Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернулися до суду із названим позовом у якому просила встановити факт прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] та нежитлове приміщення [ADDRESS], які належали померлому на праві власності. Свої позовні вимоги обґрунтовували тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], свідоцтво про смерть [NUMBER]. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: квартира [ADDRESS] та нежитлове приміщення [ADDRESS]. Померлим заповіту складено не було, позивачка з 1994 року постійно проживала із померлим [PERSON], вела спільне господарство та має спільних дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Позивачка не заявляла відмову від спадщини, 5 серпня 2014 року звернулася до відділу поштового зв'язку з метою направлення на адресу Краснольцької державної нотаріальної контори заяви про вступ у спадщину, на що отримала відмову у прийнятті кореспонденції у зв'язку із загостренням суспільно-політичної ситуації на території Донецької та Луганської областей, проведенням бойових дій в зоні АТО, на підставі листа Генеральної дирекції УДППЗ «Укрпошта» № 522-31/205 від 22 липня 2014 року. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позов підтримував в повному обсязі. Представник відповідача та третьої особи у судове засідання не прибули. Про день, час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, пояснень та заперечень щодо заявлених позовних вимог на адресу суду не надходило. Відповідно до частини 4 статті 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до статті 224 ЦПК України, зокрема, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло зави про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні встановлено, позивачка перебувала в шлюбі з [PERSON] з 8 січня 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу [NUMBER] (а.с. 9) [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], актовий запис від 11 лютого 2014 року за № 166 зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолуцького міського управління юстиції у Луганській області (а.с.10). Після смерті [PERSON] залишилося нерухоме майно, що складається з квартири [ADDRESS], яка належала померлому на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 28 січня 2014 року, а також витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 4453296 від 28 січня 2014 року (а.с.11-14 ) та нежитлове приміщення [ADDRESS], Вишгородського району, яка належала [PERSON] на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 28 січня 2014 року та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 4454245 від 28 січня 2014 року (а.с. 15-19). Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 1 вересня 2014 року Краснольцькою державною нотаріальною конторою 31 березня 2014 року заведено спадкову справу за № 55919081 (а.с.29 ). Від шлюбу з померлим у позивачки є двоє дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.19-22). Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб від 1 вересня 2014 року № 1603 виданої [PERSON] Головою Новопетрівської сільської ради Стареньким Р.М. про те, що в [ADDRESS], дійсно не зареєстровані але проживають згідно акту депутата Правдивої І.О. позивачка [PERSON], [PERSON]- син та [PERSON] - син (а.с.30 ). З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу ). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Крім того, відповідно до статті 34 Закону України «Про нотаріат» саме нотаріуси видають свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до статті 41 того ж Закону України, нотаріальні дії можуть вчинятися будь-яким нотаріусом чи посадовою особою органів місцевого самоврядування, за винятком випадків, передбачених статтями 9, 55, 60, 65, 66, 70-73, 85, 93 і 103 цього Закону, та інших випадків, передбачених законодавством України. У зв'язку з чим, судом зазначається про наявність у позивачки права на звернення у встановленому законом порядку до нотаріальної контори з метою реалізації її прав як спадкоємця після смерті її чоловіка. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Однак, в супереч вимогам статті 60 ЦПК України позивачкою не надано належних доказів про порушення її прав при спадкування майна після смерті [PERSON] Більше того, до позову нею долучені відомості про зареєстроване у встановленому порядку право власності за померлим на житлове [ADDRESS] і нежитлове [ADDRESS] приміщення у с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області. Тому, залишились взагалі не доведеними обставини щодо підстав звернення позивачки до суду за захистом її прав. Також, законодавцем передбачений спеціальний спосіб захисту прав особи, яка пропустила строк для прийняття спадщини. Так, у частині 3 статті 1272 ЦК України йдеться про те, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини Взагалі, зі зміст позовної заяви, вбачається, що [PERSON] задля задоволення позову посилається на статті 1216 ,1220, 1223 1258, 1261, 1268 та 1270 ЦК України. Однак, гіпотези зазначених норм цивільного законодавства хоча й стосуються спадкових правовідносин, однак не передбачають правових підстав для визнання права власності судом, у тому числі й на спадкове майно. Відповідно до статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. У статті 11 ЦПК України йдеться про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення позову [PERSON]в частині визнання права власності на спадкове майно, у зв'язку із його необґрунтованістю та недоведеністю за результатами розгляду справи в суді. Аналогічною є позиція суду щодо позовних вимог про встановлення факту прийняття спадщини позивачкою, так як у матеріалах справи містяться відомості про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] Так як належних доказів про звернення позивачки до Краснолуцької державної нотаріальної контор із заявою про прийняття спадщини 5 серпня 2014 року, як зазначено позивачкою, суду не надано. Посилання позивачки на постійне проживання за місцем знаходження спадкового майна також не може бути взяте до уваги судом, так як згідно долученої до позову копії паспорту [PERSON] вбачається, що місцем її реєстрації є м. Красний Луч Луганської області. В той же час, відповідно до статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», передбачено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. Однак, належні докази про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання позивачки у [ADDRESS] - матеріали справи не містять. З тих самих підстав не може бути судом взято до уваги зміст довідки від 1 вересня 2014 року № 1603 виданої позивачці Головою Новопетрівської сільської ради Стареньким Р.М. про те, що в [ADDRESS], не зареєстровані але проживають, згідно акту депутата Правдивої І.О., [PERSON], [PERSON], [PERSON] Крім того, зазначені відомості про місце проживання позивачки з дітьми ґрунтуються на акті депутата Правдивої І.О. Однак, зі змісту Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» не вбачається повноважень депутатів органів місцевого самоврядування для складання актів що підтверджують чи спростовують певні відомості та факти. Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» чітко визначено, що документом, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи, є довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування Згідно частини 2 статті 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Тому, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для встановлення факту прийняття спадщини позивачкою після смерті її чоловіка [PERSON] та й задоволення позову в цілому.

Outcome: dismissed