Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 16 січня 1999 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану міської ради м. Запоріжжя, актовий запис № 09. 06.03.2008 року шлюб між ними розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, яке видане Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 56. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини відповідач у добровільному порядку не надає, у звязку з чим вона бажає отримувати аліменти за рішенням суду. На підставі викладеного, просить суд стягувати з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частин щомісячно від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачки. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заяви позича та відповідача по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено і не заперечується сторонами, що з 16 січня 1999 року по 06 березня 2008 року [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] (а.с. 4, 6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 5, 7-8). Матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини відповідач у добровільному порядку не надає, у звязку з чим позивачка бажає отримувати аліменти за рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімального прожиткового мінімуму та не більше 5 розмірів мінімального прожиткового мінімуму. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від розміру мінімального прожиткового мінімуму у місячному розмірі, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Оскільки прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2017 року становить 1600,00 грн., то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved