Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСББ «Кленове», згідно якої просила зобовязати Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Кленове» здійснити перерахунок заборгованості за користування тепловою енергією за березень 2017 року на підставі показників вузла обліку теплової енергії Engelman SensoStar 2U, що встановлений у квартирі [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. При цьому посилаючись на те, що 17.05.2015 року в квартирі позивача за адресою кв. 3, вул. Кленова, 2А у місті Одеса було встановлено тепловий лічильник Engelman SensoStar 2U. Позивач зазначила, що за користування тепловою енергією за березень місяць ОСББ «Кленове» [PERSON] було нараховано 2976 гривень 65 копійок. Проте, показники лічильника теплової енергії в квартирі позивача на початок-кінець березня місяця були ідентичні 4, 494, тобто було здійснено нарахування за послуги, які фактично позивач не отримувала. Викладені обставини змусили позивача звернутися до суду з даною позовною заявою. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнала та просила суд у їх задоволенні відмовити в повному обсязі. [PERSON] наданих письмових заперечень, відповідач позовні вимоги не визнає та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню. Мотивуючи свої вимоги тим, що 07.07.2015 року в квартирі [ADDRESS] встановлено вузел обліку теплової енергії. [PERSON] прийому-передачі вузол обліку встановлено на підставі Проекту системи обліку від 06.07.2015 року та Технічних умов від 01.07.2015 року. Відповідно до Робочого проекту та Технічних умов встановленого квартирного вузла обліку теплової енергії споживачу було категорично заборонено в опалювальний сезон здійснювати повне відключення системи опалення, проте позивач, проігнорувала дані вимоги. У звязку з чим їй нараховувалася плата за надані послуги згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, що застосовуються у разі відсутності обліку. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши наведені в позові доводи, суд дійшов висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню. [PERSON] з положеннями ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК). Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що виконавцем та виробником послуг з централізованого опалення для об'єднання співвласників багатоквартирних будинків є ОСББ «Кленове», на балансі якого знаходиться згідно акту передачі в експлуатацію від 29.09.2010 року будинок №2-А по вул. Кленовій, обладнаний системою централізованого опалення із власною котельною. Через цю систему постачається теплова енергія й до квартири позивача. 07.07.2015 року в квартирі [ADDRESS] встановлено вузел обліку теплової енергії, що підтверджується [PERSON] прийому-передачі, укладеним між теплопостачальною організацією, власником квартири і представником підрядника. [PERSON] прийому-передачі вузол обліку встановлено на підставі Проекту системи обліку від 06.07.2015 та Технічних умов від 01.07.2015 року. [PERSON] розрахунку опалення по лічильникам ОСББ «КЛЕНОВЕ», за користування тепловою енергією за березень місяць [PERSON] було нараховано 2976 грн 65 коп, показники лічильника теплової енергії в її квартирі на початок та кінець березня місяця ідентичні - 4.494. Відповідно до копії [PERSON] від 20.03.2017 року, у якому зазначено, що було проведено дослідження комерційного вузла обліку опалення квартири [ADDRESS] і за результатами дослідження виявлено, що тепловий лічильник знаходиться у справному стані та пломби вузла обліку не порушені. 28.04.2017 р. [PERSON] звернулася до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кленове» з заявою про перерахунок заборгованості за користування тепловою енергією за березень 2017 року на підставі показників лічильника теплової енергії, що встановлений у квартирі за адресою: [ADDRESS]. Листом від 19.06.2017 р. ОСББ «Кленове» надало відповідь за вих. № 243 на заяву [PERSON] щодо здійснення перерахунку, у якому вказало, що здійснення перерахунку заборгованості за користування тепловою енергією вбачається неможливим, оскільки споживачу було заборонено в опалювальний сезон здійснювати повне відключення системи опалення відповідно до Робочого проекту та Технічних умов встановленого квартирного вузла обліку теплової енергії. У матеріалах справи наявні технічні умови ОСББ «Кленове», відповідно до яких, споживачу забороняється здійснювати повне відключення системи опалення. Проте, з вказаних технічних умов не вбачається, якого саме числа вони затверджені, немає підпису позивача про те що вона ознайомлена та згодна з даними умовами. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Пунктом 3 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінетом Міністрів України №1198 від 03.10.2007, передбачено, що споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. В цьому ж пункті зазначено, що вузол обліку - комплект засобів вимірювальної техніки, що занесені до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, на основі показів яких визначається обсяг спожитої теплової енергії, здійснюється контроль за параметрами теплоносія і налагодження режиму роботи теплового обладнання; Відповідно ч. 4 та ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У відповідності до ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до частини третьої цієї статті. Ці самі положення містяться у п. З Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. що затверджені постановою КМ України №630 від 21.07.2005 року (надалі Правил). Точкою розподілу мережі централізованого опалення у відповідності до ст. 1 цього Закону є місце передачі послуги від однієї особи іншій, облаштоване засобами обліку та регулювання. Відповідно до статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги, встановлені договором або законом, не втручатися в роботу засобів обліку комунальних послуг, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених пін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. [PERSON] розяснення Міністерства регіонального розвитку України від 06.01.2016 р. щодо встановлення квартирних лічильників тепла, відносини між виконавцем послуг з централізованого опалення, постачання холодної, гарячої води і водовідведення та споживачем-фізичною особою регулюється Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630. Пунктом 20 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, встановлено, Облік обсягу споживання теплової енергії і параметрів теплоносія ведеться на межі балансової належності теплових мереж теплопостачальної організації та споживача або за домовленістю сторін в іншому місці. У разі відсутності, пошкодження та/або неправильної роботи приладів комерційного обліку оплата здійснюється відповідно до визначених у договорі навантажень з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді. Пунктом 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, встановлено, що розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межою балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (пінами), затвердженими в установленому порядку. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновків, що розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), тому відповідач не повинен був нараховувати позивачу плату за комунальні послуги, оскільки [PERSON] не використовувала теплову енергію для обігріву своєї квартири в березні 2017 р., а отже було здійснено нарахування за послуги, які фактично позивач не отримувала. [PERSON] частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підтверджуються фактичними обставинами справи та зібраними доказами, тому вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved