Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона навчається в Київському національному університеті ім. Т. Шевченка на 2 курсі денного відділення філософського факультету, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, оскільки не має ніякого джерела доходів, знаходиться на утриманні матері. Крім цього зазначає, що відповідач, її рідний батько, в добровільному порядку такої фінансової підтримки не надає. У зв'язку з цим просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітків (доходів) щомісячно, починаючи з 08 липня 2014 року на час її навчання і до досягнення нею двадцяти трьох років. Крім того, просить стягнути з [PERSON] понесені витрати за складання позовної заяви в сумі 200 грн. 00 коп. Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити, зазначивши, що проти розгляду справи у відсутність відповідача не заперечує. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, день і час розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю та відсутністю відповідача, в якій проти задоволення позову в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки в розмірі ? частини заробітку, починаючи з дня пред'явлення позову (07.11.2014 року) і до часу закінчення навчання, але не пізніше досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку та в частині стягнення понесених витрат на написання позовної заяви в розмірі 200 грн. 00 коп. - не заперечував. Вислухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є рідним батьком позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). З 01 вересня 2013 року [PERSON] зарахована на навчання до Київського національного університету імені Тараса Шевчена, факультет філософії, за спеціальністю «(2008) політологія» на денну форму навчання, що підтверджується довідкою № 867 від 27 жовтня 2014 року (а.с.6). Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, - батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд враховує положення ч. 1 ст. 183 СК України та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти щомісячно у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Частиною 1ст. 191 Сімейного кодексу України України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 07.11.2014 року, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 07 листопада 2014 року на час її навчання і до досягнення нею двадцяти трьох років. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення аліментів, починаючи з 08 липня 2014 року, а саме з досягнення [PERSON] повнолітня, є не обґрунтованими та задоволенню не підлягають. Крім цього підлягає задоволенню вимога про стягнення з [PERSON] на користь позивача витрат пов'язаних з написанням позовної заяви в розмірі 200 грн. 00 коп., оскільки вони є документально підтверджені відповідною квитанцією та не заперечуються відповідачем. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Частинами 1 та 2 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження факту надання позивачу матеріальної допомоги, відповідачем не надано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, є частково обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню. Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial