Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

У липні 2015 року ГО ТІЗ «Стожари» звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила витребувати на свою користь з незаконного володіння [PERSON] дві земельні ділянки загальною площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в м. Обухові Київської області на житловому масиві «Стожари», кадастровими номерами 3223110100:01:019:1447 та 3223110100:01:019:1446. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.04.2006 р. між Обухівською міською радою та ГО ТІЗ «Стожари» було укладено договір оренди землі № 17, відповідно до якого останньому передано у строкове платне користування терміном на 20 років земельну ділянку загальною площею 40,0 га. під забудову приватними будинками на території третього мікрорайону м. Обухів, а зазначеній земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер 3223110100:01:019:0001. В подальшому позивачем здійснювалась діяльність по розподілу та погодженню безоплатної передачі, в межах норм визначених чинним законодавством України, земельних ділянок для членів громадської організації з площі переданої в оренду земельної ділянки. Рішенням Обухівської міської ради № 504 від 28.10.2010 року затверджену технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд в м. Обухів ЖМ «Стожари». в березні 2012 року останній видано державний акт на вказану земельну ділянку, кадастровий номер 3223110100:01:016:0028. Вказану земельну ділянку в липні 2013 року [PERSON] згідно нотаріально посвідченого договору подарувала [PERSON], а остання переоформила земельну ділянку на [PERSON], який розділив загальну земельну ділянку на дві рівноцінні земельні ділянки по 0,05 га та присвоїли їм різні кадастрові номери. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 28 січня 2014 року рішення Обухівської міськради №504 від 28.10.2010 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності [PERSON] на спірну земельну ділянку визнано незаконним та скасовано, визнано також недійсним державний акт на право власності на вказану земельну ділянку. Оскільки майно відповідачем було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача, а тому позивач просить позовні вимоги задовольнити. В ході розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги пред'явивши також позов до [PERSON]. оскільки за час розгляду справи відповідач [PERSON] відповідно договору купівлі продажу земельної ділянки відчужив її [PERSON]. Представник позивача позовні вимоги підтримав із підстав, наведених у позовній заяві та просив суд захистити його порушене право щодо користування, володіння та розпоряджання земельною ділянкою. Представник відповідача позов не визнав, вважав, що позивач не довів накладення земельних ділянок [PERSON] та ГО ТІЗ «Стожари», позов є безпідставним та необґрунтованим, крім того подав до суду зустрічну позовну заяву про визнання за [PERSON] права власності на спірні земельні ділянки. Відповідач таранова О.М. в судове засідання не з'явилася причин неявки суду не повідомила. Представник Управління Дерземагенства в Обухівському районі в судове засідання не зявився, в поданій суду заяві просив розглядати справу у його відсутність. Залучена судом якості третьої сторони Обухівська міська рада в судовому засіданні свою позицію щодо позову не висловила. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 05 квітня 2006 року між Обухівською міською радою та громадською організацією товариство індивідуальних забудовників «Стожари» було укладено договір оренди землі № 17, відповідно до пунктів 1.1 та 2.1 якого та додатків до нього ГО ТІЗ «Стожари» було передано відповідачем у строкове платне користування терміном на 20 років земельну ділянку загальною площею 40,0 га. під забудову приватними будинками на території 3-го мікрорайону м. Обухів. Цього ж дня між сторонами договору оренди землі укладено акт прийому - передачі земельної ділянки. Таким чином позивач у справі ГО ТІЗ «Стожари» у відповідності до вимог ст. 93, 124, 125 ЗК України набув права оренди земельної ділянки загальною площею 40 га. строком на 20 років та є належним користувачем даної земельної ділянки . Рішенням Обухівської міської ради №504 віл 28 жовтня 2010 року затверджено технічну документацію із землеустрою, щодо складання документів (державних актів на право власності), що посвідчують право [PERSON] на земельну ділянку: площею 0.1000 га. для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд в м.Обухів ЖМ «Стожари». 30 березня 2012 року [PERSON] видано державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, кадастровий номер 3223110100:01:016:0028, який зареєстрований 2 лютого 2012 року в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю за №322310001004033. З матеріалів справи вбачається, що згідно договору дарування від 08.08.2013 року, [PERSON] подарувала спірну земельну ділянку [PERSON], а остання відчужила її [PERSON], який в свою чергу продав її [PERSON]. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 28 січня 2014 року визнано незаконним та скасовано рішення Обухівської міської ради 58 сесії 5 скликання №504 від 28.10.2010 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд у м. Обухів ЖМ «Стожари» на території Обухівської міської ради. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий 30 березня 2012 року на ім'я [PERSON] серія ЯМ №339544 на вказану земельну ділянку. Рішенням Обухівського районного суду від 12 серпня 2014 року витребувано з незаконного володіння [PERSON] спірна земельна ділянка, дане рішення набрало законної сили (а.с.16-27). Згідно вимог ч.1, 2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь та сама особа, щодо якої встановлено ці обставини. Представником відповідача не заперечується, що [PERSON] подарувала [PERSON], а остання [PERSON] саме земельну ділянку, яка була предметом розгляду апеляційного осуду 28 січня 2014 року. Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, а відповідно до ч.3 ст.388 ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. За таких обставин, коли судом достовірно встановлено незаконне набуття у власність земельної ділянки [PERSON], подальше безвідплатне її відчуження [PERSON], а в подальшому [PERSON] та [PERSON] суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому доводи представника відповідача, що позивач не довів накладення земельних ділянок, тобто порушення своїх прав, не можуть бути взяті до уваги зважаючи на предмет та підстави позову, рішення апеляційного суду Київської області від 28.01.2014 року. Зустрічний позов [PERSON], щодо визнання за ним права власності на земельну ділянку не підлягає задоволенню, оскільки ніяким чином не обгрунтований та надуманий, представник позивача за зустрічним позовом визнає, що [PERSON] добровільно продав земельну ділянку тарановій О.М. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed