Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

У липні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПП [PERSON] про визнання договору недійсним, в якому просить визнати договір з індивідуальним номером замовлення СМ 377 від 24 червня 2014 року між [PERSON] та ПП [PERSON] - недійсним, стягнути з ПП [PERSON] на користь [PERSON] суму завдатку в розмірі 2000 грн.00 коп. Позивачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 червня 2014 року між [PERSON] та ПП [PERSON] був укладений договір з індивідуальним номером замовлення ОМ-377. Предметом Договору було виконання відповідачем і передача у власність позивача метало пластикових конструкцій (вікон). В ході ведення усних переговорів між позивачем і відповідачем про предмет та умови Договору сторонами була досягнута домовленість про виготовлення і передачу у власність позивача металопластикових конструкцій німецького виробництва марки «Winbau». Також сторони досягли згоди з приводу оплати виконаних робіт, а саме: оплата робіт повинна була здійснюватися у розстрочку, в той час, як відповідач повинен був виконати свою частину роботи згідно Договору, при умові що позивач дасть завдаток на виконання роботи. Як зазначила в своєму позові та в судовому засіданні позивачка, підписання самого Договору відбулося, як зазначалося вище, в квартирі позивача за адресою: [ADDRESS] представником від відповідача виступав, як він назвався, його працівник - [PERSON] (підпис і прізвище його зазначене на 1-й сторінці Договору). Самі переговори з приводу умов та предмету Договору вів відповідач по телефону. І після здійснення всіх замірів, та підписання самого договору вона і представник відповідача поїхали за місцем роботи її дочки за адресою: м. Полтава вул. Жовтнева 72, де остання віддала представнику відповідача завдаток в розмірі 2 тис. гри (дві тисячі гривень), після чого він віддав їй примірник Договору, на якому зазначив монтаж та демонтаж. На примірнику договору, що залишився у нього монтаж та демонтаж зазначено не було, аргументуючи, що [PERSON] є :платником єдиного податку, а ці роботи перед податковою інспекцією показувати не потрібно, але монтаж і демонтаж він виконає і у вартість вікон врахував. Позивачка має 1-шу групу інвалідності по зору (що підтверджується посвідченням про інвалідність). Тобто позивач до моменту передання завдатку, Договору не могла бачити і підписала його лише зі слів самого відповідача і його представника. Пізніше, після детального обговорення умов Договору з ними того ж самого дня, виявилося, що предметом Договору являлось поновлення і передачу у власність позивача металопластикових конструкцій українського виробництва профілю «Lider», яка є дешевшою, і відповідно менш якісною. 25 червня 2014 року (наступного дня після чинення правочину) позивач телефонувала на телефонні номери, що вказані Договорі, з приводу виявлених неточностей в Договорі, але з відповідачем так і не змогла зв'язатись, його працівники відповідали, що його немає на місці, що він зайнятий, і зателефонує позивачеві, як тільки буде можливість. Підтвердженням того, що позивач намагалася зв'язатися з відповідачем не однократно є виписка телефонних дзвінків позивача з компанії зв'язку «Укртелеком». Відповідач не зв'язався з позивачем і в наступні тижні, вимоги позивача щодо визнання договору недійсним і повернення завдатку залишилися без уваги з боку представників відповідача. Позивач зверталася з заявою про перевірку підприємства відповідача в Київський районний відділ Полтавського міського управління УМВС України в Полтавській області, але правоохоронні органи кримінальних дій в діях відповідача не вбачають, що підтверджується копією листа - відповіді від 22.07.2014 року вих.№5353. Також позивачка зверталася з проханням про проведення перевірки ПП [PERSON] (Відповідача) до Державної податкової інспекції у м. Полтава Головного управління Міндоходів у Полтавській області, що підтверджується копією заяви за реєстраційним № Д-385/01-04, та до інспекції з прав захисту споживачів. Відповіді з цих двох інстанцій позивачу не надійшло. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Також у відповідності до статті 571 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. За таких обставин у відповідності до ст. 571 ЦК України завдаток переданий [PERSON] відповідачу ПП [PERSON] залишається у відповідача. Таким чином позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed