overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

у листопаді 2013 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до територіальної громади Лютенської сільської ради Гадяцького району про визнання права власності, вказуючи, що у [INFO] року померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді 1/4 частини домоволодіння по [ADDRESS] Інвентаризація домоволодіння не проводилася, правоустановчі документи відсутні, в зв'язку з чим нотаріальною конторою відмовлено у оформленні права власності на спадщину. Тому позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно та визнання права власності на частину майна на яке відсутні правоустановчі документи. [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що домоволодіння було збудоване власними силами в 70 -х роках, тому технічна документація на домоволодіння відсутня. За відсутності правоустановчих документів на домоволодіння нотаріальною конторою їй відмовлено у оформленні спадщини на 1/4 частину спадкового майна після смерті матері [PERSON] Просила визнати за нею право власності на спадкове майно у вигляді 1/4 частини домоволодіння та визнати право власності на 1/4 частину домоволодіння за нею в зв'язку з відсутністю правоустановчих документів. [PERSON], [PERSON] просили визнати за ними право власності по 1/4 частині домоволодіння в зв'язку з відсутністю правоустановчих документів. Лютенська сільська рада Гадяцького району та Гадяцька державна нотаріальна контора направили до суду заяви про розгляд справи без участі представників, проти задоволення позову не заперечують. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], її матір'ю є [PERSON] Згідно виписки з погосподарської книги Лютенської сільської ради станом на 01 липня 1990р. членами колгоспного двору по [ADDRESS] були: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно даних технічного паспорту вартість домоволодіння по [ADDRESS] становить 48006 грн. [INFO] с. Лютенька Гадяцького району [PERSON] померла. Згідно довідки Лютенської сільської ради померла [PERSON] на день смерті проживала разом з [PERSON], [PERSON], [PERSON] по [ADDRESS] . Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Відповідно п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину. За таких обставин суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що [PERSON] є спадкоємцем на майно померлої матері [PERSON], а також вона та [PERSON], [PERSON] є власниками часток вказаного домоволодіння.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] вернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначала, що 26 листопада 2008 року вони уклали шлюб, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 3298. Від спільного шлюбу сторони дітей не мають. Сімейне життя у позивача та відповідача не склалося, вони мають різни погляди на життя та сім'ю, відповідач зловживає спиртними напоями, в результаті чоло часто виникають сварки. Шлюбних відносин сторони не підтримують, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Шлюб носить лише формальний характер. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку слухання справи подала заяву про розгляд у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти надання строку для примирення заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 26 листопада 2008 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 3298 (а.с.7). Від спільного шлюбу у сторін дітей немає. Крім того, було встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно із ч. 2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя між сторонами є неможливим та шлюб носить формальний характер.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] вернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначала, що 28 грудня 2007 року вони уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 79. Від спільного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у позивача та відповідача не склалося, вони мають різни погляди на життя та сім'ю, в результаті чого часто виникають непорозуміння та сварки. З жовтня 2013 року шлюбних відносин сторони не підтримують. Шлюб носить лише формальний характер. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку слухання справи подала заяву про розгляд у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти надання строку для примирення заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 28 грудня 2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 79 (а.с.7). Від спільного шлюбу у сторін є дочка [PERSON] - [INFO] (а.с.6). Крім того, було встановлено, що сторони з жовтня 2013 року не підтримують шлюбних стосунків. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно із ч. 2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя між сторонами є неможливим та шлюб носить формальний характер.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що між ними відносини не склалися, разом не проживають. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність. Зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 16). Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 15) в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 червня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). З позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. Зазначив, що примирення між сторонами неможливе. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 114 гривень 70 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу не порушувалось. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою у нього не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою суду від 19 грудня 2013 року провадження по справі було зупинене у зв'язку з наданням сторонам строку для примирення. 25 березня 2014 року Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просила задовольнити позов. Зазначив, що стосунки з Відповідачкою не покращились, тому вважає за доцільне розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, зазначила, що хоче зберегти сім'ю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 березня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 04 березня 1995 року, виданим Відділом ЗАГС Лунинецького ГІК Брестської області. (а.с. 3) Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). З матеріалів справи вбачається, на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03 серпня 1974 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис № 138). На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні характери та погляди на життя, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені. На даний час сторони проживають окремо, збереження сім'ї між сторонами є неможливим та суперечить інтересам позивача. Відповідачка не з'являється до ДРАЦС, а тому розірвати шлюб в позасудовому порядку не можливо. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Оскільки сторони в судове засідання не з'явилися, тому фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Судом об'єктивно встановлено, що 03 серпня 1974 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб (актовий запис № 138) від 05 листопада 2013 року. Спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні характери та погляди на життя, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені. На даний час сторони проживають окремо. Збереження сім'ї між сторонами є неможливим та суперечить інтересам позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Волочиського районного управління юстиції Хмельницької області 26 січня 2008 року, актовий запис № 6, посилаючись на те, що їх сім'я не може бути збережена у зв'язку з тим, що між ними часто виникають скандали та сварки, у зв'язку з чим у нього зникли почуття поваги та любові. Від даного шлюбу є малолітня дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, зазначив, що у наданий судом строк з відповідачкою не помирилися. Відповідачка [PERSON]в судове засідання не з'явилася, позов визнає, зазначила, що у наданий судом строк вони з позивачем не примирилися. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть і в наданий судом для примирення строк не помирилися. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження, довідкою про склад сім'ї позивача, показаннями сторін і ніким не оспорюються. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась, їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого Курівською сільською радою Городоцького району Хмельницької області 12 жовтня 2002 року, актовий запис № 9, посилаючись на те, що їх сім'я не може бути збережена у зв'язку з тим, що відповідачка зраджує його у подружній вірності, що призводить до сварок між ними. Від даного шлюбу є дві малолітні дитини - дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, пояснив, що у наданий судом строк з відповідачкою не помирилися. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнає, пояснила, що у наданий судом строк вони з позивачем не примирилися. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дві малолітні дитини - дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть і в наданий судом для примирення строк не помирилися. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження, свідоцтвами про народження, довідкою про склад сім'ї позивача і ніким не оспорюються. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась, їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 06 листопада 1992 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, від якого народилася донька, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося на підставі різних характерів, відсутності взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Шлюбно - сімейні відносини між ними припинені з березня 2013 року, живуть в одній квартирі, однак загальне сімейне господарство ведеться окремо, почуття кохання до відповідача втрачено. Вважає відновлення і збереження родини з відповідачем неможливим. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Доповнив, що строк для примирення, наданий судом, позитивних результатів не приніс. Відповідач до судового засідання з'явилася, проти задоволення позову не заперечувала. Пояснила, що з березня 2013 року шлюбно-сімейні відносини з чоловіком вона не підтримує, загальне сімейне господарство ведуть окремо. Відновлення і збереження родини неможливе. Наданий судом строк для примирення позитивних результатів не приніс. Суд, вислухавши пояснення і доводи сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 06 листопада 1992 року був зареєстрований шлюб сторін, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER], виданого Ленінським відділом РАЦС м. Харкова, актовий запис № 448. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого Ленінським відділом РАЦС м. Харкова, актовий запис № 482. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, спільного сімейного господарства не ведуть, втратили почуття кохання один до одного. При таких обставинах суд вважає, що родина існує формально, що розпалася вона остаточно і відновлена бути не може. Майнового спору немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. Рішенням Красилівського районного суду від 12 серпня 2014 року позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», філії 23 приватного підприємства «Нива-В.Ш.», [PERSON], приватного підприємства «Нива-В.Ш.», відділу державної виконавчої служби Красилівського районного управління юстиції, про визнання недійсним правочину та повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса автомобіля задоволено, визнано правочин з реалізації автомобіля марки «Mitsubishi L 200», пікап 2008 року випуску, колір сірий, р.н. [NUMBER], оформлений протоколом аукціону реалізації рухомого майна № 232114/12 від 17 грудня 2012 року та актом державного виконавця Болюха В.Г. про реалізацію майна від 20 грудня 2012 року, недійсним. При цьому не було вирішено питання про розподіл судових витрат по справі. 28.08.2014 представник відповідача ПАТ «ПУМБ» на рішення Красилівського районного суду від 12.08.2014 подав апеляційну скаргу і справу було надіслано до апеляційного суду Хмельницької області для розгляду. Однак, при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження встановлено, що справа надійшла до апеляційного суду неналежно оформлена, без вирішення питання про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат, що позбавляє можливості апеляційний суд перевірити правильність сплати апелянтами судових витрат при подачі апеляційної скарги. Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 08 вересня 2014 року справа була повернута до Красилівського районного суду Хмельницької області для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат. Сторони, належно повідомлені про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не прибули, що, відповідно до стст. 219, 220 ЦПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати. Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати; якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За таких обставин, враховуючи задоволення позовних вимог, з відповідачів ПАТ «ПУМБ», філії 23 ПП «Нива - В.Ш.», [PERSON], ПП «Нива - В.Ш.», ВДВС Красилівського РУЮ на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 1194 грн. 20 коп., тобто по 238,84 грн. з кожного, згідно квитанцій від 09 грудня 2013 року № p221qf_587, від 19 листопада № p261qf_555, від 13 травня 2014 року № k15/D/17. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 31.05.2011р. [PERSON] під розписку позичив у нього 2000,00 доларів США та зобов'язався повернути до 01.12.2011р. суму 2200,00 доларів США. Відповідач ухиляється від повернення боргу, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з нього суму заборгованості в гривневому еквіваленті, з урахуванням індексу інфляції і 3% річних, яка за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 19115,00 грн. При цьому просить стягнути вказаний борг за курсом НБУ станом на дату ухвалення рішення. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просить позов задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. Суд вважає можливим,

Outcome: partial