Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

У квітні 2018 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго», в якій просило визнати розірваним договір № 6762 від 03.05.2017 року, укладений між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Дніпрообленерго», а також стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що 22.03.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента» набуло право власності на нежитлові приміщення під № 25, загальною площею 208,2 кв.м., розташовані на 1-му поверсі будівлі гуртожитку , [ADDRESS] . У зв`язку зі зміною власника 02.02.2018 року позивач звернувся до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго» з заявою щодо укладення договору про постачання елекгричної енергії стосовно визначеного об`єкта нерухомого майна. Однак, 21.02.2018 року Публічне акціонерне товариство «ДТЕК «Дніпрообленерго» листом повідомило, що станом на момент надання відповіді колишній власник вищезазначених нежитлових приміщень - фізична особа-підприємець [PERSON] не виконав всі дії щодо розірвання договору про постачання електричної енергії. Тому, укладення з ТОВ «ІЛК «Рента» договору про постачання електричної енергії буде можливе лише після виконання остаточного розрахунку за використану електричну енергію з колишнім власником та після розірвання з ним договору про постачання електричної енергії по зазначеному об`єкту. 02.02.2018 року, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань добровільно, позивач направив йому вимогу про розірвання договору, однак вказану вимогу станом на 12.03.2018 року відповідачем не виконано. Розірвання попереднього договору про постачання електричної енергії є обов`язковою передумовою укладення нового договору. У зв`язку з відсутністю сталого та належним чином оформленого енергопостачання до вищевказаного об`єкта нерухомості позивач на теперішній час практично позбавлений комерційної привабливості для потенційних орендарів, лізингоодержувачів чи покупці, що порушує права позивача. У зв`язку з викладеним, позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом. 16 січня 2019 року від Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго», до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає з огляду на наступне. Споживання електричної енергії є договірним. Укладення договору про постачання електричної енергії та визначення його змісту на основі типового договору передбачено п.5.2. Правил, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996 року № 28. Вищезазначені Правила діяли до 11.06.2018 року і які на сьогодні втратили чинність і укладання договору та всі взаємовідносини між споживачами та енергопостачальником на сьогодні регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії. Відповідач Публічне акціонерне товариство «ДТЕК «Дніпрообленерго» не відмовляв позивачу в укладанні договору постачання електричної енергії, а лише вказував, що згідно з п.6.18 Правил, у разі припинення користування електричною енергією споживач за договором постачання № 6762/34-853 зобов`язаний повідомити постачальника не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня остаточного припинення користування електроенергією та надати заяву щодо розірвання договору і здійснити сплату всіх видів платежів за договором. На вимогу Правил відповідач [PERSON] 18.05.2018 року звернувся до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго» з заявою про розірвання договору користування електричною енергією № 6762/34-853 від 03.05.2007 року, який був укладений з ФОП [PERSON], за об`єктом: [ADDRESS] . Після цього, 14.06.2018 року між сторонами договору користування електричною енергією № 6762/34-853 укладено додаткову угоду № 32022/1600 від 14.06.2018 року, відповідно до якої договір постачання електричної енергії № 6762/34-853 від 03.05.2007 року вважається розірваним з 07.08.2018 року. Відтак, позивач не може вимагати суд визнати розірваним договір постачання № 6762/34-853 від 03.05.2007 року, так як 07.08.2018 року договір відповідно до додаткової угоди від 14.06.2018 року було розірвано, а отже договірні відносини між відповідачами відсутні. Крім того, закон пов`язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України, однак в даному випадку ці чотири умови відсутні. У зв`язку з викладеним просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та справу слухати без його участі. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго» - Замкова І.А. в судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частина перша статті 55 Конституції України містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються. В судовому засіданні встановлено, що Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента» (ЄДРПОУ 33085814) з 22 березня 2016 року на праві власності належить нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення у будівлі гуртожитку літ. А-2 на 1-му поверсі, поз. 1-14 загальною площею 208,2 кв.м. та а, а1-ганки, розташоване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом, виданим 22 березня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Тараненко Р.В., зареєстрованим в реєстрі за № 296 та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 55892086 від 24.03.2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. У зв`язку зі зміною власника, 26 червня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента» звернулось до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» з заявою № 43/06 щодо укладення договору про постачання електричної енергії або внесення змін до існуючого договору стосовно вищезазначеного об`єкта нерухомого майна. 13 липня 2017 року Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго» направило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента» лист-відповідь № 47185/1600, яким відмовило в укладенні договору, посилаючись на відсутність заяви з зазначенням інформації, яка передбачена п.п.1 п. 5.4 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ 31.07.1996 року № 28, а також посилаючись на наявність договору про постачання електричної енергії з іншою особою. Вищевказані обставини були встановлені рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2018 року по справі № 904/9441/17, а тому на підставі ч. 4 ст. 82 ЦПК України вони не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи. Не погоджуючись з діями Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» щодо відмови останнього в укладенні договору про постачання електричної енергії, у 2017 році Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» про визнання укладеним договору про постачання електричної енергії. Однак, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2018 року по справі № 904/9441/17 Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента» було відмовлено у задоволенні позову. Однією з підстав відмови позивачу у задоволенні позову стало також те, що сторонами не надано належних та допустимих доказів розірвання або припинення Договору № 6762 від 3.05.2007 року про постачання еклектичної енергії, укладеного між ПАТ «Дніпрообленерго» та ФОП [PERSON] Відповідно до п. 5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ 31.07.1996 року № 28, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 2 серпня 1996 року за № 417/1442, які були чинними на момент виникнення між сторонами спірних правовідносин, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається. Судом встановлено, що ще до набуття позивачем права власності нежитлові приміщення, розташовані за адресою: [ADDRESS] , а саме 3 травня 2007 року, між Відкритим акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ДТЕК «Дніпрообленерго», та фізичною-особою підприємцем [PERSON] було укладено Договір про постачання електричної енергії № 6762 (34853) стосовно вищезазначеного об`єкта нерухомого майна. У пункті 6.18 Правил користування електричною енергією, які були чинними на момент виникнення між сторонами спірних правовідносин, було закріплено, що у разі звільнення займаного приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний повідомити постачальника електричної енергії та (у разі наявності відповідного договору) електропередавальну організацію або основного споживача не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договору, і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно. За вих. 14/02 від 1 лютого 2018 року позивачем відповідачу [PERSON] було направлено Вимогу про розірвання договору, в якій позивач вимагав від відповідача [PERSON] з метою приведення договірних відносин у відповідності до чинного законодавства та укладення відповідного договору про постачання електричної енергії між ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» та ТОВ «ІЛК «Рента» як новим власником, у найкоротші строки ініціювати процедуру розірвання договору № 6762 від 03.05.2007 року шляхом надання ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» заяви про розірвання даного договору та здійснити оплату всіх видів платежів, передбачених таким договором. Не отримавши відповіді на вищевказану вимогу, позивач знову звернувся до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» зі зверненням. За вих. № 05/18 від 5.03.2018 року Дніпропетровським міським центром обслуговування клієнтів Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» було надано відповідь на звернення генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента» від 07.02.2018 року, в якій повідомлено, що на теперішній час колишній власник нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , - фізична особа-підприємець [PERSON] не виконав всі дії щодо розірвання договору про постачання електричної енергії, тому укладення з Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента» договору про постачання електричної енергії буде можливе після виконання остаточного розрахунку за використану електричну енергію з колишнім власником та після розірвання з ним договору про постачання електричної енергії по зазначеному об`єкту. У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З метою захисту своїх прав, для належного впорядкування правовідносин позивача з енергопостачальником та з метою подальшого укладення позивачем договору про постачання електричної енергії, у квітні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента» вирішило звернутись до суду з даним позовом до [PERSON] , Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго» про розірвання договору про постачання електричної енергії № 6762 від 3 травня 2007 року , укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» та фізичною-особою підприємцем [PERSON]. На підставі протоколу Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго» від 19 квітня 2018 року Публічне акціонерне товариство «ДТЕК «Дніпрообленерго» було перейменовано на Акціонерне товариство «ДТЕК «Дніпровські електромережі». У відзиві на позовну заяву Акціонерним товариством «ДТЕК Дніпровські електромережі» було зазначено, що спірний Договір про постачання електричної енергії № 6762 від 3 травня 2007 року на теперішній час вже розірваний та договірні відносини між відповідачами вже відсутні. Так, судом встановлено, що 14 червня 2018 року між Акціонерним товариством «ДТЕК Дніпровські електромережі» та фізичною особою [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 32022/1600 до договору про постачання електричної енергії № 034853 від 03.05.2007р., в якій вони обумовили, що договір про постачання електричної енергії № 034853 від 03.05.2007 року вважається розірваним з 7 серпня 2018 року. Отже, на теперішній час договір, який у своїй позовній заяві просить розірвати позивач, вже розірваний на підставі Додаткової угоди від 14 червня 2018 року, укладеної між Акціонерним товариством «ДТЕК Дніпровські електромережі» та фізичною особою [PERSON] . Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права або виникнення додаткового обов`язку. З огляду на наведене можна дійти висновку, що обов`язковою умовою для судового захисту будь-якого права, є наявність достовірних даних про те, що право особи порушено, не визнане, або оспорене іншою особою. Оскільки договір від 3 травня 2007 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» та фізичною-особою підприємцем [PERSON], вже розірваний відповідачами, то суд приходить до висновку, що на теперішній час відсутні будь-які законні підстави для визнання ще й в судовому порядку цього договору розірваним, а отже позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента» не підлягають задоволенню. За таких обставин, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента» слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, то судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента» по справі підлягають віднесенню на сторону позивача. На підставі ст.ст. 15, 16, ЦК України та

Outcome: dismissed