Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

У квітні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем у справі перебувала у цивільному шлюбі, від якого народилася дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Дитина знаходиться на повному матеріальному забезпеченні позивача, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу, на утриманні інших дітей не має, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 2500 грн. щомісяця до її повноліття. Крім того, зазначали, що дитина потребує додаткових витрат на свій розвиток. Так, донька сторін відвідує школу з поглибленим вивченням англійської мови, відвідує заняття у хореографічному колективі, а тому позивач також просила суд стягнути з відповідача на її користь понесені додаткові витрати на дитину у розмірі 1200 грн., а також по 600 грн. щомісячно. Ухвалою від 15 квітня 2019 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 11 червня 2019 року розглянуто справу по суті та ухвалено рішення. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а також надав відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав частково. Так, вважає, що додаткові витрати на дитину позивачем не доведено, а тому у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити. Що стосується стягнення аліментів, що не заперечує проти сплати аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в розмірі 1014 грн., оскільки наразі він є безробітним, на його утриманні перебуває непрацездатна мати, дружина з донькою від іншого шлюбу. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у цивільних відносинах, від яких народилася дитина - донька [PERSON] , [INFO] . [PERSON] дійсно є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1723 (а.с. 7), тому відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Також судом встановлено, що домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у даній справі досягнуто не було та оскільки відповідач з донькою не проживає, регулярного утримання їй не надає, то належить визнати, що ним порушено покладений на нього статтею 180 СК України обов`язок по утриманню, який є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов`язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, а тому вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача за цим позовом на користь позивача аліментів на утримання дитини. Згідно вимог ч.ч.1,3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч.ч.1,2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує вимоги Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», яким прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 років до 18 років встановлено у розмірі 2027 грн., а тому суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1014 грн. 00 коп., щомісячно, враховуючи вимоги ч.2 ст.182 СК України, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд не може погодитися з посиланнями позивача [PERSON] щодо можливості відповідача сплачувати щомісячно аліменти в розмірі 2500 грн., оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження цих обставин, тоді як обов`язок доказування статтею 81 ЦПК України покладено на сторону, яка посилається на доказувані обставини як на підставу своїх вимог та заперечень. Крім зазначеного, судом не встановлено і інших обставин при визначенні розміру аліментів встановлених ч.1 ст.182 СК України, що давало би можливість стягнення аліментів у більшому розмірі. Відповідно до статті 185 СК України (участь батьків у додаткових витратах на дитину) той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, в разі спору, визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Виходячи із вимог закону, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спорує. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Так, дитина сторін по справі з вересня 2018 року відвідує школу «English GOLD» з поглибленного вивчення англійської мови, що коштує 400 грн. на місяць та з березня 20189 року хореографічний колектив «СЕТ», вартість якого складає 600 грн. на місяць. Витрати на оплату заняття дитини у школі «English GOLD» з поглибленного вивчення англійської мови та відвідування хореографічного колективу «СЕТ» пов`язані з додатковими витратами на дитину, що викликані розвитком її здібностей. У зв`язку з цим з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 1/2 частина витрачених коштів, а саме 1200 грн., оскільки з вересня 2018 року (початок відвідування занять) по березень 2019 року позивачем за заняття у школі «English GOLD» з поглибленного вивченння англійської мови, позивачем витрачено 2400 грн. (6 місяців х 400 грн. вартість занять у місяць) (а.с.8 зв.). Надалі дитина також відвідує школу «English GOLD» з поглибленного вивчення англійської мови та хореографічний колектив «СЕТ», вартість чого на місяць складає 400 грн. та 350 грн. відповідно, тобто Ѕ частина таких витрат складає 375 грн. на місяць, які підлягають стягненню з відповідача щомісячно починаючи з квітня 2019 року. Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Встановлюючи саме такий розмір аліментів та додаткових витрати на дитину, суд врахував письмовий відзив відповідача. Проте, відповідачем не надано доказів перебування на його утриманні [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , при тому, що [PERSON] у відзхитві зазначено проте, що він є безробітним. Також суду не надано доказів майнового та матеріального становища відповідача та його сім`ї, доказів вартості витрат на лікування дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial