Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

У липні 2019 р. Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексту - АТ КБ «Приватбанк», банк, позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 126 218,60 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. На підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 10.12.2010 [PERSON] , отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що його заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на сайті www.privatbank, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, та дає згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідач в порушення умов договору не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 30.09.2017 має заборгованість в загальному розмірі 126 218,60 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 22 886,35 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 10.12.2010 по 31.05.2016 в сумі 103 332,25 грн. Ухвалою від 30.07.2019 суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. 10.12.2010 між АТ КБ «Приватбанк» (банком) та [PERSON] (клієнтом) шляхом акцептування банком пропозиції клієнта було укладено договір, предметом якого є видача банком клієнту кредитної картки у національній валюті України. Підписанням вказаної заяви відповідач підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами банку. Враховуючи загальні ознаки зобов`язань, зафіксовані у вищевказаному договорі, суд дійшов висновку, що сторони уклали договір кредитування рахунку, який за своєю юридичною природою є договором приєднання, який може бути укладений лише шляхом приєднання клієнта до запропонованого договору в цілому (частина 1 статті 634 ЦК України). При встановленні та зміні кредитного ліміту банк керується пунктами 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг щодо згоди клієнта на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Пунктом 1.1.3.2.4. договору для банку передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Зміни в Умови та правила надання банківських послуг вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесення зміни шляхом використання різних каналів зв`язку серед яких: офіційний сайт банку www/ privatbank.ua, SMS-повідомлення клієнтам про зміни даних правил, клієнтські виписки, інші канали інформування (пункт 1.1.6.). Відповідно до пункту 2.1.1.12.2 договору за користування кредитом протягом пільгового періоду нарахування процентів здійснюється по ставці 0,01% річних. Згідно з Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» клієнт зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти щомісячно, до 25 числа місяця, який слідує за звітним, в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості (з 01.04.2014 - 5% від заборгованості), але не менше 100 грн. і не більше залишку заборгованості. За порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань умови кредитування передбачають сплату штрафів в розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (пункт 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг). Згідно з умовами, визначеним пунктом 2.1.1.12.10 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або в певній частці у разі невиконання клієнтом своїх боргових та інших зобов`язань за договором. Судом встановлено, що банк відкрив відповідачу картковий рахунок, видав кредитну картку та здійснював їх обслуговування. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідачка користувалася кредитними коштами, але платежі на погашення заборгованості вносила нерегулярно і не в повному обсязі. Останній платіж на погашення кредиту відповідачка здійснила у жовтні 2015 р. в сумі 44,23 грн., після чого будь-які сплати на користь банку припинила. Відтак станом на 30.09.2017 має заборгованість в загальному розмірі 126 218,60 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 22 886,35 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 10.12.2010 по 31.05.2016 в сумі 103 332,25 грн. Відповідно до положень статті 1069 ЦК України права і обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику і кредит (параграфи 1, 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). За загальними правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За приписом частини 2 статті 1050 ЦК України прострочення позичальником повернення чергової частини позики (кредиту) кореспондує праву позикодавця (кредитодавця) вимагати дострокового повернення частини позики (кредиту), що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже зважаючи на те, що позичальник [PERSON] не виконав грошові зобов`язання за кредитним договором, порушені права кредитодавця АТ КБ «Приватбанк» підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості. З огляду на результат розгляду справи суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідачку сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved