overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 липня 2016року Ярмолинецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, посилаючись на те, що їх сім`я не може бути збережена. На обгрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , спільне життя не склалося, оскільки вони припинили подружні відносини та проживають окремо, а тому позивач вважає збереження шлюбу неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, до суду подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, не надаючи терміну на примирення. Заслухавши відповідача, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 23 липня 2016року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23 липня 2016року. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 квітня 2018 року. Однак спільне життя не склалося, крім того, сторони проживають окремо та припинили подружні відносини. Відповідно до вимог ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. Так, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. А тому суд приходить до висновку про можливість задоволення даного позову. Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12.07.2019 року позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, а тому відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. На підставі ст.ст.104,105,110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб 14.12.2018 року. Після укладання шлюбу між ними стали виникати непорозуміння. Спільне подружнє життя не склалось. З травня 2019 року вони припинили подружнє життя, сім`я розпалася та носить виключно формальний характер, оскільки між ними відсутній духовний та фізичний зв`язок. Спільного господарства не ведуть, збереження родини неможливе, оскільки у сторін різні релігійні погляди на сімейне життя. Спільних дітей від шлюбу не мають, спору щодо розподілу майна подружжя немає. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує щодо заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 14.12.2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданий Центральним районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 845 (а.с.3). Сторони сімейні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, що вбачається з позовної заяви. Поновляти шлюбно-сімейні відносини позивач наміру немає. Примирення між сторонами неможливе. Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 28.11.2005 року. Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що у зв`язку з браком коштів вона була вимушена поїхати на заробітки до Італії. З серпня 2017 року вони припинили шлюбні відносини, їх шлюб став фактично формальним, вони з відповідачем стали чужими один одному людьми. Поновлювати та продовжувати шлюбні відносини з відповідачем вона не бажає, так як це суперечить її інтересам та інтересам дітей. У зв`язку з вищевикладеним шлюб просить розірвати. Позивачем надано заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач також надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 28 листопада 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданий Озернянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 37 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Озернянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 21 (а.с.8) та доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Озернянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 76 (а.с.9). Сторони сімейні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, що вбачається з позовної заяви. Поновляти шлюбно-сімейні відносини позивач наміру немає. Примирення між сторонами неможливе. Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача та дітей, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, просить розірвати шлюб із [PERSON] . Позов обґрунтовано тим, що 27 січня 2007 року між нею та відповідачем у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області укладено шлюб, актовий запис № 96. За час перебування у шлюбі в сторін [INFO] народився син [PERSON] , який на даний час проживає з відповідачем. На думку позивача, подружнє життя з відповідачем не склалось, вони втратили почуття любові один до одного та часто сваряться, що впливає на психо-емоційний стан у сім`ї та негативно впливає на розвиток їх дитини. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд установив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Судом установлено, що 27 січня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 96, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Оскільки між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, що підтверджено також і визнанням позову відповідачем у судовому засіданні, яке не порушує будь-чиїх прав, то суд робить висновок про те, що сім`я розпалась остаточно, шлюб має формальний характер та підлягає розірванню у судовому порядку. Перешкод для розірвання шлюбу в судовому порядку судом не встановлено. Суд пропонував надати сторонам строк на примирення, з огляду на наявність малолітньої дитини, однак вони проти цього категорично заперечили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 20 жовтня 2015 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 338. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З травня 2019 року сторони однією сім`єю не проживають, оскільки чоловік зловживає спиртними напоями, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, постійно виникають сварки. Вважала, що збереження родини неможливо, а тому просила її шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив, не надав. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 20 жовтня 2015 року в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 338. Фактично шлюбні відносини сторони припинили у травні 2019 році, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім`єю, втратили почуття любові та поваги один до одного. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 19.05.2012 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 235. [INFO] від шлюбу народився син [PERSON] . Зазначала, що з 2017 року шлюбні відносини між сторонами припинились, оскільки ними втрачено почуття любові і поваги один до одного. Вказувала, що поновити стосунки із відповідачем є неможливим, переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам, а тому просила шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з`явилась, надав заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 19.05.2012 року сторони зареєстрували шлюб в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 235, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 19.05.2012 року. [INFO] від шлюбу народився син [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПУ України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який не заперечував проти розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав\~ для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 23.01.2009 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 15. [INFO] від шлюбу народився син [PERSON] . Зазначала, що з лютого 2019 року шлюбні відносини між сторонами припинились, спільне господарство не ведеться, сторони припинили фактичне шлюбне життя, і почали жити окремо один від одного. Вказувала, що поновити стосунки із відповідачем є неможливим, переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам, а тому просила шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з`явилась, надав заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 23.01.2009 року сторони зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 15, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 23.01.2009 року. [INFO] від шлюбу народився син [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПУ України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який не заперечував проти розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав\~ для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 27.04.2001 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя, Донецької області, актовий запис № 194. [INFO] від шлюбу народився син [PERSON] . Зазначала, що з 2018 року шлюбні відносини між сторонами припинились, спільне господарство не ведеться, сторони припинили фактичне шлюбне життя, і почали жити окремо один від одного. Вказувала, що поновити стосунки із відповідачем є неможливим, переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам, а тому просила шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з`явилась, надав заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] . Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 27.04.2001 року сторони зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя, Донецької області, актовий запис № 194, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 27.04.2001 року. [INFO] від шлюбу народився син [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПУ України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який не заперечував проти розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із даною заявою, в обґрунтування якої вказала, що вона звернулась до Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо оформлення їй пенсії. У підтвердження свого трудового стажу заявниця надала трудову книжку, однак, у зв`язку із тим, що відомості про дату народження [PERSON] були внесені 30 травня 2016 року, тоді як сама трудова книжка розпочата 06 травня 1980 року, це не виявляється можливим. Оскільки наявність цієї розбіжності позбавляє заявника можливості оформити право на пенсію, просила встановити факт належності їй трудової книжки серія [NUMBER] від 06.05.1980 року. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, просив вирішити справу на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із паспорту громадянина України серія [NUMBER] , виданого 25.08.1997 року Дебальцівським МВ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] ( [PERSON] ) народивлась [INFO] в м. Дебальцеве Донецької області. Разом з тим, як вбачається з трудової книжки серія [NUMBER] від 06.05.1980 року, виданої на ім`я [PERSON] (закреслено) [PERSON] (російською), у графі «дата народження» зазначено « [INFO] », при цьому мається новий запис про те, що дата народження внесена 30 травня 2016 року. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, за наявності всіх необхідних доказів, а також з урахуванням того, що організація, яка видала трудову книжку не має можливості внести до неї виправлення, суд вбачає достатньо умов для встановлення юридичного факту належності трудової книжки заявнику.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 8.06.2016 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Під час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось, однією сім`єю не проживають. Вона проживає з іншим чоловіком - [PERSON] , який є батьком ненародженої дитини, якою вона вагітна. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги. Позивач у судове засідання не прибула. Подала письмову заяву, в якій, зазначила, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі і просить шлюб розірвати, місце проживання неповнолітнього сина визначити з нею, прізвище після розірвання шлюбу залишити - [PERSON] , оскільки примирення з відповідачем неможливе, просила позов задовольнити, розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавав. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не прибув, подав заяв, у якій зазначив, що він являється батьком зачатої дитини з [PERSON] , якою остання вагітна. Просив проводити розгляд справи без його участі. За таких обставин,

Outcome: approved