Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] й [PERSON] звернулися до суду із даним позовом, в якому просять визнати за ними у порядку спадкування за законом право на закінчення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, площею 0,20 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] Ѕ частині за кожним. В обґрунтування вимог зазначається, що [INFO] помер батько позивачів, [PERSON] . При житті на підставі рішення Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області від 13 жовтня 2010 року [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,20 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у [ADDRESS] . У визначений законом строк, позивачі як діти спадкодавця, звернулися до нотаріальної контори з питань прийняття спадщини. Разом з тим, постановою державного нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори від 26 листопада 2018 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку з підстав відсутності правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Враховуючи ту обставину, що при житті спадкодавець не встиг завершити процедуру приватизації земельної ділянки, позивачі змушені звернутися до суду за захистом свого права. Ухвалою суду від 12 квітня 2019 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. У судовому засіданні представник позивач [PERSON] й [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Додала, що рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо спадкодавця [PERSON] ніким не скасовувалося та відповідно є чинним. Просить суд задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області Кругляк О.В. позовні вимоги не визнав, пояснив, що у 2010 році [PERSON] одержав дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,20 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у [ADDRESS] . Впродовж семи років жодних дій щодо виготовлення проекту землеустрою не вчинив, тому 07 листопада 2018 року Світильнянською сільською радою. Броварського району Київської області прийнято рішення про надання дозволу [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність. Судом до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] . Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив проти їх задоволення. Заслухавши пояснення представника позивачів, заперечення представника відповідача та третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , про що Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис № 909. Позивачі у справі, [PERSON] й [PERSON] , є дітьми померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження та відповідно належать до спадкоємців першої черги за законом. Зі спадкової справи № 886/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що 09 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини померлого [PERSON] Спадкоємець за законом [PERSON] - дружина померлого, заявою від 09 грудня 2017 року відмовилася від прийняття належної їй спадщини як за законом, так і за заповітом, чи заповідальним розпорядженням на користь дітей померлого [PERSON] й [PERSON] 30 липня 2018 року [PERSON] також подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини померлого [PERSON] . На час відкриття спадщини [PERSON] виповнилося 16 років, тобто вона була неповнолітньою і у строк, встановлений статтею 1270 ЦК України не заявила про відмову від неї, а тому відповідно до частини четвертої статті 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. 30 липня 2018 року державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Юхтою Л.М., [PERSON] й [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори Юхти Л.М. від 26 листопада 2018 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,20 га, що знаходиться в [ADDRESS], з підстав відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області від 13 жовтня 2010 року [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,20 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у [ADDRESS] Рішенням Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області від 09 лютого 2018 року № 263 16-07 вилучено частково рішення сесії та виконкому про передачу земельної ділянки [PERSON] , площа земельної ділянки 0,20 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, місце знаходження земельної ділянки: [ADDRESS] . 31 січня 2018 року й 02 липня 2018 року [PERSON] зверталася до голови Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області із заявою про виділення їй земельної ділянки, площею 0,20 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у [ADDRESS] . Рішеннями органу місцевого самоврядування від 09 лютого 2018 року № 264 16-07 та від 17 серпня 2018 року № 336 20-07 [PERSON] відмовлено у наданні зазначеної земельної ділянки. Рішенням Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області від 07 листопада 2018 року № 364 22-07 надано дозвіл [PERSON] на розробку проекту землеутрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 0,20 га (рілля) для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд в [ADDRESS]. Правовідносини щодо спадкування регулюються положеннями, закріпленими у Цивільному кодексі України (далі - ЦК України). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною першою статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Із статті 1261 ЦК України вбачається, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із частиною третьою статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог статті 79-1 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Державна реєстрація прав суборенди, сервітуту, які поширюються на частину земельної ділянки, здійснюється після внесення відомостей про таку частину до Державного земельного кадастру. Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідно до статті 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до пункту 3.5. роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. З матеріалів справи встановлено, що рішенням органу місцевого самоврядування [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки. Крім вказаного рішення стороною позивача до суду не надано жодного доказу, який би свідчив про початок процедури приватизації, виготовлення проекту землеустрою, формування земельної ділянки, присвоєння їй кадастрового номеру та внесення у публічну кадастрову карту України. Суд враховує, що з часу прийняття рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою до дня смерті минуло шість років. Враховуючи ту обставину, що спадкодавець за життя не розпочав процес приватизації, земельна ділянка не була сформована, підстави для визнання за позивачами права на завершення процедури приватизації відсутні. Такі права не ввійшли до складу спадщини [PERSON] та відповідно не можуть бути набуті його спадкоємцями у заявлений ними спосіб. З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даного позову.

Outcome: dismissed