Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

У липні\~2018\~року [PERSON]\~звернулася до\~суду із\~позовом до\~[PERSON],\~в якому\~просила:\~стягнути з\~нього на\~її користь\~аліменти на\~утримання синаСахнюка\~Д.О.,\~07грудня\~[INFO], в розмірі ? частки заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення з цим позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути із [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі ? частки заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення з цим позовом до суду та до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28 серпня 2017 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], 07грудня [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, проживають вони окремо та не ведуть спільного господарства. Дитина проживає з матірю та перебуває на повному її утриманні. [PERSON] знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, працювати не має змоги, а тому єдиним джерелом доходу є соціальна допомога при народженні та соціальна допомога одиноким матерям. У звязку з підвищенням цін на продукти, одяг та ліки, тих доходів які вона отримує, не вистачає, щоб задовольнити потреби їх з відповідачем дитини. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на її утримання та утриманнясина не надає. Позивач змушена звернутись до суду, оскільки домовленості щодо матеріального забезпечення між сторонами не досягнуто. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2018 року провадження у вказаній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні був не згоден із викладеними в позовній заяві обставинами, а саме, що він взагалі не надавав допомоги на утримання дитини, проте позов визнав й не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та відповідача, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28серпня 2017 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Овчарова) [PERSON], зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 23. (а.с.6) Від спільного подружнього життя у сторін 07грудня 2017 року народився синСахнюк [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження,серії І-ОК № 367603, виданого виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис №\~51. [PERSON], мати [PERSON] (а.с.7). Згідно із ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У судовому засіданні встановлено, що позивач на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, і на утримання дружини до досягнення дитини трьох років відповідач в добровільному порядку коштів не надає. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів № 3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181, 182 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, вивчивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач визнав позов повністю й погодився сплачувати аліменти, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, шляхом стягнення із відповідача користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO], в розмірі ? частини від усіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову, до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання позивача, починаючи з 02 липня 2018 року і до досягнення дитиною [PERSON] [INFO], трьох річного віку. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved