Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

У квітні 2019 року позивач ТОВ «Запоріжгаз збут» звернулось з вище вказаним позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача суму боргу за поставлений природний газ в розмірі 6092, 91 коп. та понесені судові витрати у розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач проживає за адресою [ADDRESS] та користується природним газом. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов`язань зі сплати послуги за поставлений природний газ, за період з 01 липня 2015 року по 14 серпня 2017 року включно утворилась заборгованість в загальній сумі 6092,91 гривень, яку позивач просить стягнути на свою користь разом з судовими витратами. Ухвалою суду від 28.10.2019 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач у визначений судом строк та станом на день розгляду справи відзив на позов не подав, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. В ході розгляду справи сторонами заяви чи клопотання не подавались. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до наданої позивачем довідки за адресою: [ADDRESS] позивачем у період часу з 01 липня 2015 року по 14 серпня 2017 року надавались послуги з постачання природного газу, вартість який за зазначений період становить 24 231,41 гривень (а.с. 9). За вказаний період часу надані послуги оплачувались частково, загальна сума оплат складає 2 636,95 гривень, остання сума - субсидія (а.с. 9). 14.08.2017 року за адресою [ADDRESS] , надання послуг з газопостачання припинено, що підтверджено копією акта про припинення та відключення газопостачання (а.с. 10). 16.12.2017 року представниками ПАТ «Запоріжгаз» був складений акт перевірки відключення № [NUMBER] , який також підписаний споживачем [PERSON] (а.с. 11). З довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради вбачається, що за адресою [ADDRESS] з 09.03.2004 року та по теперішній час зареєстрований [PERSON] , [INFO] (а.с. 22). Ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 1 п. 23 Закону України «Про ринок природного газу» № 329 від 09.04.2015 року надано визначення побутового споживача, яким є фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Споживач у свою чергу зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів, що визначено ст. 13 Закону України № 329. На переконання суду наданими позивачем документами підтверджено надання за адресою відповідач, який зареєстрований проживаючим за вказаною адресою, є споживачем послуг та має обов`язок з оплати їх вартості. Зважаючи на встановлені факти, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Запоріжгаз збут» є такими, що підлягають задоволенню. Також, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved