Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

у липні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третьої особи Третьої львівської державної нотаріальної контори, в якому просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на 3/8 частки в квартирі [ADDRESS] Ю. в м. Львові, яка в складається з чотирьох житлових кімнат та кухні загальною площею 71,1 кв.м., житловою площею 45,2 кв.м., до квартири належить комора в підвалі площею 2,0 кв.м., в порядку спадкування за заповітом [PERSON] від 16.12.2011 року, яка померла 23.09.2014 року та стягнути із відповідача судові витрати. В обгрунтування своїх вимог зіслалася на те, що 23 вересня 2014 року померла її тітка [PERSON]. 16 грудня 2011 року [PERSON] було складено заповіт, зі змісту якого вбачається, що вона частину своєї квартири [ADDRESS] Ю. у м. Львові заповідала 3/4 частки їй, [PERSON], та 1/4 частку [PERSON]. Спадкоємці за законом, які мали б право на обовязкову частку у спадщині відсутні. Оскільки спадкодавцем було складено заповіт, відтак спадкування відбувається за заповітом. Сторони у справі є єдиними спадкоємцями вищевказаного майна за заповітом. 27 жовтня 2014 року Третьою львівською державною нотаріальною конторою зареєстрована спадкова справа №631/2014 після смерті [PERSON] 13 червня 2017 року було зареєстровано її, [PERSON], заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на частину квартири [ADDRESS]. 13 червня 2017 року листом №1269/02-14 державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори її повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири, що входить до складу спадщини, виходячи із тієї обставини, що у неї, [PERSON], відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно та рекомендовано вирішити дане питання в судовому порядку. Спадкове майно, на яке Третьою львівською державною нотаріальною конторою не може бути видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом є наступним: - 1/3 частина квартири [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на квартиру №43357 від 09.11.1995 р.; - 1/6 частина квартири [ADDRESS], котра належала чоловіку [PERSON] [PERSON], який помер 22.06.2007 року, спадкоємцем якого була [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Аналогічні відомості містяться у довідці ОКП ЛОР БТІ та ЕО від 26.04.2017 року №1/3136, з якої вбачається, що квартира [ADDRESS] складається з чотирьох житлових кімнат та кухні загальною площею 71,1 кв.м., житловою площею 45,2 кв.м., до квартири належить комора в підвалі площею 2,0 кв.м. Вона, [PERSON], позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, зареєструвати право власності на нерухоме майно та реалізувати свої повноваження власника, оскільки відповідач чинить перешкоди в оформленні спадщини, а саме не надає для подачі нотаріусу необхідне для цього свідоцтво про право власності на квартиру, а отримати його дублікат неможливо у зв'язку зі смертю двох співвласників, тому вона вирішила звернутися в суд із даним позовом. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві. Просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи. Представник Третьої львівської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи. Однак, у матеріалах справи міститься лист завідуючої Третьою львівською державною нотаріальною конторою [PERSON], з якого вбачається, що вона просить розглядати справу за відсутності представника. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у відсутності відповідача, позивач, не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] та представника позивача [PERSON], зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) №43357 від 09.11.1995 року квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). З копії довідки №1/3136 від 26 квітня 2017 року, яка видана ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», вбачається, що квартира №84 на вул. Ю. Липи,39 у м. Львові складається з чотирьох житлових кімнат та кухні загальною площею 71.1 кв.м., житловою площею 45,2кв.м., до квартири належить комора в підвалі площею 2,0кв.м. (а.с.10). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. З копії свідоцтва про смерть серії І-СГ №387655 вбачається, що [PERSON] помер 22 червня 2007 року (а.с.4 - зворот спадкової справи 3363/2015). Згідно з копії заповіту від 16 грудня 2011 року, який посвідчений державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] заповіла належну їй частку квартири №84 в будинку №39 на вул. Ю. Липи у м. Львові таким чином: 3/4 частки - [PERSON] та 1\\4 частку - [PERSON] (а.с.7). [PERSON] померла 23 вересня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СГ №371338 від 21.10.2014 року. З копії листа №1269/02-14 Третьої львівської державної нотаріальної контори від 13 червня 2017 року вбачається, що спадковим майном, яке залишилося після смерті [PERSON] є: - 1/3 частина квартири [ADDRESS]; - 1/6 частина квартири [ADDRESS], яка належала чоловіку [PERSON] [PERSON], померлому 22 червня 2007 року, спадкоємцем якого була [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. В силу ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Вищевказаною статтею передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ст. ст. 391, 392 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є підставними, обґрунтованими та підлягають до задоволення. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved