Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу державного акту на право приватної власності на землю, виданого Дніпропетровською міською радою 08 квітня 1999 року серії ДП №023985 на земельну ділянку площею 0,0177 га в межах згідно з планом на території Кіровського району м. Дніпропетровська по вул. Юрія Савченка, б.20, обґрунтовуючи такі вимоги тим, що на час видачі правовстановлюючого документу її прізвище при перекладі з російської мови було написано з помилкою - Ліщінська, тоді як за паспортом громадянина України та іншими документами її прізвище російською мовою «Лищинская» зазначено як «Ліщинська», проте розбіжності у прізвищі через вказану помилку перешкоджають їй здійснювати правомочності власника, зокрема і залишити у спадок, укладати правочини, тому просила заяву задовольнити. В судовому засіданні представник заявника підтримала свої вимоги у повному обсязі, надавши пояснення аналогічні змісту заяви. Заінтересовані особи Дніпропетровська міська рада, Головне управління Держземагентства у Дніпропетровській області, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання своїх представників не направили, про причини неявки суд не повідомили, що відповідно до ст. 235 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у відсутності цих осіб. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Встановлено судом, що в свідоцтві про народження заявник записана російською мовою як «[PERSON], [INFO]». Відповідно до паспорту громадянина України серії АН 354294, виданого Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 20 травня 2005 року прізвище заявника записано українською мовою «Ліщинська», російською мовою «Лищинская» (а.с.5). Так само прізвище заявника українською мовою «Ліщинська», російською «Лищинская» зазначено і в паспорті громадянина СРСР, виданому Відділом внутрішніх справ Кіровського райвиконкому м. Дніпропетровська 31 січня 1978 року серії IV-КИ №748120, ксерокопія якого долучена до матеріалів справи (а.с.16-17). Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом П?ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] 26 березня 1980 року за реєстром №2-2799, зареєстрованого в Дніпропетровському БТІ 27 березня 1980 року за №339-174, [PERSON] продала, а [PERSON] придбала 17/100 частин домоволодіння, що знаходиться в м. Дніпропетровську по вул. Ю. Савченка, 20, на земельній ділянці площею 1083 кв.м. (а.с.7-8). Технічний паспорт на домоволодіння №20 по вул. Юрія Савченко у м. Дніпропетровську виготовлений 21 лютого 2007 року для власника [PERSON] (а.с.9-14). Одночасно судом встановлено, що в державному акті на право приватної власності на землю, виданому Дніпропетровською міською радою 08 квітня 1999 року серії ДП №023985 на земельну ділянку площею 0,0177 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в межах згідно з планом на території Кіровського району м. Дніпропетровська по вул. Юрія Савченка, б.20 на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської Ради народних депутатів №309 від 25 лютого 1999 року прізвище, ім?я, по батькові власника зазначено українською мовою як «Ліщінська Ріта Соломонівна». Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, і належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За змістом ч.2 ст. 256 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Дослідивши зібрані у справі докази, судом встановлено, що 17/100 домоволодіння за земельній ділянці площею 1083,0 кв.м. по вул. Юрія Савченко, 20 у м. Дніпропетровську набуто у власність 26 березня 1980 року заявником [PERSON] та відповідно земельна ділянка для обслуговування цього житлового будинку, господарських будівель і споруд в силу закону передавалася власнику домоволодіння, разом з тим, правовстановлюючий документ - державний акт на право приватної власності на землю - земельну ділянку площею 0,0177 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах згідно з планом на території Кіровського району м. Дніпропетровська по вул. Юрія Савченка, б.20, тобто по суті для обслуговування набутого домоволодіння, виданий Дніпропетровською міською радою 08 квітня 1999 року на прізвище «Ліщінська» зі спотвореним перекладом з російської мови «Лищинская», яке в усіх правовстановлюючих документах, паспорті, тощо, вказано однаково «Ліщинська», що переконує суд в доведеності обставин того, що саме заявник набула у власність вказану земельну ділянку за рішенням Дніпропетровської міської ради №309 від 25 лютого 1999 року на підставі якого отримала державний акт на право приватної власності на землю. Разом з тим, наявність невідповідності у паспорті та правовстановлюючому документі на земельну ділянку створює перешкоди у реалізації заявником прав власника на розпорядження своїм майном на власний розсуд відповідно до ст. 319 ЦК України, оскільки діюче законодавство повязує перехід прав з їх державною реєстрацією, що оформлюється та підтверджується відповідними правовстановлюючими документами. Виходячи з наведеного, враховуючи розяснення ч.1 п.12 постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», про те, що суд вправі розглядати справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, у тому числі, документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали з перевіркою у такому випадку того, що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення, судом у даній справі встановлена неможливість внесення змін до відповідних документів, тому, з огляду на встановлені дійсні обставини виділення земельної ділянки з відповідним цільовим призначенням власнику домоволодіння за цією ж адресою саме заявником [PERSON], проте із зазначенням у державному акті на право власності на землю її прізвища як Ліщінська, що знайшло підтвердження зібраними у справі доказами, а також зважаючи на встановлену відсутність спору про право, суду належить ухвалити рішення про задоволення заяви та встановлення належності заявнику вказаного документу державного акту на право приватної власності на землю, виданого Дніпропетровською міською радою 08 квітня 1999 року серії ДП №023985 на земельну ділянку площею 0,0177 га в межах згідно з планом на території Кіровського району м. Дніпропетровська по вул. Юрія Савченка, б.20.

Outcome: approved