overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей з [PERSON]., в якому зазначила, що з 01 березня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого народились діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На торішній час сторони однією сім'єю не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 березня 2008 року та від вказаного шлюбу народились діти - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 19 червня 2008 року Іллічівським відділом РАЦС Маріупольського МУЮ у Донецькій області, актовий запис №422, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 24 липня 2009 року Іллічівським відділом РАЦС Маріупольського МУЮ у Донецькій області, актовий запис №593, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 31 серпня 2010 року Іллічівським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Маріупольського МУЮ у Донецькій області, актовий запис №691. На теперішній час сторони спільно не проживають. Діти залишились проживати разом з позивачкою, що підтверджується довідкою, виданою головою КСН «Садки-І» від 19 жовтня 2014 року. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров'я та матеріального положення дітей, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 27 квітня 1996 року уклала шлюб з [PERSON] в Жовтневому відділі реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя, актовий запис № 146. Від шлюбу народились діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони проживають однією сім'єю, однак тривалий час спільного господарства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обов'язків, через що в сім'ї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, оскільки наданий судом строк на примирення результатів не дав. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 27 квітня 1996 року в Жовтневому відділі реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя, актовий запис № 146. Від шлюбу народились діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] шлюбні відносини сторони припинили в травні 2013 року. Судом було надано сторонам строк на примирення, однак на теперішній час сторони не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім?єю, втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду з вище вказаним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона 09 серпня 2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею і перебуває на її повному утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, аліменти за іншими виконавчими листами не сплачує. Домовленості щодо утримання дітей між ними не досягнуто. Просила суд стягнути з нього аліменти на утримання дітей. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву в якій справу просила розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягала (а.с.15). Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі (а.с.16). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони дійсно з 09.08.2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6), від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, сина - [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких відповідач вказаний батьком (а.с.7,8). Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги не надає. Діти проживають разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім'ї виданою Комунальним підприємством «Каховська керуюча компанія» (а.с.10). Суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідач не виконує передбаченого ст.180 СК України обов'язку батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей, за станом здоров'я і матеріальному становищу останній в змозі сплачувати аліменти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду з вище вказаним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона 16 листопада 2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою і перебуває на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги не надає, аліменти за іншими виконавчими листами не сплачує. Домовленості щодо утримання дитини між ними не досягнуто. Просила суд стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітнього. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву в якій справу просила розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягала (а.с.13). Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі (а.с. 14). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони дійсно з 16.11.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3), від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого відповідач вказаний батьком (а.с.4). Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою, виданою КП «Каховська Керуюча Компанія» від 14.10.2014 року № 994 (а.с.7). Суд знаходить позов обґрунтованим, оскільки відповідач добровільно не виконує передбаченого ст.180 СК України обов'язку батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей, за станом здоров'я і матеріальному становищу останній має можливість сплачувати аліменти. Доказів протилежного під час судового засідання суду не надав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду з вище вказаним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з 2008 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Від сумісних стосунків мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і перебуває на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги не надає, аліменти за іншими виконавчими листами не сплачує. Домовленості щодо утримання дитини між ними не досягнуто. Просила суд стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої. Позивачка надала до суду заяву в якій справу просила розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягала (а.с.11). Відповідач також надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі (а.с. 12). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони від сумісних стосунків мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої відповідач вказаний батьком (а.с.3). Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою, виданою Кам'янською сільською радою Каховського району Херсонської області від 29.10.2014 року № 966 (а.с.4). Суд знаходить позов обґрунтованим, оскільки відповідач добровільно не виконує передбаченого ст.180 СК України обов'язку батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей, за станом здоров'я і матеріальному становищу останній має можливість сплачувати аліменти. Доказів протилежного під час судового засідання суду не надав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, посилаючись на те, що вона від сумісних стосунків з [PERSON] мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги не надає, аліменти за іншими виконавчими листами не сплачує, на його утриманні ніхто не перебуває. Домовленості щодо утримання дитини між ними не досягнуто. Просила суд стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітнього. В судове засідання сторони надали заяви з проханням розглядати справу за їх відсутністю. Позивач на вимогах наполягає, відповідач не заперечує (а.с. 13,14). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони від сумісних стосунків, мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] в свідоцтві про народження якого відповідач вказаний батьком (а.с.3). Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Неповнолітній проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою виданою Любимівською селищною радою від 11.11.2014 року (а.с.5). Суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідач не виконує передбаченого ст.180 СК України обов'язку батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей, за станом здоров'я і матеріальному становищу останній в змозі сплачувати аліменти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі - 1000 грн. щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позивачка зазначає, що відповідач матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина не надає. Дитина проживає разом із позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Оскільки, утримання дитина постійно потребує нормального харчування, одягу, а коштів на утримання не вистачає, то позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі та справу розглядати без її участі. У судове засідання відповідач не з'явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав та просив справу розглядати без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СУ України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком [PERSON], [INFO] року, який проживає та знаходиться на утриманні позивачки. Допомогу на утримання малолітнього сина відповідач не надає. Однак [PERSON] офіційно працевлаштований, має постійний заробіток, який згідно наданої суду довідки про середню заробітну плату від 03.02.2015 року, складає близько 1 400 - 1475 грн. на місяць. Враховуючи дану обставину, суд прийшов до висновку, що з відповідача не можливо стягувати аліменти на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі, а необхідно стягнути у розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 01 жовтня 2005 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 454. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, вони проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на сімейне життя, виховання дитини, все це призвело до втрати почуття кохання та до припинення шлюбних відносин. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Прізвище залишити шлюбне. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, вислухавши пояснення відповідача та розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 01 жовтня 2005 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 454. Мають від шлюбу неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки, так як мають різні погляди на життя і сім'ю, не ведуть сумісного господарства, проживають окремо, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення відповідно до ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачкою в своїй заяві висловлена думка щодо залишення шлюбного прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 15 квітня 2010 року Новоданилівською сільською радою Казанківського району Миколаївської області, актовий запис № 13. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між ними фактично припинені через два тижні після реєстрації шлюбу, вони проживають окремо та не ведуть сумісного господарства. Причиною розпаду сім'ї є те, що кожний з них створив нові сім'ї та має намір зареєструвати нові шлюби. Через те, що відповідач ухиляється від звернення до органів РАЦС із спільною заявою відповідно до вимог ч.1 ст.106 СК України, вона вимушена звернутися з позовом до суду. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 15 квітня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим виконавчим комітетом Новоданилівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, актовий запис № 13. Від шлюбу дітей не мають, проте через органи РАЦС шлюб не розірвали через відсутність згоди відповідача. Сторони припинили подружні стосунки, так як мають різні погляди на життя і сім'ю, не ведуть сумісного господарства, тривалий час проживають окремо, фактично створили нові сім'ї, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення відповідно до ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач не був присутнім в судовому засіданні та не висловив в своїй заяві думку щодо зміни свого прізвища, суд вважає за необхідне залишити йому шлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 17 липня 2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського обласного управління юстиції, актовий запис № 432. Позивач зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені у квітні 2014 року, вони ведуть окреме господарство та мають окремий бюджет. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на сімейне життя, виховання дитини, все це призвело до втрати почуття кохання та до припинення шлюбних відносин. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 17 липня 2004 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського обласного управління юстиції, актовий запис № 432. Мають від шлюбу неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки, так як мають різні погляди на життя і сім'ю, не ведуть сумісного господарства, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення відповідно до ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка не була присутня в судовому засіданні та не висловила в своїй заяві думку щодо зміни свого прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй шлюбне прізвище.

Outcome: approved