Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

У листопаді 2013 року до суду надійшов зазначений позов [PERSON], де в обґрунтування позовних вимог зазначається, що з 11 липня 2009 року перебувала у шлюбі із [PERSON], який розірвано рішенням суду 14 жовтня 2013 року. Від шлюбу [INFO] року у них народилась дитина [PERSON]. З 31 серпня 2013 року позивач почала проживати із батьками, а відповідач не віддав сина та не хоче вирішувати дане питання мирним шляхом, не надає можливості брати участь у вихованні сина. Позивач неодноразово зверталась до органу опіки та піклування, правоохоронних органів з приводу неналежного виховання дитини відповідачем. Начальником відділу у справах неповнолітніх було запропоновано сторонам водити дитину до дитячого навчального закладу почергово через день, але через тиждень відповідач перестав дотримуватись вказаного графіку та взагалі не приводив дитину до навчального закладу. Вважає, що дитині буде краще проживати із матір'ю, оскільки батько неправильно виховує дитину, вчить говорити неправду, утримує дитину вдома щоб вона якомога менше бачилась із позивачем. На даний час позивач проживає із батьками, працевлаштована та отримує стабільну заробітну плату. Просила визначити місце проживання дитини із матір'ю та встановити відповідачеві час для відвідування сина. Відповідач по справі, [PERSON], подав зустрічний позов до [PERSON], про визначення місця проживання дитини. Ухвалою Броварського міськрайонного суду від 23 січня 2014 року зустрічну позовну заяву об'єднано разом із первісним позовом. В обґрунтування зустрічного позову зазначається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого народився син [PERSON] Вважає, що син повинен проживати із ним, оскільки він працевлаштований та отримує заробітну плату, проживають у значно більшій квартирі, виховує та піклується про сина, має психологічний контакт із сином. На відміну від батька, мати дитини не має постійної роботи та стабільного заробітку, у неї ненормований робочий день, тому не зможе виховувати та доглядати сина. Крім того, [PERSON] характеризується грубістю, халатністю, допускала аморальні вчинки. За таких обставин, просить визначити місце проживання їх малолітнього сина із батьком. Позивач у судовому засіданні та її представники [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надали пояснення, такі, які викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити в повному обсязі. Проти задоволення зустрічного позову заперечували. Відповідач та його представник [PERSON] проти доводів первісного позову заперечували, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим та просили задовольнити зустрічний. Крім того, у судовому засіданні відповідач пояснив, що він не заперечує проти того, щоб син проживав із матір'ю, однак на даний час син не хоче жити із нею. Тому вважає, що в інтересах дитини краще буде не змінювати його місце проживання. Представник органу опіки та піклування Броварської міської ради Сундук Л.І. вважає за необхідне визначити місце проживання дитини з матір'ю, а не з батьком. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували з 11 липня 2009 року у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 14.10.2013 року, від спільного подружнього життя у них [INFO] року народився син - [PERSON]. ( а.с. 12,13 ). Судом із пояснень сторін встановлено, що подружжя разом із дитиною проживали разом із батьками [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Однак, 31.08.2013 року [PERSON] почала проживати разом із своїми батьками у [ADDRESS]. Дитина залишилась проживати із батьком. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 24.10.2013 року, [PERSON] проживає в [ADDRESS], в однокімнатній квартирі, загальною площею 48 м. кв. та житловою площею 24 м. кв., де створені умови для проживання, виховання та розвитку дитини в сім'ї. У квартирі також проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 17 ). Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] працює з 03.09.2012 року на посаді торгового представника в ТОВ «Кушнер», щомісяця отримує заробітну плату, з місця роботи та місця проживання характеризується позитивно. ( а.с. 18, 19, 25, 26 ). Матеріалами справи підтверджено, що позивач на наркологічному обліку у Броварській центральній районній лікарні не перебуває. Свідок [PERSON], яка є сусідкою позивача, надала покази про те, що за місцем проживання [PERSON] завжди поводилась коректно, в стані алкогольного сп'яніння вона її ніколи не бачила, та інших дій, які б характеризували її з негативної сторони також не бачила. Свідок [PERSON], колега по роботі позивача, повідомив, що [PERSON] до роботи ставиться відповідально, зловживання нею спиртними напоями на роботі не помічав. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 13.01.2014 року, [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], у чотирьохкімнатній квартирі, де дитина забезпечена окремою кімнатою та створені належні умови для виховання та розвитку дитини. У квартирі також проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 138 ) Згідно трудового договору від 01.10.2013 року та 21.01.2014 року [PERSON] працевлаштований у ФОП [PERSON] на посаді водія , якому оплачується праця в розмірі 1218 грн. на місяць. ( а.с. 77, 137). Крім того, із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] працював у ФОП [PERSON] та в Управлінні водних ресурсів у м. Києві та Київській області, з місць роботи та проживання характеризується позитивно. (а.с. 57, 58, 59, 78). Орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради 24.12.2013 року надав висновок про те, що вважає за доцільне та необхідне визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], з матір'ю [PERSON]. Дитячий психолог, психотерапевт [PERSON] 21.01.2014 року на підставі психологічного обстеження [PERSON], надала висновок про те, що доцільнішим при визначенні місця проживання дитини, не змінювати теперішнє її місце проживання. Однак, суд критично оцінює даний висновок, оскільки відповідачем не надано доказів того, до [PERSON] є дитячим психологом та може надавати такі висновки з огляду на те, що видами її господарської діяльності є підбір та забезпечення персоналом, освіта дорослих та інші види освіти, та надання інших індивідуальних послуг. ( а.с. 132). За змістом ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. З огляду на викладені обставини, вбачається, що відповідач характеризується як дбайливий та відповідальний батько, має належні умови проживання, матеріально забезпечений. Водночас і мати дитини [PERSON] також характеризується з позитивної сторони з приводу виконання своїх батьківських обов'язків, працює та може матеріально забезпечувати свою дитину, що підтверджується матеріалами справи. Житлові умови проживання батька у деякій мірі кращі від житлових умов проживання матері, однак дана обставина згідно чинного законодавства не є вирішальною при визначенні місця проживання дитини. Разом з тим, у Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р. (принцип 6), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Судом не встановлено, а відповідачем не доведено існування будь-яких інших виняткових обставин, які б зумовили необхідність розлучення малолітньої дитини з її матір'ю. Із пояснень сторін встановлено, що з 31.08.2013 року позивач не проживає із чоловіком, а дитина, за погодженням сторін, залишилась тимчасово проживати із батьком. Між сторонами склались напружені неприязні стосунки, які часто з'ясовуються у присутності дитини. Зокрема, в матеріалах справи наявні докази звернення позивача та її матері до правоохоронних органів щодо неправомірної, на їх думку, поведінки відповідача. Позивач з метою уникнення таких ситуацій у присутності дитини намагалась побути із дитиною без присутності батька, однак останній не дає такої можливості, про що і сам підтвердив у судовому засіданні. [PERSON] неодноразово зверталась до органу опіки та піклування щодо вирішення питань визначення місця проживання дитини. Однак, зазначені обставини не характеризує позивача по справі з негативної сторони та не свідчать про небажання спілкуватись та виховувати сина. Більше того, дитина тривалий час була позбавлена постійної материнської опіки з незалежних від неї причин, тому на даний час розлучення із матір'ю не буде відповідати інтересам дитини. Таким чином, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, об'єктивно оцінивши надані докази по справі, суд приходить до висновку, що позов в частині вимог щодо місця проживання дитини є обґрунтованим, тому необхідно визначити місце проживання дитини із матір'ю. Відповідно зустрічні позовні вимоги [PERSON], враховуючи вище викладені обставини, задоволенню не підлягають. Інші позовні вимоги, зокрема, і вирішення питання про відвідування сина відповідачем по справі є безпідставними, оскільки заявлені позивачем в інтересах відповідача, що суперечить ст. 11 ЦПК України. Такі вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: partial