Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

У квітні 2020 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТКОМ ЦЕНТР» про стягнення грошових коштів у сумі 104 640,00 грн., посилаючись на те, що між [PERSON] та ТОВ «ІСТКОМ ЦЕНТР» було укладено попередній Договір купівлі - продажу транспортного засобу №18 від 05.12.2019 року. Позивач як сторона договору в свою чергу, виконав зобов`язання з оплати згідно наданого рахунку відповідачем, а саме 05.12.2019 вніс на розрахунковий рахунок відповідача аванс у розмірі 104 640,00 грн., згідно 2.1 договору, що підтверджується копією квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 05.12.2019 року, а продавець своїм підписом під цим договором підтвердив отримання таких коштів. 03.03.2020 року позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про повернення авансу. Так, в вимозі вказано, що оскільки відповідачем до теперішнього часу так і не було виконано умови попереднього договору купівлі - продажу транспортного засобу № 18 від 05.12.2019 року, позивач просить розірвати (припинити) дію договору з 10.03.2020 року та повернути сплачений позивачем авансовий платіж у розмірі 104 640,00 грн., однак відповідач кошти не повернув і не повідомив причини невиконання ним умов укладеної угоди. Тому позивач вимушений був звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою від 10.04.2020 р. у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розглядсправи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ІСТКОМ ЦЕНТР» відзиву на позовну заяву не подано. Згідно частини першої статті 174 ЦПК України, що регулює питання видів та змісту заява про суті справи, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Означене є правом учасників справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Судом установлено, що між [PERSON] та Товариством обмеженою відповідальністю «ІСТКОМ ЦЕНТР» було укладено попередній, Договір купівлі - продажу транспортного засобу № 18 від 05.12.2019 року. Так, відповідно до п. 1.1 зазначеного Договору ТОВ «ІСТКОМ ЦЕНТР» (Продавець, Відповідач) брав на себе зобов`язання продати Покупцеві (Позивачеві) транспортний засіб, маючи намір бути юридично зобов`язаним, відповідно до ст. 635 ЦК України (Попередній договір). Відповідно до п. 1.2. Договору, Сторони зобов`язуються у встановлений строк укласти основний договір, метою якого є придбання Транспортного засобу (майна) на умовах, встановлених договором, а саме: 07.12.2019 р. за умови виконання Позивачем п. 2.1 Договор. Транспортний засіб, згідно 1.3 Договору, який Відповідач зобов`язувався придбати у третіх осіб для його відчуження Позивачеві за Основним договором та який являтиметься предметом Основного договору, має наступні ідентифікаційні ознаки: Марка Renault; Модель Каngoо 2; Рік випуску 2017; Інші характеристики, згідно договору. Позивач як сторона договору в свою чергу, виконав зобов`язання з оплати згідно наданого рахунку Відповідачем, а саме 05.12.2019 вніс на розрахунковий рахунок Відповідача аванс у розмірі 104 640, 00 (сто чотири тисячі шістсот сорок гривень) згідно 2.1 договору, що підтверджується копією квитанції АТ КБ Приватбанк від 05.12.2019, (призначення платежу - сплата авансового платежу за договором купівлі - продажу №18 від 05.12.2019, копія додається), а Продавець своїм підписом під цим Договором підтвердив отримання таких коштів (п. 2.1 Договору). Пунктом 2.2 Договору закріплено, що зазначена сума розцінюється сторонами як аванс за Основним договором, а при оформленні Основного договору вартість майна, що має бути сплачена покупцем, буде зменшена на суму, сплачену за цим Договором. Сторони домовились, що істотними умовами Основного договору купівлі-продажу транспортного засобу будуть такі: продаж зазначеного транспортного засобу буде вчинено за ціню 294 396 грн.; продавець зобов`язується передати транспортний засіб покупцеві в строк до 07.12.2019. Так, згідно п. 3.4 договору, Покупець має право звернутись до Продавця із письмо заявою про зміну транспортного засобу на відповідний або на розірвання договору із повернем грошових коштів в строк до 15 банківських днів, з моменту отримання Продавцем від Покупця відповідної заяви. Зазначили, що якщо Позивач має намір розірвати Договір, він має письмово повідомити Відповідача за поштовою адресою. 03.03.2020 року Позивач звернувся до Відповідача з письмовою вимогою про повернення авансу. Так, в вимозі вказано, що оскільки Відповідачем до теперішнього часу не було виконано умови Попереднього договору купівлі - продажу транспортного засобу від 05.12.2019 року, прошу розірвати (припинити) дію договору з 10.03.2020 р. та повернути сплачений авансовий платіж у розмір 104 640,00 грн., однак Відповідач кошти не повернув. Відповідач не повідомив причини невиконання ним укладеної угоди. За змістом статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, визначені його умов. Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Згідно частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Згідно частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Згідно статті 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 526 ЦК України). Згідно частин першої, другої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Отже у відповідача виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти за попереднім Договором купівлі - продажу транспортного засобу №18 від 05.12.2019 року. Так, частиною другою статті 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач кошти не повернув, тому наявні підстави для застосування частини другої статті 625 ЦК України. Правильність нарахованої позивачем подвійної облікової ставки Національного банку України відповідачем не заперечувалося і не спростовано. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів є обґрунтованими, доведеними. Так, з виникнених між сторонами правовідносин вбачається, що передана Позивачем сума у розмірі 104 640,00 (сто чотири тисячі шістсот сорок гривень) гри., є авансом, який повинен бути повернений Відповідачем, незалежно від того, з якої причнни не відбулася угода купівлі-продажу транспортного засобу. Причини не укладення Основного договору не мають правового значення, оскільки достатньо встановити, що сторони домовилися укласти такий договір і не уклали його незалежно від причин та з чиєї вини, а тому авансовий платеж як безпідставно набуті слід повернути Позивачеві. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у виді судового збору у розмірі 1046,40 грн. відповідно до статті 141 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved