Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON], Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання нікчемним заповіту посвідченого 18 березня 2011 року секретарем Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району [PERSON],що\~зареєстрований в реєстрі під №16. В обґрунтування свого позову [PERSON] вказує, що 14 грудня 2016 року померла мама позивачки [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, в склад якої входить домоволодіння, яке знаходиться в с. Ладиги Старокостянтинівського району та земельна ділянка. Позивачка є спадкоємицею за законом, однак не може оформити своє спадкове право, оскільки звернувшись до нотаріуса, вона дізналась, що існує заповіт від імені померлої матері [PERSON] на користь [PERSON] Ознайомившись із змістом заповіту, вона встановила, що він є нікчемним, оскільки складений з порушенням щодо його форми та посвідчення. Представник позивачки звернувся із заявою про розгляд справи за їхньої відсутності позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача Ладгівської сільської ради Старокостянтинівського району, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідач, [PERSON], який на час розгляду справи перебуває під вартою та який належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, до суду явку свого представника не забезпечив та від нього не надійшло пояснень щодо позову. У відповідності до ст.224 ч.1 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 грудня 2016 року померла [PERSON], яка була рідною матірю позивачки. Після її смерті відкрилася спадщина, в склад якої входить домоволодіння, яке знаходиться в с. Ладиги Старокостянтинівського району та земельна ділянка. Позивачка є спадкоємицею за законом, однак не може оформити своє спадкове право, оскільки звернувшись до нотаріуса, вона дізналась, що існує заповіт посвідчений 18 березня 2011 року секретарем Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району [PERSON] від імені померлої матері [PERSON] на користь [PERSON], у якому мати усе своє майно заповіла відповідачу. Згідно розпорядження сільського голови Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району №1 від 25.04.2002 року, відповідальною за вчинення нотаріальних дій призначено секретаря виконавчого комітету Ладигівської сільської ради [PERSON] Згідно розпорядження сільського голови Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району № 6 від 25.01.2013 року, відповідальною за вчинення нотаріальних дій призначено секретаря виконавчого комітету Ладигівської сільської ради [PERSON] Зазначені обставини підтверджуються: копією свідоцтва про смерть [PERSON]; копією заповіту [PERSON]; копією свідоцтва про народження [PERSON]; копією свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON]; розпорядженням Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району №1 від 25.04.2002 року; розпорядженням Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району № 6 від 25.01.2013 року. Статтею 1233 ЦК України \~визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у\~статтях 1251-1252 цього Кодексу\~(ч.ч.1, 3\~ст.1247 ЦК України). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до\~ст.1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч.2\~ст.209 ЦК України\~нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Статтею 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року №280/97-ВР, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено систему місцевого самоврядування, яка включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення. Як передбачено ч. 1 ст.11, ч.ч. 1, 3 ст.12 вищезазначеного Закону, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданні. У відповідності до п.п. 5 п. «б» ч. 1 цього ж\~Закону, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання. Пунктом 2 частини 1\~статті 37 Закону України «Про нотаріат» визначено, що у сільських населених пунктах уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють нотаріальні дії посвідчення заповіту (крім секретного). Сторони не заперечують, що у с. Ладиги Старокостянтинівського району Хмельницької області, не має нотаріусів, тому посадові особи виконавчого комітету ради мають право на вчинення нотаріальних дій, у тому числі на посвідчення заповітів, у цьому населеному пункті. Як вбачається з матеріалів справи виконавчим комітетом Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району на час посвідчення заповіту 18 березня 2011 року не приймалось рішення про покладення вчинення нотаріальних дій на секретаря сільської ради [PERSON], якою було посвідчено спірний заповіт. На момент посвідчення заповіту діяло розпорядження сільського головиЛадигівської сільської ради Старокостянтинівського району №1 від 25.04.2002 року, що не дає законних повноважень [PERSON] вчиняти нотаріальні дії та посвідчувати спірний заповіт. Статтею 1233 ЦК України\~визначено, що заповіт є одностороннім правочином. Відповідно до положень ч.2\~ст.215 ЦК України\~нікчемним є правочин недійсність якого встановлена законом. Визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч.1\~ст.1257 ЦК України\~заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Згідно роз»ясень, даних у п.5\~постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може предявлятись окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. За таких обставин, суд дійшов висновку, що секретар Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району [PERSON] не мала повноважень для посвідчення заповіту 18 березня 2011 року від імені [PERSON] на користь [PERSON], а тому вказаний заповіт є нікчемним.

Outcome: approved