного договору, а відтак суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про ненадання позивачем належних доказів у підтвердження погодження з відповідачем сплати процентів за користування кредитними коштами. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Велика Палата Верховного Суду вважає, що відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова від 28 березня 2018 року справа № 444/9519/12). Відповідно до частин першої та другої статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Отже, вина відповідача у зобов`язальних правовідносинах презюмується, якщо він не доведе відсутності своєї вини, тобто не доведе належними та допустимими доказами погашення кредитної заборгованості або не доведе іншого розміру заборгованості. Як вбачається із розрахунку заборгованості станом на 02 січня 2021 року відповідач має заборгованість у розмірі - 17 203 грн. 60 коп., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі - 11 930 грн. 26 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі - 4 823 грн. 34 коп., заборгованості за штрафами у розмірі - 450 грн. 00 коп. Відповідачем не надано до суду належних доказів щодо погашення заборгованості, або іншого розрахунку заборгованості, який би спростував, наданий позивачем розрахунок, а відтак суд вважає доведеним, що станом на 02 січня 2021 року відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі - 17 203 грн. 60 коп. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про задоволення даного позову з підстав його обґрунтованості та доведеності. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі - 2 270 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved