Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

У липні 2018 року позивач\~ звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 22.08.2016 року він є власником житлового будинку №473 по вул.1 Травня в м.Бериславі, Херсонської області. При оформленні правовстановлюючих документів на даний будинок позивачу стало відомо, що 24.09.1986 року [PERSON] державною нотаріальною конторою було накладено заборону відчуження на зазначений будинок, на підставі повідомлення Прорабської ділянки №4. В звязку з чим, позивач просить суд зняти заборону відчуження на житловий будинок за адресою Херсонська область, м.Берислав, вул. 1 Травня, 473, накладену [PERSON] державною нотаріальною конторою. Ухвалою суду від 24.07.2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 10.08.2018 року на адресу суду надійшов відзив відповідача на позов з якого вбачається, що під час здійснення державної реєстрації було проведено перевірку в Державному реєстрі прав на нерухоме та в Єдиному реєстрі заборони відчуження обєктів нерухомого майна та виявлено заборону відчуження на вказаний житловий будинок на імя [PERSON]. Заборону накладено 24.09.1986 року на підставі повідомлення Прорабської ділянки №4, у звязку з наданням позики [PERSON] в сумі 1\~000,00 рублів. Дана інформація також підтверджується записом, який зроблений в Реєстрі для реєстрації заборон відчуження жилих будинків та іншого нерухомого майна, а також арештів, накладених судовими та слідчими органами, який заведений [PERSON] державною нотаріальною конторою 01.01.1952 року. Згідно ст.74 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження нерухомого майна при одержані повідомлення кредитора про погашення позики, або за рішенням суду. За відсутності клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін, у відповідності до ч.ч.5, 8 ст.279 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані докази та повідомлені сторонами обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного провадження. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 22.08.2016 року за [PERSON] визнано право власності на спадкове майно після померлого 24.04.2015 року батька [PERSON] на будинок№473 по вул.1 Травня в м.Бериславі, Херсонської області, з господарськими спорудами та будівлями (а.с.7). З інформаційної довідки №118574375 від 27.03.2018 року вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна є інформація про арешт нерухомого майна, об'єкт обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження №2525552, зареєстровано 24.10.2005 року [PERSON] державною нотаріальною конторою, на підставі договору застави б/н [PERSON] держнотконтора, ПРОР.ДІЛ.№4, обєктом обтяження є будинок №473 по вул.1 Травня в м.Берислав Херсонської області, власником якого є [PERSON] (а.с.8-9). Згідно зі ст. 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 р. відповідно до ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти будь-які угоди щодо свого майна, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.74 Закону України «Про нотаріат» та п.п.5.1 глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження нерухомого майна при одержані повідомлення кредитора про погашення позики або за рішенням суду. За встановлених обставин, враховуючи, що позивач за судовим рішенням від 22.08.2016 року в порядку спадкування набув право власності на житловий будинок за адресою Херсонська область, м.Берислав, вул.1 Травня, 473, щодо якого в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна мається запис за №2525552 про заборону відчуження, внесений 24.10.2005 року [PERSON] державною нотаріальною конторою на підставі договору застави б/н ПРОР.ДІЛ.№4, із колишнім власником нерухомого майна [PERSON], при цьому останній помер, а ПРОР.ДІЛ.№4 припинив свою діяльність, зважаючи на те, що це обтяження є діючим та обмежує права позивача на реалізацію свого права розпорядження нерухомим майном, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved