Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб із [PERSON], зареєстрований 24.04.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області, та стягнути із [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дітей у розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 24.04.1999 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] Від спільного подружнього життя у сторін народилося троє дітей: [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], та [PERSON] - [INFO]. Починаючи з 2012 року відповідач став вчиняти сварки, провокував конфлікти, почав зустрічатися з іншою жінкою, внаслідок чого їх подальше життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача та негативно впливати на психіку дітей. На початку 2013 року сторони припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. Вважає, що примирення між ними неможливе, оскільки відповідач проживає з іншою жінкою. Крім того, у позові зазначила, що на даний час спільні від подружжя діти проживають із нею та повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надає не регулярно та в недостатньому обсязі, у зв'язку із чим змушена звернутися до суду із вказаним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, одночасно вказала, що просить здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти їх задоволення не заперечував, одночасно просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що 24.04.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини Буран (а. с. 6). Від спільного подружнього життя у сторін народилося троє дітей: [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], та [PERSON] - [INFO], про що свідчать наявні у матеріалах справи копії свідоцтв про їх народження ( а. с. 5-7). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1,2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі а при визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дітей; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дітей, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, шляхом стягнення із відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі ? частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За змістом ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного, та

Outcome: approved