Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернлась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Третя особа: Печерська РДА у м. Києві, про стягнення грошових коштів, визнання особи такою, що втратила право користування нерухомим майном, усунення перешкод у користуванні майном. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона є власницею квартири яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Вказана квартира була набута Позивачем у власність на підставі Договору про відступлення права вимоги від 27.09.2017 р. укладеного з ТОВ «ФІНСТРІМ» (код ЄДРПОУ 40176983). В позовних вимогах просила суд стягнути з [PERSON] суму орендної плати в розмірі 60 000,00 грн.; визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування з 29.09.2017 р. квартирою; усунути перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON], [PERSON], [PERSON], починаючи з 29.09.2017 р.; виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], з незаконно займаної квартири; судові витрати стягнути з Відповідачів. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. Відповідно до правил статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги, а правилами ст. 10 цього ж Кодексу визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] набула у власність квартиру на підставі Договору про відступлення права вимоги від 27.09.2017 р. укладеного з ТОВ «ФІНСТРІМ», за яким до [PERSON] перейшли усі права та обов'язки Кредитора за кредитним договором №014/2547/74/57284 від 27.06.2007 р., а також Договір про відступлення права вимоги за Договором іпотеки від 27.06.2007 р., за яким новий кредитор [PERSON] приймає всі права вимоги за Договором іпотеки до кредитного договору №014/2547/74/57284 від 27.06.2007 р., що укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], та стала Іпотекодержателем за Договором іпотеки. 27.09.2017 р. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» передав право вимоги за кредитним договором № 014/2547/74/57284 від 27.06.2007 року та за договором іпотеки від 27.06.2007 р., ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» (код ЄДРПОУ 21580639), а ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» відступив право вимоги за вказаними вище договорами ТОВ «ФІНАСТРІМ» (код ЄДРПОУ 40176983). 27.062007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/2547/74/57284, у відповідності до п.1.1 якого Банк надає [PERSON] кредит в розмірі 246 500,00 доларів США, кредит надається на 240 місяців з 27.06.2007 рік по 20.06.2027 рік. Згідно п.2.1 кредитного договору № 014/2547/74/57284, кредитні кошти призначені для використання на споживчі цілі. Згідно з п.5.1 кредитного договору № 014/2547/74/57284 Боржник зобов'язується щомісячно до 15 (п'ятнадцятого) числа кожного місяця частково погашати кредит, а також відсотки за користування кредитними коштами. З моменту отримання кредитних коштів [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № 014/2547/74/57284 від 27.06.2007 року. З метою забезпечення виконання зобов'язання перед Банком, 27.06.2007 р. між Банком та [PERSON] було також укладено Договір поруки до кредитного договору № 014/2547/74/57284 від 27.06.2007 року, у відповідності до п.1.2 якого [PERSON] бере на себе добровільні зобов'язання відповідати перед Банком за виконання [PERSON] зобов'язань, які виникли на підставі укладення кредитного договору № 014/2547/74/57284 від 27.06.2007 року. 27.06.2007 р. між Банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки, у відповідності до умов якого [PERSON] передає в іпотеку квартиру, яка придбана за кредитні кошти, отримані [PERSON] на підставі кредитного договору № 014/2547/74/57284 від 27.06.2007 р. Квартира придбана [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27.06.2007 року, посвідченого ПНКМНО Івановою С.М. за реєстровим № 3411. [PERSON] та поручитель [PERSON] належним чином не виконували грошові зобов'язання за кредитним договором № 014/2547/74/57284, враховуючи те що предмет іпотеки не підпадає під дію мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземної валюті , оскільки іпотекодатель [PERSON] є також власником нерухомого майна розташованого за адресою : [ADDRESS] що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно та їх обтяжень від 04.10.2017 . 03.10.2017 року державним реєстратором Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» було задоволено вимоги Іпотекодержателя шляхом реєстрації права власності на предмет іпотеки, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.10.2017 року № 99140799, у відповідності до якого Позивач стала власником квартири загальною площею 66,5 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], номер запису про право власності 22629926. З 27.09.2017 р. до Позивача перейшли усі права Кредитора та Іпотекодержателя за кредитним договором № 014/2547/74/57284 від 27.06.2007 р. та Договором іпотеки від 27.06.2007 р. [PERSON] та [PERSON] не здійснили виплат з метою погашення кредитної заборгованості перед Банком, через що виникла заборгованість за кредитом та процентами у розмірі 246 258,99 дол. США та за пенею - 12 074 440,79 грн., яка складається з: - заборгованість за кредитом - 136 453,72 доларів США, що еквівалентно 3 600 121,40 грн. - заборгованість по процентах - 109 805, 27 доларів США, що еквівалентно 2 897 043,06 грн. - заборгованість за пенями - 12 074 440,79 грн. Загальна сума заборгованості [PERSON] та поручителя [PERSON] станом на день відступлення Банком права вимоги за кредитним договором № 014/2547/74/57284 від 27.06.2007 р. становить 18 571 605,25 грн., що підтверджується Додатком №1 до Договору про відступлення права вимоги від 27.09.2017 р. «Розрахунок заборгованості за кредитним договором». Відповідності до Додатку № 3 до Договору про відступлення права вимоги від 27.09. 2017 р. «Звіт про проведену роботу по стягненню заборгованості», боржнику [PERSON] та іпотекодавцеві [PERSON] у відповідності Закону України «Про іпотеку» 02.07.2015 року було направлено вимогу про усунення порушень за кредитним договором № 014/2547/74/57284 від 27.06.2007 року, яка містила в собі попередження про наміри звернення стягнення на предмет іпотеки, а також у відповідності до Додатку №4 «Акт прийому-передачі документації за договором про відступлення права вимоги» від 27.09.2017 року, Позивач отримала копію даної вимоги та документів, що підтверджують відправлення таких документів чек, опис, повідомлення про вручення поштового відправлення, дана інформація передбачена в графі «інші документи, що надаються за згодою Сторін». У відповідності до п. 2.1. Договору про відступлення права вимоги від 27.09.2017 року та п.1.1, 1.2 Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 27.09.2017 року Позивач в повному обсязі набула прав та обов'язків Банку за кредитним договором, договором поруки та договором іпотеки від 27.06.2007 року, усі дії Банку щодо стягнення заборгованості з Боржника та поручителя є чинними також і для Нового кредитора - Позивача, тому у Позивача не було повторної необхідності надсилати вимогу про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки на адресу боржника та поручителя, оскільки попередні вимоги, надіслані Банком - є чинними. 17.10.2017 р. між Позивачем та [PERSON] було укладено договір оренди квартири, у відповідності до п.1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець передає Орендарю у строкове платне користування а Орендар приймає у строкове платне користування житлове приміщення, а саме квартиру в житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та зобов'язується сплачувати Орендодавцеві орендну плату. Відповідач №1 повинен був заселитися до вказаної вище квартири 18.10.2017 року. У відповідності до п. 3.1 даного Договору, строк оренди квартири‚ що орендується‚ складає 1 рік з моменту укладення Договору оренди з можливістю прологнації у відповідності до п.3.2 даного Договору, тобто, Відповідач №1 має право проживати в орендованій квартирі до 17.10.2018 р. У відповідності до п.4.4 договору оренди зобов'язання Орендаря за сплатою орендної плати забезпечуються у вигляді завдатку в розмірі 60 000 грн., який передається Орендодавцеві протягом 1-го дня з моменту підписання договору оренди, про що Орендодавець надає власне письмове підтвердження - розписку. Договір оренди квартири від 17.10.2017 року є дійсним, положення договору є обов'язковими для виконання особа сторонами договору. Відповідач №1 так і не сплатив Позивачу суми орендної плати в розмірі 60 000,00 грн. Причину несплати грошових коштів Відповідач №1 обґрунтував Позивачу порушенням Позивачем умов договору оренди, оскільки до орендованої квартири постійно прибувають невстановлені особи, які зазначають, що вони там зареєстровані, та не надають змоги Відповідачу № 1 перебувати в квартирі. Зареєстрованими особами, у квартирі, згідно довідки ОСББ «[ADDRESS]» є:[PERSON], [INFO], дата прописки - 10.10.2008 року; [PERSON], [INFO], дата прописки - 26.07.2017 року; [PERSON], [INFO], дата прописки - 21.07.2017 року. За правилами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні Іпотекодавця, згідно з яким Іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно із ст. 12 Закону України «Про іпотеку» право на звернення стягнення на Предмет іпотеки до строку погашення кредиту у випадках порушення зобов'язань по кредитному договору виникає у Іпотекодержателя в момент настання терміну виконання зобов'язань по Кредитному договору. Згідно ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Змістом положень ч.1 та ч.3 ст.36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Відповідно до вимог ч.2 ст.40 Закону України «Про іпотеку» та ч.3 ст.109 Житлового кодексу України після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок чи житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За приписами ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі вищевикладеного, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що перебування відповідачів на реєстраційному обліку в квартирі за адресою: [ADDRESS] , порушує право власності позивача на це житлове приміщення, яке згідно чинного законодавства визнане непорушним, а тому позов в частині позбавлення відповідачів права користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст. ст. 27 - 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд також присуджує до стягнення з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору, які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом.

Outcome: partial