Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

У квітні 2021 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. від 28.12.2020 року, зареєстрований у реєстрі за № 41928, щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості в сумі 18215,24 грн. та просить стягнути на свою користь судові витрати пов`язані з розглядом справи у розмірі 1362,00 грн. Вимоги позову мотивовані тим, що йому 20.01.2021 року стало відомо від свого роботодавця ПП «Бізнес-Сістемс-Инк Груп» про те, що відбулося звернення стягнення на його заробітну плату згідно постанови № 64072115 від 20.01.2021 року, яка видана приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським О.В. щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. № 41928 від 28.12.2020 року про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2019721364 від 22.07.2018 року в загальній сумі 18215,24 грн. Вважає, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився в безспірності його заборгованості перед відповідачем, що свідчить про те, що виконавчий напис вчинено з порушеннями Порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, Закону України «Про нотаріат», за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира від 22.04.2021 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та зупинено стягнення за виконавчим написом № 41928, виданим 28.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., що перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В. (виконавче провадження № 64072115). Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 30.06.2021 року заяву позивача про витребування доказів задоволено та витребувано в приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. копію кредитного договору № 2019721364 від 22.07.2018 року; копію розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2019721364 від 22.07.2018 року станом на момент вчинення виконавчого напису; копію засвідченої АТ «ОТП Банк» виписки з особового рахунку боржника з зазначенням суми заборгованості та строків її погашення; копію заяви поданої АТ «ОТП Банк» для вчинення виконавчого напису; копію повідомлення, направленого АТ «ОТП Банк» на адресу [PERSON] , з вимогою про усунення порушень кредитного договору, тобто належним чином засвідчені копії всіх документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 41928 від 28.12.2020 року. У судове засідання позивач не з`явився, у поданій до суду заяві представник позивача виклав прохання проводити розгляд справи в його відсутності та вказав, що позов підтртимує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача та третя особа, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилися, причин неявки до суду не повідомили, від відповідача відзив на позовну заяву до суду не надходив. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою сторони позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.12.2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинив виконавчий напис № 41928 щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості в сумі 18215,24 грн. згідно кредитного договору від 22.07.2018 року, укладеного з АТ «ОТП Банк». Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В. від 20.01.2021 року у виконавчому провадженні № 64072115 з виконання вказаного виконавчого напису звернуто стягнення на доходи боржника, оскільки було встановлено, що боржник [PERSON] отримує доходи в ПП «Бізнес-Сістемс-Инк Груп», м. Житомир, вул. Перемоги, 13. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Так, згідно із\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, № 296/5. Зокрема, згідно з Порядком для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05.07.2017 року в справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Під час розгляду справи ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 30.06.2021 року витребувано в приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. копію кредитного договору № 2019721364 від 22.07.2018 року; копію розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2019721364 від 22.07.2018 року станом на момент вчинення виконавчого напису; копію засвідченої АТ «ОТП Банк» виписки з особового рахунку боржника з зазначенням суми заборгованості та строків її погашення; копію заяви поданої АТ «ОТП Банк» для вчинення виконавчого напису; копію повідомлення, направленого АТ «ОТП Банк» на адресу [PERSON] , з вимогою про усунення порушень кредитного договору, тобто належним чином засвідчені копії всіх документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 41928 від 28.12.2020 року. Однак ухвалу суду не виконано та витребувані документи до суду надані не були. Із наявних у матеріалах справи документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів на спростування доводів позивача. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. За положеннями ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судові витрати у сумі 1362,00 грн., сплачені позивачем при поданні до суду позовної заяви за вимогою немайнового характеру та заяви про забезпечення позову, підтвердженням чого є оригінали квитанціїй.

Outcome: approved