Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

У листопаді 2016 року публічне акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (далі ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК») звернулось до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 14 березня 2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 6153,39 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між нею та Банком кредитно-заставний договір (далі Договір). [PERSON] була ознайомлена і згодна з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Банком надана повна інформація про умови кредитування, що підтверджується підписом у заяві. У звязку з порушенням відповідачкою [PERSON] зобовязань за кредитним договором заборгованість за цим договором станом на 30 жовтня 2016 року становить 13951,59 грн, що складається із заборгованості за кредитом 4198,40 грн, за відсотками 1,15 грн, за комісією 820,64 грн, пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 7790,85 грн; а також штрафи відповідно до п. 5.3. [PERSON] та правил надання банківських послуг 500 грн (фіксована частина), 640,55 грн (процентна складова). У судове засідання представник позивача ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» не зявився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, повідомлялась про місце та час розгляду справи згідно положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про причину неявки не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надіслала. Оскільки відповідачка, яка належним чином повідомлена та від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності у судове засідання не зявилась, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що 14 березня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» укладено кредитний договір № A37KRG105650190 (а. с. 6). Згідно заяви [PERSON] від 14 березня 2013 року, ця заява разом із запропонованими ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» Умовами та правилами, Тарифами складає між нею та банком кредитно-заставний договір. Підтверджує, що вся надана інформація достовірна. Зобовязується про всі зміни повідомляти банк не пізніше пятнадцяти днів від моменту їх виникнення (а. с. 6). Відповідно до кредитного договору № A37KRG105650190 від 14 березня 2013 року [PERSON] надає Позичальникові строковий кредит у розмірі 6153,40 грн (далі Кредит) на строк 12 місяців з 14 березня 2013 року до 13 березня 2014 року включно, з умовами сплати за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,12 % річних, одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0 грн, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 183,99 грн. Щомісячний платіж у сумі 513,12 грн, з 21 вересня 2013 року у сумі 697,11 грн, період сплати з «16» по «20» число кожного місяця. Сукупна вартість Кредиту з урахуванням вартості усіх супутніх послуг зазначена в Довідці про умови кредитування, що є невідємною частиною цієї Заяви. Платежі з повернення кредиту, сплати відсотків за його використання та інших платежів за цією Заявою здійснюються щомісячно, рівними частинами у сумах, в порядку та на умовах, що зазначені в Заяві та відповідно до Графіку платежів, який є невідємним додатком до цієї заяви. При порушенні Позичальником зобовязань із погашення Кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню, розмір якої зазначений в [PERSON] та правилах за кожний день прострочення. Відповідно до п. п. 3.2.2., 3.2.3. [PERSON] надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) Позичальник зобовязаний погашати Кредит у порядку та строки відповідно до Заяви. Сплатити відсотки за користування Кредитом відповідно до Заяви та п. 4.1., 4.2. цих [PERSON] та Тарифів. Повну сплату відсотків за користування Кредитом здійснити не пізніше дати фактичного погашення Кредиту. Пунктом 5.1. [PERSON] надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) передбачено, що при порушенні Позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених Заявою та п. п. 3.2.2., 3.2.3. цих [PERSON] має право нарахувати, а Позичальник зобовязується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн за кожний день прострочення. При порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн + 5 % від суми заборгованості (п. 5.3. [PERSON] надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт)). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, до правовідносин сторін за кредитним договором підлягають застосуванню норми, що регулюють відносини позики, якщо це не суперечить суті кредитного договору. У порушення умов Договору та вищезазначених правових приписів, станом на 30 жовтня 2016 року [PERSON] допустила заборгованість за Договором у розмірі 13951,59 грн, що складається із заборгованості за кредитом 4198,40 грн, заборгованості за процентами 1,15 грн, заборгованості із комісії за користування кредитом 820,64 грн, заборгованості за пенею 7790,85 грн, штрафу (фіксована частина) 500 грн, штрафу (процентна складова) 640,55 грн. За змістом ст. 549 ЦК України пеня і штраф є одним із видів цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування разом за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення (правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15). З урахуванням вищезазначеного, суд уважає необґрунтованим нарахування позивачем 500 грн штрафу (фіксована частина) та 640,55 грн штрафу (процентна складова) з одночасним нарахуванням пені як цивільно-правової відповідальності за порушення строків виконання зобовязання, а тому у цій частині позову має бути відмовлено. Таким чином, з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню на користь ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 12811,04 грн. За змістом ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» у цій справі понесло судові витрати у розмірі 1378 грн зі сплати судового збору, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача у розмірі 1265,35 грн, тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial