Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовував тим, що між ним та [PERSON] із жовтня 2002 року існували договірні відносини й ним відповідачу неодноразово надавалися у борг грошові кошти. Оскільки грошові кошти не були повернуті, то він змушений був звернутися до суду за захистом порушених прав. На підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 10 липня 2013 року із [PERSON] стягнуто на його користь грошові кошти в сумі - 64 195 грн. 66 коп. Разом із тим, відповідач [PERSON] ухилялася від виконання судового рішення й лише 19 травня 2014 року перерахувала через виконавчу службу на його користь присуджені грошові кошти. Із урахуванням уточнень позовних вимог, остаточно просить суд: стягнути із [PERSON] на його користь грошову суму боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі - 2 070 грн. 75 коп., 3% річних в сумі - 1 646 грн. 23 коп. за десять місяців прострочення невиконання судового рішення, - курсову різницю у вартості іноземної валюти в сумі - 42 801 грн. 00 коп. Крім того, просить стягнути із відповідача на його користь 30 000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали й просили їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] не визнала позовні вимоги [PERSON] й просила у їх задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи й дослідивши зібрані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики (провадження № 2/361/437/13, справа № 1007/13519/2012). Рішенням цього суду першої інстанції від 19 лютого 2013 року позов задоволено частково. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі - 98 880 грн., інфляційні втрати у розмірі - 3 695 грн. 00 коп. та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі - 988 грн. 80 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2013 року внесено виправлення у резолютивну частину рішення цього суду від 19 лютого 2013 року, а саме словосполучення «у розмірі 98 880 (дев'яносто вісім тисяч вісімсот вісімдесят) гривень, інфляційні втрати в розмірі 3 695 грн.» виправлено на «у розмірі 212 240 (двісті дванадцять тисяч двісті сорок) гривень, інфляційні втрати в розмірі 4 064,50 грн.», словосполучення «у розмірі 988,80 грн.» виправлено на «у розмірі 2163,01 грн.». Рішенням Апеляційного суду Київської області від 10 липня 2013 року скасоване рішення Броварського міськрайонного суду від 19 лютого 2013 року, а позов задоволено частково. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість у сумі 59 832 грн., інфляційні втрати у сумі 4064 грн. 50 коп. та судовий збір у сумі 299 грн. 16 коп., а всього 64 195 грн. 66 коп. Виконавчий лист судом видано - 09 жовтня 2013 року. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції від 22 жовтня 2013 року відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2/361/437/13, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області, про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі - 64 195 грн. 66 коп. (а.с.13). 19 травня 2014 року [PERSON] перерахувала на рахунок виконавчої служби - 64 196 грн. 00 коп. (а.с.54). Виконавчою службою перераховано грошові кошти [PERSON] - 16 червня 2014 року (а.с.53). Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд приходить до висновку, що розрахунковим проміжком часу для з'ясування наявності у відповідача [PERSON] зобов'язань перед [PERSON] по сплаті грошових коштів із урахуванням індексу інфляції й трьох процентів річних є період із 22 жовтня 2013 року (дата відкриття виконавчого провадження) по 18 травня 2014 року (дата, яка передувала даті виконання зобов'язань по сплаті грошових коштів на підставі судового рішення). При цьому суд виходить із того, що виконавчий лист на підставі рішення суду апеляційної інстанції від 10 липня 2013 року було видано - 09 жовтня 2013 року, а виконавче провадження відкрито - 22 жовтня 2013 року. Вина відповідача [PERSON] у невиконанні судового рішення із 11 липня 2013 року по 21 жовтня 2013 року в судовому засіданні не встановлена. Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року (з наступними змінами та доповненнями) визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Оскільки індекс інфляції в Україні із жовтня 2013 року по травень 2014 року становив помісячно: 100,4%, 100,2%, 100,5%, 100,2%, 100,6%, 102,2%, 103,3%, 103,8%, то позов [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення інфляційних нарахувань підлягає задоволенню частково. Із [PERSON] на корить [PERSON] підлягають стягненню інфляційні нарахування в розмірі - 7 189 грн. 91 коп. При цьому суд не виходить за межі позовних вимог у вирішенні спору в цій частині, оскільки предметом цих вимог є саме інфляційні нарахування. При обчисленні трьох процентів річних сума основного зобов'язання складатиме - 64 195 грн. 66 коп. Період прострочення виконання грошового зобов'язання становить із 22 жовтня 2013 року по 18 травня 2014 року (дата, яка передувала даті виконання зобов'язань по сплаті грошових коштів на підставі судового рішення). Три проценти річних за прострочення виконання зобов'язання становлять - 1 102 грн. 76 коп. Таким чином, у цій частині позов підлягає задоволенню частково. Інші позовні вимоги щодо стягнення трьох процентів річних задоволенню не підлягають через їх недоведеність у судовому засіданні. Позовні вимоги [PERSON] про стягнення із [PERSON] курсової різниці у вартості іноземної валюти задоволенню не підлягають, оскільки сума боргу (64 195 грн. 66 коп.) судом визначена у національній грошовій одиниці - гривні (рішення Апеляційного суду Київської області від 10 липня 2013 року). При цьому застосовані наслідки відповідальності за прострочення грошових зобов'язань, що стосуються національної грошової одиниці, зокрема, індекс інфляції. Це також стосується й періоду невиконання судового рішення до моменту сплати боржником [PERSON] присуджених [PERSON] грошових коштів. Відповідно до пукнту 2 частини другої статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Вирішуючи позовні вимоги щодо відшкодування [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди, суд враховує тривалість, характер та обсяг душевних страждань, яких позивач зазнав внаслідок несвоєчасного виконання зобов'язань, тяжкість вимушених змін у житті позивача, час, необхідний йому для відновлення попереднього стану. Суд визначає моральну шкоду в грошовій формі й у розмірі - 2 000 грн. 00 коп. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають через їх недоведеність у судовому засіданні. Таким чином, позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial