Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

у листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 2013 року. Мають сина - [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося, протягом 4 років сімейного життя відносини між ними поступово погіршувалися, вони проживали з батьками відповідача, відносини з якими у неї не склалися. З 5 листопада 2016 року фактично шлюбні відносини між ними припинені, відповідач поїхав на 5 місяців до Польщі, без узгодження з нею, вона продовжувала проживати з його батьками. Відповідач нехтує сімейними цінностями, не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, а тому збереження сімї і подальше спільне проживання з відповідачем не можливе. Їхня спільна дитина на даний час проживає та після розірвання шлюбу проживатиме з нею. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не приймає участі у її вихованні, що ставить її у вкрай скрутне матеріальне становище. На момент предявлення позову згоди з приводу утримання та виховання дитини не досягнуто. Зазначає, що іншої родини та неповнолітніх чи малолітніх дітей, а також інших осіб, які потребують обовязкового утримання, відповідач не має. У звязку з викладеним позивач просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, з моменту звернення до суду та до досягнення ним повноліття. Сторони в судове засідання не зявилися, позивач направила заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задоволити. Прізвище після розірвання шлюбу залишити «Чуб». Також зазначила, що із запереченнями відповідача ознайомилася та погоджується на розмір аліментів в розмірі 1000 грн (а.с.26). Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою реєстрації, в запереченні від 27.11.2017 (а.с.24) проти розірвання шлюбу не заперечує, без надання строку на примирення, оскільки вони з відповідачкою тривалий час не проживають разом та ніяких почуттів один до одного не мають. Просить встановити суму аліментів в розмірі 1000 грн, оскільки більше платити він не зможе, бо отримує мінімальну заробітну плату та додаткових доходів не має. По причині зайнятістю на роботі просить справу розглянути у його відсутності. У звязку з наведеним суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до такого висновку. Судом установлено, що 31.08.2013 року зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та Солодяк (прізвище після укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON], [INFO] (а.с.8,9). Сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 10), який зареєстрований [INFO], що стверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 118 від 02.11.2017 (а.с.11). За повідомленням Чорнобаївської селищної ради Черкаської області № 465 від 17.11.2017, відповідач [PERSON] зареєстрований в [INFO] (а.с.16). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч.1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, аналізуючи зібрані у справі докази, суд уважає, що оскільки спільне життя між позивачкою та відповідачем не склалося, вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства, відповідач вимоги позивача визнав, що в сукупності з іншими обставинами свідчить про те, що сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, а відтак подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, у звязку з чим приходить до висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі СК) України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. За змістом ст.ст. 181, 182 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», у 2017 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років складає: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази та враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач позов визнав частково погодився сплачувати 1000 грн, на що погодилася позивач, оскільки відповідач має змогу сплачувати аліменти у вказаному розмірі, про що ствердив в запереченні, та указана сума відповідає мінімальному розміру аліментів, а тому суд приходить до висновку, про часткове задоволення позовних вимог, у звязку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивачки у розмірі 640, 00 грн. та на користь держави у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial