Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з указаною заявою, у якій просив установити факт, що він постійно проживав разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини - [INFO] . Заяву мотивовано тим, що [INFO] померла мати заявника - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . Заповіту [PERSON] не залишила. Заявник є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері. Останні роки життя мати заявника тяжко хворіла і потребувала сторонньої допомоги, у зв`язку з чим [PERSON] переїхав проживати до неї у квартиру [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] заявник здійснив її поховання та відбув усі обряди. У встановлений законом строк [PERSON] не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом з матір`ю у належній їй квартирі, а отже, є таким, що прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, [PERSON] отримав відповідь, що він пропустив установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини та не був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 квітня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, судове засідання призначено на 12-00 год. 06 травня 2021 року. У заяві від 22 квітня 2021 року представник заінтересованої особи - Ніжинської міської ради Чернігівської області просив розгляд справи провести у його відсутність та ухвалити рішення згідно з чинним законодавством. У судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав з указаних підстав та просив їх задовольнити. Представник заявника - адвокат Семенок В. І. у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, указавши, що [PERSON] є єдиним сином [PERSON] , інші спадкоємці за законом чи заповітом відсутні. Останні роки життя він був змушений переїхати проживати до матері, оскільки вона часто хворіла та потребувала сторонньої допомоги. Заявник постійно проживав у квартирі спадкодавця, хоч залишався зареєстрованим у [ADDRESS] . Просив заяву задовольнити. Допитана в судовому засідання як свідок [PERSON] ( [INFO] ) показала, що є сусідкою заявника та підтвердила, що він проживав зі своєю матір`ю [PERSON] на день її смерті - [INFO] . [PERSON] є єдиним сином [PERSON] і він доглядав за матір`ю, оскільки вона хворіла та потребувала догляду, він постійно проживав з нею до дня її смерті у квартирі [ADDRESS] . Допитана в судовому засідання як свідок [PERSON] ( [INFO] ) показала, що є сусідкою заявника та підтвердила, що він проживав разом зі своєю матір`ю у квартирі [ADDRESS] , з моменту заселення у квартиру. [PERSON] є єдиним сином [PERSON] і він доглядав за матір`ю, оскільки вона хворіла та потребувала догляду, він постійно проживав з нею до дня її смерті у квартирі № 159 . Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом установлено, що [PERSON] є матір`ю заявника [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 6). Згідно з копією свідоцтва про смерть від 23 березня 2020 року серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] в м. Ніжині Чернігівської області (а. с. 5). У довідці Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 04 березня 2021 року № 15-28/448, виданій на ім`я [PERSON] , зазначено, що [PERSON] на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; інших зареєстрованих осіб немає (а. с. 7). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, наданої на запит суду, станом на 15 квітня 2021 року інформація щодо заведеної спадкової справи та виданих свідоцтв про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , - відсутня. Свідоцтвом про право власності на житло від 17 березня 1997 року підтверджується наявність спадкового майна після смерті [PERSON] , а саме квартири [ADDRESS] (а. с. 9). У матеріалах справи наявний акт про фактичне проживання фізичної особи від 11 березня 2021 року, відповідно до якого [PERSON] , [PERSON] засвідчили, що [PERSON] проживав разом зі своєю матір`ю [PERSON] до її смерті - [INFO] у квартирі [ADDRESS] . Указана обставина підтверджується і довідкою Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 11 березня 2021 року № 63 (а. с. 8, 11). Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. Частинами 1, 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що с уд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтею 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Вимогами ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1222 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Як зазначено у ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Наявні у справі письмові докази, а також покази свідків підтверджують факт того, що заявник [PERSON] постійно проживав разом зі своєю матір`ю [PERSON] у квартирі [ADDRESS] на час відкриття спадщини - [INFO] . Встановлення цього факту необхідне заявнику для оформлення його спадкових прав після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Ніжині Чернігівської області. При цьому реєстрація заявника та спадкодавця за різними адресами не свідчить про спростування факту їх спільного проживання, який у судовому засіданні доведений належними та допустимими доказами.

Outcome: approved