Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

у листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що 08.05.2014 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір. Відповідно до умов договору позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 5000 грн. Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах , що передбачені договором. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 5000 грн. У порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 27.10.2016 року має прострочену заборгованість: тіло кредиту - 8116,52 грн., просрочка по тілу - 10986,02 грн., за відсотками - 16,92 грн. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому було нараховано неустойку. На 26.10.2016 року розмір неустойки становить: штраф - 3684,32 грн. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за цього користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання повернення кредиту за договором. На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками та пеню за невиконання умов договору. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість - 22803,78 грн., а саме: - тіло кредиту - 8116,52 грн.; - просрочка по тілу - 10986,02 грн.; -за відсотками - 16,92 грн.; -неустойка - 3684,32 грн. Представник позивача в судове засідання з'явився, обґрунтування позову та позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнає частково, а саме визнає заборгованість за основною сумою боргу, в частині стягнення відсотків за кредитом та неустойки заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.05.2014 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір (а.с. 5-13). Відповідно до умов договору позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 5000 грн (а.с.15). Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядок, що встановлені договором. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, відкривши відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] у валюті гривня строком на два роки з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлювальної кредитної лінії кредит у сумі 5000 грн. У порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 27.10.2016 року має прострочену заборгованість: тіло кредиту - 8116,52 грн., просрочка по тілу - 10986,02 грн., за відсотками - 16,92 грн., неустойка - 3684,32 грн. що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом (а.с. 22) У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому було нараховано неустойку. На 26.10.2016 року розмір неустойки становить 3684,32 грн. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язань. Штрафом є неустойка, що обчисляється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Сплата прострочених відсотків, комісія за розрахункове обслуговування обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасила суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за цього користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання повернення кредиту за договором. На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту (а.с. 23), але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних правовідносин та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається,якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови Кредитного договору не виконуються, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, яка становить 22803,78 грн., а саме: -тіло кредиту - 8116,52 грн.; -просрочка по тілу - 10986,02 грн.; -за відсотками - 16,92 грн.; -неустойка - 3684,32 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] по договору станом на 27.10.2016 року наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 22). Відповідачем в судовому засіданні не надано доказів на підтвердження відсутності заборгованості за кредитним договором. З огляду на наведене, суд критично ставиться до пояснень відповідача щодо не визнання позову в частині стягнення відсотків за кредитом та неустойки, оскільки він не виконав чітко зазначені умови кредитного договору. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На день розгляду справи з боку відповідача відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів на підтвердження відсутності заборгованості за кредитним договором. Враховуючи зазначене та принцип диспозитивності цивільного судочинства, закріплений ст. 11 ЦК України, приймаючи до уваги те, що на день розгляду справи з боку відповідача відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів про виконання своїх обов'язків щодо сплати заборгованості за договором кредиту, суд приходить до висновку про те, що позов щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. При цьому суд приходить до висновку про можливість покладення в основу рішення розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі.

Outcome: approved