Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

У листопаді 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їй на праві власності належить 75/200 частини домоволодіння № 63, розташованого по вул. Баха в м.Маріуполі Донецької області. Відповідач, який є її сином, у вказаному домоволодінні не проживає з серпня 2013 року, проте з реєстраційного обліку так і не знявся, у звязку з чим, позивачка вимушена сплачувати комунальні послуги також і за нього, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Особистих речей відповідача у домоволодінні не зберігається. Просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування домоволодінням № 63, розташованим по вул.Баха в м.Маріуполі Донецької області. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позов та не заперечувала проти постановлення заочного рішення у звязку з неявкою відповідача. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у звязку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що відповідач не проживає в будинку позивачки з серпня 2013 року, його особистих речей в будинку немає, місце його знаходження невідомо. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 вересня 2013 року, є власницею 75/200 частин домоволодіння № 63, розташованого по вул.Баха в м.Маріуполі Донецької області. З довідки про склад сімї, виданої головою КСН «с.Шевченко», вбачається, що за вказаною адресою зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO]. Відповідач не проживає у домоволодінні № 63, розташованому по вул. Баха в м.Маріуполі з серпня 2013 року, що підтверджується актом, складеним головою КСН «с.Шевченко» №122 від 29 жовтня 2015 року. а також поясненнями свідків. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню та [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування домоволодінням № 63, розташованим по вул. Баха в м.Маріуполі, оскільки знайшов своє підтвердження факт того, що відповідач не мешкає за місцем реєстрації тривалий час.

Outcome: approved