Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу укладеного між ним та [PERSON], який зареєстровано 27 серпня 1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Котовської міської Ради народних депутатів Одеської області, актовий запис за № 259 та визначення місця проживання їхніх дітей. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав і в їх обґрунтування послався на наступне. У шлюбі з відповідачкою вони перебувають з 27 серпня 1994 року. Шлюб для обох перший. Разом подружнім життям вони прожили дев'ятнадцять років. Від шлюбу мають трьох дітей: повнолітній син - [PERSON], [INFO], малолітня донька - [PERSON], [INFO], та малолітній син - [PERSON], [INFO]. Причиною припинення їх сімейних відносин стала несумісність характерів та різні погляди на життя, що згодом призвело до втрати почуття любові і взаємоповаги один до одного. З травня 2011 року вони не підтримують шлюбні стосунки і мешкають окремо один від одного. Спільно господарства вони не ведуть. Спору про поділ майна набутого під час шлюбу та місце проживання дітей між ними не існує, оскільки згідно їхньої спільної домовленості вирішено, що після розірвання шлюбу діти залишаться проживати разом з матір`ю. Подальше збереження шлюбу вважає не можливим, оскільки відповідачка вже вагітна від іншого чоловіка, у зв'язку з чим строк на примирення просить не надавати. Сплату державного мита при реєстрації розірвання шлюбу, просить покласти на нього та за викладених вище обставин позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю та просила його задовольнити по підставам викладеним позивачем. Також, вона вважає, що на сьогоднішній день примирення між нею і позивачем не можливе, оскільки вона планує створити нову сім`ю з іншим чоловіком від якого очікує дитину, тому строк на примирення просить не надавати. Після розірвання шлюбу просить залишити їй дошлюбне прізвище - [PERSON]. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступними підставами. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 27 серпня 1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Котовської міської Ради народних депутатів Одеської області, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], актовий запис за № 259. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON] /а. с. 6/. За час спільного подружнього життя у сторін народилося троє дітей: син - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження /а. с. 12, 13, 14/. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні стосунки з травня 2011 року і з того часу разом не проживають, спільного господарства не ведуть, кожний з них створив іншу сім`ю, тому суд вважає, що позов підлягає задоволеню. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, 160 СК України,

Outcome: approved