Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

У квітні 2021 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, третя особа: [PERSON] , в якому просить визнати за нею право на приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] та зобов`язати відповідача прийняти документи на приватизацію вказаної квартири за відсутності ордеру про надання житлової площі та прийняти рішення у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Позов мотивує тим, що вона з 15.08.1988р. зареєстрована та постійно мешкає в квартирі [ADDRESS] , є наймачем вказаної квартири. В квартирі також зареєстрована її донька [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №49/8 від 25.02.1993р., будинок [ADDRESS] використовувався як гуртожиток для тимчасового забезпечення житловою площею малосімейних тресту «Запоріжжитлоцивільбуд». Вона працювала на вказаному підприємстві маляром з 1979 року. З 1988 року разом з сім`єю набула право користування вказаним житловим приміщенням. Згідно з рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №180/1 від 26.05.2005р., будинок [ADDRESS] був переданий до комунальної власності територіальної громади м.Запоріжжя. З метою приватизації вказаної квартири, позивачка звернулась до відповідача із заявою про приватизацію. Однак відповідач відмовив в здійсненні приватизації, оскільки нею не було надано копію ордеру про надання в користування спірної квартири. Однак надати такий ордер вона не має можливості, оскільки на її звернення Департамент з управління житлово-комунального господарства Запорізької міської ради листом №П-4048 від 11.09.2020р. повідомив, що державний ордер на квартиру [ADDRESS] , виконавчим комітетом Запорізької міської ради не оформлювався. Вважає дії відповідача щодо відмови в приватизації спірної квартири незаконними, оскільки орган приватизації може відмовити в здійсненні приватизації житла тільки у випадках, передбачених законом, а така підстава для відмови у проведенні приватизації як відсутність ордеру на вселення не передбачена. Ухвалою суду від 09.04.2021р. за даним позовом відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче судове засідання. 28.04.2021р. ухвалою суду підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не прибула, звернулась до суду з письмовою заявою в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Рибалкіна Я.М. звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у відсутність представника відповідача та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. При цьому зазначила, що згідно з п.18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009р. №396, передбачено, що у випадку звернення громадянина з заявою про приватизацію житла, яке він займає на умовах найму, він повинен додати до неї копію ордеру на жиле приміщення або ордеру на жилу площу в гуртожитку. Позивачкою такий документ наданий не був, у зв`язку з чим відмова в приватизації є законною. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибула, надала суду письмову заяву в якій просить справу розглянути без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін і вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає повному задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з паспортними даними та копією довідки про реєстрацію місця проживання №04-28/6-2313 від 01.04.2021р., виданою Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 15.08.1988 року по теперішній час (арк.9,11). Згідно з копією довідки про реєстрацію місця проживання №04-28/6-2314 від 01.04.2021р., виданою Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, та копією довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру №329437-2019 від 25.10.2019р., виданою Хортицьким районним відділом у місті Запоріжжі Управління Дердавної міграційної служби України в Запорізькій області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 27.06.2000 року по теперішній час (арк.12,13-14). Згідно з копією акту про проживання особи за місцем реєстрації, який складений 22.10.2020р. головою правління ОСББ «Будівельник-2017» Бондаревич Л.І. за участю мешканців будинку, за адресою: [ADDRESS] з 15.08.1988р. фактично мешкають [PERSON] , [PERSON] (арк.18). Згідно з копією Технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , вказана квартира належить територіальній громаді міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради (арк.19-23). У листі Департамента з управління житлово-комунального господарства Запорізької міської ради №П-4048 від 11.09.2020р. на звернення [PERSON] повідомлено, що рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів від 25.02.1993р. №49/8, будинок [ADDRESS] використовувався як гуртожиток для тимчасового забезпечення житловою площею малосімейних тресту «Запоріжжитлоцивільбуд». Рішення про надання житлової площі у зазначеному будинку приймалось керівництвом тресту «Запоріжжитлоцивільбуд». З 1995 року по теперішній час державний ордер на квартиру [ADDRESS] , виконавчим комітетом Запорізької міської ради не оформлювався (арк.24). Також судом встановлено, що позивач [PERSON] працювала в якості маляра у тресті «Запоріжжитлоцивільбуд» з 1979 року, що підтверджується копією довідки АТ «Запоріжжитлоцивільбуд» №4 л від 25.07.2005р. (арк.27). З метою приватизації вказаної квартири, позивачка звернулась до керівника органу приватизації районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району з заявою про передачу квартири [ADDRESS] , але листом за №21.02/01-36/257 від 26.03.2021р., заступник голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району відмовив позивачці у здійсненні приватизації спірної квартири, оскільки нею до заяви не було надано ордер на зазначену квартиру (арк.25). Згідно з Довідкою ТВБВ №10007/0357 Запорізького обласного управління АТ «ОЩАДБАНК» № 107.357-22/120 від 20.10.2020р., [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , значаться в основному списку на приватизацію (арк.26). Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність чи взяти в оренду. Відповідно до ст.345 ЦК України та ст.9 ЖК України фізична особа може набути право власності на житло у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому Законом. Відповідно до ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Приватизація здійснюється, зокрема, шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю (ст.3 Закону). Приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону. (ч.1-3 ст.8 Закону). Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом (ч.10 ст.8 Закону). Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом (ч.11 ст.8 Закону). Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009р. №396 затверджено Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, відповідно до якого громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію (п.17); громадянином до органу приватизації подаються: заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо); довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі; технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок; копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі (п.18). З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про неправомірність та необґрунтованість дій відповідача щодо відмови позивачці в приватизації спірного житлового помешкання у зв`язку з ненаданням копії ордеру на спірне житло. Так, суд виходить з того, що відповідно до ст.58 ЖК України ордер, який видається громадянину на вільне жиле приміщення виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів на підставі відповідного рішення, є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. При цьому, відповідно до п.41 Положення про порядок надання жилої площі в УРСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР №562 від 20.12.1974р., та п.72 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в УРСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР №470 від 11.12.1984р., при вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації. Тобто ордер є документом з обмеженим строком дії і не підлягає зберіганню у наймача. Як встановлено судом, позивачка [PERSON] , а також її донька [PERSON] , правомірно вселилися до наданого житла і з моменту вселення постійно користувались цим житлом, є зареєстрованими в ньому та фактично проживають в спірній квартирі. Разом з тим, судом встановлено, що ордер на право користування спірним житлом за не зберігся, відомості про нього в Департаменті житлово-комунальних послуг відсутні через те, що будинок [ADDRESS] використовувався як гуртожиток для тимчасового забезпечення житловою площею малосімейних тресту «Запоріжжитлоцивільбуд» і надання житлової площі у зазначеному будинку приймалось керівництвом тресту. Виконавчим комітетом Запорізької міської ради ордер не оформлювався. У зв`язку з цим позивачка з об`єктивних причин не може надати його копію при зверненні до відповідача із заявою про приватизацію житла. Також судом встановлено, що позивачка на момент звернення з заявою про приватизацію житла зареєстрована та проживає в квартирі, право на безоплатну приватизацію житла не використала. Також суд вважає необхідним вказати, що орган приватизації може відмовити в здійсненні приватизації житла тільки у випадках, передбачених законом, зокрема, визначених в ч.2 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» - не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Однак, як встановлено судом, відповідач відмовив позивачці в приватизації житла у зв`язку з відсутністю ордеру, тобто з підстав, не передбачених Законом. З урахуванням вказаного суд вважає, що позивачка мають право на приватизацію спірного житла. Відповідач, заперечуючи право позивачки на приватизацію житлового приміщення не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо цього, доводи позивачки не спростував, в той час, коли вони знайшли своє повне підтвердження належними та допустимими доказами. Виходячи з того, що позивачка були вселена до спірного житлового приміщення (квартири) на законних підставах, законність її проживання у квартирі ніхто не оспорює, позивачка в установленому порядку звернулась із заявою про приватизацію житла, надала усі наявні у неї документи, надати копію ордеру на житло не змогла з об`єктивних причин, і відсутність ордеру не може бути підставою для відмови в приватизації житла, суд вважає, що відповідач незаконно відмовив позивачці в приватизації спірного житла, порушивши її право на житло, яке підлягає захисту судом шляхом визнання за позивачкою права приватизацію шляхом зобов`язання відповідача провести певні дії щодо приватизації житла, яке займає позивач.

Outcome: approved