Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на його користь суми боргу за договором позики. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 31 травня 2021 року у даній справі було відкрито загальне позовне провадження. Крім того, цією ж ухвалою за клопотанням позивача залучено до участі у справі як співвідповідача\~ [PERSON] . При цьому ухвалами суду від 30 квітня 2021 року та 16 листопада 2021 року було частково задоволено заяви позивача про забезпечення позову та накладено арешт на грошові кошти відповідачів у будь-якій валюті в межах ціни позову 41361 (сорок одна тисяча триста шістдесят один) долар США, що еквівалентно 1151424 (один мільйон сто п`ятдесят одна тисяча чотириста двадцять чотири) грн. 06 коп., які знаходяться на їх банківських рахунках. У своїй уточненій позовній заяві позивач зазначає, що 15 січня 2020 року ним було надано відповідачу [PERSON] у позику грошові кошти в розмірі 40000 доларів США, про що останньою складено розписку про отримання цієї суми та зобов`язання повернути отримані грошові кошти протягом тридцяти днів. Тобто строк повернення позики було визначено до 14 лютого 2020 року включно. Відповідно до складеної розписки відповідач зобов`язалася в разі прострочення виконання зобов`язання повернути суму боргу з виплатами трьох відсотків річних за весь період прострочення. У погоджений строк відповідач грошові кошти не повернула. Починаючи з 15.02.2020 року почалося прострочення зобов`язання. Позивач також відзначає, що грошові кошти фактично отримувалися відповідачами для спільного придбання майна як подружжям, а тому відповідно до положень ст.ст.\~60-61\~СК України вони є солідарними боржниками. За цих підстав позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на його користь суму боргу за договором позики в розмірі 40\~000 доларів США та три відсотки річних у розмірі 1361 доларів США за 414 днів прострочення, а також понесені судові витрати. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 7 жовтня 2021 року справу було призначено до розгляду по суті. У судове засідання, призначене на 02 грудня 2021 року, сторони не з`явилися. Представником позивача була подана заява про розгляд справи в його відсутність. У свою чергу, відповідачі повідомлялися про час і місце розгляду справи, відзив на позов не надали у зв`язку з чим судом було проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів у відсутності відповідачів. За правилами частини четвертої та п`ятої статті 268\~ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи\~без повідомлення\~(виклику)\~учасників справи,\~суд підписує\~рішення без\~його проголошення.\~Датою ухвалення\~рішення,\~ухваленого за\~відсутності учасників\~справи,\~є дата\~складення повного\~судового рішення. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що 15.01.2020 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого остання отримала від позивача в борг грошові кошти в розмірі 40\~000 доларів США, що еквівалентно 961028 грн., про що склала розписку. Відповідно до складної відповідачем розписки вона зобов`язалася повернути суму позики у строк 30 днів від дати складання розписки, але у будь-якому разі не пізніше 31 грудня 2020 року за адресою: м. Дніпро, вул. Рибінська, 135. Крім того, в разі прострочення зобов`язання, відповідач зобов`язалася повернути суму боргу з виплатою 3% річних та інфляційних витрат за весь період прострочення. Згідно з відміткою у паспорті позивача, копія якого долучена до матеріалів справи, на час укладення договору позики [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] . Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд враховує, що відповідно до частини 1\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з частиною 1\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. При цьому положення статті 524, 533 ЦК України не містять заборони щодо виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, суд бере до уваги, що відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з частиною 3 статті 60 СК України якщо одним\~із подружжя\~укладено договір\~в інтересах\~сім`ї,\~то гроші,\~інше майно,\~в тому\~числі гонорар,\~виграш,\~які були\~одержані за\~цим договором,\~є об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя. Отже,\~придбання майна\~в період\~шлюбу встановлює\~презумпцію виникнення\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя,\~якщо така\~презумпція не\~спростована одним із подружжя.\~\~\~\~ Відповідно до частини 4\~статті 65 СК України\~договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Відповідно до частини другої\~статті 73 СК України\~стягнення може\~бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року по справі №\~638/18231/15-ц (провадження № 14-712цс19) було зроблено правовий висновок, згідно з яким якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя. За спільними зобов`язаннями подружжя останнє відповідає солідарно усім своїм майном. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає правильним висновок судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для солідарного стягнення з подружжя заборгованості за договором позики. В даному випадку позивач у своєму позові стверджує, що сума боргу за договором позики відповідачами не повернута. Доказів на спростування доводів позивача та виконання зобов`язання за договором позики, підтвердженого розпискою, відповідачі суду не надали. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, позов необхідно задовольнити в межах заявлених позовних вимог, стягнувши з відповідачів солідарно на користь позивача суму боргу за договором позики у валюті зобов`язання в розмірі 40000 доларів США та три відсотки річних у розмірі 1361 долар США за 414 днів прострочення, а саме за період з 15 лютого 2020 року по 03 квітня 2021 року включно (40000 дол. х 3% : 365 дн. х 414 дн.), а всього 41361 долар США, що на день розгляду справи за курсом НБУ еквівалентно 1126243,49 грн. (41361 х 27,2296). Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 11350 грн. Згідно з частиною 1\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, з відповідачів на користь позивача також підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 11350 грн., а саме по 5675 грн. з кожного.

Outcome: approved