Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] дізнався про існування заповіту [PERSON], яким останній заповів йому на випадок своєї смерті земельну ділянку. Також йому стало відомо, що спадкодавець помер [INFO]. При зверненні до нотаріуса позивачеві зазначили про неможливість оформлення спадкового майна у зв'язку із пропуском строку, визначеного для прийняття спадщини. При цьому, прийняти спадщину у визначений законом строк він не мав можливості, оскільки не знав про існування заповіту та смерть спадкодавця, так як проживав з останнім у різних населених пунктах. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] додатковий строк до двох місяців для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак, від нього на адресу суду надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідачі в судове засідання також не з'явились, однак подали до суду письмові заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 6) [INFO] помер [PERSON]. За життя [PERSON] вчинив розпорядження (заповіт від 10.11.2008 року а.с.8), яким належну йому земельну ділянку розміром 2,1821 га, розташовану на території Петрашівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, на випадок своєї смерті заповів [PERSON]. З довідки Сумівської сільської ради №618 від 14.12.2016 року (а.с.7) вбачається, що окрім позивача спадкоємцями на майно померлого є також дочка [PERSON] та дружина [PERSON]. На звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину він отримав письмову відповідь (а.с. 10) де вказано, що спадкоємець не прийняв спадщину належним чином та пропустив строк звернення із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування причини пропуску строку для подачі заяву про прийняття спадщини позивач наводить те, що він не знав про існування заповіту та смерть спадкодавця. При цьому сам, будучи людиною пенсійного віку та проживаючи в різних населених пунктах зі спадкодавцем не знав про відкриття спадщини, а тому був позбавлений можливості звернутись до нотаріальної контори. Отже, з померлим в одному будинку на день смерті він не проживав, а із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса у шестимісячний термін не звернувся. Дані обставини суд, вважає поважними та такими, що підтверджують поважність пропуску строку позивачем. Приймаючи таке рішення, суд враховує позицію Пленуму Верховного Суду України з даного питання, викладену в Постанові від 30.05.2008 року №7, де зазначено, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення відповідних дій. Аналізуючи наведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved