Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

У липні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та додаткових витрат на утримання дитини. Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 57 781,75 грн, а також понесені позивачем додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 4 847,68 грн. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, 27.02.2019 шлюб між ними розірвано. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27.02.2019 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ј частини з усіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що відповідач починаючи з червня 2019 року не сплачує аліменти, внаслідок чого станом на 16.06.2021 утворилась заборгованість в розмірі 57 781,75 грн, Окрім того, з березня 2021 року дитина почала відвідувати заняття з хореографії, малювання та англійської мови. Витрати на це навчання склали 3 260,00 грн. Також, у період з червня 2021 року по липень 2021 року позивач витратила на медичні процедури та купівлю ліків для дитини грошові кошти в розмірі 6 435,37 грн. Відповідач добровільно не приймає участі у додаткових витратах на утримання спільної дитини. Ухвалою суду від 21.07.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №756/10802/21, визначено, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач подав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.11.2016. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27.02.2019 у справі №756/14510/18 шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 12-14). Від зареєстрованого шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.02.2019 у справі 756/14508/18 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів [PERSON] щомісячно, починаючи з 07 листопада 2018 року і до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 15-18). Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Таким чином, обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України. Крім того, відповідно до Закону України від 17.05.2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини. У статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно даних розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 16.06.2021, виданої Оболонським ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), загальний розмір заборгованості відповідача по аліментам за період з червня 2019 року по травень 2021 року становить 57 781,75 грн (а.с. 37). Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини за рішенням суду, проте свого обов`язку в повному обсязі не виконав без поважних на те причин, внаслідок чого з його вини виникла заборгованість зі сплати аліментів, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості по аліментам на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 57 781,75 грн. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною вище статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, зокрема, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Судом установлено, що позивач понесла витрати, пов`язані з медичним обслуговуванням дитини та придбанням ліків для [PERSON] на загальну суму 6 435,37 грн (а.с. 22-36). Окрім того, [PERSON] відвідує курс сучасних танців, малювання та англійської мови. Витрати позивача на зазначене навчання дитини з березня 2021 року по липень 2021 року склали 3 260,00 грн (а.с. 38-39). За своїм змістом вказані витрати є додатковими, викликаними особливими обставинами (хворобою, розвитком здібностей), а отже є обґрунтованими. Загальний розмір додаткових витрат на утримання дитини становить 9 695,37 грн. Оскільки батьки дитини несуть рівний обов`язок по утриманню дитини, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина зазначених додаткових витрат. Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , за період з березня 2021 року по липень 2021 року у розмірі 4 847,68 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved