Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. В позовній заяві позивач вказує, що з 02.02.1985 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. На даний час шлюб між сторонами розірвано. За період шлюбу, на спільні кошти, придбали 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських будівель та споруд, який складається з двох окремих частин. Титульним співвласником 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] є відповідач. Оскільки згода про добровільний поділ майна між сторонами не досягнута, враховуючи, що спірна частина будинку є спільною власністю подружжя і їх частки є рівними, позивач просив визнати за ним право власності на 1/4 частину в праві спільної часткової власності на житловий будинок з відповідною часткою господарських будівель та споруд по [ADDRESS], виділити йому та [PERSON] 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по [ADDRESS]: сіней площею 6,2 кв.м, коридору площею 4,8 кв.м, кухні площею 5,5 кв.м, житлових кімнат площею - 10,5, 12,1, 14,5 кв.м, а також господарських будівель і споруд - погреба з шийкою, сараю-літньої кухні, воріт з хвірткою, огорожі. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на наведені вище обставини. Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні не заперечували проти поділу спільного сумісного майна подружжя - 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] з відповідною частиною господарських будівель та споруд. Третя особа, [PERSON], у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши сторін, їхніх представників, вивчивши письмові докази, надані сторонами в обґрунтування та заперечення позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що з 02.02.1985 року позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. На даний час шлюб між сторонами розірвано. За період шлюбу, на спільні кошти, сторони придбали 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських будівель та споруд, який складається з двох окремих частин. Титульним співвласником 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] є відповідач. Згода про добровільний поділ спірного майна між сторонами не досягнута. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 69, ч.1 ст. 71 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, яке ділиться між ними в натурі. Поділ здійснюється за взаємною згодою подружжя, а в разі недосягнення згоди - судом. Положення ч.1, ч.3 ст.70 СК України вказують на те, що в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. За змістом ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Таким чином, суд вважає визнати за позивачем право власності на 1/4 частину в праві спільної часткової власності на житловий будинок з відповідною часткою господарських будівель та споруд по [ADDRESS] і виділити сторонам 1/2 частину спірного житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд: сіни площею 6,2 кв.м, коридор площею 4,8 кв.м, кухню площею 5,5 кв.м, житлові кімнати площею - 10,5, 12,1, 14,5 кв.м, погреб з шийкою, сарай-літню кухню, ворота з хвірткою, огорожу.

Outcome: approved