Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, просила шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 24.10.2013 року виконкомом Райгородоцької селищної ради Словянського району Донецької області, актовий запис №42 розірвати, оскільки подальше сімейне життя з відповідачем не склалося, так як між ними виникли суттєві взаємні непорозуміння та різні погляди на життя. Від спільного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Крім того, просила суд після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище Драна та судові витрати стягнути з відповідача на її користь. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності (а.с.16), позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що був зареєстрований 24.10.2013 року виконкомом Райгородоцької селищної ради Словянського району Донецької області, актовий запис №42 (а.с.3). Сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують з вересня 2014 року, сімейні відносини припинені, домашнього господарства не ведуть. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позовну вимогу в частині відновлення після розірвання шлюбу позивачу дошлюбного прізвища Драна, необхідно задовольнити. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп., який був сплачений позивачем за подачу позову про розірвання шлюбу, що підтверджується квитанцією (а.с.1).

Outcome: approved