Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив зобов'язати відповідача відшкодувати шкоду заподіяну при виконанні своїх трудових обов'язків в розмірі 4 742,60 гривень. Позов мотивував тим, що 02 січня 2013 року наказом Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) директором Школи вищої спортивної майстерності міста Києва було призначено відповідача. На підставі посвідчення № 244966 майстра спорту СРСР з плавання від 30 травня 1988 року, яке видано Державним комітетом СРСР по фізичній культурі та спорту, відповідачу було встановлено надбавку в межах фонду заробітної плати за спортивне звання «Майстер спорту» в розмірі 10% посадового окладу. Однак, з архівної довідки Міністерства спорту Російської Федерації від 18 серпня 2014 року вбачається, що в документах Державного комітету СРСР по фізичній культурі та спорту у справах «Списки осіб, засвідчені званням «Майстер спорту СРСР» за 1987-1989 роки, відсутні відомості про присвоєння спортивного звання «Майстер спорту» [PERSON] Таким чином, відповідач з 02.01.2013 року незаконно отримував надбавку за спортивне звання «Майстер спорту» в розмірі 10% посадового окладу, що складає 4 742,60 гривень. Посилаючись на вищевикладені обставини представник позивача просить стягнути вказану суму у рахунок відшкодування шкоди, завданої відповідачем як працівником позивача. В судовому засіданні представник позивач позов підтримала. Відповідач проти задоволення позову заперечував. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно наказу Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 59 к «Про переукладення контрактів з директорами ДЮСШ, КДЮСШ та ШВСМ м. Києва» від 02 січня 2013 року Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було переукладено контракт з директором Школи вищої спортивної майстерності міста Києва [PERSON] з строком дії з 02.01.2013 року по 31.12.216 рік. Згідно з наявної в матеріалах справи копії посвідчення Державним комітетом СРСР по фізичній культурі та спорту відповідачу 30.05.1988 року видано посвідчення № 244966 про присвоєння звання «Майстер спорту СРСР з плавання». Відповідно до розділу 3 «Система надбавок і доплат» Положення про преміювання, систему надбавок і доплат, надання матеріальної допомоги працівникам Школи вищої спортивної майстерності міста Києва було запроваджено надбавку за спортивне звання «Майстер спорту» в розмірі 10% посадового окладу. Як вбачається із наявної в матеріалах справи довідки Міністерства спорту Російської Федерації №611 від 18 серпня 2014 року отриманої на звернення позивача, в документах Державного комітету СРСР по фізичній культурі та спорту у справах «Списки осіб, засвідчені званням «Майстер спорту СРСР» за 1987-1989 роки відсутні відомості про присвоєння спортивного звання «Майстер спорту» з плавання [PERSON] Обґрунтовуючи пред'явлені вимоги представник позивача посилається на те, що оскільки підставою для нарахування відповідачу надбавки у розмірі 10% посадового окладу було спортивне звання «Майстер спорту», яке відповідачеві не присвоєно, відповідач з 02 січня 2013 року незаконно отримував вказану надбавку, розмір якої складає 4742 грн. 60 коп. У відповідності до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових обов'язків). Обґрунтовуючи позов представник позивача посилається на положення ст. 1166 ЦК України, яка регулює зобов'язання, що виникли в результаті заподіяння шкоди. Разом з тим, нарахування надбавки відповідачеві, яка на думку позивача здійснена без достатньої правової підстави, свідчить про те, що між сторонами даної справи виникли правовідносини, які не є деліктними за своєю правовою природою та регулюються іншими положеннями закону, в сфері трудових відносин. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як на підставу своїх вимог, представник позивача посилається на архівну довідку № 611 Міністерства спорту Російської Федерації від 18.08.2014 року в якій зазначено, що в документах Державного комітету СРСР по фізичній культурі та спорту у справах «Списки осіб, засвідчені званням «Майстер спорту СРСР» за 1987-1989 роки відсутні відомості про присвоєння спортивного звання «Майстер спорту» з плавання [PERSON] Однак, судом не може бути прийнято до уваги вказане посилання позивача, оскільки даний документ і не спростовує факту присвоєння відповідачу звання «Майстер спорту» а лише свідчить про відутністьу певного органувідповідних даних, в той час як у відповідності до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про відшкодування відповідачем шкоди заподіяної при виконанні своїх трудових обов'язків в розмірі 4 742,60 гривень задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed