Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

У липні 2014 року Орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради в інтересах дитини [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини ДОР», про позбавлення батьківських прав. Позивач у своєму позові посилався на те, що малолітня дитина [PERSON], [INFO].н. перебуває в КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» з 28.01.2011р. Мати дитини [PERSON] не виконує батьківські обов'язки по відношенню до своєї дитини. Внаслідок такої бездіяльності матері створилися умови, які шкодять інтересам малолітнього. Позивач просив суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO]., у відношенні до її малолітнього сина [PERSON] [INFO].н. 23.09.2014р. до суду надійшло повідомлення прокурора Ленінського району м. Дніпропетровська про вступ у справу в порядку ст. 45 ЦПК України, ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» (а.с.29). 03 жовтня 2014 року до суду надійшла заява представника Органу опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, письмових зав до суду не надходило. Прокурор Козлова І.В. надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Третя особа надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 02.03.2011р. Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, [PERSON] народився [INFO]. у батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Відомості про батька внесені в актовий запис про народження дитини на підставі ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.5). [PERSON] згідно з наказом управління-служби № 67 від 06.06.2011р. перебуває на обліку дітей які опинились у складних життєвих обставинах. Причиною постановки на облік є ухилення матері від виконання батьківських обов'язків. Мати дитини - [PERSON] вихованням та матеріальним утриманням доньки не займається, не піклується про стан її здоров'я, тим самим ухиляючись від виконання своїх батьківських обов'язків. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2013р., позовні вимоги органу опіки та піклування Ленінської райради було задоволено частково, а саме: стягнуті аліменти з [PERSON] на утримання її сина [PERSON] [INFO].н., в частині позбавлення батьківських прав - відмовлено. Також [PERSON] попереджена судом про необхідність змінити своє ставлення до виховання дитини, виконуючи в подальшому обов'язки щодо виховання та утримання сина (а.с.12). Відповідно до рішення виконавчого комітету Ленінської районної у місті ради №430 від 15.07.2011р. малолітній [PERSON], [INFO].н., влаштован до державного закладу для дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, на повне державне утримання до досягнення дитиною дворічного віку, в ОКЗ «Будинок дитини №1». З 30.08.2012р. у зв'язку і з закриттям дитячого закладу був переведений до ОКЗ «Будинок дитини №2» (в подальшому перейменований КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР») де перебуває по теперішній час (а.с.14). Згідно акту ОКЗ «Будинок дитини №2» за весь час перебування дитини в державному закладі мати його відвідувала лише декілька разів. Заяви про намір забрати сина від [PERSON] не надходило ні до управління-служби у справах дітей, ні до дитячого закладу де перебуває дитина (а.с.20). Своїм висновком Орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради від 14.07.2014р. за № 1/14-309 вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO].н. (а.с. 21). Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З урахуванням зазначених обставин, суд вважає можливим позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON], [INFO].н. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved