overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернулася до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначає, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 22.12.2009 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON] , [INFO] . Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що привело до частих скандалів, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї з відповідачем є неможливим. Майнового спору вони не мають. Посилаючись на наведене, позивач просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 грудня 2009 року, шлюб був зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 647. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на дружину з якою проживає дитина в віці до трьох років. Позивач в судове засідання не з'явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що позов законний та обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 26 жовтня 2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її повному утриманні. Згідно ст. 51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, право на утримання, дружина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати. В обгрунтування позову послалась на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 24.11.1982 року. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. Спільне життя не склалося, на даний час сім'я існує лише формально, втратили один до одного почуття любові та поваги, тому вважають, що примирення між ними неможливе. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач у позовній заяві просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу погоджується. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.11.1982 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від подружнього життя у сторін двоє повнолітніх дітей. Сімейне життя в сторін не склалося, втратили один до одного почуття любові та поваги, тому вважають, що примирення між ними неможливе. При таких обставинах суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 листопада 2011 року у виконавчому комітеті Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, актовий запис № 3. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. В даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Їх подружнє життя не склалося. Причиною розпаду сім'ї стало те, що вони не можуть знайти спільної мови при вирішенні сімейних питань, а тому просить суд шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує. Відповідач в судовому засіданні позов визнає частково, заперечує проти стягнення з нього судових витрат. Вислухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дитини. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленим одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 листопада 2011 року у виконавчому комітеті Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, актовий запис № 3. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково , так як сім'я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Зберегти сім'ю в подальшому неможливо. Вбачається, що між сторонами існують конфліктні стосунки. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити без змін [PERSON], так як позивачка не надала підтверджуючого документа, а саме: копії свідоцтва про народження. . Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 травня 1988 року в Бабушкінському відділі ЗАГС м. Дніпропетровська, актовий запис № 588. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. В даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Їх подружнє життя не склалося. Причиною розпаду сім'ї стало те, що вони не можуть знайти спільної мови при вирішенні сімейних питань, а тому просить суд шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує. Відповідач в судовому засіданні позов визнає повністю. Вислухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дитини. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленим одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 травня 1988 року в Бабушкінському відділі ЗАГС м. Дніпропетровська, актовий запис № 588. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як сім'я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Зберегти сім'ю в подальшому неможливо. Вбачається, що між сторонами існують конфліктні стосунки. Судові витрати позивач прохає покласти на неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

у липні 2014року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.06.2011року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї за актовим записом № 1361 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Зазначала, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з несхожістю характерами, різними поглядами на життя. Спільне господарство не ведуть та не підтримують шлюбні відносини, проживали однією сім'єю до лютого 2013року. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити з викладених підстав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та проти розірвання шлюбу не заперечував. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.06.2011року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї за актовим записом № 1361 (а.с.6). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з пояснень, сторони не підтримують шлюбних відносин та проживають окремо з лютого 2013року, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 11 серпня 2006 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на повному матеріальному забезпеченні позивача, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу, на утриманні інших дітей не має, а тому позивач просила суд стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі по 750 грн. на кожну дитину щомісяця до повноліття дітей. У судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву щодо розгляду справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням слухати справу у його відсутності, проти позову не заперечував. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвами про народження дітей, і зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, те, що відповідач визнав позов, на утриманні інших дітей не має, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 750 гривень щомісяця на кожну дитину до повноліття дітей. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачем 01.02.2003. У обґрунтування позовних вимог вказав, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та відсутність взаєморозуміння через що з 2004 року шлюбні відносини фактично припинені. Від шлюбу дітей не мають. У судове засідання сторони не з'явилися, до суду надали письмові заяви в яких просили розглядати справу за їх відсутності та розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 01.02.2003 між сторонами Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 28, що підтверджується повторним свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони дітей не мають. Із змісту позову встановлено, що спільне життя між сторонами не склалось через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого шлюбні відносини фактично припинені з 2004 року. Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, а також те, що їх примирення неможливе, взявши до уваги встановлені судом обставини життя подружжя та відсутність підстав, які перешкоджали розірванню шлюбу в судовому порядку, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до статті 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачем 01.11.2003. У обґрунтування позовних вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини з відповідачем припинено з вересня 2013 року. Примирення та подальше спільне життя з ним не можливе. Від шлюбу мають двох дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. Майновий спір та спір про проживання дітей відсутні. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 01.11.2003 між сторонами Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 1539, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Із пояснень позивача встановлено, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого шлюбні стосунки припинено з вересня 2013 року. Сторони наміру їх поновлювати не мають. Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER]. Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, а також те, що їх примирення неможливе, взявши до уваги встановлені судом обставини життя подружжя та відсутність підстав, які перешкоджали розірванню шлюбу в судовому порядку, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до статті 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved