overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 17 грудня 2010 року вона з відповідачем знаходиться у шлюбі. Дітей від шлюбу немає. Причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам [PERSON] У судове засідання сторони не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, причин неявки суду не повідомили. [PERSON] надала суду заяву, у якій просила розглянути справу без її участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень за позовом та заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 грудня 2010 року у Фрунзенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 476 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 27.01.2012 року). Причиною розірвання шлюбу стало те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на викладене, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 01 листопада 2003 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від подружнього життя у них [INFO] року народився син - [PERSON], що мешкає разом з позивачкою. Позивач зазначає, що їхнє подружнє життя виявилось невдалим так як вони з відповідачем мають різні характери та погляди на сімейне життя. Відновлювати їхні стосунки відновлювати не бажає і вважає краще шлюб розірвати. Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у ньому. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, повідомлялася судом належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 листопада 2003 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Виконавчим комітетом Веприцької сільської ради Фастівського району Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 5. Від вказаного шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільної дитини, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 02 жовтня 2009 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя. [PERSON] вважає, що подальше збереження сім'ї з відповідачем є неможливим, а тому просила суд розірвати шлюб. До початку судового засідання позивач надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 02 жовтня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1484. Від шлюбу з відповідачем у [PERSON] народився син - [PERSON], [INFO]. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 11 червня 2010 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. Позивач стверджував, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя. [PERSON] вважає, що подальше збереження сім'ї з відповідачем є неможливим, а тому просила суд розірвати шлюб. До початку судового засідання позивач надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 11 червня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №645. Від шлюбу з відповідачем у [PERSON] народився син - [PERSON], [INFO]. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 17 листопада 2005 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя. [PERSON] вважає, що подальше збереження сім'ї з відповідачем є неможливим, а тому просила суд розірвати шлюб. До початку судового засідання позивач надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав через канцелярію суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 17 листопада 2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2372. Від шлюбу з відповідачем у [PERSON] народилась донька - [PERSON], [INFO]. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 20 лютого 1988 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у Дарницькому палаці одружень. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя. [PERSON] вважає, що подальше збереження сім'ї з відповідачем є неможливим, а тому просила суд розірвати шлюб. До початку судового засідання позивач надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 20 лютого 1988 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Дарницькому палаці одружень, актовий запис №521. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 31 липня 2010 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції Черкаської обл. Позивач стверджуває, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя. [PERSON] вважає, що подальше збереження сім'ї з відповідачем є неможливим, а тому просила суд розірвати шлюб. До початку судового засідання позивач надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 31 липня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції Черкаської обл., актовий запис №58. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], з тих підстав, що відповідач ухиляється від свого обов'язку по утриманню дітей. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, але на теперішній час шлюбні відносини в них припинені, відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання їх неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], батьком яких є. Діти мешкають з нею та знаходяться у неї на утриманні, що є недостатнім і тому вона просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1000,00 грн. щомісяця на утримання їх дітей. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце і судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про одержання судової повістки. Суду не наданні докази про поважну причину неявки відповідача в судове засідання, тому суд, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, а також зі згоди позивачки, вважає за можливе розглянути справу у відсутності [PERSON] по наявним доказам і прийняти заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 21 червня 2008 року у Совєтському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області. ( а. с. 5). Від сумісного життя сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про народження дітей. (а. с. 2,3). Як встановлено в судовому засіданні, подружжя припинили шлюбні відносини та разом не ведуть господарства, відповідач не надає матеріальної допомоги позивачці на утримання дітей. [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей до їх повноліття, оскільки це йому дозволяє його стан здоров'я, інших неповнолітніх дітей та утриманців відповідач не має, аліменти не сплачує. За таких обставин, суд вважає вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання їх неповнолітніх дітей обґрунтованими, сума в 1000,00 грн., як аліменти на утримання дітей, є також обґрунтованою, тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 180-183 СК України і,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітніх дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з тих підстав, що відповідач ухиляється від свого обов'язку по утриманню дітей. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, але на теперішній час шлюбні відносини в них припинені, відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання їх неповнолітніх дітей: дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є. Діти мешкають з нею та знаходяться у неї на утриманні, що є недостатнім і тому вона просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини від його заробітку щомісяця на утримання їх дочок. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце і судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про одержання судової повістки. Суду не наданні докази про поважну причину неявки відповідача в судове засідання, тому суд, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, а також зі згоди позивачки, вважає за можливе розглянути справу у відсутності [PERSON] по наявним доказам і прийняти заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 13 вересня 2003 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції. ( а. с. 5). Від сумісного життя сторони мають неповнолітніх дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про народження дітей. (а. с. 3,4). Як встановлено в судовому засіданні, подружжя припинили шлюбні відносини та разом не ведуть господарства, відповідач не надає матеріальної допомоги позивачці на утримання дітей. [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей до їх повноліття, оскільки це йому дозволяє його стан здоров'я, інших неповнолітніх дітей та утриманців відповідач не має, аліменти не сплачує. За таких обставин, суд вважає вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання їх неповнолітніх дітей обґрунтованими, частка заробітку відповідача - 1/3 від його заробітку, як аліменти на утримання дочок, є також обґрунтованою, тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 180-183 СК України і,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] у 1999 році. Свої вимоги мотивує згідно уточненої позовної заяви від 05.12.2013 року тим, що спільне життя не склалося у зв'язку з наявністю розбіжностей у побутових та подружніх питаннях, внаслідок чого часто виникали сварки. В сім'ї відсутнє порозуміння, шлюбні відносини припинені з січня 2013 року. Позивач у судовому засіданні позов та уточнений позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити на підставі обставин викладених у заяві. Додатково пояснила, що спроби примирення були, але нічого не вийшло, причиною припинення відносин став той факт, що вони мали розбіжності у побутових та подружніх питаннях, у зв'язку із чим виникали сварки та скандали і не підтримувалось спільне життя. Після розірвання шлюбу просила суд залишите шлюбне прізвище. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та проти його задоволення не заперечував. Додатково пояснив, що фактично шлюбні відносини припиненні з січня 2013 року, пробували примиритись, але не вийшло. Діти проживають з позивачем, він не заперечує проти цього. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 24.07.1999 року, який зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану Керченського міського виконкому АР Крим, запис в книзі реєстрації актів про одруження № 473.(а.с.4) Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO].(а.с.8) Як зазначено у позовній заяві сторони з тривалий час однією сім'єю не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, не бажаючи в подальшому зберігати шлюбні відносини. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, приймаючи до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а також інтересам їхніх дітей. Відповідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно наданого свідоцтва про реєстрацію шлюбу, позивач [PERSON] при реєстрації шлюбу змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», у зв'язку з відсутністю заперечень суд вважає, щоб після розірвання шлюбу надалі іменувався шлюбним прізвищем. Відповідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 229,40 грн., що підтверджується квитанцією. Отже, ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 88, 105 ч.2, 109, 110, 112 СК України,

Outcome: approved