Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

у квітні 2021 року ТОВ «Ліко-житлосервіс» звернулося у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території та 3% річних. Свої вимоги мотивувало тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та користується наданими йому житлово-комунальними послугами. Вказало, що належна [PERSON] квартира [ADDRESS] є частиною житлового будинку, а тому він спільно з іншими власниками квартир та нежитлових приміщень у житловому будинку зобов`язаний брати участь у витратах на утримання будинку і споруд та прибудинкової території пропорційно загальною площі приміщення. Зазначило, що [PERSON] не здійснює оплату за надані послуги, у зв`язку з чим за період з березня 2020 року по січень 2021 року утворилася заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 7 953,24 грн., яка станом на день подачі позовної заяви не сплачена. Тому, просило суд стягнути з [PERSON] заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 7 953,24 грн., 3 % річних в розмірі 121,93 грн. та судовий збір в розмірі 2 270,00 грн. Ухвалою від 05.04.2021 року відкрито провадження у справі призначено проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі, без повідомлення сторін на 11.06.2021 року (а.с. 21-22). Ухвалою від 11.06.2021 року розгляд справи відкладено на 29.10.2021 року (а.с. 25). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Позивач подав до заяву те, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами, за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що ТОВ «Ліко-житлосервіс» здійснює обслуговування, утримання та експлуатацію багатоповерхового житлового будинку [ADDRESS] на підставі Акту прийому-передачі житлового будинку від 24.06.2008 року (а.с. 8). [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 14). 16.10.2008 року між ТОВ «Ліко-житлосервіс» (власник будинку) та [PERSON] (співвласник) укладено договір № 54-А 32 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкових територій, відповідно до умов якого власник будинку забезпечує обслуговування та ремонт житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , а також прибудинкової території, а співвласник приймає участь у витратах га виконання названих робіт (а.с. 9). Відповідно до умов укладеного договору ТОВ «Ліко-житлосервіс» зобов`язалось забезпечити виконання всього комплексу робіт по утриманню будинку, прибудинкової території та створенню необхідних умов мешкання в будинку, в тому числі і співвласнику та мешкаючим з ним особам згідно з вимогами «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», а співвласник зобов`язався дотримуватись вимог «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями» і не пізніше 15 числа поточного місяця вносити плату за минулий період на рахунок власника будинку або підприємства, що обслуговує будинок, за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будинку, технічне обслуговування будинку відповідно загальній площі квартири, на ремонт відповідно відновної вартості квартири, а також за комунальні послуги та інші послуги (п. п. 2.1.1., 2.2.3. договору). Позивач, звернувшись в суд з позовом, зазначив, що ним забезпечено виконання всього комплексу робіт по утриманню будинку і прибудинкової території, проте, [PERSON] не приймає участі у витратах на виконання виконаних робіт і внесенню плати, у зв`язку з чим за період з березня 2020 року по січень 2021 року відповідач має заборгованість перед позивачем в розмірі 7 953,24 грн. (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Відповідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ст. 628 ЦК України). За нормою ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до положень ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 162 ЖК України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно з ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що відповідач зобов`язаний приймати участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. ТОВ «Ліко-Житлосервіс» здійснює утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , належним чином. Претензій з боку відповідача щодо неякісного утримання будинку та прибудинкової території не надходило. Докази на підтвердження зворотного матеріали справи не містять. Як вказував позивач, заборгованість, яку слід стягнути з боржника, складає заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 7 953,24 грн. З огляду на те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом безспірно встановлено, що позивачем здійснюється утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , однак, відповідач як власник квартири у вказаному будинку участі у витратах на виконання вказаних робіт не несе. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком. Оскільки відповідач не виконує свої зобов`язання, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 7 953,24 грн., а також 3 % річних в розмірі 121,93 грн. При дослідженні наданого позивачем розрахунку заборгованості з усіма його складовими, суд прийшов до висновку про те, що зазначений розрахунок зроблено вірно та у повній відповідності до інших наявних у справі доказів, та стверджує порушення відповідачем обов`язків. Останній відповідачем в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України не спростований. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Разом з тим, слід зазначити, що однією з засад судочинства є, зокрема, визначена ст. 12 ЦПК України змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позов ТОВ «Ліко-житлосервіс» про стягнення заборгованості за утримання будинку і прибудинкової території та 3% річних, слід задовольнити у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача в рахунок судових витрат судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved