Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

У липні 2019 р. до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позовних вимог зазначив,що вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 04.06.2019 р. [PERSON] визнано винуватим за ч.1 ст. 122 КК України за завдання позивачу тілесних ушкоджень. Вирок набрав законної сили. Позивач зазначив, що діями відповідача йому спричинена матеріальна у вигляді витрат на лікування в розмірі 3000 грн.,на підтвердження чого надав квитанції. Моральну шкоду позивач оцінює у 10 000 грн., та обґрунтовує її зміною звичного укладу життя, фізичними та душевними стражданнями, а також вважає, що через дії відповідача він не зміг належним чином скласти випускні іспити та вступити на бюджетне відділення до інституту, оскільки замість підготовки до іспитів, вимушений був проходити курс лікування. Крім того просив суд стягнути на свою користь витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. Ухвалою від 26.09.2019 р. відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, та роз`яснено сторонам їх право подати заяви по суті справи. Позивач та відповідач не скористались своїм правом подати до суду відповідні заяви по суті справи. В судовому засіданні сторонам роз`яснено вимоги ст.ст. 12, 81-84 ЦПК України, жодних клопотань та заяв до початку розгляду справи заявлено не було. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Погодився з розміром витрат на лікування позивача в розмірі 3000 грн., в іншій частині просив у задоволенні позову відмовити. Дослідивши подані докази та оглянувши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 04 червня 2019 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - умисному спричиненню [PERSON] середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.. 121 КК України, але таке, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, та призначене покарання із застосуванням,ст.. 69 КК України, у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян,що дорівнює 850 грн. У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої він ухвалений, лише в питанні, чи мали місце дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, враховуючи факт набрання законної сили вироком відносно відповідача [PERSON] , суд констатує наявність підстав для подання даного позову [PERSON] Стосовно обґрунтованості суми позову, суд дійшов наступних висновків. Позивачем до справи додано ряд документів, які підтверджують факт його витрат, пов`язаних з лікуванням. Так, до матеріалів справи позивачем квитанції на придбання ліків, однак суд дослідивши вказані квитанції та чеки відхиляє чек ПриватБанку № 386 на суму 443,32 грн., оскільки з нього не вбачається,що саме та ким було придбано. Також відхиляє чек ФН 3000232763 КП «АО «Фармація» на придбання мінеральної води на суму 17,00 грн., оскільки мінеральна вода не є лікарським засобом необхідним для лікування. А також відхиляє два аркуша паперу з написом назви ліків, вартістю, датою та підписом невідомої особи, оскільки вказані аркуші паперу не є належним підтвердженням витрат на придбання ліків. Що стосується інших квитанцій на придбання медикаментів, то суд вважає їх належними та допустимими доказами та такими,що підтверджують витрати позивача на придбання медикаментів на загальну суму 2 860,82 грн., та вважає позовні вимоги обґрунтованими в цій частині. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 ст.1167, ст..1168 ЦК України. Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди з урахуванням моральних та фізичних страждань позивача внаслідок протиправних дій відповідача є законними, обґрунтованими, та підлягають частковому задоволенню, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» в сумі 5 000 грн. Позовні вимоги в частині стягненню витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн. не підлягають задоволенню оскільки їх сума жодним чином не обґрунтована та не доведена позивачем.

Outcome: partial