overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 26 липня 2001 року у виконавчому комітеті Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області він зареєстрував із відповідачем шлюб, актовий запис № 2. Від спільного проживання у сторін народилися донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив, що причиною розірвання шлюбу є те, що у них різні погляди на життя, сторони перестали розуміти один одного, тому їх сім'я фактично розпалася і примирення неможливе. Окрім того, позивач вказав, що вони проживають окремо майже 4 роки. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу за його позовом розглядати у його відсутність, позовні просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча завчасно та належним чином повідомлялася про час та місце слухання справи. Так як відповідач, яка належним чином повідомлена і від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності в судове засідання не з'явилася, суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами 26 липня 2001 року був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 2 (а.с.3). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] виданого виконкомом Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області у сторін є син [PERSON] [INFO] (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] виданого виконкомом Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області у сторін є донька [PERSON] [INFO] (а.с.5). Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON]. звернувся до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 28 квітня 1996 року у виконавчому комітеті Вапнярської селищної ради Томашпільського району зареєстрували шлюб. Від спільного проживання в сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя, подружніх стосунків сторони не підтримують, сім'я фактично розпалася. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак направив на адресу суду заяву в якій просить справу розглянути в його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направила на адресу суду заяву згідно якої просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сім'я сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом. Заяву мотивував тим, що він є власником присадибної земельної ділянки площею 0, 0591 га згідно Державного акту в [ADDRESS]. Його рідний брат - відповідач [PERSON] самовільно захопив від нього частину земельної ділянки встановивши металеву огорожу внаслідок чого він не може обслуговувати свій житловий будинок. Посилаючись на зазначені обставини просив зобов'язати відповідача знести паркан з його ділянки та не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою. В суді позивач та його представник позов підтримали повністю. Відповідач позов заперечив. Представник третьої особи позов підтримує. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт самовільного зайняття відповідачем частини земельної ділянки позивача площею 3 кв.м. Вислухавши пояснення сторін, свідків, третьої особи, перевіривши та оцінивши докази в справі, суд вважає, що позов [PERSON]. підлягає до задоволення з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування заданих збитків. Згідно ч.1 ст. 212 цього Кодексу самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що позивач [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 638822 від 02.11.2012 р. є власником земельної ділянки площею 0, 0591 га в [ADDRESS], яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відповідач [PERSON] ( рідний брат позивача) самовільно зайняв частину його земельної ділянки: від 0,15 м до 0,45 м по довжині земельної ділянки 11 м., загальна площа 3 кв.м. на якій встановив огорожу із металевої сітки, внаслідок чого позивач не має вільного доступу до обслуговування власного житлового будинку. Вищенаведене підтверджується: копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 638822 виданого [PERSON], копією Акту комісії Колочавської с/р від 16 жовтня 2013 року, Актом комісії Колочавської с/р від 25 грудня 2014 року та План-схемою до нього, показами свідків [PERSON] та [PERSON] За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позову є підставні, належними доказами обґрунтовані і доведені перед судом і позов підлягає до задоволення. Мотивацію відповідача [PERSON] щодо правомірності своїх дій суд відхиляє, оскільки правовстановлюючих документів на свою земельну ділянку останній не має, належних доказів для спростування та заперечення вимог позивача суду не подав. Вимог про стягнення судових витрат перед судом для вирішення не ставилось і таких немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON], який проживав в с. Антонівка Томашпільського району й був його батьком. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 1,8886 га, яка розташована на території Антонівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Позивач [PERSON] є спадкоємцем майна батька за заповітом. Позивач звернувся до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, однак йому у цьому відмовлено за пропуском строку для прийняття спадщини. Як вбачається з позовної заяви [PERSON] своєчасно не звернувся до нотаріальної контори, оскільки перебував за кордоном. Від спадщини позивач не відмовлявся, спадщину згідний прийняти. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак направив на адресу суду заяву згідно якої позовні вимоги підтримує, справу просить розглянути без його участі. Представник відповідача Антонівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої позов визнав, просить справу розглянути за відсутності представника. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак направила на адресу суду заяву згідно якої позовні вимоги визнає, просить справу розглядати без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом установлено, що [INFO] у с. Антонівка Томашпільського району помер [PERSON] (а. с. 5). Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 1,8886 га, яка розташована на території Антонівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (а. с. 6,7). [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом (а. с. 4). Також [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за пропуском строку для прийняття спадщини (а. с.9). Обставини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини суд визнає поважними, так як такі обставини сторонами визнаються, а тому вважає визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Ізяславської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] помер його батько [PERSON] Після смерті останнього відкрилась спадщина на земельну ділянку. Позивач є спадкоємцем померлого за заповітом, проте не звернувся у нотаріальну контору в встановлений термін у зв'язку з хворобою. Просить визначити йому додатковий строк для подання заяви у нотаріальну контору для прийняття спадщини. Ухвалою суду від 20 січня 2015 року замінено первісного відповідача Ізяславську державну нотаріальну контору належним відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, у поданій до суду письмовій заяві просив справу слухати за його відсутності та вказав, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення відповідача, перевіривши письмові матеріали справи, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] в с. Клубівка Ізяславського району Хмельницької області. За життя 01 червня 2009 року [PERSON] склав заповіт, де заповів на ім'я позивача земельну ділянку площею 1,8237 Га, розташовану на території Сошенської сільської ради Ізяславського району. Відповідно до повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру після смерті [PERSON] спадкової справи не заводилось. Відповідач [PERSON] є дочкою спадкодавця, прийняла спадщину після смерті батька, оскільки проживала та була зареєстрована разом із ним у [ADDRESS], що підтверджується довідкою Клубівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 09 січня 2015 року № 10. Як вбачається з індивідуальної програми реабілітації інваліда № 1358 та пенсійного посвідчення № [NUMBER] позивач важко хворіє та являється інвалідом другої групи довічно. Таким чином, позивач являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Відповідач проти задоволення позову не заперечує. Причину пропуску строку для прийняття спадщини суд вважає поважною. Зважаючи на вищевказане, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, визначивши для [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернувся у суд із указаним позовом до [PERSON] та просив розірвати шлюб, зареєстрований між ними 22 червня 1986 року. Вимоги мотивував тим, що фактично сім'ї не існує, тривалий час вони проживають окремо. Вважає, що збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. У судовому засіданні позивач підтримав позов, просив розірвати шлюб та залишити за ним судові витрати у справі. Пояснив, що з відповідачем понад два роки не проживають спільно, не підтримують подружніх стосунків, народжені у шлюбі діти досягнули повноліття, на даний час він фактично створив нову сім'ю. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач заперечень проти позову не подала та двічі не з'явилася у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 104, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Із повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26 листопада 2014 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 22 червня 1986 року зареєстрували шлюб. Шлюб зареєстровано Виконавчим комітетом Датинської сільської ради Ратнівського району Волинської області, актовий запис № 11. Прізвища після одруження чоловіка і дружини - [PERSON]. Із змісту позовної заяви та пояснень позивача убачається, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, кожен з них живе окремим життям, позивач фактично створив нову сім'ю, народжені у шлюбі діти досягнули повноліття. Наведені обставини дають суду підстави зробити висновок, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. За заявою позивача судові витрати залишити за ним. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, у якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 червня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 14 червня 2008 року, виданим Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї. (а.с. 3) Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи вбачається, на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, у якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 липня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 27 липня 2001 року, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного РУЮ у м. Києві. (а.с. 4) Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи вбачається, на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02 лютого 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 02 лютого 2007 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського РУЮ у м. Києві. (а.с. 8) Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а.с. 9-10) З матеріалів справи вбачається, на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на повнолітнього сина на період навчання, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Зазначала, що на даний час син навчається на денному відділенні Полтавського політехнічного коледжу, працювати змоги не має, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги від батька. Оскільки відповідач не бажає добровільно надавати допомогу на утримання сина, просила стягнути на її користь аліменти на його утримання в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача на період навчання. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовнійзаяві. Відповідач позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 17.01.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER]від 17.01.2002 року. Згідно свідоцтва про народження від 19.06.1996 року серії [NUMBER] ,сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO] Як вбачається з довідки № 300 від 11.10.2014 року, виданою Полтавським політехнічним коледжем НТУ «ПТІ», [PERSON] є студентом 3 курсу,денного відділенняПолтавського політехнічного коледжу. Термін навчання становить з 01.09.2012 року до 30.06. 2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, а також те, що батьки мають нести рівні обов'язки відповідно до дітей, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на період навчання сина в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача на період навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23 років. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує вимоги ст. 182 СК України. Приймаючи до уваги викладене, а також проаналізувавши та оцінивши надані сторонами докази суд вважає, що визначений розмір аліментів є достатнім, для забезпечення навчання повнолітнього сина. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в розмірі 243, 60 грн.

Outcome: partial