Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

У липні 2011 року до суду звернувся [PERSON] (надалі за текстом - позивач) з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з подальшим уточненням позовних вимог. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 19.05.2009 року в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода (надалі за текстом - ДТП) за участю автомобіля «Mazda MX-6», держ. номер [NUMBER] , під керуванням позивача, та автомобіля «BMW X6», держ. номер [NUMBER] , під керуванням відповідача, в результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 29.07.2009 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП позивачу було завдано майнову, моральну шкоду, а також шкоду здоров`ю, яку він просить стягнути з відповідача. Зокрема, позивач зазначає, що йому було спричинено тілесні ушкодження: закрита травма хребта, забій поперекового відділу хребта, больовий синдром, забійна рана, закрита черепно-мозкова рана, струс головного мозку, у зв`язку з чим, він витрачав кошти на лікування, було частково втрачено працездатність. Також, позивачу було завдано майнової шкоди (реальні збитки) у зв`язку із пошкодженням автомобіля, а також моральну шкоду. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 30.08.2011 року відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд. 31.01.2014 року відповідач подав зустрічний позов до позивача про відшкодування моральної шкоди. На думку відповідача, ДТП трапилася внаслідок порушення позивачем правил дорожнього руху. У зв`язку з тим, що подія негативно вплинула на душевний стан відповідача, останній просив стягнути з позивача 7 308 гривень моральної шкоди. На підставі протоколу автоматизованого розподілу від 05.12.2017 року цивільну справу було передано для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Супрун Г.Б. На підставі протоколу автоматизованого розподілу від 21.08.2018 року цивільну справу було передано для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Гребенюку В.В. Відповідно до ч. 12 ст. 33 ЦПК України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 19.03.2019 року зустрічний позов залишено без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою позивача (за зустрічним позовом). Позивач подав заперечення проти винесення судом заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, свідків, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 19.05.2009 року о 15:35 відповідач, керуючи автомобілем «BMW X6», держ. номер [NUMBER] , в м. Києві по вул. Межигірська, з боку вул. Оболонська, в напрямку вул. Оленівська, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, почав виконувати маневр повороту наліво, на вул. Юрківська, при цьому не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Mazda MX-6», держ. номер [NUMBER] , чим пошкодив транспортні засоби. Внаслідок своїх дій відповідач порушив п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно зі ст. 124 КУпАП. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 29.07.2009 року (справа № 3-5105/09) відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, провадження закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення (т. 1, а.с. 38-39). Постановою Апеляційного суду м. Києва від 21.10.2009 року Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 29.07.2009 року скасовано, провадження у справі про притягнення відповідача до адміністративною відповідальністю закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП. Вказана Постанова набрала законного сили. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі. До збитків відносяться витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної, небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 5 даної статті особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення шкоди, завданої його здоров`ю, суд зазначає наступне. 19.05.2009 року позивача було госпіталізовано до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги. Внаслідок ДТП позивачу було завдано тілесних ушкоджень, а саме: забиті місця, садна грудної клітки (синець на все тіло від ременя безпеки), що підтверджується записами хірурга у медичній картці амбулаторного хворого (том 1, а.с.69-70); закрита травма хребта - консолідований компресійний перелом тіла Th-9 хребта, забій поперекового відділу хребта, больовий синдром, забійна рана, що підтверджується довідками від лікарів з 2009 по 2019 роках (І том, а.с.106,110; ІІІ том, а.с.15,16; V том, а.с.223; VI том, а.с.121; VII том, а.с.200), витягами наданими Київськими лікарнями з історії хвороби (І том а.с.103, 209), записами травматолога у медичній карті амбулаторного хворого (І том, а.с.75, 77, 79, 80, 82, 87-89, 92, 95; ІІІ том, а.с.17, 20-22). Також, закрита травма хребта консолідований компресійний перелом тіла Th-9 хребта підтверджуються даними рентгенографії з різних лікарень та за різний проміжок часу з 2009 по 2011 роки (І том, а.с.78, 99, 100, 101). З 01.09.2011 року по 16.09.2011 року позивач проходив стаціонарне лікування у Міський клінічній лікарні № 9 м. Києва (вул. Ризька, 1) у травматологічному відділені. Заключний діагноз: «Консолидированный перелом Th-9 с компрессией переднего отдела, посттравматический остеохондроз грудного отдела позвоночника, болевой синдром… травма 2009 г. в результате ДТП (перелом Th 9)» (І том, а.с.209). Також під час ДТП позивач отримав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, що підтверджується Випискою з КМКЛ ШМД № 13071 від 27.05.2009 року (І том, а.с.103), та записами невролога у медичний карти амбулаторного хворого (І том, а.с. 71-74, 97, 98). З 08.04.2011 року по 23.04.2011 року позивач за направленням лікаря проходив стаціонарне лікування у Міський клінічній лікарні № 9 м. Києва (вул. Ризька, 1) у неврологічному відділенні. Заключний клінічний діагноз: «Хроническая люмбоишиалгия на фоне остеохондроза поясничного крестцового отдела позвоночника, ушиба поясничного отдела позвоночника (2009г.) и компрессионного перелома Th-9 (клиновидная деформация). Компрессионо-ишемическая невропатия левого локтевого нерва, ульнарно- кубитальный туннельный синдром в виде умеренных сенсорных нарушений, остаточные явления закрытой черепно-мозговой травмы (2009г.) в виде астено - невротического синдрома» (І том, а.с.111). Також, під час ДТП позивач отримав пошкодження (поріз) м`яких тканин шиї з правої сторони, про що було зазначено у повному діагнозі Виписки № 13071 від 27.05.2009 року з КМКЛ ШМД (І том, а.с.103). Під час обстежень і стаціонарного лікування в медичних закладах тілесних ушкоджень отриманих внаслідок ДТП: у КМКЛШМД (згідно з Листом лікарських призначень І том, а.с.46), у КМКЛ № 9 (згідно з Витягом з історії хвороби, І том, а.с.47-48) та Інституті нейрохірургії (згідно з Протоколом обстеження, І том, а.с.49-50) були призначені ліки (І том, а.с. 51-66), на загальну суму 1 665, 35 грн, яка була відшкодована Страховою компанією «ХДІ Страхування» на підставі ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та наданих до страхової компанії документів (І том, а.с. 51-66). Крім вказаних витрат, позивачем було понесено додаткові витрати під час амбулаторного лікування на загальну суму 3 297,50 гривень, а саме, вартість ліків, використаних під час амбулаторного лікування склала 2 277, 40 гривень, проведення фізіотерапевтичного лікування на суму 60 грн (згідно з Квитанцією до прибуткового касового ордера № 2372 від 06 вересня 2011 року, том І, а.с. 213), вартість ліків на загальну суму 960,10 гривень під час лікування у 2012 році наслідків ДТП, що були призначені, і вартість яких підтверджується рахунком-товарним чеком з Аптеки № 3 від 03.02.2012 року (ІІІ том, а.с.23). Позивач також просить відшкодувати йому період непрацездатності під час лікування внаслідок ДТП, що становить сумарно 122 робочих дні. Відповідно до ч. 3 ст. 1197 ЦК України до втраченого заробітку (доходу) включаються всі види оплати праці за трудовим договором за місцем основної роботи і за сумісництвом, з яких сплачується податок на доходи громадян, у сумах, нарахованих до вирахування податку. До втраченого заробітку (доходу) не включаються одноразові виплати, компенсація за невикористану відпустку, вихідна допомога, допомога по вагітності та пологах тощо. Якщо потерпілий на момент завдання йому шкоди не працював, його середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється, за його бажанням, виходячи з його заробітку до звільнення або звичайного розміру заробітної плати працівника його кваліфікації у цій місцевості. Позивач просить відшкодувати йому 31 765,94 гривень втраченого заробітку, виходячи з заробітної плати юриста (штатного працівника за видом економічної діяльності «Діяльність у сфері права») у м. Києві за квітень 2014 року (7 091,37 гривень за 24 робочих дні), а також з урахуванням того, що ВАТ «ХДІ Страхування» йому було частково відшкодовано шкоду у розмірі 4 281,40 гривень (31 765,94 = 7 091,37/24*122 - 4 281,40). Суд погоджується з наявністю підстав для відшкодування втраченого заробітку та розрахунком кількості днів непрацездатності (122 робочих дні), водночас, відхиляє доводи позивача щодо розміру заробітної плати юриста, взятої для розрахунку розміру відшкодування. Позивач взяв для розрахунку найбільшу статистичну зарплату юриста у м. Києві (за квітень 2014 року - 7 091,37 гривень), водночас, судом встановлено, що в періоди непрацездатності позивача розмір статистичної заробітної плати був нижчий, ніж вказаний розмір. Позивач був непрацездатним у періоди 2009-2012 роки (122 робочих дні), що підтверджується такими документами: 1) листок непрацездатності від хірурга (серія АБІ № 001914) з поліклініки № 2 (І том, а.с.102), згідно з якими перебував на лікуванні з 20.05.2009 по 20.05.2009 року (1 доба з них 1 роб. день у травні 2009), та Картка амбулаторного хворого (стор.6,11 мед. картки, І том, а.с.69-70) яка також підтверджує зазначений час проведений на лікуванні від наслідків ДТП; 2) листок непрацездатності (серія АБС № 054340) з КМКЛ ШМД (І том, а.с.104), згідно з яким перебував на лікуванні з 21.05.2009 по 28.05.2009 року (8 діб з них 6 роб. днів у травні 2009), виписка № 13071 з медичної картки стаціонарного хворого КМКЛ ШМД від 27.05.2009р. (І том, а.с.103), яка також підтверджує зазначений час проведений на лікуванні від наслідків ДТП, листок непрацездатності (серія АБІ № 882201) від невропатолога, з Поліклініки № 2 (І том, а.с.105), згідно з яким перебував на лікуванні з 29.05.2009 року по 24.06.2009 року (27 діб з них 19 роб. днів = 1 роб. день у травні 2009 + 18 роб. днів у червні 2009), та Картка амбулаторного хворого (стор.12,13,14,15 мед.картки, І том, а.с.71-74), яка також підтверджує зазначений час проведений на лікуванні від наслідків ДТП; 4) листок непрацездатності (серія АБІ № 882872) від травматолога, з Поліклініки № (І том, а.с.107), згідно з яким перебував на лікуванні з 25.06.2009 року по 29.06.2009 року (5 діб з них 3 роб. днів у червні 2009), та Довідка № 2865 від 05.07.2011 року (І том, а.с.106), яка також підтверджує зазначений час проведений на лікуванні від наслідків ДТП; 5) Листок непрацездатності (серія АБІ № 882977) від травматолога, Поліклініка № 2 ( І том, а.с.108) з 30.06.2009 року по 03.08.2009 року, (35 діб з них 25 роб. днів = 1 роб. день у червні 2009 року + 24 роб. дня у липні 2009 року), та Довідка № 2865 від 05.07.2011 року (І том, а.с.106), яка також підтверджує зазначений час проведений на лікуванні від наслідків ДТП; 6) Листок непрацездатності (серія АБІ № 115457) від травматолога, Поліклініка № 2 ( І том, а.с.109) з 23.09.2009 року по 13.10.2009 року, (21 доба з них 15 роб. днів = 6 роб. днів у серпні 2009 року + 9 роб.днів у вересні 2009 року), та Довідка № 2865 від 05.07.2011 (І том, а.с.106), яка також підтверджує зазначений час проведений на лікуванні від наслідків ДТП; 7) Довідка № 2593 з Поліклініки № 2 від 07.04.2011 надана травматологом ( І том, а.с.110), згідно з якою перебував на лікуванні наслідків ДТП з 05.04.2011 року по 07.04.2011 року (3 доби з них 3 роб. дні у квітні 2011 року) та був направлений на продовження лікування в КМКЛ № 9; 8) витяг з історії хвороби № 4931 з КМКЛ № 9 ( І том, а.с.111), згідно з яким перебував на лікуванні наслідків ДТП з 08.04.2011 року по 23.04.2011 року (16 діб з них 11 роб. днів у квітні 2011 року); 9) Виписка КМКЛ № 9 від 16.09.2011 року (І том, а.с.209), згідно з якою перебував на лікуванні наслідків ДТП з 01.09.2011 року по 16.09.2011 року (16 діб з них 12 роб. днів у вересні 2011 року); 10) Довідка від травматолога № 1600 від 27.01.2012 року (ІІІ том, а.с.15), згідно з якою перебував на лікуванні наслідків ДТП з 06.01.2012 року по 27.01.2012року (22 доби з них 16 роб. днів у січні 2012 року); 11) Довідка від травматолога № 268 від 12.11.2012 року (ІІІ том, а.с.16), згідно з якою перебував на лікуванні наслідків ДТП з 29.10.2012 року по 12.11.2012 року (15 діб з них 11 роб. днів = 3 роб. дні у жовтні 2012 року+ 8 роб. днів у листопаді 2012 року). Натомість, позивачем надано довідки з Головного управління статистики у м. Києві, згідно з якими заробітна плата юриста (штатного працівника за видом економічної діяльності «Діяльність у сфері права») у місті Києві становила: за травень 2009 року - 3 513,88 грн (І том, а.с.121); за червень 2009 року - 3 977,91 грн (І том, а.с.121); за липень 2009 року - 3 676,63 грн (І том, а.с.121); за серпень 2009 року - 3 724,31 грн (І том, а.с.121); за травень 2011 року 3 917,22 грн (І том, а.с.122); за вересень 2011 року - 4 381,77 грн (І том, а.с.215); за січень 2012 року - 4 396,56 грн (ІІІ том, а.с.9); за квітень 2014 року - 7 091,37 грн (V том, а.с.107). З огляду на те, що позивачем надано довідки про середньостатистичну заробітну плату не за всі періоди його непрацездатності, судом для розрахунку заробітної плати у вказані місяці взято останню відому заробітну плату попереднього періоду. Судом встановлено, що втрачений заробіток позивача становив: у травні 2009 року - 1 561,72 грн (8 днів непрацездатності, 18 робочих днів у місяці, середньостатичнична заробітна плата 3 513,88 грн); у червні 2009 року - 4 375,70 грн (22 дні непрацездатності, 20 робочих днів у місяці, середньостатистична заробітна плата 3 977,91 грн); у липні 2009 року - 3 836,48 грн (24 дні непрацездатності, 23 робочих дні у місяці, середньостатистична заробітна плата 3 676,63 грн); у серпні 2009 року - 1 117,29 грн (6 днів непрацездатності, 20 робочих днів у місяці, середньостатистична заробітна плата 3 724,31 грн); у вересні 2009 року - 1 523,58 грн (9 днів непрацездатності, 22 робочих дні у місяці, середньостатистична заробітна плата 3 724,31 грн); у квітні 2011 року - 2 607,02 грн (14 днів непрацездатності, 20 робочих днів у місяці, середньостатистична заробітна плата 3 724,31 грн); у вересні 2011 року - 2 390,06 грн (12 днів непрацездатності, 22 робочих днів у місяці, середньостатистична заробітна плата 4 381,77 грн); у січні 2012 року - 3 517,25 грн (16 днів непрацездатності, 20 робочих днів у місяці, середньостатистична заробітна плата 4 396,56 грн); у жовтні 2012 року - 573,46 грн (3 дні непрацездатності, 23 робочих днів у місяці, середньостатистична заробітна плата 4 396,56 грн); у листопаді 2012 року - 1 598,75 грн (8 днів непрацездатності, 22 робочих дні у місяці, середньостатистична заробітна плата 4 396,56 грн). Всього - 23 101,32 гривня. Щодо вимог позивача в частині відшкодування йому вартості путівки на лікування наслідків ДТП у Сакському військовому клінічному санаторії ім. Пирогова у розмірі 30 821,76 гривень та вартості проїзду у розмірі 878,66 гривень, суд відхиляє вказані вимоги, оскільки позивач на підтвердження вказаних витрат надав розрахунок вартості туру (V том, а.с. 108,109), лист з Державної Адміністрації Залізничного транспорту України № 22-0268/Б від 19.08.2014 року (VI том, а.с.122), відповідно до якого квиток на поїзд Київ -Сімферополь на 15.08. 2014 року коштував 434,87 гривень, витяг (роздруківку) з офіційного сайту Укрзалізниці (http://www.uz.gov.ua) на сторінці «Пасажири»/»Резервування та придбання проїзних документів» (http://booking.uz.gov.ua) (V том, а.с. 111), відповідно до якого вартість квитка на 15.08.2014 року з м. Києва до м. Сімферополя (Поїзд 012 К, вагон 12 К, місце 002) коштувала 438,33 гривні. Подані документи відхилені судом з мотивів неналежності та недостовірності, оскільки не свідчать про фактичне понесення вказаних витрат позивачем. Таким чином, досліджуючи обставини в частині відшкодування збитків, завданих здоров`ю позивача, суд встановив, що з відповідача підлягає стягненню шкода на суму 26 398,82 грн, у тому числі витрати на лікування у розмірі 3 297,50 гривень та втрачений заробіток у розмірі 23 101,32 гривня. Щодо позовних вимог в частині стягнення майнової шкоди, суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Позивач просить стягнути з відповідача вартість знищеного автомобіля за вирахуванням вартості залишків та суми страхового відшкодування, упущену вигоду, пов`язану з намірами реалізувати вказаний автомобіль третій особі за наперед визначеною ціною, та супутні витрати, понесені позивачем у зв`язку з ДТП. Зокрема, позивач просить відшкодувати: матеріальний збиток заподіяний пошкодженням автомобіля «Мазда MX-6», що складає за вирахуванням його дійсної ринкової вартості після ДТП, яка була визначена у висновку автотоварознавчого експерта (І том, а.с.153) та за вирахуванням отриманого позивачем страхового відшкодування від страхової компанії ВАТ «ХДІ Страхування», яке пов`язане з пошкодженням транспортного засобу, а саме 18 817,53 - 3278,92 - 268,34 = 15 270,27 доларів США, де 18 817,53 USD - це ринкова вартість автомобіля «Мазда МХ-6», д.н.з [NUMBER] , яка була визначена у доларах США, згідно з Висновком судової автотоварознавчої експертизи № 3725/12-54 від 20 липня 2012 року (ІІ том, а.с.49-51), із врахуванням діючого на 19 травня 2009 року курсу НБУ (ІІ том, а.с.33), а саме перерахунку ринкової вартості авто яке було визначено у гривнях (143 415,88 грн.) до курсу НБУ (1 USD = 7,6214 грн.) на 19 травня 2009 року долара США до гривні. - 143 415,88 грн : 7,6214 грн = 18 817,53 доларів США; 268,34 доларів США - це дійсна ринкова вартість автомобіля «Мазда МХ-6» після ДТП (вартість металобрухту), яка була визначена у дослідженні експерта Берегового С.В. у Висновку авто товарознавчої експертизи № 7553/10-18 від 25 листопада 2010 року (І том, а.с.153); 3278,92 доларів США - це сума страхового відшкодування, сплаченого позивачу страховою компанією ВАТ «ХДІ Страхування» у розмірі 24990 грн, що еквівалентно 3278,92 доларів США за курсом НБУ на 19 травня 2009 року (1 USD = 7,6214 грн). Крім того, позивач просить стягнути з відповідача упущену вигоду, посилаючись на те, що у 2009 році потенційний покупець [PERSON] висловлював намір придбати у позивача його автомобіль (на той момент непошкоджений) за ціною 20 000 доларів США. На підтвердження вказаних обставин позивач надав: договір від 17.08.2008 року (т. VII, а.с. 164-165), звіт про незалежну оцінку транспортного засобі від 20.08.2008 року (т. VII, а.с. 166-177), відповідно до якого вартість автомобіля «Мазда МХ-6», д.н.з [NUMBER] , на той момент складала 20 960 доларів США, розписка про повернення завдатку за договором від 17.08.2008 року (т. VII, а.с. 146). Допитаний в судовому засіданні 10.12.2019 року свідок [PERSON] підтвердив обставини щодо укладення попереднього договору купівілі-продажу автомобіля в серпні 2008 року за ціною 20 000 доларів США, а також що договір було розірвано через знищення автомобіля в ДТП. Таким чином, упущена вигода позивача становить 1 182,47 доларів США (різниця між ціною домовленості про купівлю автомобіля (20 000 доларів США) та 18 817,53 доларів США, що дорівнює ринковій вартості автомобіля «Мазда МХ-6», д.н.з [NUMBER] , згідно з Висновком судової автотоварознавчої експертизи № 3725/12-54 від 20 липня 2012 року (ІІ том, а.с.49-51). Позивач просить стягнути вказані суми в національній валюті (еквівалент долара США). На 05.03.2021 року офіційний курс гривні до долара США становить 27,7564 грн за 1 долар США. Таким чином, зобов`язання в розмірі 16 452,74 долари США (прямі збитки 15 270,27 + упущена вигода 1 182,47 доларів США становить в еквіваленті 456 668,83 грн за офіційним курсом Національного банку України на день ухвалення рішення. Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати, понесені ним додатково, у зв`язку з ДТП, а саме: послуги евакуатора в розмірі 1 620 грн (І том, а.с. 177, 178), вартість вимушеного зберігання залишків автомобіля на платній стоянці на загальну суму 36 880 грн, що підтверджується відповідними касовими ордерами та фіскальними чеками (І том, а.с.180-191, ІІІ том, а.с. 4-7, 132-134, 144, IV том, а.с. 192, 197, 187, IV том, а.с. 123), витрати на придбання тенту у розмірі 310 грн (товарний чек від 20.05.2009 року, І том, а.с.179), витрати на придбання поліетиленової плівки для покриття пошкодженого ТЗ на суму 106,75 грн (згідно з фіскальним чеком від 03.09.2010 року на суму 48,30 грн, І том, а.с.179; фіскальний чек від 17.08.2012 року на суму 58,45 грн, ІІІ том, а.с.32), подання телеграми для повідомлення відповідача про проведення експертного дослідження 41,54 грн (згідно з фіскальним чеком від 17.09.2010 року, І том, а.с.149), проведення експертного авто товарознавчого дослідження № 7553/10-18 від 25.11.2010 року у КНДІСЕ, внаслідок спричинення матеріальної шкоди внаслідок ДТП та визначення вартості автомобіля з огляду на наявний спір щодо визначення матеріального збитку після ДТП 579,96 грн (згідно з квитанцією № 928876 від 25.11.2010року, І том, а.с.147, Акт здачі приймання від 25 листопада 2010 року, І том, а.с.148), комісія в розмірі 10 грн за прийняття платежу при оплаті за проведення експертного дослідження (згідно з квитанцією № 928877 від 25.11.2010року, І том, а.с.147), витрати в розмірі 148,05 грн на друк фотографій пошкодженого ТЗ Mazda MX-6 д.н.з [NUMBER] (у тому числі з місця ДТП) які були надані до судової справи (вартість згідно з товарним чеком від 14.08.2011 року на суму 48,00 грн, І том, а.с.192, на суму 100,05 грн, ІІІ том, а.с.32), витрати на поштові послуги у розмірі 19,92 грн (згідно з описом ф.107, фіскального чеку від 06.10.2010 року та повідомлення про вручення поштового відправлення, І том, а.с.123,124 - 13,56 грн, згідно з довідкою ф.20 та фіскальним чеком від 12.11.2010 року, І том, а.с.125 - 6,36 грн). Вказані витрати, на думку суду, є обгрунтованими, оскільки становлять втрати, яких позивач зазнав у зв`язку зі знищенням автомобіля, та необхідністю відновлення свого порушеного права, а також підтверджуються належними та допустимими доказами. Щодо інших витрат, заявлених позивачем до стягнення, а саме: сплата полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № ВС/1095258 вартістю 651 грн (розрахункова квитанція АСВХ № 553267, І том, а.с.194), сплата транспортного збору в розмірі 500 грн (І том, а.с.196), сплата послуг банку при оплаті транспортного збору в розмірі 15 грн (І том, а.с.196), сплата державного мита при оформленні майбутнього авто, яке позивач планував купити на заміну знищеного транспортного засобу у розмірі 7 170,79 грн, суд зазначає наступне. Позивач зазначає, що через знищення автомобіля він не міг в повній мірі скористатися транспортним засобом, а відтак сплачений ним наперед транспортний податок, банківські послуги, вартість полісу страхування цивільно-правової відповідальності повинні бути відшкодовані відповідачем. Суд відхиляє вказані доводи позивача, оскільки заявлені ним витрати відносяться до економічної категорії невідновлювальних втрат (тобто, були б понесені позивачем наперед у будь-якому разі, незалежно від події, що призвела до втрати майна), і їхнє повернення є неможливим, тобто вказані витрати не є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України. Щодо відшкодування позивачу майбутніх втрат, пов`язані із придбанням нового автомобіля (державне мито), то суд зазначає, що позивач не поніс вказані витрати, а відтак, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Таким чином, досліджуючи обставини в частині відшкодування майнових збитків, суд встановив, що з відповідача підлягає стягненню шкода на суму 423 847,72 грн прямих збитків, 32 821,11 грн упущеної вигоди, та 39 716,22 грн супутніх витрат, пов`язаних із знищенням майна позивача, на загальну суму 496 385,05 гривень. Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне. Позивач обгрунтовує моральну шкоду тим, що дорожньо-транспортна пригода завдала шкоди його здоров`ю, призвела до знищення на значну суму майна у вигляді автомобіля, порушило його нормальні життєві устої, стала психотравмуючою подією в житті, та просить стягнути з відповідача 49 900 гривень. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 3 статті 23 ЦК України визначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно зі ст. 23 Закону України №1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Відповідно до статті 26-1 Закону України №1961-IV страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, що на момент завдання шкоди становить 2 550 гривень. Згідно із ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Суд визнає доведеним факт завдання позивачу моральної шкоди, а її розмір, заявлений позивачем - співмірним та обгрунтованим, водночас, бере до уваги той факт, що з огляду на існування інституту обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та з урахуванням вимог ст. 1194 ЦК України підлягає стягненню з відповідача різниця між розміром моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню страховиком, та загальним розміром моральної шкоди, тобто (49 900 грн - 2 550 грн) 47 350 гривень. Відтак, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме підлягає стягненню з відповідача на користь позивача моральна шкода у розмірі 47 350 гривень. Відповідно до принципу диспозитивності, передбаченого ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, надані на підтвердження позицій позивача та відповідача на предмет їх належності, допустимості і достовірності, а також взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог позивача та наявність правових підстав для часткового задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Загальний розмір заявлених позовних вимог становить 621 385,70 гривень, у той час як розмір задоволених позовних вимог становить 570 133,87 гривень. З огляду на те, що позивачем було сплачено судовий збір на загальну суму 2 424,71 гривень, підлягає стягненню з відповідача судовий збір у розмірі 2 224,72 гривні.

Outcome: partial