Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

у квітні 2019 року з Лохвицького районного суду Полтавської області до Машівського районного суду надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що позивач з відповідачем являються батьками неповнолітніх: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , шлюб між ними розірвано, діти проживають разом з позивачкою, відповідач не займається вихованням дітей, не спілкується з ними, не цікавиться розвитком, вихованням, здоров`ям, матеріальної допомоги не надає, має заборгованість зі сплати аліментів. Крім того, син потребує додаткових витрат, оскільки має паталогічне захворювання та є дитиною-інвалідом. За таких обставин, позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав щодо їхніх дітей: [PERSON] та [PERSON] та стягнути додаткові витрати на дитину [PERSON] у розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду та до моменту зміни обставин - видужання дитини або досягнення нею повноліття. У судове засідання сторони та третя особа не з`явилися, позивачка направила заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.64), відповідач повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, натомість поштові конверти повернулися до суду з відмітками «адресат не проживає», також відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб - сайті суду, але до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав (а.с.38,50,56,63,66). Представник третьої особи направив клопотання про розгляд справи за їх відсутності, просить прийняте рішення за наявними матеріалами у справі (а.с.51). Суд, дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, прийшов до такого висновку. Судом установлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серія [NUMBER] від 01.07.2016 р. та серія [NUMBER] від 09.01.2015 р. (а.с.6,7). Як убачається з рішення Машівського районного суду Полтавської області від 29.01.2018 р., шлюб між сторонами розірвано (а.с.12). Згідно з довідкою про склад сім`ї, наданою Пісківською сільською радою Лохвицького району Полтавської області №179 від 18.02.2019 р., позивач [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] та має такий склад сім`ї: [PERSON] ,2016 р.н. - син, [PERSON] ,2014 р.н. - донька, [PERSON] ,1949 р.н. - батько (а.с.11). За судовим наказом, виданим Машівським районним судом від 25.09.2017 р. вирішено стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: дочки [PERSON] , 2014 р.н. та сина [PERSON] ,2016 р.н. в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 03.08.2017 р. до досягнення повноліття дітьми (а.с.14). Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів наданого старшим державним виконавцем Машівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області №15.17-24/1316 від 14.02.2019 р. [PERSON] , [PERSON] має загальну заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.02.2019 р. у розмірі 64924,98 грн (а.с.15). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 18.02.2019 р., під час обстеження було виявлено, що остання проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , працює ПТУ №32 м. Заводське та має на утриманні дитину з інвалідністю, має такий склад сім`ї: [PERSON] ,2016 р.н. - син, [PERSON] ,2014 р.н. - донька, [PERSON] ,1949 р.н. - батько, також виявлено, що [PERSON] виховує двох неповнолітніх дітей сама, батько у вихованні участі не приймає (а.с.9). Як убачається з характеристики дітей із ЗДО «Чебурашка» наданої виховатилем [PERSON] та директором [PERSON] від 19.02.2019 р., діти [PERSON] та [PERSON] систематично відвідують дитячий садок, завжди доглянуті., у колективі завжди знаходять спільну мову, на заняттях активні, вихованням і навчанням дітей займається їх мама, яка відвідує батьківські збори, співпрацює з дитячим садком, бере активну участь у вихованні дітей. Батько вказаних діток вихованням не займається, його у садочку жодного разу не бачили, з виховатилем та директором садка не спілкується, а необхідні витрати несе мати (а.с.10). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] - син позивачки є дитиною-інвалідом віком до 18 р. , що підтверджується копією медичного висновку №3 від 25.01.2019 р. (а.с.8) та періодично проходить обстеження в Полтавській обласній клінічній дитячій лікарні та ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» з приводу лійкоподібної деформації грудної клітки 3 ст., потребує лікування: масаж, плавання, ЛФК, дошка Євменова, Фото, Аквадетрим (а.с.70-75). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Лохвицької районної державної адміністрації щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його дітей [PERSON] та [PERSON] від 17.05.2019 р., батько дітей з ними не спілкується, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, зокрема не забезпечує необхідне харчування, медичний огляд, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток; не спілкується з дітьми в обсязі необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загально визначених норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, чим порушує вимоги ст.150 Сімейного кодексу України та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», а тому його доцільно позбавити батьківських прав стосовно його дітей [PERSON] ,2014 р.н. та [PERSON] ,2016 р.н. (а.с.53,54). Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст.164 СК України). Відповідно до ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналізуючи зібрані у справі докази, оскільки відповідач [PERSON] не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток дітей, не спілкується з дітьми, та не надає допомоги на їх утримання, що свідчить про те, що він ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а тому з урахуванням усіх обставин справи суд приходить до висновку про необхідність позбавлення його батьківських прав стосовно доньки [PERSON] та сина [PERSON] . Щодо позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, то вона також підлягає задоволення враховуючи таке. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. Згідно ч. 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 р. роз`яснено, що відповідно до ст.185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину - [PERSON] , у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до одужання сина [PERSON] , але не більше ніж до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved