Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

У листопаді 2015 року Публічне акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк «Львів» звернулося до Печерського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з останнього 18 236 грн. 52 коп. заборгованості за кредитним договором № 26183/2008/5к від 21 квітня 2008 року, з яких: 10 833 грн. 11 коп. кредитна заборгованість; 1 241 грн. 72 коп. заборгованість по процентах за користування кредитними коштами; 6 161 грн. 69 коп. пеня. Крім того, Публічне акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк «Львів» просить стягнути з [PERSON] витрати з оплати судового збору в розмірі 1 378 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог Публічне акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк «Львів» зазначило, що 21 квітня 2008 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір № 26183/2008/5к. На виконання умов вказаного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти, проте останній в повній мірі взятих на себе зобов'язань за вищевказаним кредитним договором щодо вчасного повернення суми кредиту та плати за його користування (відсотків) не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. В судовому засіданні представник ПАТ АКБ «Львів» Бондарчук С.М. позов з викладених у ньому підстав підтримав та просив задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 21 квітня 2008 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк «Львів» та [PERSON] було укладено кредитним договором № 26183/2008/5к (а.с. 7-10). Згідно умов договору, [PERSON] були надані кредитні кошти у розмірі 122 350 грн. 00 коп. зі сплатою 14, 5 % річних. 24 липня 2008 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк «Львів» та [PERSON] укладено Доповнення № 1 до кредитного договору № 26183/2008/5к, відповідно до п. 1 якого плата за користування кредитом встановлюється в розмірі 19, 5 % річних (а.с. 11). Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, надавши відповідачеві кредитні кошти, що підтверджується платіжним дорученням № 706_8 від 24 квітня 2008 року (а.с.17). Пунктом 1.9 Кредитного договору визначено, що термін погашення кредиту 01 квітня 2015 року. У зв'язку з неповним виконанням [PERSON] взятих на себе зобов'язань, виникла заборгованість, яка згідно наданого Публічним акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк «Львів» розрахунку (а.с. 12-16) станом на 20.11.2015 року становила 18 236 грн. 52 коп., з яких: 10 833 грн. 11 коп. кредитна заборгованість; 1 241 грн. 72 коп. заборгованість по процентах за користування кредитними коштами; 6 161 грн. 69 коп. пеня. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України позичальник, що своєчасно не повернув суму позики, зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. В свою чергу, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, визначено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми та інфляційні втрати. Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, слід зазначити, що ч. 2 вказаної статті наголошує, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Тому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами. За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідача зобов'язання перед позивачем щодо погашення кредиту та відсотків не виконано в повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Враховуючи викладене, суд вважає можливим прийняти визнання позову відповідачем [PERSON] та відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України задовольнити позов в повному обсязі. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 1 378 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved