Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

У квітні 2021 року позивач звернулася до суду з даним позовом. Позов мотивує тим, що 24 вересня 2019 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні характери та погляди на життя, через що у них часто виникали скандали та непорозуміння. Вони з відповідачем втратили почуття один до одного. З вересня 2020 року вони не проживають разом, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Вважає, що примирення з відповідачем є неможливим, тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином, Через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі. Зазначив, що позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 вересня 2019 року у Білоцерківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1306, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] виданим 24 вересня 2019 року. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено Свідоцтвами про їх народження Серія [NUMBER] виданим 29 серпня 2014 року та Серія [NUMBER] виданим 25 лютого 2020 року. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. (ст. ст. 21, 24 СК України). Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітніх дітей, а тому позовну заяву необхідно задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 908 грн. 00 коп. сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved