Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

У липні 2017 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30.10.2015 з нього було стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття. З 09 травня 2016 року він проживає однією сімєю зі [PERSON]. Має сина Владислава, [INFO], який перебуває на його утриманні та вихованні. У звязку зі зміною матеріального стану просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.10.2015 на утримання сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечувала. Зазначила, що дитина постійно хворіє, тому потребує матеріальних витрат на лікування. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності та взаємозвязку, приходить до наступного. Судом достовірно встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30.10.2015 з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття. З 09 травня 2016 року позивач проживає однією сімєю зі [PERSON]. Має сина Владислава, [INFO], який перебуває на його утриманні та вихованні. Відповідно до\~ст. 180\~Сімейного кодексу України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоровя та матеріальне становище дитини; - стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду\~або домовленістю\~між батьками, може бути зменшено або збільшено\~за рішенням суду\~за позовом платника\~або одержувача аліментів\~у разі зміни\~матеріального або сімейного стану, погіршенням або поліпшенням здоровя когось\~із них. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зазначено, що відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. З 2016 року позивач проживає однією сімєю зі [PERSON]. Має сина Владислава, [INFO], який перебуває на його утриманні та вихованні. У звязку з набуттям 08.07.2017 чинності Закону України про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо покращення захисту права дитини на належне утримання, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7,8\~ст.7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють дані правовідносини, враховуючи суть позовних вимог, матеріальний стан позивача, розмір аліментів, які стягуються на утримання [PERSON], приймаючи до уваги визначений законом розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, її стан здоровя, стан здоровя платника аліментів, наявність на утриманні позивача малолітньої дитини, суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру присуджених аліментів до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved