Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

У квітні 2018 р. позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у лютому 2018 р. позивач перевіряючи дані в реєстрі нерухомого майна дізнався, що на його нерухоме майно накладено арешт. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 118502008 на все нерухоме майно накладено арешт, реєстраційний № обтяження: 10772748. зареєстровано 31.01.2011 р. на підставі постанови ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві № 23786603, №692/16. Як вказує позивач, у зв'язку з чим, позивач 21.02.2018 р. звернувся з заявою № 5172 до відповідача - Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУІО в м. Києві, на яку йому листом від 16.03.2018 р. було повідомлено, що на даний час на виконанні в Оболонському РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, виконавчі провадження щодо боржника [PERSON] не перебувають. У відділі на виконанні перебувало виконавче провадження № 23786603 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-344 від 05.11.2010 р. Дніпровського р/с м. Києва. 26.02.2012 р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа без виконання, копію якої разом з виконавчим документом направлено стягувачеві. Зазначено, що згідно з п. 9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 р., виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчився, підлягають знищенню та відповідно Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом МЮ України № 512/5 від 02.04.2012 р. не передбачено механізм та порядок зняття арешту по виконавчим провадженням інформація щодо яких відсутня в АСВП. Як вказує позивач, у відповідності до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 118502008 від 26.03.2018 р. реєстратором Державного підприємства «Інформаційний центр» МЮ України від 31.01.2011 р. за № 10772748 на підставі постанови № 23786603 від 21.01.2011 ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві № 692/16 накладено арешт на все майно позивача. Тому просить суд задовольнити позов та зняти арешт, накладений постановою № 23786603 від 21.01.2011 р. ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві № 692/16 про арешт нерухомого майна боржника та зареєстрований 31.01.2011 р. за № 10772748 реєстратором Державного підприємства «Інформаційний центр» МЮ України на все майно, яке належить йому на праві власності.. Представник позивача надіслав до суду свою заяву щодо підтримки позову. Представник Оболонського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. У лютому 2018 р. позивач перевіряючи дані в реєстрі нерухомого майна дізнався, що на його нерухоме майно накладено арешт. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 118502008 на все нерухоме майно накладено арешт, реєстраційний № обтяження: 10772748. зареєстровано 31.01.2011 р. на підставі постанови ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві № 23786603, №692/16. У відповідності до ст. 41 Конституції України «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності». Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як з'ясував суд, 21.02.2018 р. звернувся з заявою № 5172 до відповідача - Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУІО в м. Києві, на яку йому листом від 16.03.2018 р. було повідомлено, що на даний час на виконанні в Оболонському РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, виконавчі провадження щодо боржника [PERSON] не перебувають. У відділі на виконанні перебувало виконавче провадження № 23786603 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-344 від 05.11.2010 р. Дніпровського р/с м. Києва. При цьому 26.02.2012 р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа без виконання, копію якої разом з виконавчим документом направлено стягувачеві. Зазначено, що згідно з п. 9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 р., виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчився, підлягають знищенню та відповідно Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом МЮ України № 512/5 від 02.04.2012 р. не передбачено механізм та порядок зняття арешту по виконавчим провадженням інформація щодо яких відсутня в АСВП. Ст. 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Таким чином суд приходить до висновку, що задоволення позову [PERSON] щодо зняття арешту. Що стосується вилучення запису про арешт, то дана вимога є похідною та такою, що повинна бути виконана державним реєстратором на виконання ухвали суду, а тому в цій частині суд відмовляє. Тому враховуючи викладене та

Outcome: partial