Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вони з відповідачем 24 березня 1984 року зареєстрували шлюб. Подружні відносини між ним фактично припинені приблизно з 2013 року. Основна причина припинення шлюбних стосунків різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, довір та будь-якого бажання підтримувати стосунки. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день, вони з відповідачем не підтримують жодних стосунків, не цікавляться життям один одного, не ведуть спільного побуту, тому вважає за необхідне шлюб з нею розірвати, про що і просить суд постановити відповідне рішення, оскільки, на разі, має намір створити сім»ю з іншою жінкою. У судове засідання позивач не зявився, його представником надано суду заяву з прохання слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягав. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявилася, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалася правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 24 березня 1984 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ №320582, виданого Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Торезького міського управління юстиції у Донецькій області, згідно актового запису №152. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Почуття любові та взаємоповаги між сторонами втрачено. Шлюбні стосунки між ними остаточно припинені з 2013 року. Спільне господарство вони не ведуть, бюджету не мають, проживають окремо. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. Таким чином, на підставі викладеного, враховуючи те, що сторони вже тривалий час спільно не проживають, суд приходить до висновку про небажання сторін збереження своєї сім»ї, а їхній шлюб носить лише формальний характер. За таких обставин, примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, та соціальній ролі сім`ї, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~Таким чином з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений ним при зверненні до суду з даною позовною заявою, судовий збір у розмірі 243,50 грн.

Outcome: approved