Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.11.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]М вчинено виконавчий напис № 6793, яким було стягнено з позивача на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість в сумі 28 159 грн.93 коп. При цьому, не враховуючи, що даний напис вчинено в той час, коли в провадженні Гребінківського районного суду перебували цивільні справи за позовом [PERSON] до ПАТ КБ «Приват Банк» про розірвання кредитного договору та про визнання недійсним кредитного договору, що свідчить про наявність спору з приводу заборгованості. Як стверджує позивач, нею була отримана від Гребінківського районного відділу ДВС ГТУЮ в Полтавській області постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 26459 грн.93 коп. та витрат, повязаних з вчиненням виконавчого напису в сумі 1700 грн. 00 коп. Просила визнати виконавчий напис нотаріуса № 6793 недійсним і таким, що не підлягає виконанню, оскільки банком не доведено безспірність заборгованості за кредитним договором і нотаріусом не взято до уваги те, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Позивач та її представник у судове засідання не зявилися, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, у якій позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій проти задоволення позовних вимог заперечував. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та надіслала заперечення, в якому вказує, що виконавчий напис вчинено відповідно до вимог чинного законодавства. Представник третьої особи Гребінківський районний відділ ДВС ГТУЮ в Полтавській області в судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що у 2011 році [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «Приват Банк» з вимогою про отримання зарплатної картки. Разом з оформленням зарплатної картки працівником банку була надана кредитна картка. 23.04.2013 року та 21.05.2013 року гр. [PERSON], зловживаючи довірою [PERSON], зняв з її картки грошові суми в сумі 6240 грн. та 6300 грн. Згідно вироку Гребінківського районного суду полтавської області від 05 вересня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 389 ч. 2 КК України. На адресу свого проживання [PERSON] рекомендованим поштовим відправленням отримала постанову про відкриття виконавчого провадження та виклик державного виконавця. Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] № 6793 від 20.11.2015 року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що банк не повідомив її про свій намір звернутись до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, заборгованість не була безспірною, й крім того даний напис було вчинено в той час, коли в провадженні Гребінківського районного суду перебували цивільні справи за позовом [PERSON] до ПАТ КБ «Приват Банк». Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно гл. 16 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником, нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення умов кредитного договору, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих боржнику повідомлень. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в кредитному договорі адресу. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, відповідно до якого «нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172» (пункт 3 глави 16 Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України). Відповідно до пункту 1 вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України «для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання». Отже, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути надані документи, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред'явлених до нього вимог і визнання їх. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені). Як вбачається з матеріалів справи, загальна сума заборгованості, яка була прийнята нотаріусом та зазначена в виконавчому написі, включає в собі заборгованості по кредиту, відсотках за період з 20.04.2011 по 30.09.2015 року. Відповідність розрахунків заборгованості, з урахування строків позовної давності, нотаріусом не перевірялася. Виконавчий напис видано саме на суму, яка була вказана стягувачем. Усі ці обставини нотаріусом не враховувалися. Крім того, суд зважає на існування спору між кредитором та боржником щодо заборгованості за кредитним договором, так як в Гребінківському районному суді неодноразово перебували цивільні справи за позовом [PERSON] до ПАТ КБ «Приват Банк» про розірвання кредитного договору та про визнання недійсним кредитного договору. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved