Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

У липні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські медійні системи» та Інформаційного агентства «Главком» про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації. З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд: - визнати недостовірною та такою, що ганьбить честь, гідність, завдає шкоди діловій репутації позивачу інформацію, яка розміщена в мережі Інтернет на веб-сайті Інформаційного агентства «Главком» під заголовком «[INFO]: [INFO] а саме: [INFO] [INFO] [INFO] - зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські медійні системи» та Інформаційне агентство «Главком» в десятиденний строк з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати в мережі Інтернет за електронною адресою: http://glavcom.ua зазначену вище в резолютивній частині рішення інформацію під заголовком «[INFO]» шляхом опублікування резолютивної частини цього рішення суду без будь-яких коментарів у такий самий спосіб, як була поширена вказана інформація; - зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські медійні системи» та Інформаційне агентство «Главком» в місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили вилучити з сайту «Главком» в мережі Інтернет веб-сторінку: [INFO] яка містить зазначену вище в резолютивній частині цього рішення недостовірну інформацію. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] на веб-сайті інформаційного агентства «Главком» за електронною адресою в мережі Інтернет: [INFO] було розміщено статтю під назвою «[INFO]». Позивач зазначає, що автор статті використовує твердження та словосполучення, які є недостовірною інформацією, носять негативний зміст та спрямовані на порушення особистих немайнових прав позивача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у ньому, та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог. Представник відповідача ТОВ «Українські медійні системи» у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на викладене в письмових запереченнях, просив відмовити в повному обсязі. Відповідач Інформаційне агентство «Главком» в судове засідання свого уповноваженого представника до суду не направило, про розгляд справи повідомлялося належним чином, причини неявки суду не повідомило. Заяви про розгляд справи за відсутності представника до суду не надходило. Суд, на підставі ч.2 ст. 169 ЦПК України визнав можливим розгляд справи за відсутності представника відповідача Інформаційне агентство «Главком». Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача ТОВ «Українські медійні системи», з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків. Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності (ст.ст. 3, 28). Згідно ст. 200 ЦК України, інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Суб`єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої такими правопорушеннями. Відповідно до ч. 1 ст. 201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Як вбачається зі змісту ч.ч. 1-2 ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Судом встановлено, що [INFO] на веб-сайті інформаційного агентства «Главком» за електронною адресою в мережі Інтернет: [INFO] було розміщено статтю під назвою «[INFO]», в якій, зокрема, була розміщена інформація, визнати недостовірною яку просить позивач. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації, поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватися незалежно від вини особи, яка її поширила. У пункті 19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Верховний Суд України наголосив на тому, що оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості, а відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції. Оцінюючи зміст оскаржуваної інформації, зокрема: [INFO], слід зазначити, що судом не встановлено, а позивачем не доведено, що у даному висловлюванні міститься інформація, яка б завдала шкоди його честі та гідності. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Що стосується висловлювань: [INFO] та [INFO] слід зазначити наступне. 18.05.2016 у справі №910/1425/16 на підставі заяви про наявність ознак вчинення [PERSON], [PERSON], [PERSON] та державним реєстратором реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області [PERSON] кримінального злочину, передбаченого ч. 3 т. 358 КК України, що полягло в підробленні документів з метою використання його підроблювачем чи іншою особою вчиненого за попередньою змовою групою осіб, Господарським судом м. Києва було постановлено окрему ухвалу та направлено її Прокурору м. Києва для проведення перевірки можливої наявності фактів, що містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України. Водночас, Управлінням з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №1201610001000315 від 24.03.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 206-2 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що протягом березня-травня 2016 року службовими особами реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, зокрема [PERSON] внесені незаконні реєстраційні записи у ЄДРЮОФОПГФ про зміну директора, складу часників та розмір статутного капіталу ТОВ «НВП «Світло», що призвело до зменшення частки у зазначеному товаристві [PERSON] з 64% до 36%, та подальше протиправне відчуження нерухомого майна товариства. Також, Управлінням з розслідування з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №42017000000002478 від 02.08.2017 за підозрою головного спеціаліста - державного реєстратора відділу державної реєстрації управління з питань економіки та власності Васильківської міської ради Київської області [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. 04.08.2017 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/45233/17-к [PERSON] відсторонено від посади головного спеціаліста -державного реєстратора відділу державної реєстрації управління з питань економіки та власності Васильківської міської ради Київської області. 04.08.2017 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/45233/17-к до [PERSON] застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. З урахуванням викладеного, спростовується матеріалами справи твердження позивача про недостовірність розповсюдженої інформації, у зв'язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Водночас, суд враховує те, що відповідно до ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадянського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженності правосуддя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Окрім того, ст. 10 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод захищає право журналістів розголошувати інформацію, яка становить громадський інтерес, за умови, що вони діють сумлінно та використовують перевірену фактичну базу. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформаційні агентства», інформаційними агентствами згідно з цим Законом є зареєстровані як юридичні особи суб'єкти інформаційної діяльності, що діють з метою надання інформаційних послуг. Водночас, згідно з ст. 2 Закону України «Про інформаційні агентства», свобода діяльності інформаційних агентств гарантується Конституцією України та чинним законодавством. Статтею 5 Закону України «Про інформаційні агентства» визначено, що діяльність інформаційних агентств - це збирання, обробка, творення, зберігання, підготовка інформації до поширення, випуск та розповсюдження інформаційної продукції. Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України №2581/5 від 29.12.2009 зареєстровано Інформаційне агентство «Главком», а отже, воно є засобом масової інформації, і на його діяльність поширюються усі передбачені чинним законодавством гарантії щодо забезпечення свободи журналістської діяльності. Виходячи з вищевикладеного, встановлених обставин справи та положень законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини сторін, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed