Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

У листопаді 2017 року \~\~[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON]\~ на її\~ користь на утримання\~ неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі\~ у розмірі 1800 гривень щомісячно до досягнення сином\~ повноліття, тобто до 13.03.2031 року. Син знаходиться повністю на утриманні позивачки, добровільно матеріальної допомоги відповідач не надає, хоча має таку можливість. В судовому засіданні позивач [PERSON] \~змінила свої позовні вимоги та просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі\~ у розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття. Відповідач [PERSON] \~ в судовому засіданні змінені позовні вимоги не визнав, просив суд стягнути з нього на утримання сина аліменти у розмірі 1000 грн., так як він вже сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 600 грн. щомісячно до 2020 року. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи,\~ проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2\~ст. 51 Конституції України\~батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою (ч.3\~ст.51 Конституції України\~). Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в\~Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. У відповідності зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб\~ 01 вересня 2012, який був розірваний рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.09.2015 року (а.с.5) \~Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO],\~ що підтверджується\~ свідоцтвом про народження серії І-ЖД\~ № 338885 (а.с.6 ). Син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Також судом встановлено, що сторони живуть окремо. На підставі досліджених доказів суд вбачає, що позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі та має необхідність в отриманні аліментів. Усі витрати по утриманню, догляду сина несе вона особисто. Відповідач після розірвання шлюбу надавав допомогу на утримання сина , але не регулярно та більше пів року зовсім не надає допомоги на дитину. Відповідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15.05.2006 року № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідач [PERSON]\~\~ є приватним підприємцем, та згідно декларації про доходи за 2016 рік має річний дохід у розмірі 37627 грн.(а.с.16-17). Відповідно до виконавчого провадження ВП № 36095842, встановлено, що [PERSON] на користь [PERSON] сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON], щомісячно з 02.04.2012 року по 30.09.2020 року в розмірі 600 грн.( а.с. 18-19) Суд вважає за необхідне визначити щомісячний розмір аліментів, який відповідач зобов'язаний сплачувати на утримання дитини. Згідно зі ст. 180 СК України, обоє батьків зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1\~ст.183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.\~\~\~\~ Статтею 182 ч.1 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Також, ч.2\~ст.182 СК України\~визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», встановлено з 01.05.2017 року прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - 1426 гривень. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач, будучи молодою особою,\~\~маючи задовільний стан здоровя, оскільки не довів протилежне, цілком може надавати своєї дитині матеріальну допомогу. З огляду на те, що син знаходиться на повному утриманні матері, а також те, що прожитковий мінімум в державі змінюється в сторону збільшення декілька разів на рік, на час прийняття рішення судом матеріальне положення відповідача нестійке, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити частково та стягнути з відповідача\~на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1200 гривень, оскільки нею не надано до суду доказів того, що відповідач може сплачувати аліменти саме у твердій грошовій сумі у розмірі 1800 грн., що є порушенням вимог\~ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. При таких обставинах, суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду,\~ тобто з 02.11.2017 року до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до 13.03.2031 року. Відповідно до\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд роз'яснює, що згідно зі\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У відповідності зі ст.\~88 ЦПК України також підлягає стягненню на користь держави з відповідача судовий збір\~ в розмірі 640 грн.\~\~\~ На підставі ст.ст.180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України, ,\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. ст. 3, 6, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року,\~

Outcome: partial