Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 04.04.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - Позивач) та громадянином України [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено кредитний договір № 010/1153/82/0013823, відповідно до якого Банк відкрив на ім'я Позичальника картковий рахунок [NUMBER] у національній валюті, а також забезпечив розрахунки за операціями з карткою. Розмір ліміту кредитування становить 15 000, 00 грн. зі сплатою 36,9 % річних. Строк дії ліміту кредитування 24 місяці до 04.04.2013 року. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 08.07.2014 року має прострочену заборгованість за кредитним договором в сумі 28 248 грн. 13 коп.В позовних вимогах позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 29 879,34 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 282, 48 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся судом про місце і час розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання фізичними особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04.04.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та громадянином України [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено кредитний договір № 010/1153/82/0013823, відповідно до якого Банк відкрив на ім'я Позичальника картковий рахунок [NUMBER] у національній валюті, а також забезпечив розрахунки за операціями з карткою (а.с.9-13). Відповідно до п. 2.1 кредитного договору, позивач відкриває на ім'я позичальника картковий рахунок, випускає та надає позичальнику та/або його довіреній особі платіжну картку, а також забезпечує розрахунки за операціями з картками відповідно до Правил ведення поточних карткових рахунків фізичних осіб та користування картками, які затверджуються Кредитом, Тарифного плану, Тарифів Кредитора та вимог чинного законодавства. Відповідно до умов договору розмір ліміту кредитування становить 15 000, 00 грн. зі сплатою 36,9 % річних. Строк дії ліміту кредитування - 24 місяці до 04.04.2013 року. Згідно п. 3.3 Кредитного договору, позичальник зобов'язався до 20 числа включно кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за першою (з дати укладення договору) датою розрахунку процентних платежів, зараховувати на картковий рахунок щомісячний внесок в сумі не менше 5 (п'яти) відсотків від залишку заборгованості за кредитом на день наступний за датою розрахунку процентних платежів, але не менше 30 грн. чи суми заборгованості за кредитом, якщо вона менша 30 грн. при цьому залишок заборгованості, що береться до розрахунку щомісячного обов'язкового внеску включає використану суму кредиту, суму нарахованих процентів, комісій та штрафів за всіма видами заборгованості та не включає суму внесеного Позичальником щомісячного обов'язкового внеску попередніх періодів. Сума не внесених Позичальником щомісячних обов'язкових внесків попередніх періодів додаються у повному обсязі до суми щомісячного обов'язкового внеску, розрахованого у поточному періоді. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання проте, станом на 08.07.2014 року відповідач не виконує належним чином взяті зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 28 248 грн. 13 коп., яка складається із: заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі 23 400 грн. 00 коп.; заборгованості за недозволеним овердрафтом у розмірі 4 848 грн. 13 коп. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання не виконані з вини відповідача. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи приходить до висновку, що виконання зобов'язань порушено з вини відповідача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved