Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним вище позовом, в якому зазначив про те, що з 19 травня 2012 року він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Разом з тим, сімейне життя у нього із [PERSON] не склалося. Сторони мають різні погляди на життя та сім'ю, в результаті чого вони перестали розуміти один одного. З травня 2014 року [PERSON] та [PERSON] не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет та проживають окремо. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Позивач просив розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON], представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнали й не заперечували проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін та перевіривши матеріали справи й дослідивши зібрані докази, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 19 травня 2012 року, про що виконавчим комітетом Жердівської сільської ради Броварського району Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 1. Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON] (а.с.5). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до частини другої статей 104, 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із частиною другою статті 112 того ж СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що продовжувати подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] не бажають, збереження шлюбу суперечить їх інтересам, наданий судом строк для примирення не призвів до позитивних результатів. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим. За змістом частини другої статті 114 й статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved