Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернувся з вказаним позовом до суду. У позові позивач просить стягнути на його користь з відповідача: суму боргу за договором позики у розмірі 80000 гривень; судовий збір у розмірі 800 гривень. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23 травня 2018 року відповідач отримував у позивача кошти в сумі 80000 гривень, зобов'язавшись повернути борг в строк до 25 травня 2018 року. На підтвердження вказаних обставин відповідачем надано позивачу розписку. Відповідачем борг не повернуто, а тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача вказану у позові суму заборгованості за договором позики, не заперечує проти винесення заочного рішення. Згідно до ст. 128 ч.7 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи; відповідач письмових клопотань про відкладення розгляду справи і заперечень (відзиву) не надіслав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до вимог ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно вимог ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У судовому засіданні встановлено, що 23 травня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів. Згідно умов вказаного договору позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 80000 гривень, а відповідач їх прийняв та зобов'язався повернути в строк до 25 травня 2018 року. На підтвердження укладення зазначеного договору позики відповідачем надано позивачу розписку від 23 травня 2018 року. На момент звернення до суду борг складає 80 000 гривень, тобто борг в повному обсязі відповідачем не повернутий. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки відповідачем повністю не виконано взятих на себе зобов'язань за договором позики. Крім того, відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved