Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Як підставу позову зазначила, перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 04.07.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РУЮ Харківської області, актовий запис № 41. Мають спільну дитину, [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося і вони розійшлися. На даний час мешкає з дитиною у своїх батьків у с.м.т. Шевченкове Харківської області. Відповідач офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату, має задовільний стан здоровя, непрацездатних батьків не має, не сплачує будь-які кошти за виконавчими листами на користь третіх осіб. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає нерегулярно. Останнім часом витрати на утримання дитини зросли. Особистих коштів не вистачає на повноцінне забезпечення всіх необхідних умов для життя, здоровя та розвитку дитини. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у частці від його доходу у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала позов та наполягала на його задоволенні. Відповідач визнав позов у повному обсязі і не заперечував проти його задоволення. У відповідності до чч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, зясувавши позиції сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 04.07.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РУЮ Харківської області, актовий запис № 41 (а.с. 4). Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Із матеріалів справи вбачається, що сумісне життя у сторін не склалося, внаслідок чого з спільно не проживают, дитина мешкає з матірю та перебуває на її утриманні. Відповідач зареєстрований та фактично проживає у сел. Ківшарівка буд.-70, кв.-24, Купянського району, Харківської області (а.с. 6, 11), офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату, має задовільний стан здоровя, непрацездатних батьків не має, не сплачує будь-які кошти на користь третіх осіб за виконавчими листами, тобто має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, яка потребує матеріальної допомоги, задовільний стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів непрацездатних батьків, стягнень за виконавчими документами на користь третіх осіб, наявність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися (аліменти на дитину), визначається судом. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у частці від його доходу у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved