Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

У листопаді 2013 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 лютого 2008 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та відповідачем було укладено кредитний договір № 002-14949-140208, відповідно до умов якого позивачем було відкрито відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті - гривні та надано держателю платіжну картку з ПІН-кодом і відновлювану відкличну кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. з лімітом в сумі 3000 грн. Посилаючись на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, а саме: виконував свої зобов'язання неналежним чином, внаслідок чого станом на 25.12.2012 року утворилася заборгованість по кредитному договору в сумі 2426 грн. 32 коп., представник позивача просив позов задовольнити та стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив суду, що у банку він взяв кредитні кошти у розмірі 2500 грн., більше після цього коштів не брав. У серпні 2008 року картка була заблокована банком, останній раз він здійснив платіж банку 5 травня 2010 року у розмірі 70 грн., прохав суд відмовити у позові у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 14 лютого 2008 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір № 002-14949-140208 про надання кредиту шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. з кредитним лімітом на початок дії договору в сумі 3 000 грн. Відповідач порушив умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 25 грудня 2012 року утворилась заборгованість у сумі 2426 грн. 32 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252 ЦК України). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, що передбачено ст. 257 ЦК України. Згідно із п. 5.2 кредитного договору від 14 лютого 2008 року цей договір набуває чинності з дати його укладення сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. Таким чином, договором кредиту, укладеного між сторонами, не встановлено строку, після якого він припиняється, а умова про його чинність до повного виконання позичальником зобов'язань не є встановленим сторонами строком припинення дії договору кредиту, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України. Поскільки останній платіж відповідач здійснив 5 травня 2010 року у розмірі 70 грн., про що свідчить розрахунок (а.с.11), то у ПАТ «Дельта банк» виникло право пред'явити вимогу до боржника про виконання порушеного зобов'язання щодо повернення кредиту, починаючи з 6 травня 2010 року протягом наступних трьох років. Проте позов пред'явлено до суду 21 листопада 2013 року, тобто після сплину строків позовної давності. На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed