Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

У квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що вона та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що відповідач участі у вихованні та догляді дитини не приймає, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та чинить перешкоди у здійснення нею заходів, спрямованих на покращення здоров'я дитини, зокрема, відмовляється надати дозвіл на виїзд дитини за кордон для відпочинку та оздоровлення, позивач просить надати дозвіл на виїзд із України [PERSON], [INFO], без згоди батька [PERSON] до досягнення дитиною повноліття та надати дозвіл [PERSON] на виготовлення проїзного документа [PERSON], [INFO], на право виїзду за межі України без згоди батька до досягнення нею повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася, подала письмову заяву, у якій просить задовольнити позов та розглянути справу в її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином - через оголошення у пресі, причин неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 09 липня 2009 року відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції у Київській області. Згідно із частиною третьою статті 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (далі - Закон № 3857-ХІІ), Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231. Частиною першою статті 3 Закону № 3857-ХІІ визначено, що документами, які дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; проїзний документ дитини. У частині другій статті 4 Закону № 3857-ХІІ встановлено, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно п. 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Підпунктом 1 пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України» передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. За змістом підпункту 2 пункту 4 вказаних Правил, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків може здійснюватися на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України без згоди та супроводу другого з батьків. З огляду на наведене та враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, а також визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе задовольнити позов в частині надання дозволу на виїзд з України дитини у супроводі матері до досягнення дитиною 16-річного віку. Позовні вимоги в частині надання дозволу на виїзд без згоди батька до досягнення дитиною повноліття задоволенню не підлягають, оскільки чинним законодавством передбачено, що згода обох батьків на виїзд за межі України необхідна лише громадянину, який не досяг 16-річного віку. На підставі викладеного та

Outcome: approved