Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

У липні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на автомобіль «Hyundai Elantra», 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] та грошові кошти - недоотримані пенсійні виплати після померлого [PERSON] В обґрунтування позову зазначила наступне. В березні 1959 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON], [INFO], від шлюбу дітей не мають. [INFO] року чоловік позивача [PERSON] помер на тимчасово окупованій території. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 18.10.2017 року було встановлено факт смерті [PERSON] [INFO] року, на підставі якого вона отримала свідоцтво про смерть чоловіка. З 1976 року і по день смерті вона проживала постійно з [PERSON] в будинку [ADDRESS]. За час шлюбного життя з [PERSON] вони купили транспортний засіб автомобіль марки «Hyundai Elantra», даним автомобілем вони користувались спільно. Окрім цього [PERSON] був пенсіонером за віком, як тимчасово переміщена особа був зареєстрований в Лівобережному районі м. Маріуполя за адресою [ADDRESS]. На час відкриття спадщини позивач постійно проживала з померлим, у зв'язку з чим вважає, що спадщину вона фактично прийняла. Окрім неї на спадщину, що відрилась після смерті чоловіка може претендувати відповідач [PERSON], рідний племінник померлого [PERSON] 26.06.2018 року вона звернулась до нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини на вищевказане майно, однак постановою приватного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмолено, з підстав відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання із померлим [PERSON], у зв'язку з чим вона вимушена звернутись до суду із даним позовом. 29.10.2018 року позивач надала уточнену заяву в якій просила задовольнити її позов та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на автомобіль «Hyundai Elantra», 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] та грошові кошти - щомісячні пенсійні виплати недоотримані [PERSON] з липня 2017 року по день смерті [INFO] року в Маріупольському об'єднаному управлінні пенсійного фонду України, які складають 11833,78 грн., та недоотриману надбавку «Діти війни» в сумі 872,01 грн. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням справу розглянути за його відсутності позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням справу розглянути за його відсутності проти задоволення позову не заперечував. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 березня 1959 року, що підтверджено копією свідоцтва про одруження (а.с.6) [INFO] року [PERSON] помер у м. Новоазовськ Донецької області у віці 76 років, що підтверджено копією рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 18.10.2017 року та копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8,9) За життя [PERSON] був переміщений з тимчасово окупованої території та взятий на облік у м. Маріуполь як внутрішньо переміщена особа (а.с.11) Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, [PERSON] за життя належав автомобіль «Hyundai Elantra», 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] (а.с.12) З довідки Маріупольського об'єднаного управління ПФУ Донецької області встановлено, що померлий [PERSON] перебував на обліку в управлінні як отримувач пенсії за віком з 01.09.2014 року. З 01.04.2017 року виплату пенсії [PERSON] було призупинено до з'ясування місця фактичного проживання на підставі списків, отриманих в порядку обміну інформацією. Станом на 01.11.2017 року недоотримана пенсія [PERSON] за період з 01.04.2017 року по 31.10.2017 року складає 11833,78 грн., а також недоотримана доплата надбавки «діти війни» в сумі 872,01 грн. 26.06.2018 року позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу ГТУЮ у Донецькій області було відмолено у прийнятті заяви про прийняття спадщини та у відкриття спадкової справи, у зв'язку з тим, що спадкоємець позбавлений можливості надати документи на підтвердження сумісного проживання з [PERSON] на день відкриття спадщини, оскільки спадкодавець на день смерті постійно проживав на тимчасово окуповані території України, на якій органи влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, окрім цього враховуючи те, що спадкоємець протягом шестимісячного строку не подала заяву про прийняття спадщини вона вважається такою, що не прийняла спадщину (а.с.14) На запит Дзержинського міського суду Донецької області, приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Куркчи Г.І. надано відповідь, з якої встановлено, що позивач [PERSON] зверталась із заявою про прийняття спадщини до майна померлого [PERSON], але у зв'язку з тим, що заявник пропустила шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини та не додала до заяви жодного документу, що підтверджує факт фактичного прийняття спадщини відповідно до п.3 ст.1268 ЦК України, у зв'язку з чим спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилась, інші спадкоємці із заявами не звертались. З огляду на це суд зазначає наступне. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ч. 1,2 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачатті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Крім цього, у відповідності до ч.2 ст.1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-якого із спадкоємців за законом незалежно від черги. У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно абзацу 15 п. 3.1 листа вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 за № 24-753/0/4-13 якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Судовим розглядом встановлено відсутність у позивача можливості в нотаріальному порядку оформити право на спадщину, яка залишилась після смерті чоловіка [PERSON], що є підставою для звернення до суду за захистом права в судовому порядку шляхом його визнання, що відповідає положенням ст. 16 ЦК України, також встановлено, що визнання за позивачем права власності на спадкове майно не порушує інтереси інших осіб. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. Відповідач [PERSON] не заперечує проти визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно, про що надав відповідну заяву. Позивач наданими суду доказами, довела, що має право на спадщину після померлого [PERSON] у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно в судовому порядку. Позивач не заявляла клопотання про відшкодування судових витрат.

Outcome: approved