Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

у липні 2020 року позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила стягнути з АТ«Державний експортно-імпортного банк України» 9 557,50 доларів США - Ѕ частину грошового вкладу; 4 328,39 доларів США - Ѕ частину нарахованих на вклад процентів, що разом становить 13 85,89 доларів США, що в еквіваленті на час подання позовної заяви відповідно до офіційного курсу НБУ становить 370 774,05 грн., та 20,38 грн. - Ѕ частину грошового вкладу. В обґрунтування позовних вимог, зазначено про те, що [INFO] помер [PERSON] , яким за життя було укладено з ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» договір довгострокового банківського вкладу зі сплатою процентів щомісяця «Прибутковий» № 14453-39121 від 14.07.2009 року, за умовами якого [PERSON] внесено до каси банку 19 115 доларів США для зарахування на депозитний рахунок, а банком видано ощадну книжку. За період з 14.07.2009 року по день смерті [PERSON] [INFO] , банком видано ще 4 ощадних книжки із різними процентними ставками. Рішенням Солом?янського районного суду м. Києва від 27.11.2015 року встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , проживали понад п?ять років однією сім?єю без реєстрації шлюбу, з липня 2007 року по день відкриття спадщини, [INFO] . Також, вказаним судовим рішенням змінено черговість одержання права на спадкування, шляхом визнання за [PERSON] права на спадкування разом із спадкоємцем другої черги за законом [PERSON] , братом померлого [INFO] [PERSON] 20.11.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голяченко М.В. заведено спадкову справу щодо майна померлого [PERSON] . До спадкової маси увійшли грошові кошти на рахунках у банківських установах, а саме: у філії ПАТ «Державний Експортно-Імпортний банк України» на рахунку № [NUMBER] залишок коштів на якому станом на 17.12.2015 року становив 40,76 грн.; на рахунку № [NUMBER] залишок коштів станом на 17.12.2015 року становив 19 115 доларів США; на рахунку № [NUMBER] залишок коштів станом на 17.12.2015 року становив 2 849,78 доларів США. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.02.2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 13.07.2017 року, визнано спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , грошові кошти у сумі 19 115 доларів США, розміщені у ПАТ «Державний Експортно-Імпортний банк України» на рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім?я [PERSON] , із нарахованими на вклад процентами, що розміщені на рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім?я [PERSON] ; визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частину грошового вкладу у сумі 19 115 доларів США, розміщеного на № [NUMBER] , відкритому на ім?я [PERSON] у ПАТ «Державний Експортно-Імпортний банк України», із нарахованими на вклад процентами, які знаходяться на рахунку № № [NUMBER] . 30.01.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голяченко М.В. за реєстровим номером 179 посвідчено договір поділу спадкового майна, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, позивач вказує, що на рахунках, відкритих на ім?я померлого [PERSON] , залишається Ѕ частина грошових коштів, право власності на які визнано рішенням суду за [PERSON] . Позивач зазначає, що з березня 2017 року постійно зверталась до відповідача з заявою про виплату грошових сум на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.02.2017 року, однак отримала постійні відмови від банку щодо такої виплати, у зв?язку із чим звернулась до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07.07.2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 05.08.2020 року до суду надійшов відзив представника відповідача АТ «Державний експортно-імпортний банк України», в якому зазначено про незаконність, необґрунтованість та безпідставність позовних вимог [PERSON] . Так, представник відповідача зазначає про те, що грошові кошти, які надходять на клієнтські рахунки, з моменту їх зарахування на банківський рахунок, переходять у власність клієнта банку, який має виключне право розпоряджатися ними, а банк, у свою чергу, у межах договору та відповідно до вимог законодавства, виконує функції з обслуговування банківського рахунку клієнта і не є набувачем цих коштів. В силу положень ст. 1071 ЦК України та вимог Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ініціювання платежів з рахунків, відкритих клієнтам уповноваженими банками, можуть здійснювати лише володільці (власники) таких рахунків, їх належним чином уповноважені представники, обтяжувачі чи отримувачі при договірному списанні, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом, або згідно з умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку, а також стягувачі, які отримали таке право виключно на підставі визначених законом виконавчих документів. Відповідач зазначає, що позивач [PERSON] до вказаної категорії осіб не належить. Відповідач наполягає на тому, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.02.2017 року за [PERSON] визнано право власності на частину грошових коштів, що належали померлій особі, однак, вказане судове рішення не передбачає визнання за [PERSON] права власності на рахунки клієнта банку [PERSON] , а також не встановлює права [PERSON] як нового власника коштів ініціювати списання таких коштів з рахунків, та у жодному випадку не встановлює обов?язку банку здійснити відповідні операції на підставі платіжних документів, оформлених [PERSON] . Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.09.2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено у судове засідання для розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що складено актовий запис № 19822, що стверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20 листопада 2014 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві (т. 1 а.с. 43). Рішенням Солом?янського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року, постановленим у цивільній справі № 760/10548/15-ц (т. 1 а.с. 12-15), встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , проживали понад п?ять років однією сім?єю без реєстрації шлюбу, з липня 2007 року по день відкриття спадщини - [INFO] . Змінено черговість одержання права на спадкування шляхом визнання за [PERSON] права на спадкування разом із спадкоємцем другої черги за законом [PERSON] , після смерті [INFO] [PERSON] . Рішенням Солом?янського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року набрало законної сили 8 грудня 2015 року. За життя, між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] 10.04.2009 року укладено договір банківського рахунку фізичної особи № 333, за умовами якого банку відкрив клієнту банківський рахунок № [NUMBER] для проведення операцій по рахунку (т. 1 а.с. 41-42). Крім того, 14.07.2009 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] укладено договір довгострокового банківського вкладу зі сплатою процентів щомісяця «Прибутковий» № 14453-39121, за умовами якого банк приймає від вкладника вклад та зобов?язуєтьсявиплатити вкладнику вклад та проценти на вклад на умовах та в порядку, встановлених договором (т. 1 а.с. 26-27). Відповідно до умов п. 1.1 вказаного вище договору, банк відкриває вкладнику рахунок № [NUMBER] для збереження коштів, що прийняті банком від вкладника. Крім того, відповідно до умов п. 1.3 для обслуговування операцій за депозитним рахунком (зарахування та виплати вкладу, процентів) банк одночасно з відкриттям депозитного рахунок відкриває вкладнику рахунок № [NUMBER] . Згідно квитанції № 4251 від 14.07.2009 року [PERSON] на підставі вказаного вище договору внесено на депозитний рахунок вклад у розмірі 19 115 доларів США (т. 1 а.с. 28). 24 листопада 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голяченко М.В. заведено спадкову справу № 37/2014 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , що вбачається з витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 38979129 від 24.11.2014 року (т. а.с. 19). Згідно довідки АТ «Державний експортно-імпортний банк України» від 17.12.2015 року № 040-10/6142 (т. 1 а.с. 40), станом на 17 грудня 2015 року на рахунках, відкритих на ім?я [PERSON] у АТ «Державний експортно-імпортний банк України», наявні наступні залишки грошових коштів: - рахунок № [NUMBER] (поточний) - 40,76 грн.; - рахунок № [NUMBER] (депозитний) - 19 115 доларів США; -рахунок № [NUMBER] (для обслуговування операцій за депозитним рахунком) - 2 849,78 доларів США. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 13 липня 2017 року (т. 1 а.с. 16-20, 21-22), визнано спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , у тому числі, грошові кошти сумою 40,76 грн., розміщені на поточному рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім?я [PERSON] філією ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» у м. Києві; грошові кошти сумою 19 115 доларів США, розміщені в ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» філія в м. Києві, на рахунку № [NUMBER] (депозитний), відкритому на ім?я [PERSON] , із нарахованими на вклад процентами, які знаходяться на рахунку № [NUMBER] (для обслуговування операцій за депозитним рахунком), відкритому на ім?я [PERSON] . Визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частину грошових коштів сумою 40,76 грн., розміщених на поточному рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім?я [PERSON] філією ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» у м. Києві. Визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частину грошових коштів сумою 19 115 доларів США, розміщені в ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» філія в м. Києві, на рахунку № [NUMBER] (депозитний), відкритому на ім?я [PERSON] , із нарахованими на вклад процентами, які знаходяться на рахунку № [NUMBER] (для обслуговування операцій за депозитним рахунком), відкритому на ім?я [PERSON] . В подальшому, у процесі оформлення спадкових прав, між спадкоємцями майна [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , 30 січня 2018 року укладено договір про поділ спадщини між спадкоємцями, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голянченко М.В. за реєстровим номером 179 (т. 1 а.с. 46). Відповідно до розділу 4 вказаного вище договору про поділ спадщини між спадкоємцями, у власність [PERSON] перейшла квартира [ADDRESS] ; у власність [PERSON] перейшли грошові кошти, а саме Ѕ частина залишку коштів на депозитному рахунку № [NUMBER] , на поточному рахунку № [NUMBER] , на поточному рахунку № [NUMBER] . Таким чином, згідно рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2017 року, [PERSON] є власником Ѕ частини грошових коштів: - сумою 40,76 грн., розміщених на поточному рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім?я [PERSON] філією ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» у м. Києві, що становить 20,38 грн.; - сумою 19 115 доларів США, розміщені в ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» філія в м. Києві, на рахунку № [NUMBER] (депозитний), відкритому на ім?я [PERSON] ,що становить 9 557,5 доларів США, із нарахованими на вклад процентами сумою 2 849,78 доларів США, які знаходяться на рахунку № [NUMBER] (для обслуговування операцій за депозитним рахунком), відкритому на ім?я [PERSON] , що становить 1 424,89 доларів США. З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач [PERSON] неодноразово зверталась до відповідача АТ «Державний експортно-імпортний банк України» із заявами про виплату грошових коштів згідно рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2017 року, а також процентів, нарахованих на банківський вклад (т. 1 а.с. 47-54). Листами відповідача АТ «Державний експортно-імпортний банк України» позивачу відмовлено у здійсненні такої виплати (т. 1 а.с.55-67). Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі за текстом - Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено також у ч. 4 ст. 41 Конституції України, відповідно до змісту якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з нормою ст. 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: partial