Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

У липні 2017 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася Кременчуцька місцева прокуратура в особі Фінансового управління Кременчуцької районної державної адміністрації з цивільним позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину. В позовній заяві зазначено, що ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12.07.2017 року, у звязку з відмовою потерпілого від обвинувачення, було закрито кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України на підставі п.7 ч.1 ст.284, ст. 477 КПК України. При цьому, позов Кременчуцької місцевої прокуратури заявлений в інтересах держави в особі Фінансового управління Кременчуцької районної державної адміністрації до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування [PERSON] на суму 1736 гривень 91 копійки залишено без розгляду. В ході судового розгляду встановлено, що 03 червня 2017 року приблизно о 13 годині, [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного спяніння, знаходився на подвірї домоволодіння за місцем свого проживання за адресою: [INFO], де на ґрунті неприязних стосунків, що склалися протягом тривалого часу, у нього виникла сварка з матірю [PERSON]. В ході конфлікту у [PERSON] виник злочинний умисел на заподіяння останній тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний намір, [PERSON] умисно наніс [PERSON] один удар своєю головою в обличчя, в область носа, чим заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, переломом кісток спинки носу, раною на переніссі, які згідно\~ висновку судово-медичної експертизи № 492 від 19.06.2017 року утворились від не менш ніж однократної дії тупим твердим предметом, індивідуальні особливості якого в ушкодженні не відобразились, при цьому міг мати місце удар головою сторонньої особи в ділянку перенісся потерпілої. В результаті отриманих тілесних ушкоджень, потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні Кременчуцької центральної районної лікарні з 03.06.2017 року по 12.06.2017 року включно. Згідно довідки-розрахунку закладу охорони здоровя на лікування потерпілої витрачено 1736 гривень 91 копійки. На підставі вищевикладеного просили суд ухвалити рішення, яким: стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Фінансового управління Кременчуцької районної державної адміністрації (39600, м.Кременчук, вул. Соборна, буд.14/23, р/р 31418544700219, МФО 831019, УК у Кременчуцькому районі 24060300, код ЄДРПОУ 37965887 в ГУДКСУ в Полтавській області, кошти, витрачені на стаціонарне лікування [PERSON] в сумі 1736 гривні 91 копійки. Судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст.77 ЦПК України. Заяв про розгляд справи за його присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України). Відповідно до ч. 1\~\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст.\~10,\~60 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне: Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12.07.2017 року, у звязку з відмовою потерпілого від обвинувачення, було закрито кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України на підставі п.7 ч.1 ст.284, ст. 477 КПК України. При цьому, позов Кременчуцької місцевої прокуратури заявлений в інтересах держави в особі Фінансового управління Кременчуцької районної державної адміністрації до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування [PERSON] на суму 1736 гривень 91 копійки залишено без розгляду. Згідно предявленого обвинувачення, 03 червня 2017 року приблизно о 13 годині, [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного спяніння, знаходився на подвірї домоволодіння за місцем свого проживання за адресою: [INFO], де на ґрунті неприязних стосунків, що склалися протягом тривалого часу, у нього виникла сварка з матірю [PERSON]. В ході конфлікту у [PERSON] виник злочинний умисел на заподіяння останній тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний намір, [PERSON] умисно наніс [PERSON] один удар своєю головою в обличчя, в область носа, чим заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, переломом кісток спинки носу, раною на переніссі, які згідно\~ висновку судово-медичної експертизи № 492 від 19.06.2017 року утворились від не менш ніж однократної дії тупим твердим предметом, індивідуальні особливості якого в ушкодженні не відобразились, при цьому міг мати місце удар головою сторонньої особи в ділянку перенісся потерпілої. В результаті отриманих тілесних ушкоджень, потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні Кременчуцької центральної районної лікарні з 03.06.2017 року по 12.06.2017 року включно. Згідно довідки-розрахунку закладу охорони здоровя на лікування потерпілої витрачено 1736 гривень 91 копійки. Відповідно до положень ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до ч.3 ст. 45 ЦПК України, з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved