Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу з відповідачем, діти залишились проживати разом з нею. Батько дітей не приймає участі у їх вихованні, не цікавиться станом їх здоров`я, не дбає про їх утримання, не піклується про фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з ними, не проявляє будь-якої батьківської турботи, тобто ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей та не виявляє щодо них батьківського піклування. У зв`язку з цим просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до синів [PERSON] та [PERSON] .. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак надіслала на адресу суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з підстав наведених у позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, через повідомлення про виклик до суду на сайті Кременецького районного суду Тернопільської області. Представник комісії з питань захисту прав дитини Кременецької РДА в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки, відповідач [PERSON] не з`явився в судове засідання без поважних причин, хоча належним чином повідомлялася про день слухання справи в суді, у відповідності до ст.281 ЦПК України, суд ухвалив винести заочне рішення по справі. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин приходить до наступних висновків. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] . З рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2014 року вбачається, що 10 грудня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу змінено на дошлюбне - « [PERSON] ». З розрахунку заборгованості по аліментах № 6019 від 03 квітня 2019 року вбачається, що станом на 01 квітня 2019 року заборгованість [PERSON] по аліментах становить 59700,00 гривень. З акту обстеження від 03 квітня 2019 року на факт не проживання осіб в житловому будинку [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] , [INFO] з грудня 2014 року за вказаною адресою не проживає. Участі у вихованні дітей не приймає. З довідки, виданої директором ЗНЗ -ДНЗ Чоповською Н.В. від 02 квітня 2019 року № 2 вбачається, що батько учня 2 класу [PERSON] та учня 4 класу [PERSON] - [PERSON] останні два роки дійсно не відвідує школу, не цікавиться навчанням, вихованням та шкільним життям дітей. З пояснень [PERSON] , відібраних спеціалістом служи у справах дітей Кременецької РДА Морозом В.С. 10 квітня 2019 року вбачається, що він проживає разом з дідом [PERSON] та мамою, яка його повністю утримує. Батько не приймає участі у його вихованні, не цікавиться станом його здоров`я, не дбає про його утримання, харчування, не спілкується з ним, не проявляє будь-якої батьківської турботи. Батька бачив лише по фотокартках. З висновку Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області від 27 травня 2019 року № 01-835/02-16 вбачається, що комісія з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст.155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, зокрема, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Згідно п. п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своїх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки не спілкується з ними, зв`язків не підтримує, не цікавиться їх вихованням та навчанням, не надає матеріальної допомоги на утримання. Крім того відповідач не з`являвся у судові засідання, не висловив своє ставлення до позову, не намагався спростувати позовні вимоги, що свідчить про його байдуже ставлення до дітей. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Доказів понесення інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, сторонами не надано. На підставі викладеного,

Outcome: approved