Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур», фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення коштів. У вересні 2016 року до початку розгляду справи по суті позивач, подавши до суду позовну заяву в новій редакції, уточнив свої вимоги, предявивши їх до ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур». В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 02 липня 2016 року між ним та турагентом ФОП [PERSON], що діє від імені та за дорученням туроператора ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» був укладений усний договір на туристичне обслуговування та здійснено заявку № 2865041 на пакетний тур KIEV ANTALIYA з 22.07.2016 р. по 29.07.2016 р. 08 липня 2016 року було підтверджено бронювання послуг пакетного туру KIEV ANTALIYA з 22.07.2016 року по 29.07.2016 року та ним здійснено оплату послуг у розмірі 36 800 грн. 00 коп. 16 липня 2016 року в Турецькій Республіці відбулась спроба воєнного перевороту, яка супроводжувалась масштабними акціями з використанням зброї та важкої техніки, а також введенням комендантської години та зупиненням роботи аеропортів Турецької Республіки. З метою забезпечення безпеки своєї сімї, 16.07.2016 року позивач звернувся до турагента з повідомленням про відмову від замовленого пакетного туру. Остання в свою чергу з приводу такого повідомлення подала запит до Туроператора ТОВ «ТК «Анекс Тур» з можливістю перенаправлення коштів на інший тур у більш безпечному напрямку. На що отримала відповідь про можливість ануляції замовленого туру лише зі 100% штрафом. 21 липня 2016 року, за день до початку туристичної подорожі, в засобах масової інформації з'явилось повідомлення про те, що в Турецькій Республіці на три місяці запроваджено режим надзвичайного стану. У зв'язку з чим позивачем було подано лист про відмову від пакетного туру KIEV ANTAL1YA з 22.07.2016 року по 29.07.2016 року з проханням повернути грошові кошти. Однак даний лист відповідачем був проігнорований, кошти йому не повернуті, спір між ними не вирішено. З огляду на це, посилаючись на норми законодавства про туризм, захист прав споживачів та норми ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрачені кошти в сумі 34 865 грн. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково пояснив, що після спроби воєнного перевороту у Туреччині він одразу звернувся до турагента з повідомленням про відмову від туру. Турагент звернулася до туроператора з проханням замінити придбаний ним тур до Туреччини на інший безпечний напрямок. Однак туроператором було повідомлено, що ануляція придбаного ним туру можлива лише із 100% штрафною санкцією, це означало, що сплачені ним кошти повернуті не будуть, а перенаправлення в іншому напрямку можливе лише після придбання нового туру. Вважає, що за обставин, що склалися, відповідач діяв з порушенням його прав як споживача послуг, оскільки повинен був вживати дій щодо продажу замовленого ним туру до Туреччини, з метою хоча б часткової компенсації його витрат, запропонувати йому альтернативний тур в безпечному напрямку. Однак з боку відповідача жодних таких дій вжито не було. Також зазначив, що він як споживач у відповідності із Законом України «Про захист прав споживачів» має право відмовитися від замовленої послуги навіть якщо почалося її виконання. Зазначив, що за тих обставин, коли в країні (Туреччина) відбулася спроба військового перевороту, вводився надзвичайний стан, обмежувалися певні права, він думав про безпеку своєї сімї, а тому змушений був відмовитися від замовленого туру. При цьому з самого початку він погоджувався на заміну туру в іншому напрямку, на часткове відшкодування здійснених ним витрат. Однак відповідачем же не пропонувалося жодних варіантів врегулювання даної ситуації. Крім того, вважає, що в супереч вимог ст. 902 ЦК України відповідач порушив свої зобовязання щодо надання послуги особисто, оскільки турпродукт був придбаний та наданий компанією ANEX Tourism Worldwide DMMC, яка і понесла фактичні витрати, хоча його як споживача навіть не було повідомлено. Здійснення фактичних витрат відповідачем у звязку з наданням йому туристичної послуги не підтверджено жодними доказами. У звязку з цим вважає, що сплачені ним кошти за придбаний турпродукт не можуть розцінюватися як штрафні санкції, оскільки відповідачем документально не підтверджено фактичних витрат у звязку з його відмовою від туру. Просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позову. Зазначила, що з боку ТОВ «Туристичної компанії [PERSON]» як туроператора було дотримано своїх зобовязань перед туристом та надано замовлені та оплачені послуги, підтвердженням чому є оформлені та надані йому ваучер, авіаквитки, страхування. Тому туроператор не може нести відповідальність за те, що позивач не скористався всіма чи частиною придбаних послуг. Пояснила, що згідно агентського договору, який укладається з туристом, саме ТОВ «ТК «Анекс Тур» є надавачем послуг. Також зазначила, що в укладеному між ТОВ «ТК «Анекс Тур» та турагентом договором від 22.04.2013 р., а також в контракті № 15/03 між ТОВ «ТК «Анекс Тур» та ANEX Tourism Worldwide DMMC передбачено обовязок туриста, який кореспондується зі ст. 20 ЗУ «Про туризм», що турист вправі відмовитися від туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, повязаних з відмовою. Такі витрати в даному випадку складаються із вартості замовленого позивачем туру в сумі 34\~865,50 грн., які були перераховані туроператором приймаючій стороні компанії ANEX Tourism Worldwide DMMC. Зазначила, що всі послуги, які були замовлені для позивача надані за кошти компанії ANEX Tourism Worldwide DMMC, саме остання понесла фактичні витрати у звязку з придбанням цього туру. За рахунок сплачених позивачем коштів туроператор покрив витрати ANEX Tourism Worldwide DMMC. Надати платіжні документи, які б свідчили про здійснені ним фактичні витрати для придбання туру саме для [PERSON] не може, оскільки такі витрати здійснювались в комплексі. Вважає, що якби позивач анулював замовлення раніше, ніж за день до початку туру, то можливо було б йому підшукати якийсь інший тур в безпечному напрямку, однак цим повинен був займатися турагент. Просила в задоволенні позову відмовити. Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - ФОП [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що 02.07.2016 року до неї звернувся позивач з проханням підшукати йому тур до Туреччини. Вона забронювала йому тур з 22.07.2017 по 29.07.2016 року на три особи, вони узгодили напрямок руху, готель, кількість днів, харчування, переліт, медстрахування. Коли була готова заявка, вона оплатила тур, перерахувавши кошти згідно виставленого рахунку туроператору в сумі 34\~866 грн. Після оплати туру вона мала укласти з позивачем договір на туристичне обслуговування, який вона підгодовувала. Однак через події, що сталися Туреччині, 16.07.2016 року їй зателефонував позивач і повідомив, що категорично відмовляється від туру і підписувати договір не буде. Цього ж дня вона електронною поштою повідомила туроператора про вказану обставину та з'ясувала питання щодо можливості перенесення оплати туру на іншу країну (Єгипет). На що отримала відповідь, що ануляція туру можлива лише зі 100% штрафом та можливістю перенесення напрямку. Туроператор запевняв її, а вона в свою чергу позивача, що на курортах Туреччини все спокійно. Однак 21.07.2016 року у засобах масової інформації зявилось повідомлення про введення в Туреччині надзвичайний стану. Після цього позивач, заявивши, що безпека сімї йому дорожча, анулював заявку. Зазначила, що туроператор відповідно до діючого законодавства та укладених між ними договорів мав особисто надати послугу, чого в даному випадку зроблено не було та не поінформовано позивача про те, що послуга надається іншою компанією. Фактично витрати у звязку з придбанням туру для позивача понесла компанія ANEX Tourism Worldwide DMMC, а не туроператор, а останній лише за рахунок коштів позивача покрив витрати ANEX Tourism Worldwide DMMC. Вважає, що це є суттєвою обставиною щодо вирішення питання про відповідальність сторін договору та стягнення штрафів. Також зазначила, що відповідачем не було вжито дій щодо забезпечення прав позивача як споживача та їх постійного клієнта, не запропоновано жодних альтернативних варіантів вирішення ситуації, що склалася. Також зазначила що кошти, які вона отримала в якості винагороди за свої послуги, повернула позивачеві. У вирішенні спору покладається на думку суду. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно заявки № 2865041 турагентом ФОП [PERSON] для туристів [PERSON], [PERSON], [PERSON] замовлено пакетний тур Київ-Анталія з 22.07.2016 р. по 29.07.2016 р., а саме: проживання в готелі, харчування, переліт, трансфер, страхування (а.с. 4). Бронювання замовлених послуг підтверджено 08.07.2016 року (а.с. 5). Відповідно до рахунку на оплату № 2865041 від 02.07.2016 року вартість замовленого турпродукту становить 35\~251,75 грн. (а.с. 30). Згідно квитанції від 04.07.2016 року Фізичною особою-підприємцем [PERSON] від [PERSON] за туристичні послуги за рах. № 2865041 від 02.07.2016 року отримано 36\~800 грн. (а.с. 31). З платіжного доручення № 49 убачається, що 04.07.2016 року ФОП [PERSON] за туристичні послуги згідно рахунку № 2865041 від 02.07.2016 року перераховано ТОВ «Туричтична компанія «[PERSON] тур» 34\~866 грн. (а.с. 32). З електронного листування між турагентом ФОП [PERSON] та туроператором ТОВ «ТК «Анекс Тур» убачається, що 16.07.2016 року о 10.40 год. турагент звернулася до туроператора з повідомленням про те, що по заявці № 2865041 туристи у звязку з ситуацією у країні відмовляються летіти та чи можливо при ануляції вказаної заявки перенести оплату на іншу країну (Єгипет). Цього ж дня о 14.25 год. турагентом отримана відповідь про те, що ануляція можлива лише з 100% штрафом та можливістю перенести направлення. 21.07.2016 року повторне звернення турагента до туроператора з приводу відмови вильоту туристів та можливістю перебронювання на Єгипет. 21.07.2016 року отримано відповідь про можливість перебронювання заявки на інший напрямок із 100% штрафом+нова ціна та з запевненням того, що на курортах Туреччини все спокійно (а.с. 179-181). 21.07.2016 року о 5:12 год. турагентом за заявою позивача запропоновано туроператору заявку № 2865041 анулювати. О 17:19 год. турагентом отримано відповідь про те, що ануляція можлива лише зі 100% штрафними санкціями (а.с. 66-69). Відповідно до рекомендацій МЗС України у звязку із введенням в Турецькій Республіці надзвичайного стану строком на 3 місяці у звязку зі спробою державного перевороту в Туреччині в ніч на 16.07.2016 року, ще означає, що вводяться окремі обмеження на пересування, проведення мітингів, демонстрацій, зібрань; можуть проводитись вибіркові перевірки документів; призупиняються або забороняються різні розважальні заходи. Рекомендовано громадянам України мінімізувати, за винятком крайньої необхідності, термін та географію свого перебування у містах Анкара та Стамбул (а.с. 122). За умовами договору від 22.04.2013 року № 612 А/13, укладеного між ТОВ «Туристична Компанія «Анекс Тур» та ФОП [PERSON], турагент зобовязується за винагороду надати послуги туроператору шляхом укладення договорів на туристичне обслуговування від імені, в інтересах та під контролем туроператора, а також здійснювати фактичні дії, визначені договором із самостійним набором та комплектацією туристичних груп. Відповідно до п.1.2 вище вказаного договору турпродукт включає в себе: бронювання та продаж проїзних документів, забезпечення проживання, харчування, трансферів, екскурсійне обслуговування, страхування, інші послуги. Пунктом 3.1.2 даного договору визначено, що туроператор зобовязаний оформляти, придбавати та передавати представникам турагента виїзні документи туристів (проїзні документи, страхові поліси, ваучери), обовязок по наданню яких лежить на туроператорові і які підтверджують надання туристу турпродукту. Неповна чи несвоєчасна оплата турагентом турпродукту надає право туроператору відмовити у видачі таких документів. Відповідно до контракту № 15/03 від 27.04.2015 року компанія ANEX Tourism Worldwaide DMCC (комітент) та ТОВ Туристична компанія «Анекс Тур» (комісіонер) домовились, що комітент надає туристичні послуги за межами території України у звязку із чим доручає комісіонеру здійснювати укладення на території України на комісійних засадах (від імені комісіонера, в інтересах і за рахунок комітента) угод, умовами яких передбачається продаж туристичного продукту комітенту. За змістом п. 3.4 даного договору сплата вартості згідно п. 1.3 даного контракту за договорами, які були укладені комісіонером в інтересах і за рахунок комітента здійснюється за рахунок коштів комітента, що надходять від реалізації туристичного продукту. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобовязується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов'язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. За правилом ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. За змістом статті 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або\~законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або\~законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про туризм» порушеннями законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг. Згідно із ч. 15 ст. 20 вказаного Закону якість туристичних послуг повинна відповідати умовам договору, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються законодавством про захист прав споживачів. Згідно із частинами першою та другою ст. 32 цього Закону за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб'єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Отже, майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику завдано збитків. Згідно із ч. 13 ст. 20 Закону України «Про туризм» права й обов'язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором між ними, а також цим Законом. Частиною 7 ст. 20 Закону України «Про туризм» визначено, що кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв'язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі: погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків; Відповідно до ч. 10 ст. 20 Закону України «Про туризм» турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов'язаних із відмовою. Аналізуючи досліджені в ході судового розгляду докази та надаючи їм правову оцінку, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача про те, що у порушення вимог агентського договору та вимог цивільного законодавства відповідач не надав йому туристичні послуги особисто у звязку з чим фактичних витрат, які підлягають покриттю за рахунок сплачених ним коштів, не зазнав. Фактичні витрати у звязку з придбанням туристичного туру для позивача, як установлено в судовому засіданні, понесла компанія ANEX Tourism Worldwide DMMC, за кошти якої придбавались та надавались послуги. Не можуть бути розцінені судом як докази, які свідчать про здійснення відповідачем фактичних витрат акт про реалізацію послуг № 000000293 від 04.07.2016 року згідно контракту № 15/03 від 27.04.2016 року між ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» та ANEX Tourism Worldwide DMMC, оскільки він також свідчить про реалізацію турпродукту, який надавався ANEX Tourism Worldwide DMMC, а фактичні витрати відповідача, як вбачається із останньої сторінки даного акту, становлять нуль (а.с. 70-72). Не можуть бути такими підтверджуючими документами і заяви про купівлю іноземної валюти або банківських металів від 05.07.2016 року та від 06.07.2016 року (а.с. 106, 107), а також платіжні доручення в іноземній валюті або банківських металах від 07.07.2016 р. та від 08.07.2016 року (а.с. 108, 109), оскільки з них не можливо встановити того, що згідно них перераховано саме кошти за придбаний тур для позивача. З огляду на те, що відповідачем документально не підтверджено зазнаних ним фактичних витрат у звязку з відмовою позивача від замовленого туру, а також приймаючи до уваги за яких умов відбулась така відмова, суд вважає, що кошти сплачені позивачем у звязку з придбанням турпродукту не можуть в даному випадку бути штрафними санкціями для позивача та підлягають стягненню на його користь з відповідача. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1\~378 грн. судового збору, оскільки позивач при звернення до суду з позовом від його сплати був звільнений. На підставі викладеного та

Outcome: approved