Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

У липні 2021 року позивачка [PERSON] пред`явила вказаний позов та просила суд задовольнити його вимоги з-підстав викладених в позові та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , терміном у 3 (три) місяці з дня набрання законної сили рішення суду. Позивачка, а також представник відповідача та треті особи у судове засідання не з`явились, але надали письмові заяви про можливий розгляд справи без їх участі підтримали та визнали позовні вимоги у повному обсязі і просили провести розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, вивчивши спадкову справу спадкодавця, суд приходить до наступного висновку. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що [INFO] померла бабуся [PERSON] (позивачки) - [PERSON] , про що виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області орган державної реєстрації актів цивільного стану було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 02 червня 2020 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/4 частка земельної ділянки площею цілої земельної ділянки 0,1000 гектарів, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - присадибна ділянка), яка розташована на території [ADDRESS] , 1/ 4 земельної ділянки площею 0,3040 гектарів, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на - території [ADDRESS] та 1/4 частка житлового будинку, загальною площею цілого будинку 60,1 кв.м., з яких - житлова площа складає 19,6 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0,1000 га. в [ADDRESS] . Вказане майно бабуся [PERSON] отримала як обов`язкову частку після смерті свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Заповіту залишено не було. Позивачка [PERSON] є онукою спадкодавиці - [PERSON] , тому відповідно до ст. 1265 ЦК України відноситься до п`ятої черги спадкоємців за законом. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] позивачка змінила дівоче прізвище з « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивачка звернулась до Державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвої Любов Віталіївни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , на вищезазначене спадкове майно, що розташоване в [ADDRESS] . Після звернення до нотаріуса, позивачка отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що нею пропущено строк для прийняття спадщини, а також вона фактично не прийняла спадщину, так як не проживала та не була зареєстрована разом з померлою бабусею за однією адресою на день її смерті. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причини, а саме у зв`язку із суттєвим погіршенням стану свого здоров`я у зв`язку із захворювання на «СОVID-19». До того ж, позивачці, взагалі не було відомо про наявність у її бабусі вищезазначеної ј частки майна, як обов`язкової частки після смерті свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, строк для прийняття спадщини пропущений позивачкою з поважних причин. Разом з тим суд приймає до уваги і той факт, що з 12 березня 2020 року в Україні введено карантин щодо запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19», тому [PERSON] , з метою убезпечення від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб, перебувала на самоізоляції. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позивачем з поважних причин не оформлено право власності на спадщину, яка належить їй за законом після смерті бабусі та фактично не вступила в права спадкоємця у зв`язку з недотриманням шестимісячного терміну вступу в спадщину. За змістом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як передбачено ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.ч. 1,2 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом ч.3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.24 своєї постанови від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Суд, відповідно до п.24 вказаної постанови, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до листа №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивачка пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, за таких обставин, суд вважає можливим надати позивачкі додатковий строк на прийняття спадщини після смерті спадкодавця тривалістю у 3 (три) місяці з моменту набрання рішення законної сили, так як є підстави вважати, що вона пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин. З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved