Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

у листопаді 2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач 24.12.2013 року отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та Правил надання банківських послуг», де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку» складає між нею та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв'язку із неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 29.09.2016 року загальна сума заборгованості по кредиту становить 11778 грн. 90 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь та судові витрати по справі в розмірі 1378 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Проте, представник за довіреністю № 3734-К-Н-О від 04.09.2015 року [PERSON] подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилась, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, за місцем реєстрації. Причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність не подала. Суд вважає за можливе у відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України справу розглянути без участі відповідача, на підставі наявних в справі доказів, із ухваленням заочного рішення по справі, оскільки відносно цього не заперечив представник позивача. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2\~ст.197 ЦПК України. З'ясувавши письмову думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке. Згідно ч. 1 ст.\~626, ст.\~627 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Судом встановлено, що 24 грудня 2013 року відповідач [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», уклавши кредитний договір б/н та отримавши кредитну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» з встановленим кредитним лімітом в розмірі 300 грн. зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. «Умовами та правилами надання банківських послуг» передбачено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну карту. Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банку і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою держателя відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, що визначено п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, що додані позивачем до позовної заяви. Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~ст. 1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Як встановлено в суді, сторони визначили, що заява позичальника [PERSON], «Умови та Правила надання банківських послуг», затверджені наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифи банку» складають укладений між ними договір про надання банківських послуг. Подавши ПАТ КБ «Приватбанк» анкету-заяву позичальника від 24.12.2013 року, відповідач [PERSON], приєдналась до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені у стандартних формах «Умовах та правилах надання банківських послуг» і «Тарифах банку», які викладені на сайті позивача www.privatbank.ua. Сторони підписали названі документи, які містять усі істотні умови кредитного договору. При цьому, відповідач [PERSON], своїм підписом підтвердила, що вона ознайомилась та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування. Банк нараховує проценти за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6. «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Свої зобов'язання відповідно до умов підписаного кредитного договору ПАТ КБ «ПриватБанк» виконало в повному обсязі, а саме надало [PERSON]П кредит у розмірі та на умовах, встановлених вищезгаданим договором. Відповідно до п.п.2.1.1.5.5.-2.1.1.5.7. «Умов та правил надання банківських послуг» позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердфакту), оплатити винагороду Банку. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту, з метою запобігання виникнення Овердрафту. Відповідач же [PERSON], в порушення вищевказаних пунктів «Умов та правил надання банківських послуг» належним чином не виконувала взяті на себе зобовязання, а саме не вносила платежі на погашення кредиту, не сплачувала нараховані проценти за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 29.09.2016 року. Сторони домовились, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від ціни позову (п. 2.1.1.7.6. Умов надання банківських послуг). Статті 526, 530 ЦК України\~передбачають, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Відповідно до\~ст. 599 ЦК України,\~зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у\~ч. 2 ст. 1050 ЦК України, відповідно до якої якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, укладеним сторонами 24.12.2013 року, станом на 29.09.2016 року [PERSON], має заборгованість в сумі 11778 грн. 90 коп., що складається з: 300 грн. 00 коп. - заборгованості за кредитом, 7641 грн. 81 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, з яких 23 грн. 36 коп. несплачені проценти на поточну заборгованість; 7618 грн. 45 коп. несплачені проценти на прострочену заборгованість; 2800 грн. заборгованості за комісією; а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 537 грн. 09 коп. - штраф (процентна складова). Розрахунок є належним доказом розміру заборгованості, що виникла в зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором, оскільки відповідачем такий розрахунок не оспорений та не наданий суду інший розрахунок. Враховуючи те, що відповідачем допущено порушення умов кредитного договору та вищевказаних норм законодавства, на час розгляду справи заборгованість не погашена, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 11778 грн. 90 коп. Крім того, з відповідача на користь позивача згідно вимог\~ч.1 ст. 88 ЦПК України, слід стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у виді судового збору в розмірі 1378 грн. На підставі ст.ст. 526, 530, 599, 626, 627, 634, 638, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд

Outcome: approved