overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

У липні 2017 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 30.03.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, за актовим записом № 59. Вказує, що спільне життя сторін не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння один одного та зловживанням відповідачем спиртними напоями, у звязку з чим між сторонами виникають постійні сварки. Вважає подальше збереження шлюбу неможливим та неухильно наполягає на задоволенні вимог. Позивач у судовому засіданні повністю підтримала заявлені вимоги, наполягала на їх задоволенні. Зазначила, що примирення між сторонами неможливе, тому просила розірвати шлюб. Відповідач у судовому засіданні повністю визнав позовні вимоги, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі зареєстрованому 30.03.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, за актовим записом № 59. Спільне життя сторін не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння та сварками з боку відповідача у звязку із зловживанням спиртними напоями. Спір про поділ майна відсутній. Збереження шлюбу неможливе. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

У липні 2017 року позивач звернулася до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 01.08.2009 року. Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що призвело до частих скандалів і припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї з відповідачем є не можливим. Майнового спору між ними не має, а діти залишаться проживати з позивачкою. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач також у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 2009 року, шлюб був зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 309. Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачкою. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

У липні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому, із врахуванням уточнення до позовної заяви від 07.08.2017 року, просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування квартирою № 42 по пр.. Шевченка, 18 в м. Червонограді Львівської області. На обґрунтування позову послалася на те, що являється основним квартиронаймачем вказаної вище квартири, в якій, крім неї зареєстрована й відповідач, яка являється дочкою її невістки [PERSON]. Стверджує, що реєстрація відповідача у її квартирі змушує її нести додаткові витрати на квартиру, так як мати відповідача жодних коштів на утримання квартири не дає. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав, вказаних у позові. Зазначила, що відповідач протягом останніх 6 років проживає по місцю реєстрації своєї матері [PERSON] Просить позов задовольнити. Щодо заочного розгляду справи не заперечує. Належним чином повідомлена відповідач у судові засідання двічі підряд не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, позивач являється основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS], у якій, крім останньої, зареєстрована відповідач, однак остання в цій квартирі не проживає. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України (далі - ЦК) під правом власності розуміється право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності полягає у тому, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст. 317 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд не бере до уваги витяг з рішення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 26.10.2017 року № 192 про недоцільність зняття з реєстрації малолітньої [PERSON], оскільки воно належним чином не вмотивовано, відповідач проживає разом зі своєю матірю за адресою: м.Червоноград, вул.Купчинського, 7/16, окрім цього реєстрація відповідача у належній позивачеві квартирі порушує право останньої, а тому її вимога про визнання відповідача такою, що втратила право на користування спірною квартирою, підлягає задоволенню. Таким чином, позов задовольняється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

У липні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне «Збалишин». На обгрунтування позову послалась на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 29.07.2010 року. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, протягом останніх чотирьох років подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо. Позивач у судове засідання не зявилася, її представник подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, стосовно заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судові засідання двічі підряд не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин судом здійснено заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. Судом установлено, що з 29.07.2010 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ № 145222 (а.с. 4). Сімейне життя в сторін не склалося, протягом останніх чотирьох років подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

У липні 2017 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 10 серпня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1026, зареєструвала шлюб з [PERSON] У шлюбі народилася дитина - дочка [PERSON], [INFO], яку після розірвання шлюбу позивачка просить залишити проживати з нею. Посилалась, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, відмінність поглядів на сімейні відносини, через часті сварки по різним побутовим причинам. Шлюбно сімейні відносини не підтримують з березня 2016 року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, мешкають окремо один від одного. Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях проти позовних вимог щодо розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Сторони надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, мешкають окремо один від одного, наміру про примирення не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

У липні 2017 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Позов мотивований тим, що сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. З 2015 року відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, навіть не цікавиться її життям, не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Позивач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання також не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що проти позову не заперечує та просить задовольнити. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Зі свідоцтва про народження від 25.07.2012 серія [NUMBER] вбачається, що [INFO] народився [PERSON], батьком якого є [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Відповідно до висновку Печерської районної в м. Києві державної адміністрації від 06.10.2017 № 105/01-2422/В-12 про доцільність позбавлення батьківських прав, враховуючи пропозиції комісії з питань захисту прав дитини від 03.10.2017,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

У липні 2017 року позивач звернулася до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 22.08.1997 року, вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх доньок, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, оскільки вони мають різні характери та погляди на життя, різні уподобання, на підставі цього в сім»ї постійно виникали сварки та скандали. Вважає, що збереження сім»ї неможливо, оскільки шлюбних стосунків вони не підтримують, проживають окремо, подальше спільне життя суперечитиме інтересам сім»ї. Тому, змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити та залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Від примирення сторони відмовилися. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.08.1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Фастівського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 246, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER], від 22.08.1997 року. (а.с. 3). Від вказаного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвами про їх народження Серія [NUMBER], від 29.03.2000 року та Серія [NUMBER], від 15.08.2001 року. (а.с 4). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, позивач виявила бажання залишити собі шлюбне прізвище «[PERSON]». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх неповнолітніх дітей, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Крім того, враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

У липні 2017 року позивач звернулася до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 23 листопада 2013 року, вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що подружнє життя не склалося, всі способи зберегти сімю виявилися марними. Проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що сімя носить формальний характер, тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просила судові витрати по справі покласти на неї. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі зазначив, що позов визнає в повному обсязі. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 листопада 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 339, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія I-ОK № 15879, від 23 листопада 2013 року. (а.с 8). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про її народження Серія I-ОK № 279846 від 21 жовтня 2014 року. (а.с 7). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, позивач виявила бажання залишити собі прізвище «Ніколова». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини, а тому позов в цій частині можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Між тим, позовна вимога в частині залишення проживати разом з позивачем малолітню [PERSON], задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надану суду жодного доказу на підтвердження того, що між сторонами існує спір щодо місця проживання малолітньої [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

У липні 2017 року позивач звернулася до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 24 квітня 2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через розбіжність інтересів та поглядів на життя. Через постійні сварки вони втратили почуття любові один до одного. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припиненні, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо. Оскільки, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливо, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду заяву в якій просить розглянути справу без її часті, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав частково, проти другого пункту прохальної частини позову заперечує. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 квітня 2014 року у відділ державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 61, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER], виданим повторно 15 лютого 2016 року (а.с 4). Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвами про їх народження Серія [NUMBER] від 23 жовтня 2007 року та Серія [NUMBER] від 20 липня 2011 року . (а.с.5,6). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, позивач виявила бажання залишити собі шлюбне прізвище «[PERSON]». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітніх дітей, а тому позов в цій частині можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Між тим, позовна вимога в частині залишення проживати разом з позивачем малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що між сторонами існує спір щодо місця проживання малолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі - 640,00 грн., які були сплачені позивачем при подачі до суду даного позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial