Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

У квітні 2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20 грудня 2013 року [PERSON] уклав договір № б/н та отримав кредит у розмірі 6000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Позивачем 20.02.2016 року була направлена претензія кредитора до Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори. 25.03.2016 року позивачем було отримано відповідь, відповідно до якої претензія була перенаправлена до приватного нотаріуса, від якого позивач згодом отримав відповідь в якій зазначалось, що спадкоємцем померлого [PERSON] є відповідач по справі [PERSON] 14.05.2018 р. до спадкоємця [PERSON] , було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але відповідачем ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті боржника заборгованість становить 6170,76 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати на сплату судового збору. Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 25.04.2019 р. Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання учасники справи не явилися. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Через ненадання відповідачем, який не має статусу підприємця, інформації щодо його адреси відповідна судова повістка була йому надіслана за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Крім того, відповідач викликався до суду через відповідне оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. При цьому відповідач про причини своєї неявки не повідомив, не подав відзив, а сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20 грудня 2013 року [PERSON] уклав договір № б/н та отримав кредит у розмірі 6000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Позивачем 20.02.2016 року була направлена претензія кредитора до Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори. 25.03.2016 року позивачем було отримано відповідь, відповідно до якої претензія була перенаправлена до приватного нотаріуса, від якого позивач згодом отримав відповідь в якій зазначалось, що спадкоємцем померлого [PERSON] є відповідач по справі [PERSON] , якій було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлому [PERSON] , а саме на 1/6 частину квартири [ADDRESS] . 14.05.2018 р. до спадкоємця [PERSON] , було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але відповідачем ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті боржника заборгованість складається з наступного: - 4583,31 гривень заборгованість за кредитом; - 1587,45 гривень заборгованість за відсотками, а усього разом 6170,76 гривень. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст.. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено, у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Оскільки боржник помер, то відповідати перед АТ КБ «Прибатбанк» на підставі ст.ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця повинен спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Суд також вважає за необхідне в порядку ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved