Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

У липні 2015 року представник заявника [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту непроживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересовані особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], посилаючись на те, що 01 січня 2010 року померла мати [PERSON] [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно-1/5 частина квартири, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, провулок Торговий, буд. 6. кв. 2. Оскільки [PERSON] не залишила заповіту, то спадкоємцями в порядку спадкування за законом першої черги є: заявник (син померлої), батько заявника-заінтересована особа [PERSON] (чоловік померлої), сестра заявника-заінтересована особа [PERSON] (дочка померлої), баба заявника (мати померлої) [PERSON]. Згідно відомостей, що зазначені в будинковій книзі, в квартирі були зареєстровані: [PERSON], заявник і всі заінтересовані особи. До шести місяців з дня смерті ніхто із спадкоємців не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак, виходячи з того, що на день смерті спадкодавця [PERSON] спадкоємці були зареєстровані за адресою: [INFO]. [ADDRESS], тому вважаються такими, що прийняли спадщину. Всі заінтересовані особи не бажають оформляти права на спадщину після смерті [PERSON], однак відмовитись від спадщини після спливу 6-місяців з дня смерті спадкодавця не виявляється можливим, оскільки згідно ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (тобто протягом шестимісячного строку). Представник заявника зазначав, що фактично ні заінтересована особа [PERSON], ні заінтересована особа [PERSON], ні заінтересована особа [PERSON] на день смерті [PERSON] за своїм місцем реєстрації не проживали, про що вони можуть підтвердити безпосередньо в судовому засіданні. Зокрема, заінтересована особа [PERSON] (чоловік померлої) у зв»язку з відсутністю між ним і [PERSON] взаєморозуміння, а також через постійні конфлікти та складні сімейні відносини, фактично з лютого 2009 року проживав з іншою жінкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Заінтересована особа [PERSON] (сестра заявника) після одруження у вересні 2004 року переїхала на постійне місце проживання в м. Київ, де винаймала житло і влаштувалась на роботу. Офіційно [PERSON] була працевлаштована в м. Києві із 01 лютого 2006 року на підприємстві ТОВ «Віннер Дистрибушин». У липні 2010 року [PERSON] разом з чоловіком придбали в м. Києві квартиру, в якій в січні 2011 року зареєстрували своє місце проживання. Заінтересована особа [PERSON] (мати померлої) з квітня 2009 року фактично проживала у свого сина [PERSON] за адресою: [ADDRESS], оскільки через погане самопочуття потребувала постійного догляду. У зв»язку з непроживанням в квартирі [PERSON] через деякий час змінила місце своєї реєстрації, та з 30 березня 2010 року зареєструвалась за адресою фактичного місця проживання. В свою чергу, підтвердженням факту постійного поживання заявника разом з померлою [PERSON] в квартирі підтверджується відміткою в паспорті про реєстрацію місця проживання за адресою: [INFO], а також те, що заявник працював в м. Миколаєві. Крім цього, факт постійного проживання заявника разом з [PERSON] в квартирі також можуть підтвердити заінтересовані особи. Таким чином, фактично спадщину заінтересовані особи не прийняли, оскільки на день смерті спадкодавця [PERSON] ніхто із заінтересованих осіб, крім заявника, постійно не проживав разом із спадкодавцем в квартирі. Необхідно зазначити, що заявник до даного часу позбавлений можливості отримати передбачену законом спадщину у повному її обсязі у зв»язку з тим, що всі заінтересовані особи були зареєстровані в квартирі, тому вони також вважаються такими, що прийняли спадщину. Встановлення факту непроживання заінтересованих осіб за адресою: [ADDRESS], у певний період має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне йому для реалізації його законного права оформлення та отримання спадщини, що залишилась після смерті його матері [PERSON]. У зв»язку з чим заявник з метою захисту своїх прав та інтересів змушений звернутись до суду із заявою про встановлення факту непроживання заінтересованих осіб із спадкодавцем [PERSON] по день її смерті. Враховуючи, що заінтересовані особи постійно не проживали із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, а також те, що заінтересовані особи протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України (шість місяців) не подали заяву про прийняття спадщини, згідно вимог ст. ст. 1261, 1268 ЦК України заявник є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті своєї матері [PERSON]. Враховуючи викладене, представник заявника [PERSON] просив встановити факт непроживання заінтересованої особи [PERSON] в квартирі, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, провулок Торговий (нова назва провулок Кооперативний)[ADDRESS], у період з 01 лютого 2009 року по 01 січня 2010 року, встановити факт непроживання [PERSON] в квартирі, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, провулок Торговий (нова назва провулок Кооперативний)[ADDRESS] у період з 01 вересня 2004 року по 01 січня 2010 року, встановити факт непроживання [PERSON] в квартирі, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, провулок Торговий (нова назва провулок Кооперативний)[ADDRESS], у період з 01 квітня 2009 року по 01 січня 2010 року. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримав і просив її задовольнити. У судове засідання заінтересовані особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з»явились, про дату, час і місце розгляду заяви неодноразово повідомлялись належним чином, до суду подали заяви, в яких не заперечували проти задоволення заяви [PERSON] та просили розглянути справу у їхню відсутність. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії Свідоцтва про право власності на жило, виданого Управлінням з використання та розвитку комунальної власності міської ради м. Миколаєва від 20 червня 2007 року, квартира загальною площею 66,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], дійсно належить на праві спільної часткової власності [PERSON]-1/5, [PERSON]-1/5, [PERSON] С,Д.-1/5, [PERSON]-1/5, [PERSON]-1/5. 30 вересня 2009 року Миколаївською міською радою прийнято рішення № 36/27 «Про затвердження реєстру топонімів м. Миколаєва», згідно якого затверджено реєстр топонімів м. Миколаєва, і зазначено, що стара назва-провулок Торговий, а нова назва-провулок Кооперативний. 01 січня 2010 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ФП № 123821, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Відповідно до наданої суду відповіді П»ята Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області повідомила 30 жовтня 2015 року, що згідно даних Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкової справи після смерті [PERSON], яка померла 01 січня 2010 року, не виявлено. Як зазначав представник заявника [PERSON], на день смерті [PERSON]-01 січня 2010 року, в квартирі [ADDRESS] (Корабельного) в м. Миколаєві були зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі відомостей, що зазначені в будинковій книзі. До шести місяців з дня смерті ніхто із спадкоємців не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак, виходячи з того, що на день смерті спадкодавця [PERSON] спадкоємці були зареєстровані за адресою: [INFO], тому вважаються такими, що прийняли спадщину. Всі заінтересовані особи не бажають оформляти права на спадщину після смерті [PERSON], однак відмовитись від спадщини після спливу 6 місяців з дня смерті спадкодавця не виявляється можливим, оскільки згідно ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (тобто протягом шестимісячного строку). Представник заявника зазначав, що фактично ні заінтересована особа [PERSON], ні заінтересована особа [PERSON], ні заінтересована особа [PERSON] на день смерті [PERSON] за своїм місцем реєстрації не проживали, про що вони можуть підтвердити безпосередньо в судовому засіданні. Фактично спадщину заінтересовані особи не прийняли, оскільки на день смерті спадкодавця [PERSON] ніхто із заінтересованих осіб, крім заявника, постійно не проживав разом із спадкодавцем в квартирі. Представник заявника [PERSON] зазначав, що заявник до даного часу позбавлений можливості отримати передбачену законом спадщину у повному її обсязі у зв»язку з тим, що всі заінтересовані особи були зареєстровані в квартирі, тому вони також вважаються такими, що прийняли спадщину. Встановлення факту непроживання заінтересованих осіб за адресою: [ADDRESS], у певний період має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне йому для реалізації його законного права оформлення та отримання спадщини, що залишилась після смерті його матері [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх доводів або заперечень. Згідно з положеннями вказаної ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Так, представник заявника [PERSON] зазначав, що заінтересована особа [PERSON] (чоловік померлої) у зв»язку з відсутністю між ним і [PERSON] взаєморозуміння, а також через постійні конфлікти та складні сімейні відносини, фактично з лютого 2009 року проживав з іншою жінкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. У надісланій суду заяві заінтересована особа [PERSON] зазначав, що фактично з лютого 2009 року по даний час він проживає з іншою жінкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Однак, на підтвердження своїх пояснень ні заінтересована особа [PERSON], ні заявник [PERSON] не надали суду належних доказів, що [PERSON] з лютого 2009 року по день смерті спадкодавця [PERSON] і по даний час, як він вказував у заяві, не проживає у [INFO] (в даний час провулок Корабельний) у м. Миколаєві. Представник заявника [PERSON] у заяві про встановлення факту непроживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини вказував, що заінтересована особа [PERSON] (сестра заявника) після одруження у вересні 2004 року переїхала на постійне місце проживання в м. Київ, де винаймала житло і влаштувалась на роботу. Офіційно [PERSON] була працевлаштована в м. Києві із 01 лютого 2006 року на підприємстві ТОВ «Віннер Дистрибушин». У липні 2010 року [PERSON] разом з чоловіком придбали в м. Києві квартиру, в якій в січні 2011 року зареєстрували своє місце проживання. В поданій суду заяві [PERSON] зазначала, що з вересня 2004 року по даний час вона постійно проживає в м. Києві, і за місцем своєї попередньої реєстрації в [ADDRESS]., вона не проживає з 2004 року. В наявній в матеріалах справи копії паспорта [PERSON] є відмітки, що [PERSON] була зареєстрована [INFO]., з 08 вересня 2004 року і знята з вказаного місця проживання лише 30 грудня 2010 року, та в послідуючому зареєстрована за адресою: [INFO], з 29 січня 2011 року. За відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області [PERSON] з 29 січня 2011 року зареєстрована за адресою: [INFO]. Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави для встановлення факту непроживання [PERSON] в квартирі, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, провулок Торговий (нова назва провулок Кооперативний)[ADDRESS] у період з 01 вересня 2004 року по 01 січня 2010 року, оскільки ні заявник, ні сама заінтересована особа не надали суду належних доказів, що в період з 01 вересня 2004 року по 01 січня 2010 року [PERSON] у вказаній квартирі не поживала. Копія трудової книжки [PERSON] серії АХ № 755611, дата заповнення 03 липня 2005 року, не містить відомостей про її місце проживання Представник заявника [PERSON] зазначав, що заінтересована особа [PERSON] (сестра заявника) після одруження у вересні 2004 року переїхала на постійне місце проживання в м. Київ, де винаймала житло і влаштувалась на роботу. Однак, згідно трудової книжки [PERSON] лише 03 липня 2005 року вона була відрахована з Миколаївського державного гуманітарного університету ім. Петра Могили, як така, що отримала повну вищу освіту. Крім того, копія трудової книжки [PERSON] серії АХ № 755611, дата заповнення-03 липня 2005 року, не містить даних про її місце проживання, і в ній відсутні відомості, що [PERSON] в квартирі, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, провулок Торговий (нова назва провулок Кооперативний)[ADDRESS] у період з 01 вересня 2004 року по 01 січня 2010 року не проживала. В поданій заяві представник заявника [PERSON] вказував, що заінтересована особа [PERSON] (мати померлої) з квітня 2009 року фактично проживала у свого сина [PERSON] за адресою: [ADDRESS], оскільки через погане самопочуття потребувала постійного догляду. У зв»язку з непроживанням в квартирі [PERSON] через деякий час змінила місце своєї реєстрації, та з 30 березня 2010 року зареєструвалась за адресою фактичного місця проживання. В надісланих суду заявах [PERSON] вказувала, що вона дійсно з квітня 2009 року фактично проживає у свого сина [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно наданих суду відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Сумській області місце поживання і реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS], з 20 квітня 2010 року. Доказів же, що [PERSON] в квартирі, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, провулок Торговий (нова назва провулок Кооперативний)[ADDRESS], у період з 01 квітня 2009 року по 01 січня 2010 року не проживала, ні заявник [PERSON], ні сама заінтересована особа суду не надали. За вимогами ст. ст. 57-59 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Також слід зазначити, що за правилами ч. 1 ст. 259 ЦПК України в разі задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Заслухавши пояснення представника заявника [PERSON], вивчивши подану заяву та додані на її обґрунтування докази, суд дійшов висновку, що заявник [PERSON] і представник заявника не надали суду достатніх, належних та допустимих доказів, які б підтверджували заявлені вимоги в поданій до суду заяві про встановлення факту непроживання заінтересованих осіб з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed