Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з позовною заявою про стягнення аліментів. Вказувала, що рішенням суду від 01.10.2014 року [PERSON] визнано батьком її сина [PERSON]. Посилаючись на відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача, позивач просила стягнути з останнього аліменти на утримання сина в розмірі 5 000 грн. на місяць до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала заявлений нею позов, враховуючи позицію відповідача щодо розміру аліментів просила стягнути з останнього аліменти в розмірі 1 500 грн. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. на місяць, оскільки працює не офіційно та заробляє приблизно 1500-2000 грн. на місяць. Представник відповідача в судовому засіданні вважав за доцільне призначити аліменти у частці від заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, а також дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 01.10.2014 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 12.03.2015 року, [PERSON] визнано батьком [PERSON], [INFO], змінено прізвище дитини «Крючков» на «Стеблецькі». Згідно копії свідоцтва про народження, виданого 02.07.2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, батьками [PERSON], [INFO] є сторони по справі (а.с. 6). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, матеріальний стан та стан здоровя платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з доходів відповідача, розмір яких він визнав в судовому засіданні, а також з визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд не вбачає підстав для стягнення аліментів у вказаній позивачем сумі, як такої, що є занадто великою для відповідача враховуючи його платоспроможність та вважає можливим стягнути аліменти в розмірі, але не меншому 30% прожиткового мінімуму та не більшому половини умовно вирахуваних доходів відповідача, - у сумі 700 грн. Посилання представника відповідача про доцільність стягнення аліментів у частці від доходів відповідача суд вважає безпідставними, оскільки як визнано самим відповідачем він має мінливий дохід, а також суперечать позиції самого відповідача по справі, який погодився сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на місяць та заявленим вимогам позивача про стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення із позовом) позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в сумі, що становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 243,60 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial