Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із заявою в якій просить встановити факт, що має юридичне значення від якого залежить виникнення майнових прав, а саме спільного проживання зі спадкодавцем [PERSON] з жовтня 2007 року по день його смерті за адресою: [ADDRESS] . На обґрунтування заяви вказала, що померлий [INFO] [PERSON] був її батьком. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка. Зазначає, що на момент смерті батька була зареєстрована в іншому населеному пункті, однак фактично проживала у батька по [ADDRESS] , тому вважає себе такою, що прийняла спадщину в силу вимог статті 1268 ЦК України. Будучи спадкоємцем за законом, заявник вирішила реалізувати свої спадкові права та звернулася до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, проте їй було відмовлено у зв`язку з неможливості довести факт спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому звернулася до суду. Представник заявника - адвокат Соловей О.В. у вступному слові заяву підтримали з підстав, викладених у ній. Заінтересована особа - Новоушицька селищна рада, Хмельницької області надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти заяви не заперечила. Процесуальні дії у справі 21 липня 2021 року відкрито провадження у справі, задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів та виклик свідків, в порядку статті 294 ЦПК України, суд витребував з Новоушицької селищної ради Хмельницької області інформацію щодо фактичного та зареєстрованого місця проживання заявниці (с. Мала Шурка, Куражин) в період з січня 2007 року по грудень 2008 року. Фактичні обставини справи, встановлені судом [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження (арк.спр.6). Зміна прізвища заявника з « [PERSON] » на « [PERSON] », підтверджується копією свідоцтва про одруження (арк. спр.8). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( арк.спр.9). Згідно з копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ №115608 від 20 вересня 2004 року, [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 2,10 га, розташованої на території Куражинської сільської ради (арк.спр. 12). Заявнику нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт спільного проживання з померлим, про що свідчить постанова нотаріуса від 19 липня 2021 року (арк.спр.13). Також суд установив, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена (арк.спр.26-27). Відповідно до копії заповіту складеного [PERSON] 19 жовтня 1995 року, останній заповів усе належне йому майно [PERSON] , тобто заявнику (арк.спр.51). Даними довідок № 426, 425 від 07 липня 2021 року підтверджується, що спадкодавець [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день смерть без реєстрації проживала [PERSON] (арк.спр.10,11). Вищезазначене також підтверджується відповіддю Новоушицької селищної ради на ухвалу суду про витребування інформації стосовно фактичного місця проживання [PERSON] з січня 2007 року по грудень 2008 року року (арк. спр.50). Показаннями свідка [PERSON] , яка є сусідкою спадкодавця [PERSON] , підтверджується, що [PERSON] після одруження проживала окремо від батьків. Спочатку захворіла мати заявника, яку остання забрала до себе. Після смерті матері, батько заявника залишився проживати сам, однак захворів, не міг себе самостійно обслуговувати, тому його дочка [PERSON] у 2007 році перейшла проживати до нього у с. Мала Шурка, оскільки потрібно було ще доглядати за господарством та проживала до його смерті у 2008 році. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною третьою статті 1268 ЦК визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи, згідно з частиною першою статті 29 ЦК, є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Обґрунтовуючи свою заяву [PERSON] вказала, що є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] , що було встановлено судом під час розгляду справи, заяву про прийняття спадщини після смерті останнього у визначений законом строк не подавала, проте вважає себе такою, що прийняла спадщину в силу постійного проживання із спадкодавцем на час його смерті. Наявні у справі письмові докази та показання свідка свідчать про підставність заявлених вимог, оскільки суд установив, що заявник [PERSON] проживала разом із [PERSON] у будинку [ADDRESS] в період з жовтня 2007 року по [INFO]. Таким чином з огляду на викладене, варто зазначити, що відсутність єдиного зареєстрованого місця проживання спадкоємця та спадкодавця не може бути доказом того, що останні не проживали постійно разом на момент смерті спадкодавця, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом. З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку про встановлення факту постійного спільного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] з жовтня 2007 року по день його смерті за адресою: [ADDRESS] . Метою встановлення даного юридичного факту є реалізація спадкових прав заявником після смерті [PERSON] . Розподіл судових витрат Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: approved