Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

у листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 22.10.1999 року. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей, син - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначила, що її спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, відсутності спільних інтересів та різних поглядів на життя. Тривалий час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та шлюбні відносини не підтримують. Позивачка вважає, що в подальшому сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки у сторін на грунті сімейно-побутових проблем та протилежних поглядів на життя розвинулась неприязнь одне до одного, почуття любові та поваги між ними втрачено. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного із сторін. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати разом з позивачкою. Позивачка зазначила, що відповідач офіційного працевлаштування не має та матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. На утриманні інших дітей, непрацездатної дружини та батьків відповідач немає. Позивачка вважає, що відповідач працездатний, може працювати та утримувати своїх дітей. Зазначила, що її заробітна плата становить 6699, 97 грн. без відрахувань, якої їй не вистачає, щоб матеріально забезпечувати себе та двох дітей, оскільки за навчання в школі одного з синів вона витрачає в місяць 1000 гривень, та молодший син в наступному році також піде до школи, що також потребує додаткових витрат. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивачка просила суд, розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 22.10.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у місті Києві та стягнути з відповідача на свою користь на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2500, 00 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з дати звернення до суду із позовом і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. До початку розгляду справи надала суду клопотання, в якому просила розглянути справу за її відсутності. Зазначила, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просила задовольнити та проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. 22.10.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 8). [INFO] народився [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9), згідно якого батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7), згідно якого батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, зберігати сім'ю не мають наміру, стосовно проживання дитини сторони дійшли згоди. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог про розірвання шлюбу та необхідність їх задоволення. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 2500, 00 грн. на кожну дитину щомісяця обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 487, 20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved