Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання в порядку спадкування за законом прав та обов'язків забудовника, в якій просила суд визнати за нею у порядку спадкування за законом права та обов'язки забудовника після померлого 05 лютого 2016 року [PERSON] на будинок № 23 по вулиці Весіння у місті Павлограді Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 05 лютого 2016 року помер її чоловік [PERSON], який за життя побудував житловий будинок № 23, розташований по вулиці Весіння у місті Павлограді Дніпропетровської області. Після завершення будівництва у встановленому порядку житловий будинок не було введено в експлуатацію. Після смерті чоловіка вона, як спадкоємець за законом, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Оформити правовстановлюючі документи на будинок вона не має можливості, оскільки дозвіл на будівництво надавався померлому чоловіку. Тому, вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позов з наступних підстав. Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним\~\~і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05 лютого 2016 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Рішенням Виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області від 15.04.1992 року за № 174 [PERSON] було виділено земельну ділянку для будівництва житлового будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Весіння, 23. Право власності на будинок № 23 по вулиці Весіння у місті Павлограді Дніпропетровської області не зареєстровано. Оскільки у встановленому порядку [PERSON] не здійснив введення житлового будинку в експлуатацію та не оформив право власності, позивач позбавлений можливості реалізувати свої права як спадкоємець. Згідно акту комісії у складі інженера технічної інвентаризації, інженера архітектури від 14.06.2001 року встановлено, що недобудований будинок по вулиці Весіння, 23 у місті Павлограді Дніпропетровської області, готовністю 87%, належить [PERSON] на підставі рішення 11 сесії ХХІ скликання № 174 від 15.04.2002 року. Комісією було встановлено, що для проживання стан кімнат будинку придатний. Житлова площа складає 43,0 кв.м, загальна площа 63,80 кв.м. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є позивач. Позивач звернулася до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка - [PERSON]. Однак, державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, посилаючись на те, що право власності на житловий будинок № 23 по вулиці Весіння у місті Павлограді Дніпропетровської області не зареєстроване. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. У відповідності до п. 4 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, право на нерухоме майно, що виникло до набрання чинності цього Закону, визнається дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за умови, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Отже, можливо зробити висновок, що якщо об'єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов'язки, одне з яких - право користування земельною ділянкою. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачем в порядку спадкування за законом права та обов'язки забудовника, після померлого 05 лютого 2016 року [PERSON] на будинок № 23 по вулиці Весіння у місті Павлограді Дніпропетровської області. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved