Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом до [PERSON] й [PERSON], який обґрунтовувався тим, що на підставі судових рішень, які набрали законної сили, встановлено факт її проживання однією сім'єю без шлюбу із [PERSON], який помер [INFO], в період із 03 травня 1994 року по [INFO]. Надано їй право на спадкування після смерті [PERSON] із спадкоємцями першої черги за законом, визначеної цивільним законодавством України. Із 1994 року й до дня смерті [PERSON] хворів й потребував постійного нагляду. Ці обставини підтверджені у судовому засіданні показами свідків й актами депутата селищної ради. Обставини, які встановлені судовими рішеннями, не підлягають доказуванню. [PERSON] проживала із спадкодавцем до дня смерті й тільки вона піклувалася про нього та доглядала за ним. За власні грошові кошти провела поховання [PERSON] Відповідач [PERSON] не доглядала за [PERSON], з ним не проживала й не спілкувалася. Просила усунути відповідачів [PERSON] й [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. У судовому засіданні позивач [PERSON] уточнила заявлені позовні вимоги, про що подала до суду відповідну заяву, у якій просила суд усунути відповідача [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Позовні вимоги до відповідача [PERSON] відсутні (а.с.48). Судом змінено процесуальне положення відповідача [PERSON] й залучено її до участі у цій справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали й просили їх задовольнити. При цьому вони пояснили, що відповідач [PERSON] ніколи не приїздила до свого батька [PERSON], не допомагала йому, а останній понад десять років хворів й потребував постійного стороннього догляду. До лікарів [PERSON] за життя не звертався, однак мав незадовільний стан здоров'я. Останній рік до дня смерті [PERSON] майже не виходив із будинку. Виключно [PERSON] піклувалася про нього. У судове засідання від подач [PERSON] не з'явилася. Про день, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялася у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку, як шляхом виклику судовими повістками через поштове відділення зв'язку так й через опублікування оголошення у пресі. Причини неявки не повідомлені. У судове засідання третя особа [PERSON] не з'явилася. Надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов [PERSON] нею визнається (а.с.101). Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явилися у судове засідання, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа № 2-4489/11 (провадження № 2/1007/688/2012) за позовом [PERSON] до Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, [PERSON], [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка і жінки без шлюбу та зміну черговості одержання права на спадкування. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2012 року позов задоволено частково. Встановлено факт проживання однією сім'єю [PERSON], який помер [INFO], та [PERSON] без шлюбу в період з 03 травня 1994 року по [INFO]. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 18 липня 2012 року скасоване рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2012 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо зміни черговості спадкування. Надано [PERSON] право на спадкування із спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON]. В решті рішення суду першої інстанції залишене без зміни. Судами першої та апеляційної інстанцій в цивільній справі № 2-4489/11 встановлено, що із 26 листопада 1983 року по 03 травня 1994 року [PERSON] й [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та свідоцтвом про розірвання шлюбу. Помер [PERSON] [INFO] в селищі міського типу Велика Димерка Броварського району Київської області. Згідно із актом обстеження житлово-побутових умов депутата Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області Волошина В.І. від 02 грудня 2011 року, складеного у присутності свідків [PERSON] й [PERSON], із 1981 року [PERSON] фактично проживала разом із [PERSON] до дня його смерті ([INFO]) у дерев'яному, обкладеному цеглою, будинку [ADDRESS]. Цей будинок на праві власності належав [PERSON] Похорони [PERSON] проведені за рахунок [PERSON] Судом апеляційної інстанції також встановлено, що за життя, а саме 28 червня 1994 року [PERSON] звільнений з заводу залізобетонних виробів за прогули без поважних причин відповідно до пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України. Із червня 1994 року по [INFO] був працездатною особою у віці п'ятдесяти п'яти років. Не перебував на пенсійному забезпеченні й ніде не працював. Відповідно до актів депутата Великодимерської селищної ради догляд за будинком, а також за [PERSON] і його батьками здійснювала [PERSON], яка також за свій рахунок здійснила поховання останнього, що також підтверджено показами свідків [PERSON] та [PERSON] Крім того, відповідно до акту депутата Великодимерської селищної ради від 06 липня 2012 року [PERSON] із 1994 року хворів та потребував постійного нагляду. На момент смерті спадкодавця, [PERSON] здійснювала догляд, допомагала та піклувалася за останнім, він знаходився на її утриманні та потребував іншої допомоги. Відповідно до частини третьої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Із копій актів депутата Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області Волошина В.І. від 02 грудня 2011 року, від 16 березня 2012 року, від 06 липня 2012 року, від 17 жовтня 2014 року, складених у присутності свідків [PERSON] та [PERSON], вбачається, що [PERSON] фактично проживає у будинку [ADDRESS]. Будинок дерев'яний, обкладений цеглою (житлова площа 42,4 кв.м.), зареєстрований за [PERSON], який помер [INFO]. Із 1981 року й до останнього дня життя з [PERSON] проживала [PERSON], яка провела його похорони за власні кошти. [PERSON] доглядала за [PERSON], який із 1994 року хворів й потребував постійного нагляду. Також [PERSON] доглядала за батьками [PERSON] Донька [PERSON] - [PERSON] у ранньому дитинстві разом із своєю матір'ю виїхала із селища міського типу Велика Димерка. Із батьком не спілкувалася й ніколи з ним не проживала. Вона проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15 - 18). У судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що [PERSON] за життя постійно зловживав алкогольними напоями. Біля десяти років ніде не працював. Через вживання алкогольних напоїв мав незадовільний стан здоров'я. Останній рік перед смертю майже не пересувався, продовжуючи вживати алкогольні напої. Ці напої йому приносили друзі. Він потребував постійного догляду. До лікарні з приводу незадовільного стану здоров'я він не звертався. У судовому засіданні свідок [PERSON] дала покази про те, що вона проживає поряд із позивачем [PERSON] Остання проживає в селищі міського типу Велика Димерка біля тридцяти років. Відповідача [PERSON] не знає й не бачила. За життя [PERSON] постійно вживав алкогольні напої, не працював. Алкогольні напої вживав кожен день. Перед смертю [PERSON] скаржився на біль у грудях. Про свою доньку [PERSON] він ніколи не розповідав й про неї не згадував. [PERSON] на похоронах [PERSON] не була. У судовому засіданні свідок [PERSON] дав покази про те, що за життя [PERSON] постійно вживав алкогольні напої, господарства не вів. Відповідача [PERSON] ніколи на бачив в селищі міського типу Велика Димерка. Про неї [PERSON] ніколи не згадував. Із [PERSON] проживала його донька [PERSON] На похоронах [PERSON] він не був. Похованням займалася позивач [PERSON] Іноді [PERSON] при житті скаржився на біль у грудях. Із повідомлення КЗ КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об'єднання» від 16 жовтня 2010 року № 1022, наданого на запит юридичної фірми «[PERSON] та Партнери», видно, що діючою Міжнародною класифікацією хвороб - хронічний алкоголізм віднесено до переліку психічних захворювань (а.с.14). У судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що за життя [PERSON] не звертався до психіатричних лікарень чи до лікарів-психіатрів за медичною допомогою з приводу хронічного алкоголізму. З цим питанням до психіатричних лікарень не зверталася й вона. Статтями 10, 11, 60 ЦПК України чітко визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно із статями 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом частин третьої й п'ятої статті 1214 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'яку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], задоволенню не підлягають через недоведеність заявлених позовних вимог. Позивачем [PERSON] та її представником [PERSON] не було надано суду жодних доказів того, що відповідач [PERSON] ухилялася від виконання обов'язків по утриманню спадкодавця. Також не було надано доказів того, що спадкодавець [PERSON] за життя хворів на тяжку хворобу або мав каліцтво, через які був у безпорадному стані. Обставини щодо систематичного вживання алкогольних напоїв [PERSON], які підтверджені показами свідків [PERSON] та [PERSON], не можуть свідчити про перебування спадкодавця у безпорадному стані й наявність у нього тяжкої хвороби. У судовому засіданні позивачем [PERSON] та її представником [PERSON] не надано доказів щодо обізнаності відповідача [PERSON] про стан здоров'я спадкодавця [PERSON] й про необхідність надання останньому допомоги у зв'язку із зловживанням алкогольними напоями. Про її свідоме й цілеспрямоване ухилення від надання цієї допомоги. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2012 року та рішенням Апеляційного суду Київської області від 18 липня 2012 року в цивільній справі № 2-4489/11 встановлено: - факт спільного проживання однією сім'єю [PERSON] із [PERSON] без шлюбу в період із 03 травня 1994 року по 03 травня 2011 року; - факти здійснення опіки [PERSON] та надання допомоги [PERSON]; - факти знаходження [PERSON] на утриманні у [PERSON]; - факт того, що [PERSON] потребував іншої допомоги. Саме у зв'язку із встановленням цих фактів у судовому порядку й було надано позивачу [PERSON] право на спадкування за законом із спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: dismissed