Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

У липні 2021 року позивач, КП «Дніпроводоканал» ДМР (ЄДРПОУ\~03341305), пред`явило через суд зазначений позов, посилаючись на те, що відповідачі є фактичними споживачами послуг позивача з водопостачання та водовідведення в кв. [ADDRESS] , проте вчасно та у відповідному розмірі оплату послуг не здійснюють, в результаті чого утворилась заборгованість за період з 01 листопада 2009 року по 28 лютого 2021 року, тому позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість в сумі 23914,39 грн., а також за період прострочення 3% річних 476,72 грн., інфляційні збитки 3367,77 грн. та судові витрати в сумі 2270,00 грн. Відповідачі свій відзив не подали, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляли. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 05 серпня 2021 року, після надходження 04 та 10 серпня 2021 року відповіді з Відділу адресно-довідкової роботи УПР ГРФО ГУ ДМС України в Дніпропетровській області на запит суду від 22 липня 2021 року, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з частковим задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] , на ім`я якого відкрити особовий рахунок № [NUMBER] , з 30.01.1981 року та [PERSON] з 29.10.2007 року, зареєстровані в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідками Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 04 серпня 2021 року за вх. №№ 15952, 15953, та довідками Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР від 10 серпня 2021 року за вх. №№ 16360, 16364. Позивачем відповідно до державної програми забезпечення населення України постачаються послуги з водопостачання і водовідведення в квартиру [ADDRESS] , де зареєстровані відповідачі, та відповідно, належить дійти висновку, що між КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради та відповідачами встановились фактичні відносини з приводу надання зазначених послуг. Згідно рішення Дніпропетровської міської ради № 526 від 20 квітня 1995 року про розподіл плати за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал», абоненту [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за адресою\~ [ADDRESS] . Відповідно до\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 68 ЖК Української РСР\~наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до\~ст. 67 ЖК Української РСР\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно\~ст.160 ЖК Української РСР\~члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ч. 1\~ст.13\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» №\~1875-IV\~від 24\~червня 2004\~року (який діяв до 01 травня 2019 року) \~залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно з п.5 ч.3\~ст.20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»\~ ст.13\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» №\~1875-IV\~від 24\~червня 2004\~року споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2015 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно\~ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання»\~споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до\~ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №\~2189-VIII від 9 листопада 2017 року, який введено в дію 01 травня 2019 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до п.15 ч.2\~ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 9 листопада 2017 року, який введено в дію 01 травня 2019 року, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року №6-2951цс15. Відповідно до розрахунку позивача сума заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення, згідно визначених у різні періоди відповідних тарифів, за адресою: [ADDRESS] , де зареєстровані відповідачі та на ім`я відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , за період з 01 листопада 2009 року по 28 лютого 2021 року складає 23914,39 грн. Враховуючи встановлені обставини фактичного споживання послуг позивача, за відсутності доказів на спростування таких обставин і недоведеність зворотнього, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог стосовно заборгованості за надані послуги та наявність підстав для захисту прав позивача і присудження з відповідачів в солідарному порядку до стягнення на користь позивача суми боргу за спожиті послуги за період з 01 листопада 2009 року по 28 лютого 2021 року складає 23914,39 грн. Вирішуючи решту заявлених вимог, суд виходить з наступного. Згідно\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.2\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з юридичної природи правовідносин, що виникли між сторонами, на них поширюється дія ч.2\~ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. В зв`язку з цим, суд також вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача інфляційних витрат за період прострочення з 01 листопада 2009 року по 28 лютого 2021 року в сумі 3367,77 грн. та трьох відсотків річних за цей же період в сумі 476,72 грн. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, стягнувши солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, що виникла з 01 листопада 2009 року по 28 лютого 2021 року в сумі 27 760 грн. 88 коп., з яких: сума основного боргу 23 914 грн.39 коп., інфляційні витрати 3367 грн. 77 коп., три відсотки річних - 476 грн. 72 коп. за період з 01 листопада 2009 року по 28 лютого 2021 року. Такі висновки судом зроблені відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України з урахуванням правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові КЦС від 10 жовтня 2019 року у справі № 205/1460/15-ц, провадження № 61-13198св19. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~також слід стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в сумі 2270,00 грн., тобто по 1135 грн. з кожного відповідача, оскільки судовий збір віднесений до складу судових витрат, які не є зобов`язанням в розумінні ст. 509 ЦК України, а тому відсутні підстави для стягнення їх на підставі ст. 543 ЦК України з відповідачів в солідарному порядку, у зв`язку з чим вимоги позивача про солідарне стягнення на його користь судового збору задоволенню не підлягають.

Outcome: partial