Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], в якому просить визнати право власності на земельну ділянку, яка залишилась після смерті [PERSON] Свої позовні вимоги мотивувала тим, що [PERSON], який помер 18 листопада 2009 року, за життя заповів їй належний йому будинок, який знаходиться на відповідній земельній ділянці. Іншим спадкоємцем за вказаним заповітом є відповідач по справі, а єдиний спадкоємець за законом, від своєї частки у спадковому майні відмовилась. Як стало відомо позивачу після прийняття спадщини, [PERSON] за життя, але після складення заповіту, приватизував присадибну земельну ділянку, на якій знаходиться будинковолодіння, яке вона отримала у спадок, тому в заповіті про вказану земельну ділянку не зазначено і вона не може оформити право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування через звернення до нотаріуса. Тому просить суд визнати за нею право власності на відповідну земельну ділянку відповідно до вимог ст. 120 ЗК України та ст.377, 1225 ЦК України. Позивач в судове засідання не зявилась, але до суду надійшла заява в якій вона просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги визнав, та просив справу розглянути без його участі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін, висловлену письмово, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. 18 листопада 2009 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19 листопада 2009 року серії 1-СР №126749 (а.с.4). Як вбачається із копії заповіту від 02 листопада 2005 року (а.с.7), посвідченого державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 2549, [PERSON] заповів позивачу належний йому будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в м. Сміла, вул. Дзержинського №91. Відповідачу ж він заповів машину та причіп. Спадщину після смерті [PERSON] позивач та відповідач прийняли, шляхом подачі до державної нотаріальної контори відповідних заяв про прийняття спадщини та отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Дана обставина підтверджується листом Смілянської державної нотаріальної контри № 2261/02-14/143/2010 від 16 листопада 2016 року (а.с.17-18), з якого вбачається, що після смерті 18 листопада 2009 року [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON], на підставі поданих заяв заведено спадкову справу № 143/2010. Інші спадкоємці відсутні. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу належить домоволодіння з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Дзержинського 91, м. Сміла, Черкаської області, та знаходиться на земельній ділянці 581 кв.м. (а.с.5). Зі змісту заповіту від 02 листопада 2005 року (а.с.7) посвідченого державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 2549, вбачається що [PERSON] заповів позивачу виключно житловий будинок по вул.Дзержинського, 91, в м. Сміла, Черкаської області. Отже, підстави для видачі на імя позивача свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0581га, розташовану в м.Сміла, Черкаської області, по вул.Дзержинського, 91, право власності на яку, зареєстроване за померлим [PERSON] - відсутні Разом з тим, відповідно ч.1 ст.120 ЗК України та ч.1 ст.377 ЦК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Враховуючи, що право власності на житловий будинок із господарськими спорудами, що розташовані в м.Сміла, Черкаської області, по вул.Дзержинського, 91 та знаходяться на земельній ділянці 0,0581 га, в порядку спадкування набуте позивачем, то відповідно до вимог ч.1 ст.120 ЗК України та ч.1 ст.377 ЦК України, право власності на земельну ділянку площею 0,0581 га за тією ж адресою, також слід визнати за позивачем. Враховуючи, що відповідно до розпорядження міського голови м.Сміла, від 22 лютого 2016 року «Про перейменування назв вулиць та провулків міста» вулицю Дзержинського було перейменовано на вулицю Вячесла Чорновола, то саме таку її назву слід зазначити у резолютивній частині рішення, при зазначенні адреси знаходження земельної ділянки.

Outcome: approved