overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

У листопада 2014 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність. Зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 15). Відповідач у судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій зазначила, що позов визнає, просить розглядати справу у її відсутності (а.с. 16). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 жовтня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 2). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 3). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач прізвище не змінювала. За таких обставин, вирішення питання про зміну прізвища відповідач не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

У листопада 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що 20 квітня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського управління юстиції у Київській області за актовим записом № 82 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають доньку, [PERSON],[INFO]. Подружнє життя не склалося, за час перебування в шлюбі часто виникали сварки та конфлікти. З листопада 2013 року проживають окремо. Шлюбні відносини фактично припинені, подальше збереження сім'ї позивач вважає недоцільним. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій позов підтримав з підстав викладених у ньому, просив суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву в якій вимоги позову визнала, просила у разі розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 квітня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського управління юстиції у Київській області за актовим записом № 82 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають доньку, [PERSON],[INFO]. Подружнє життя не склалося, за час перебування в шлюбі часто виникали сварки та конфлікти. З листопада 2013 року проживають окремо. Шлюбні відносини фактично припинені, подальше збереження сім'ї позивач вважає недоцільним. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач зазначила, що у разі розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Вказана вимога підлягає задоволенню. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

У листопада 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що 23 вересня 2000 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського управління юстиції у Київській області за актовим записом № 245 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, в родині панують постійні сварки та непорозуміння, що негативно впливає на дітей. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Спору про поділ майна немає. Між сторонами досягнуто згоду про утримання дітей. Позивач в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву в якій позов підтримала з підстав викладених у ньому, просила суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій вимоги позову визнав, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 вересня 2000 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського управління юстиції у Київській області за актовим записом № 245 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, в родині панують постійні сварки та непорозуміння, що негативно впливає на дітей. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Спору про поділ майна немає. Між сторонами досягнуто згоду про утримання дітей. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

У листопада 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що 26 червня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського управління юстиції у Київській області за актовим записом № 130 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю та перебувають на утриманні обох батьків. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, сімейні відносини та сімейні обов'язки. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим, це суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву в якій позов підтримала з підстав викладених у ньому, просила суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій вимоги позову визнав, просив справу розглядати у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 червня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського управління юстиції у Київській області за актовим записом № 130 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю та перебувають на утриманні обох батьків. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, сімейні відносини та сімейні обов'язки. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим, це суперечить її інтересам. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

У листопада 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалася на те, що з відповідачем за даним позовом вона знаходиться у шлюбі, зареєстрованому 13 червня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 257. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені у зв'язку з постійними сварками та втратою взаємних почуттів. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, поновлення шлюбних відносин неможливо. Подальше збереження їхньої сім'ї є неможливим та просто недоцільним. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному та не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні з'ясовано, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

У листопада 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалася на те, що з відповідачем за даним позовом вона знаходиться у шлюбі, зареєстрованому 30 листопада 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 970. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені у зв'язку з постійними сварками та втратою взаємних почуттів. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, поновлення шлюбних відносин неможливо. Подальше збереження їхньої сім'ї є неможливим та просто недоцільним. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному та не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні з'ясовано, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

У листопада 2014 року, позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на квартиру, посилаючись на те що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. У вересні 2011 року позивачем були втрачені правовстановлюючі документи на зазначену квартиру. 08.02.2013 року позивач звернулася в Комунальне підприємство «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» з проханням надати копію договору купівлі-продажу квартири. 26.02.2013 року вона отримала копію договору купівлі-продажу нерухомого майна та супровідний лист, у якому підтверджується, що дана квартира зареєстрована на ім'я [PERSON] на підставі договору №19773 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого в ОТБ від 28.03.1997 року. Договір був укладений з Одеською товарною біржею, яка на даний момент є ліквідованою. Просить суд визнати за [PERSON], право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надійшла заява про згоду на заочний розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі - у судове засідання не з'явилися, про слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. У вересні 2011 року позивачем були втрачені правовстановлюючі документи на зазначену квартиру. 08.02.2013 року позивач звернулася до Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» з проханням надати копію договору купівлі-продажу квартири. Згідно зі ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Листом Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» від 26.02.2013 року підтверджено, що квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на підставі договору №19773 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого в ОТБ від 28.03.1997 року. Договір був укладений з Одеською товарною біржею, яка на даний момент є ліквідованою. Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд вважає можливим визнати за [PERSON], право власності на квартиру [ADDRESS]. З урахуванням викладеного суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

У листопада 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила призначити відповідачу аліменти на її користь, на утримання сина - [PERSON], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. Матеріальної допомоги відповідач на утримання дитини не надає. Син проживає разом з позивачкою, знаходиться на її вихованні та утриманні. Тому вона вимушена звернутися до суду. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком, [PERSON], [INFO] (а.с.5), який знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на його утримання відповідач не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

У листопада 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача борг за договором по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок в сумі 5395.21 грн. Позов обґрунтований тим, що між сторонами був укладений договір по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 1058, за умовами якого позивач здійснив грошовий внесок на суму 4632, 88 грн., та на депозитний рахунок № 1207 зі внесенням грошових коштів в сумі 47154,20 грн., однак відповідачем не повернуті грошові кошти, не сплачені відсотки. В судове засіданні позивач позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини. Згідно договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 1058 від 03 серпня 2009 р., кредитна спілки «Флагман» прийняла від вкладника [PERSON] грошовий внесок в сумі 4632,88 грн. і зобовязалась повернути внесок вкладникові та сплатити проценти нараховані за користування ним строком до 03 травня 2010 року зі сплатою відсотків за користування внеском 22 % річних. У відповідності до договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 1207 від 02 березня 2010 р., кредитна спілки «Флагман» прийняла від вкладника [PERSON] грошовий внесок в сумі 47154,20 грн. і зобовязалась повернути внесок вкладникові та сплатити проценти нараховані за користування ним строком до 02 грудня 2010 року зі сплатою відсотків за користування внеском 22 % річних. Згідно квитанцій, Кредитною спілкою були отримані від [PERSON] грошові кошти в сумі 4632,88 грн. і 47154,20 грн. (а.с. 4,7). Однак, як встановлено судом, на даний час грошові кошти вкладнику не повернуті. Згідно ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», вклад (депозит) це кошти в готівковій та безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначеного такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Частиною 3 ст. 1060 ЦК України визначено, що за договором банківського строкового вкладу банк зобовязаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи наведене, вимоги позивачки позивача щодо повернення її банківського вкладу обгрунтовані та підлягають задоволенню. За такого позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 603,65 грн. ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

У листопада 2015 р. звернулася з позовною заявою, якою просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позов обґрунтований тим, що шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність, підтримку позовних вимог, погодження на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 08 вересня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського РВК м. Миколаєва, актовий запис № 676 (а.с. 3). Сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7). Із встановлених обставин вбачається, що спільне життя подружжя припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved