Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка до моменту смерті проживала разом із заявником, при цьому померла була зареєстрована у [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки (паю), площею 2,11 га, розташованої на території Дернівської сільської ради Тростянецького району Сумської області. [PERSON] є єдиним спадкодавцем за законом після смерті матері, інших дітей вона не мала, заповіт не залишила. При цьому строк для подачі заяви про прийняття спадщини сплинув [INFO], однак, заявник своєчасно не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, адже їй не було відомо про встановлений законом строк для подачі такої заяви. У червні 2017 року [PERSON] звернулась до Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав, де їй стало відомо, що нею пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду із заявою про його поновлення або встановлення факту сумісного проживання з матір'ю на момент її смерті. Вказала, що з середини лютого 2003 року через проблеми зі здоров'ям [PERSON] переїхала проживати до [PERSON] в м. Маріуполь, взявши з собою всі свої особисті речі, та з 14 лютого 2003 року почала проживати разом із донькою за адресою [ADDRESS]. Після смерті матері її було поховано у сел. Старий Крим м. Маріуполя, всі витрати, пов'язані із похованням, поминальними обідами несла [PERSON] За життя мати неодноразово казала, що після її смерті належна їй земельна ділянка залишиться заявнику, бо вона є її єдиною донькою. На підставі викладеного, [PERSON] була вимушена звернутися до суду та просила встановити факт її спільного проживання з [PERSON], померлою [INFO], на момент її смерті. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Дернівської сільської ради Тростянецького району Сумської області у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечував. Дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі змісту ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ст. 256 ч. 2 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Як вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 01.04.1968 року Дернівською сільською радою Тростянецького району Сумської області, [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. 10 серпня 1989 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON], про що зроблено актовий запис № 2713, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 10.08.1989 року Будинком одруження м. Маріуполя. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON]. У відповідності до державного акту на право приватної власності на землю від 19 грудня 2001 року серія [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 76, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 2,11 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 18.04.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, [PERSON] померла [INFO] в м. Маріуполі Донецької області. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, виданої Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою від 03.08.2017 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, свідоцтв про право на спадщину не видавались. У відповідності до довідки № 184 від 04.04.2017 року, виданої сільською головою Дернівської сільської ради Тростянецького району Сумської області, [PERSON], [INFO], до дня та на день смерті [INFO] була зареєстрована у [ADDRESS], але фактично проживала в [ADDRESS]. У виконкому Дернівської сільської ради заповіт від її імені не посвідчувався. Спадкоємцем після її смерті є донька [PERSON], [INFO], яка зареєстрована в [ADDRESS]. Згідно акту обстеження № 43 від 12.07.2017 року, складного КСН «Азовье», зі слів сусідів встановлено, що [PERSON] проживала без реєстрації разом зі своєю донькою [PERSON] з 14 лютого 2003 року по день смерті - [INFO] по [ADDRESS], у зв'язку із необхідністю постійного догляду за станом здоров'я. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини, згідно статті 1221 ЦК України, є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч.2ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1216-1265 ЦК України. Відповідно до положень ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частина 5 ст.1268 ЦК України встановлює, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз'яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Пунктом 23 Пленуму також передбачено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. На підставі зазначених положень закону та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що позивач належними та достатніми доказами доведено факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Цей факт має для позивача юридичне значення, ніким не оспорюється та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved