Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив усунути йому перешкоди у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном - квартирою [ADDRESS] шляхом зняття з реєстраційного обліку у зазначеній квартирі [PERSON]. Позов обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 05 липня 2018 року. У квартирі зареєстрований колишній власник квартири - відповідач [PERSON], який в квартирі не проживає з липня 2016 року. Згідно п.11 договору купівлі-продажу квартири від 05 липня 2018 року відповідач повинен був знятися з реєстрації та звільнити квартиру від особистих речей до 12 липня 2018 року. Однак, добровільно знятися з реєстрації [PERSON] не може в зв'язку з тим, що часто виїжджає за межі міста на заробітки. Внаслідок реєстрації у квартирі відповідача він позбавлений можливості розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Відповідач відзив на позовну заяву не надав, про розгляд справи повідомлявся належним чином. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 05 липня 2018 року [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] у [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Згідно п.11 договору купівлі-продажу квартири від 05 липня 2018 року [PERSON] повинен був знятися з реєстрації та звільнити квартиру від особистих речей до 12 липня 2018 року (а.с.6), однак до теперішнього часу своє зобов'язання не виконав. На день розгляду цивільної справи в домовій книзі для прописки громадян, що проживають в квартирі [ADDRESS], за вказаною адресою зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO] (а.с.8-9). Згідно довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 20 липня 2018 року, виданої паспортистом ТОВ «УК «Альфа» [PERSON], за адресою: [ADDRESS] [PERSON] зареєстрований, але не проживає (а.с.11). 19 липня 2018 року головою ТОВ «УК «Альфа» [PERSON] та паспортистом [PERSON] в присутності мешканців будинку [ADDRESS] - [PERSON] (кв.№ 8), [PERSON] (кв.№ 14) та [PERSON] (кв.№ 14) складено акт про те, що [PERSON], 1989 року народження, не проживає в квартирі [ADDRESS] з липня 2016 року (а.с.10). Факт реєстрації відповідача за даною адресою підтверджується також довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 03 серпня 2018 року (а.с.15). За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Ухвалюючи рішення, суд зважає на те, що позивач є власником квартири [ADDRESS], і реєстрація в квартирі відповідача створює перешкоди позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майно. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджені наявними у справі доказами. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі статей 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved