Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

У листопаді 2015 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просило стягнути з відповідача на його корить в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 14244,18 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.12.2014 року з вини відповідача сталося ДТП, внаслідок якого застрахований на підставі договору добровільного страхування автомобіль було пошкоджено, а його власнику завдано матеріальної шкоди. Визнавши ДТП страховою подією, позивач сплатив страхове відшкодування відповідно до умов договору страхування. Враховуючи те, що з вини відповідача сталася ДТП, його цивільно-правова відповідальність не була застрахована, а також те, що позивач повністю виконав свої зобовязання за договором добровільного страхування, останній просив стягнути на його користь в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування. У судове засідання представник позивача не зявився, подав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач позовні вимоги не визнав, проти їх задоволення заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позову. Додатково пояснив суду, що розмір страхового відшкодування визначено не вірно, на його думку, розмір матеріальної шкоди значно завищено. Крім того, при огляді транспортного засобу він не був присутній, у звязку з чим були порушені його права. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 10.09.2013 року між ТОВ «Український лізинговий фонд» та ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» укладено договір генеральний страхування наземного транспорту №108/13-Т/Ц2 23.10.2014 року між вказаними сторонами укладено страхове свідоцтво № 782/14-Тз/Хр-508, за яким були застраховані майнові інтереси страхувальника, повязані із володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем «BMW X3 xDrive20i», реєстраційний номер [NUMBER], від ризиків «викрадення», «збитки внаслідок ДТП», «збитки внаслідок інших подій». 27.12.2014 року в м. Херсоні на вул. 49 ХГД, 24, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Fiat», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою судді Дніпровського районного суду м. Херсона від 28.01.2015 року, яка набрала чинності, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, його притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Згідно рахунку № [NUMBER] від 09.01.2015 року, наданого ТОВ «Центр Херсон», вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «BMW», реєстраційний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження в ДТП склала 17763,65 грн. Відповідно до умов договору страхування ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало ТОВ «Український лізинговий фонд» витрати на ремонт автомобіля в сумі 14244,18 грн. Розрахунок був здійснений на основі рахунку № [NUMBER] від 09.01.2015 року за мінусом франшизи 3519,47 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була не застрахована, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» для досудового врегулювання спору надіслало відповідачу претензію з вимогою сплатити страхове відшкодування в порядку регресу. 05.06.2015 року відповідач надіслав відповідь на претензію, в якій зазначив, що його цивільно-правова відповідальність застрахована в ПрАТ «Європейський страховий союз» за полісом АІ/4919257. 02.09.2015 року позивач надіслав лист відповідачу, в якому зазначив, що поліс АІ/4919257 не був чинним на момент ДТП, оскільки був укладений в день ДТП і набирав чинність з 28.12.2014 року. На час розгляду справи докази відшкодування відповідачем майнової шкоди відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, здійснивши виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування позивач набув право зворотної вимоги до винуватця ДТП відповідача у справі в межах фактично сплачених грошових коштів у розмірі 14244,18 грн. Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність відповідача по справі не була застрахована у встановленому законом порядку, то відшкодування завданої шкоди має відбуватись на загальних підставах. При цьому суд зазначає, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження доводів відносно того, що позивачем не вірно визначено розмір страхового відшкодування. Суд вважає, що наведені відповідачем доводи спростовуються матеріалами справи, де міститься розрахунок страхового відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування з урахуванням даних щодо вартості відновлення транспортного засобу, наданих офіційним представником «BMW». Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого страхового відшкодування у розмірі 14244,18 грн. Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1218 грн.

Outcome: approved