Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

У липні 2019 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТКБ «ПриватБанк») звернулось до суду з указаним позовом, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 5 січня 2016 року у розмірі 18308 грн 02 коп., а також судові витрати 1921 грн. Позов обґрунтовано\~тим,\~що 5\~січня 2016\~року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода), за якою останній отримав кредит у розмірі 14127,13 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у Генеральній угоді. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язння за вказаним Договором виконало, а саме відповідачу було надано можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, але відповідач коштів не повернув та припинив виконувати договірні зобов`язання. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 16 липня 2019 року має заборгованість у розмірі 18308 грн 02 коп., з яких 6637,25 грн заборгованість за кредитом, 2514,55 грн проценти за користування кредитом, 7699,21 грн пеня та комісія, 1457,01 грн штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. (а.с.6) Ухвалою Соснівського районного суду м.\~Черкас від 10 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Відзивів від відповідача на позов та інших заяв по суті спору до суду не\~надходило. У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення в справі на підставі наявних в справі доказів, що відповідає вимогам ст.ст. 280-282 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено,\~що 5\~січня 2016\~року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов правил надання продукту кредитних карт, за якою останній отримав кредит у розмірі 14127,13 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Того ж дня [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у Генеральній угоді. (а.с.8) Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості, станом на 16 липня 2019 року становить 18308 грн 02 коп., з яких 6637,25 грн заборгованість за кредитом, 2514,55 грн проценти за користування кредитом, 7699,21 грн пеня та комісія, 1457,01 грн штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. (а.с.6) Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір\~укладається у\~письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України\~ публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). \~Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1\~ЦК України\~(в\~редакції,\~чинній на\~5.01.2016\~року)\~Процентна ставка\~за кредитом\~може бути\~фіксованою або\~змінюваною.\~Тип процентної\~ставки визначається\~кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.\~ У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України\~ неустойкою (штрафом,\~пенею)\~є грошова\~сума або\~інше майно,\~які боржник\~повинен передати\~кредиторові у\~разі порушення\~боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.\~ Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.\~ Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами, а також пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 5 січня 2016 року, посилався на умови Генеральної угоди. Відповідно до п. 2.1 розділу «Приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт» Генеральної угоди, банк надає позичальнику строковий кредит в розмірі 14127 грн 15 коп. на строк 24 місяці з 05 січня 2016 року по 31 січня 2018 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в розмірі 14127 грн 15 коп. в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту, сплати процентів в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту вказані в Заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник сплачує щомісячний платіж у розмірі 706 грн 92 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, процентів, а також інших витрат відповідно до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше 31 січня 2018 року. Із змісту п.2.2 вказаного розділу Генеральної угоди випливає, що починаючи з 32 дня порушення, заборгованість за кредитом вважається простроченою. За таких умов позичальник сплачує банку штраф у розмірі 1457 грн 01 коп. Пунктом 2.5 вказаного розділу Генеральної угоди позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, процентів та винагород відповідно до Генеральної угоди та Умов і правил. Згідно із п. 2.8 розділу 2 Генеральної угоди при порушенні позичальником зобов`язань щодо погашення кредиту, він сплачує банку пеню, розмір якої вказано в Умовах та правилах за кожен день прострочення. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення тіло кредиту 6637,25 грн, нараховані проценти 2514,55 грн, а також штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди 1457,01 грн. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані банком Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в Генаральній угоді позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Оскільки надані банком складові кредитного договору, крім Заяви та Генеральної угоди, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 5 січня 2016 року. Умови Генеральної угоди від 5 січня 2016 року в частині визначення розміру пені та комісії відсилають сторони до Умов та правил надання банківських послуг, дані про підписання яких позичальником у матеріалах справи відсутні, тому в позовних вимогах про стягнення пені та комісії в розмірі 7699 грн 21 коп. необхідно відмовити. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. При розгляді цієї справи суд також бере до уваги правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року (у справі № 342/180/17). З огляду на часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню й судові витрати пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1113 грн 22 коп.

Outcome: partial