Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на: земельні ділянки відповідно площею 1.8955 га кадастровий номер 5922385800:06:002:0360 та площею 1.7746 га кадастровий номер 5922385800:06:001:0328, які розташовані на території Сіннівської сільської Ради Краснопільського району Сумської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за заповітом після померлого 27 липня 2002 року батька [PERSON], який фактично прийняв, але юридично не оформив спадщину після померлого 23 листопада 2001 року сина [PERSON] та померлої 09 червня 2002 року дружини [PERSON], яка фактично прийняла, але юридично не оформила спадщину після померлого 23 листопада 2001 року сина [PERSON]; земельні ділянки відповідно площею 1.7942 га кадастровий номер 5922385800:06:001:0329 та площею 1.9969 га кадастровий номер 5922385800:06:002:0358, які розташовані на території Сіннівської сільської Ради Краснопільського району Сумської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за заповітом після померлого 27 липня 2002 року батька [PERSON], який фактично прийняв, але юридично не оформив спадщину після померлої 09 червня 2002 року дружини [PERSON]; земельні ділянки відповідно площею 1.7942 га кадастровий номер 5922385800:06:001:0330 та площею 1.9960 га кадастровий номер 5922385800:06:002:0359, які розташовані на території Сіннівської сільської Ради Краснопільського району Сумської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за заповітом після померлого 27 липня 2002 року батька [PERSON]. Вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за заповітомпісля померлого 27 липня 2002 року батька [PERSON], спадщину прийняла відповідно до ст. 549 ЦК 1963 р. , що діяв на час відкриття спадщини, шляхом фактичного розпорядження спадковим майном, але отримати Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площами 3,79 га, 3,79 га та 3,67 га відповідно, розташованих на території Сіннівської сільської Ради Краснопільського району Сумської області, не має можливості у звязку відсутністю правовстановлюючих документів, і постановою нотаріуса їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. В судовому засіданні представник позивача за дорученням підтримала позов з наведених у ньому підстав. Відповідач та третя особа явку представника в судове засідання не забезпечили, відповідно поданих заяв просили справу розглянути за відсутності їх представника, не заперечують проти задоволення позову /ас. 91-92/. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З вимог ч.1 ст. 3 ЦПК України вбачається, що захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси. Судовим розглядом встановлено, що право власності на земельну ділянку загальною площею 3,67 га нормативною грошовою оцінкою 36375 грн., розташованої на території Сіннівської сільської Ради Краснопільського району Сумської області і призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виникло у громадянина України [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія 111-СМ№ 028731 з/р № 317 від 05.03.2002 р./копії ас. 32-33,38-39/. 23 листопада 2001 року [PERSON] помер, до дня смерті проживав в [INFO] разом з батьками [PERSON] та [PERSON]; спадкова справа не заводилася/копії ас.10-11, ас. 81-83/. Право власності на земельну ділянку загальною площею 3,79 га нормативною грошовою оцінкою 37004 грн., розташованої на території Сіннівської сільської Ради Краснопільського району Сумської області і призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виникло у громадянки України [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія 111-СМ№ 028732 з/р № 315 від 05.03.2002 р./копії ас. 34-35,40-41/. 09 червня 2002 року [PERSON] померла, до дня смерті проживала в [INFO] разом з чоловіком [PERSON]; спадкова справа не заводилася, за життя склала заповіт на доньку [PERSON]Г./копії ас.12-13, 20; ас. 78-80/. Право власності на земельну ділянку загальною площею 3,79 га нормативною грошовою оцінкою 37004 грн., розташованої на території Сіннівської сільської Ради Краснопільського району Сумської області і призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виникло у громадянина України [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія 111-СМ№ 028733 з/р № 314 від 05.03.2002 р./копії ас. 36-37,42-43/. 27 липня 2002 року [PERSON] помер, до дня смерті самотньо проживав в [INFO].; спадкова справа на заводилася, за життя склав заповіт на доньку [PERSON]Г./копії ас.14-15, 21; ас. 84-86/. Постановою державного нотаріуса Краснопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області від 21.10.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 3,79 га, 3,79 га та 3,67 га відповідно, розташованих на території Сіннівської сільської Ради Краснопільського району Сумської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва після смерті 27 липня 2002 року [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів; відділ Держгеокадастру у Краснопільському районі Сумської області у свою чергу відмовив видати дублікати означених Державних актів на право приватної власності на землю на імя [PERSON], [PERSON], [PERSON] у звязку зі смертю власника та відсутністю факту встановлення спадкоємця/ас. 26-27, 29-31, копії ас. 28,46-67/. Родинні відносини між спадкоємцем та спадкодавцями підтверджуються свідоцтвами про народження та про одруження /копії ас. 16- 19/. Правовідносини, що склалися між сторонами, виникли із спадкових правовідносин і врегульовані нормами цивільного та земельного законодавства України. До правовідносин, що виникли необхідно застосувати норми ЦК УРСР від 18.07.1963 року, так як спадщина після померлого 27 липня 2002 року [PERSON] відкрилась до 01.01.2004 року. Відповідно до ст. ст. 534, 549 ЦК УРСР (1963 року), чинного на день відкриття спадщини, позивач є донькою померлого та спадкоємцем на все майно за заповітом, фактично вступила в управління спадковим майном, тобто прийняла спадщину /ас. 22/. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Підсумовуючи викладене, встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає. Як убачається з матеріалів справи, позивач набула право власності на земельні ділянки у порядку спадкування за заповітом, але у встановленому законом порядку не може одержати правовстановлюючі документи на вказане майно, то таке право позивача підлягає захисту в судовому порядку, іншим шляхом вирішити спір не можливо. Заперечень проти позову і доказів відносно належності майна іншим особам в суд не надійшло, інших спадкоємців, які б вступили у спадщину, немає, спадщина не визнана відумерлою. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим, і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved