Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовною заявою, в якій поставлено питання про стягнення з відповідача [PERSON] у відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, суму в розмірі 23826,68 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.10.2013 по вул. Шамрила,17 у м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участі автомобіля «Volkswagen Caddy», державний номер [NUMBER], що належить ТОВ «Український лізинговий фонд», під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Opel Frontera», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] (далі - відповідач), якого було визнано винним у ДТП, внаслідок якої автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження. Вказує, що на момент ДТП, між ТОВ «Український лізинговий фонд» та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі-позивач) було укладено договір страхування транспортних засобів №44711 від 18.12.2012, предметом якого є страхування автомобіля «Volkswagen Caddy», державний номер [NUMBER]. Позивач вказує, що ним було сплачено потерпілій у ДТП особі суму страхового відшкодування у розмірі 23826,68грн., у зв'язку з чим на підставі ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» позивач має право вимоги, яке страхувальник має право до особи, відповідальної за завдані збитки. Однак, відповідачем у добровільному порядку відшкодування шкоди у вказаній сумі не будо здійснено, у зв'язку з чим позивач звернувся за стягненням вказаної суми у судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, сповіщений належним чином про час та місце слухання справи, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання неодноразово повідомлялася належним чином через оголошення у пресі, про що свідчить примірник газети «Урядовий кур'єр» за 21.02.2015 №33 (5407). У відповідності до вимог ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 21.10.2013 по вул. Шамрила,17 у м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участі автомобіля «Volkswagen Caddy», державний номер [NUMBER], що належить ТОВ «Український лізинговий фонд», під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Opel Frontera», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] внаслідок якої автомобіль «Volkswagen Caddy», отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ВДАІ Шевченківського РУ ГУМВС України в м.Києві (а.с.15). Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 05.11.2013 у справі №761/27854/13-п (провадження №3/761/7732/2013) [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП (а.с.16). Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винуватцем ДТП, яка трапилась 21.10.2013 по вул. Шамрила,17 у м.Києві, за участі автомобіля «Volkswagen Caddy» та «Opel Frontera», є відповідач. Встановлено, що, станом на дату скоєння ДТП, між ТОВ «Український лізинговий фонд» (страхувальник) та позивачем було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ №044711 від 18.12.2012 (далі - договір страхування), строком дії з 20.12.2012 по 19.12.2013, предметом якого є страхування автомобіля «Volkswagen Caddy», державний номер [NUMBER] (а.с.4-6). Оскільки вказана ДТП мала місце під час дії договору страхувальник 22.10.2013 звернувся до позивача із заявою про пошкодження транспортного засобу в зв'язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування (а.с.10-13). Частиною 2 ст.8 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 №85/96 зі змінами визначено, що страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася із настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст.16 Закону України «Про страхування» договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Вказана норма кореспондується з положенням ст.979 ЦК України. У відповідності до ч.1 ст.990 ЦК України, яка кореспондується з положеннями ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування», страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється. Враховуючи те, що внаслідок ДТП власнику автомобіля «Volkswagen Caddy» спричинено механічні пошкодження, позивач на підставі страхових актів UА2013102100021/L16/01 від 13.11.2013, UА2013102100021/L16/02 від 06.12.2013 та розрахунку суми страхового відшкодування до них, виходячи із наряду-замовлення №С300262174/СН00209241 здійснив виплату страхового відшкодування на користь страхувальника, в розмірі 23826,68грн., що підтверджується платіжними дорученнями №17787 від 14.11.2013 та №18490 від 09.12.2013 (а.с.27-28), чим відшкодовано завдану відповідачем шкоду власнику пошкодженого у ДТП автомобіля. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188 ЦК України, встановлено загальні підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. Зокрема, п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до вимог ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (суброгація). Отже, у позивача виникло право вимоги до відповідача з підстав, визначених ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування». Таким чином, виходячи з фактичних обставин справи, повно та всебічно оцінивши докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а саме: з [PERSON] на користь ПАТ«Страхова компанія «ПЗУ Україна» підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 23826,68грн., а також, понесені останнім і підтверджені документально судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243,60грн. З огляду на викладене та

Outcome: approved