Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON](далі - позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON](далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання малоліньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем з 24 серпня 2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, при цьому на даний час припинили між собою шлюбні відносини. 04 січня 2011 року в них народилася дочка [PERSON], яка проживає разом з позивачем [PERSON]та знаходиться на її утриманні. Також позивач вказував на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв'язку з чим позивач просив стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. 00 коп., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON]не з'явилася, при цьому 29.03.2018 подала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити; розгляд справи просила проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON]у судове засідання не з'явився, при цьому 20.02.2018 також подав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази, суд дійшов такого. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. 04 січня 2011 року у сторін народилася дочка [PERSON]. Відповідач [PERSON]і позивач [PERSON]є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (а. с. 6). Згідно з довідкою Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 21 листопада 2017 року, дитина проживає разом із позивачем [PERSON] та відповідачем[PERSON] (а. с. 7). При цьому, як слідує з тексту позовної заяви, дитиназнаходиться на утриманні позивача та відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Обставини, які б унеможливлювали виконання обов'язку відповідачем по утриманню дитини за станом здоров'я або з інших причин відсутні. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 6 ст. 141, ч. 1ст. 142 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Outcome: approved