Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду із зазначеними вимогами, в обгрунтування яких зазначав, що28.04.2009 року між ним та відповідачем укладено договір позики, відповідно до якого, відповідач отримала грошові кошти у сумі 120 000 гривень зі строком повернення суми позики 28.08.2013 року. Зазначені правовідносини між ними підтверджуються розпискою, написаною позичальником власноручно. У визначений сторонами строк, тобто 28.08.2013 року відповідач не повернула суму позики, на телефонні дзвінки не відповідає, що у свою чергу свідчить про те , що вона умисно ухиляється від виконання своїх зобов'язань. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою суду від 04 березня 2014 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог залучено [PERSON]. Позивач у судове засідання не з,явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.Просив задоіольнити позовні вимоги у повному обсязі ( а.с.26). Відповідач у судове засідання також не з,явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнала.( а.с.34). Представник третьої особи та третя особа у останнє судове засідання не з,явилися, повідомлялися належним чином про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що 28.04.2008 року [PERSON] отримала від позивача грошові кошти у розмірі 120000 грн. і брала на себе зобов,язання повернути їх до 28.08.2013 року , про що свідчить розписка, складено нею 28.04.2009 року ( а.с. 52). Своїх зобов'язань щодо повернення суми боргу відповідач не виконала, до теперішнього часу борг не повернула, доказів іншого суду не надано. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Статтею 1047 ЦК України передбачена письмова форма укладення договору позики. Згідно з положеннями ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1, ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач не надала суду жодних доказів щодо підтвердження повернення нею боргу, як і не скористалася наданими процесуальними правами, передбаченими ст..ст. 27, 31 ЦПК України та не надала заперечень на позовну заяву. Таким чином, досліджені у судовому засіданні вище вказані письмові докази, які були наданні позивачем, вказують на наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за договором позики (письмовою розпискою). Зважаючи на те, що відповідач свої зобов'язання у визначений термін не виконав, добровільно грошові кошти не повернув, у позивача виникло право на звернення до суду із зазначеним позовом. Тому з відповідача підлягає стягнення суми боргу по розписці від 28.04.2009р. у розмірі 120 000 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1200 грн., що документально підтверджується квитанцією , долученою до матеріалів цивільної справи (а. с . 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved