Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 04 листопада 2006 року, право на завершення приватизації та одержання нею правовстановлюючого документа на земельну ділянку площею 0,0456 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки 3221280802:07:002:0007. В обґрунтування позову зазначала, що після смерті 04 листопада 2006 року її чоловіка [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно, у тому числі на вказану вище земельну ділянку. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є вона, його дружина, та діти померлого: дочка [PERSON] і син [PERSON] Оскільки на момент смерті [PERSON] вона постійно проживала разом із ним та була зареєстрованою у належному їм будинку, вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка. Інші спадкоємці за законом, діти померлого: [PERSON] і [PERSON], проживаючи окремо від спадкодавця, заяви про прийняття спадщини після смерті батька до нотаріальної контори не подавали, тому спадщину вони не прийняли. За життя її чоловік [PERSON] розпочав процедуру приватизації переданої у власність йому земельної ділянки, однак у звязку зі смертю правовстановлюючий документ на земельну ділянку він не одержав, тому отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку вона не може. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, подали до суду заяву, у якій просили розглянути справу за їхньої відсутності та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] сільська рада Броварського району Київської області у судове засідання теж не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника, заперечень проти позову не має. Треті особи: [PERSON] і [PERSON] до суду не зявилися, подали заяви, у яких просять розглянути справи за їхньої відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримують, проти їх задоволення не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи, тобто здатність мати цивільні права та обовязки, припиняється у момент її смерті. За змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 04 листопада 2006 року у віці 81 років помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ОК №\~057101, видане 08 листопада 2006 року. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] (позивач) та діти померлого: [PERSON] і [PERSON] (треті особи). За змістом ч. 3 ст. 1268, ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Із спадкової справи до майна померлого 04 листопада 2006 року [PERSON] видно, що 20 квітня 2007 року в установлений законом шестимісячний строк до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину за законом звернулася дружина померлого [PERSON], позивач у справі. Інші спадкоємці за законом, діти померлого: [PERSON] і [PERSON], треті особи, проживаючи окремо від спадкодавця, заяви про прийняття спадщини у визначений законом строк до нотаріальної контори не подавали, спадщину після смерті батька вони не прийняли. 30 червня 2007 року позивачу [PERSON] нотаріальною конторою видано свідоцтва про право на спадщину за законом на належне спадкодавцю [PERSON] майно, зокрема: на земельну ділянку площею 5,2199 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Судом встановлено, що на час відкриття спадщини 04 листопада 2006 року [PERSON] належала ще земельна ділянка площею 0,0456 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, розташована на території [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий номер 3221280802:07:002:0007, передана у приватну власність [PERSON] у 2005 році рішенням ХХІ сесії ІV скликання [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області за №\~186. Землевпорядна документація по оформленню правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності на цю земельну ділянку, є в наявності архіву Управління Держгеокадастру у Броварському районі Київської області. Державний акт на право власності на дану земельну ділянку на імя спадкодавця [PERSON] не видавався. Відповідно до п. п. б, в, г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, наданих їм раніше у користування; прийняття спадщини. За змістом ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. У ч. 1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно із розясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у п. 3.5 інформаційного листа Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року №\~24-753/0/4-13, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно із ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], якому належала земельна ділянка площею 0,0456 га, надана йому у власність для ведення особистого селянського господарства, на яку виготовлено землевпорядну документацію, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved