Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

У листопаді 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем [PERSON] в шлюбі, який зареєстровано 17.02.2008 року виконавчим комітетом Радянської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, актовий запис за №3. Від шлюбу сторони мають дітей: доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Протягом останнього часу шлюбні відносини припинилися, тому що в них з відповідачем різні погляди на життя, вони втратили взаєморозуміння та повагу один до одного. З цих підстав в сімї постійно виникають сварки, які негативно впливають на її стан здоровя та стан здоровя дітей. З травня 2016 року сторони проживають окремо та у кожного своє особисте життя, шлюб існує формально, шлюбні відносини між ними фактично припинилися. На думку позивачки примирення неможливе, а тому розірвання шлюбу буде відповідати її інтересам та дітей. Шлюб розривають вперше. Крім того, заробітку позивачки не вистачає навіть на задоволення основних потреб наших дітей, оскільки вона є інвалідом III групи, отримую пенсію по інвалідності в розмірі 1.130,00 грн., однак у звязку з тим, що вона самостійно утримує дітей та має тяжке матеріальне становище, коштів на їх утримання не вистачає. Слід також зазначити, що діти [PERSON] та [PERSON] навчаються в Бердичівському загальноосвітньому колегіуму №14 (відповідно у 1-му та 3-му класі), тому їм потрібно купувати канцелярію, підручники, шкільну та спортивну форму. Також, вказані діти відвідують групу продовженого дня, за харчування в якій позивачка сплачує 240,00 грн. на місяць. Перебування дітей в групі продовженого дня є для них вкрай важливим, оскільки в школі вони мають можливість отримати краще харчування, аніж вдома. Крім того, у доньки [PERSON] виявлено далекозорий астигматизм лівого ока та значне погіршення зору, тому дитині необхідне відповідне лікування, що підтверджується висновками лікаря-офтальмолога від 29.04.2015 року та 01.09.2015 року. Відповідач на даний час працює таксистом, він є інвалідом III групи та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1.130,00 грн. Інших утриманців відповідач не має, аліментів не сплачує. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити з наведених підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково та просив призначити їх з урахуванням того, що на даний час він є безробітнім, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1.200,00 гривень. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає позов підставним, підлягаючим частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною другою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з сторін, що мають істотне значення. Враховуючи, що стосунки в сторін розладналися, вони як сім'я не проживають, миритися не бажають, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Крім того, згідно положень статей 180, 181 Сімейного Кодексу України, відповідач як батько дитини повинен надавати матеріальну допомогу на її утримання. Сторони між собою не можуть домовиться щодо способу та строків утримання, тому аліменти слід стягувати в судовому порядку. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів, суд, враховуючи положення статей 182, 184 Сімейного Кодексу України, інтереси дитини, можливість відповідача як батька надавати матеріальну допомогу своїм дітям, відсутність інших утриманців, приходить до висновку, що аліменти слід стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей: доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з подання позовної заяви до суду, а саме з 16.11.2016 року, і до досягнення повноліття. Судові витрати згідно статей 79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial