overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного зі [PERSON] 4 квітня 1998 року, зареєстрованого Дзержинським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 222. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені з 6 липня 2015 року у зв'язку з тим, що відповідач повідомив її про те, що має іншу жінку, забрав свої речі і пішов з дому. Позивачка про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, не повідомив про причини неявки, у зв'язку з чим по справі відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалено заочне рішення на підставі наявних доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 4 квітня 1998 року Дзержинським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 222 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Шлюбні відносини між сторонами припинені з 6 липня 2015 року у зв'язку з подружньою невірністю відповідача, який фактично утворив іншу сім'ю і пішов з будинку. Сторони проживають окремо, не повязані спільним побутом та взаємними правами та обовязками, мають різні бюджети. Примирення між сторонам неможливе і недоречне. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути проявлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати, що складаються з судового збору, підлягають відшкодуванню відповідачем на її користь. Відповідно до ст. ст.104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, зазначаючи, що 18 квітня 2014 року померла її мати, [PERSON] До смерті матері вона доглядала її, а після смерті здійснила поховання. Після смерті матері вона звернулась до юриста, від якого отримала розяснення, що для належного прийняття спадщини після померлої, потрібно звернутись до нотаріуса після спливу шести місяців від дня смерті матері. 5 травня 2015 року вона звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском строку прийняття спадщини. Зазначені обставини порушують її права на спадкування нерухомого майна, яке залишилось після смерті матері, а саме квартири № 18 у буд. № 6 на вул. Учителів у м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Посилаючись на викладене, [PERSON] просила визначити їй додатковий строк у два місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини після померлої 18 квітня 2014 року [PERSON] У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 18 квітня 2014 року померла мати позивача, [PERSON], якій за життя належала квартира № 18 у буд. № 6 на вул. Учителів у м. Кривому Розі Дніпропетровської області. 5 травня 2015 року позивач звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. Згідно з поясненнями представника позивача [PERSON] позивач пропустила строк для прийняття спадщини після смерті матері з поважних причин, оскільки юристом їй було розяснено, що для належного прийняття спадщини після померлої, потрібно звернутись до нотаріуса після спливу шести місяців від дня смерті матері, чим фактично введено її в оману. Зазначені обставини порушують права позивача на спадкування нерухомого майна, яке залишилось після смерті матері, а саме вказаної квартири. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є достатньої обґрунтованими, тому їх слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з указаною заявою, зазначаючи, що 14 жовтня 2014 року помер її чоловік [PERSON]. Після померлого відкрилася спадщина, а саме на домоволодіння № 55 по вул.. Залізноводська у м. Кривому Розі, вказане домоволодіння належало за життя матері чоловіка, яка померла 12 листопада 2012 року. У встановлено законом порядку чоловік заявника звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], однак спадщину не оформив. Після смерті чоловіка, заявник звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після його смерті, однак нотаріус постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій відмовив їй у звязку з відсутністю документів що підтверджують що [PERSON] є матірю [PERSON]. Від встановлення факту, що має юридичне значення, залежить виникнення та здійснення заявником особистих майнових та немайнових прав. У судовому засіданні заявник свою заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судововому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], яка є родичкою заявниці, підтвердила, що покійна [PERSON] була рідною матірю [PERSON] . Заслухавши пояснення заявника та показання свідка, дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, 14 жовтня 2014 року помер [PERSON] що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серія І-КИ № 594275, виданим 15 жовтня 2014 року Центрально-Міським відділом реєстрації актів громадянського стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Відповідно до свідоцтва про смерть, серія І-КИ № 481861, виданим 12 листопада 2012 року Дзержинським відділом реєстрації актів громадянського стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, померла [PERSON]. Відповідно до форми №1, при отриманні за життя паспорта, [PERSON], вказував у розділі батьки свою матір [PERSON] . Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] була матірю [PERSON]. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки встановлення факту родинних відносин між заявником та померлою сестрою має значення для оформлення права на спадщину після померлого, цей факт підлягає встановленню судовим рішенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. Зазначала, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 листопада 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що вона з чоловіком перестали розуміти один одного, шлюбні відносини не підтримують, ведуть окремі бюджети, однією сім'єю не проживають, просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею, [PERSON], та [PERSON] 02 листопада 2013 року у виконкомі Михайлівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, актовий запис № 9. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, у зв'язку із чим розгляд справи проводиться у заочному порядку. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 листопада 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, ведуть самостійні бюджети, шлюб має формальний характер. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам [PERSON] та [PERSON], а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 20 квітня 2002 року уклала шлюб з відповідачем в Відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 233. Від шлюбу народилась дочка [PERSON], [INFO]. З червня 2015 року сторони спільно не проживають, сімейні відносини не підтримують через несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обовязків, через що постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати, на примирення не згодна. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Щіпанська». Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти винесення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Суд, враховуючи, що між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сімя розпалась остаточно та підстав для її збереження немає, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а також, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню без дослідження доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 12 жовтня 2012 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 570. Від шлюбу має неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. З 2015 року однією родиною із відповідачем не проживають через різні характери, через що у сімї виникали сварки, що негативно впливало на виховання дитини. Вказані причини призвели до розпаду родини. Вважала, що збереження сімї неможливе та просила їх шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище «Ліпнягова». Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, зі свідоцтва про шлюб, виданого 12.10.2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 12 жовтня 2012. Після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище «Ліпнягова». Згідно свідоцтва про народження, виданого 14.12.2012 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, нормами ст.ст. 10, 11 ЦПК України закріплено такі принципи цивільного судочинства, як змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, які полягають у тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, за наявністю між сторонами відносин, що виключають спільне проживання, з урахуванням, що підстав для збереження родини немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій зазначила, що 14.09.2005 р. їй видано державний акт, бланк серії ЯА №289304, на право власності на земельну ділянку площею 2,4500 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області, масив 19, ділянка 44. Станом на цей час у неї виникла необхідність оформлення договору оренди земельної ділянки і виявилось, що у державному акті на право власності на землю при записі її анкетних даних були допущені помилки, а саме: її прізвище записано [PERSON], а імя Євросинія, в той час як у паспорті її прізвище записано [PERSON], а імя [PERSON]. У виправленні помилки та видачі нового акта їй відмовлено у звязку з тим, що станом на цей час державні акти на право власності на землю не видаються. З наведених підстав заявниця просила встановити факт належності їй зазначеного вище державного акта на право власності на землю. В судовому засіданні представник заявниці заяву підтримав. Представник Овідіопольської районної державної адміністрації належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, а тому справа розглянута судом без його участі. (а.с. 24) Суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У паспорті прізвище та імя заявниці записано [PERSON]. (а.с. 4) У державному акті на право власності на земельну ділянку прізвище та імя заявниці записані [PERSON] Євросинія. (а.с. 9) У свідоцтві про народження заявниці її імя російською мовою записано Ефросиня. (а.с. 5) У свідоцтві про укладення шлюбу імя заявниці російською мовою записано Ефросиния, а прізвище після шлюбу [PERSON]. (а.с. 6) З наведених підстав суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про оголошення [PERSON] померлим. В обгрунтування пред*явлених вимог представник заявниці вказала, що [PERSON], [INFO], який зареєстрований у [INFO], приходиться заявниці онуком. 25 грудня 2014 року помер [PERSON] син заявниці, а батько [PERSON]. Після смерті сина заявниці, [PERSON] відкрилась спадщина на частку у квартирі [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом є заявниця та її онук [PERSON]. У 2007 році [PERSON], залишивши у квартирі паспорт та інші свої правовстановлюючі документи, пішов з дому. З того часу заявниця не має про нього ніяких відомостей. З 2007 року він знаходиться у розшуці. Його місце перебування невідоме. Оголошення [PERSON] померлим заявниці необхідно має юридичне значення. Просить заяву задовольнити. Представник третьої особи у судове засідання не з*явився. Подав суду заяву, у яких просив суд розглянути справу у відсутність їх представника. Суд, вислухавши представника заявниці, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України: «Фізична особа може бути оголошена померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.». У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], [INFO], який зареєстрований у [INFO], за вказаною адресою не мешкає з 2007 року. Тобто, близько вісьми років. Згідно довідки Заводського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України у Дніпропетровській області від 02 липня 2015 року у Заводському РВ знаходиться розшукова справа № 14307005 стосовно розшуку [PERSON], [INFO], який знаходиться у розшуці з 06 вересня 2007 року за скоєння злочину, передбаченого ч.2ст.186 КК України. До теперішнього часу місцезнаходження [PERSON] не встановлене. При таких обставинах суд, оцінивши всі докази, зібрані по справі, вважає, що заявлені [PERSON] вимоги про оголошення [PERSON], [INFO], померлим необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулась до суду із названим позовом, в якому зазначила, що вона є матір'ю [PERSON] [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON]. З 2010 року [PERSON] відмовилась від виховання та утримання дитини, покинула її на утримання діда та баби, не відвідує дитину, не спілкується з нею, не приймає ніякої участі в її утриманні та вихованні, пиячить, витрачає на спиртні напої отримувану від держави матеріальну допомогу на утримання дитини. З наведених підстав позивач просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач належним чином сповіщена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. (а.с. 12) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в пп. 15,16 постанови від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], який народився [INFO] (а.с. 5) З пояснень позивача, представника органу опіки та піклування, висновку органу опіки та піклування, характеристики, судом встановлено, що відповідачка з 2010 року час не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не спілкується з дитиною, не приймає будь-якої участі у вихованні та утримання дитини, пиячить. (а.с. 15) Батько дитини у актовому записі записаний у відповідності до положень ч. 1 ст. 135 СК України. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулась з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказує, що вона є наймачем квартира [ADDRESS]. У спірній квартирі були зареєстровані її дочка [PERSON] та онука [PERSON] Також, в квартирі був зареєстрований 07 серпня 1997 року її зять [PERSON] 22 березня 2013 року її дочка та [PERSON] розірвали шлюб, після чого 01 липня 2013 року останній забрав свої особисті речі та виїхав з квартири. З зазначеного часу відповідач в квартирі не проживає та до теперішнього часу місце його знаходження не відомо. Позивачка вважає, що відповідач [PERSON] втратив право користування жилим приміщенням в її квартирі та просить визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Позивачка у судове засідання не зявилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявив з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений. Через неявку у судове засідання відповідача за згоди позивача суд ухвалив розглянути справу заочно у порядку, передбаченому ст. 224 ЦПК України. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі, не заперечують проти їх задоволення. Представник третьої особи ЖКП по ремонту та експлуатації житлового фонду Іллічівського району м.Маріуполя в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS], що підтверджується особовим рахунком №29229 та ордером №001671. Крім неї в зазначеній квартирі зареєстровані: дочка [PERSON], онука [PERSON], зять [PERSON] Згідно рішення Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 22 березня 2013 року розірвано шлюбі між [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки ЖКП Іллічівського району м.Маріуполя від 03 липня 2015 року відповідач в спірній квартирі не проживає з 01 липня 2013 року. Відповідно до письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], встановлено, що [PERSON] дійсно перебував в шлюбі з [PERSON], однак після розірвання шлюбу забрав свої речі та покинув спірну квартиру. З 2014 року по теперішній час вони [PERSON] не бачили та місце його перебування не відоме. Стаття 71 ЖК України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки, оскільки відповідач не проживає в спірній квартирі понад 6 місяців без поважних причин, в звязку з чим втратили право користування житловою площею.

Outcome: approved