Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] (далі-позивач 1), [PERSON] (далі-позивач 2) звернулися до Шевченківського районного суду в м. Києві з позовом до [PERSON] (далі - відповідач 1), [PERSON] (далі - відповідач 2), третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Позивачі свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS]. В ніч з 1 на 2 квітня 2017 року, як зазначають позивачі, їх помешкання було затоплено водою мешканцями квартири [ADDRESS] які є відповідачами. Вина відповідачів у скоєному залитті житла була встановлена комісією комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва», що підтверджується відповідним актом, в якому зазначено, що ймовірною причиною залиття стало недбале ставлення мешканців кв. 37 до експлуатації сантехнічного обладнання квартири. Позивач обґрунтовує, що вказане залиття, окрім заподіяння матеріальної шкоди, завдало позивачу [PERSON] стрімкого погіршення самопочуття, що призвело до виклику кардіологічної бригади центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва 02.04.2017, яка засвідчила різке погіршення здоров'я позивача [PERSON] в період після залиття квартири. Окрім того, позивач [PERSON] наполягає, що моральна шкода, яка була завдана відповідачами внаслідок залиття квартири [ADDRESS], виявилась як в душевних стражданнях через пошкодження майна й небажання відповідачів відшкодовувати завдані збитки, так і в емоційних переживаннях з приводу стрімкого погіршення самопочуття й загострення серцево-судинних захворювань матері позивача [PERSON], яка маючи захворювання, стенокардію та низку серцево-судинних й ендокринних захворювань, була змушена приймати додаткові дози гіпотензивних лікарських засобів та потребувала невідкладної медичної допомоги. Тому, позивач 1 просив стягнути з відповідачів солідарно майнову шкоду розміром 5180,00 грн., що складається з грошової суми вартості збитку, завданої залиттям жилої квартири за №33, розміром 4430,00 грн., вартості проведення оцінки вказаного збитку розміром 750,00 грн. та моральну шкоду розміром 3200,00 грн., а загалом - стягнути з відповідачів грошову суму 8380,00 грн.; позивач 2 просив стягнути з відповідачів солідарно майнову шкоду розміром 5180,00 грн., що складається з грошової суми вартості збитку розміром 4430,00 грн., вартості проведення оцінки вказаного збитку розміром 750,00 грн. та моральну шкоду розміром 3200,00 грн., а загалом 8380,00 грн. та судові витрати. Ухвалою судді від 15.01.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Разом з цим учасникам справи було направлено ухвалу суду та направлено відповідачу копію позовної заяви з додатками, та встановлено для учасників строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень. Позивачі про розгляд справи повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, яке позивачі отримали 05.02.2018 року. Відповідачі про розгляд справи повідомлені належним чином, про що свідчать матеріали справи - рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, яке відповідачі отримали 06.02.2018 року. Третя особа про розгляд справи повідомлена належним чином, про що свідчать матеріали справи - рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду без вручення третій особі з відміткою працівника поштового відділення - «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення», що підтверджується довідкою Укрпошти, форма 20. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 27.02.2018 до суду від представника відповідачів надійшов відзив на позовну заяву про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, у якому представник вважає, що позовні вимоги являються незаконними та необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню за таких підстав. Зокрема, представник вказав, що у акті, який складений комісією комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» від 13.04.2017, зазначено, що лише ймовірно причиною залиття стало недбале ставлення мешканців квартири №37 до експлуатації сантехнічного обладнання квартири. Таким чином «комісія» не встановила точної причини залиття квартири №33, а лише висловила припущення щодо можливої причини пошкодження квартири. Крім того, акт не відповідає формі, що встановлена в додатку 4 до п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджений наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 25.08.2005, оскільки в даному акті відсутні обов'язкові реквізити. Тобто факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника (власника) будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов'язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище ім'я та по-батькові власника, наймача, орендаря квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім'я та по-батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт обов'язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акту присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім'я, та по-батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин. Окрім цього, в актах повинна бути вказана чітка причина залиття, як того вимагає Додаток 4 до п. 2.3.6.зазначених Правил. Щодо висновку про вартість проведення відновлювального ремонту, то на думку представника відповідачів, потрібно враховувати, що даним висновком встановлено лише вартість ремонту, а не збитку, тобто жодним чином не враховано фізичного зносу пошкодженого майна до його залиття, не вказано на коригування вартості ремонту на суму чи будь-який коефіцієнт зносу. Крім того, як вважає представник відповідачів, позивачі просять стягнути відшкодування шкоди, яка спричинена квартирі, хоча разом є власниками лише ? вказаної квартири. Представник відповідачів також зазначив, що сам факт виклику швидкої не може слугувати підтвердженням моральної шкоди, а тому позивачі обґрунтували заподіяну їм моральну шкоду виключно словами, що міститься в позові, не надавши належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння їм моральної шкоди та відповідно її розмір компенсації в сумі, яка становить саме 3200 грн. відповідно. Моральна шкода позивачу 2 [PERSON] взагалі не підтверджена жодними доказами. 15.03.2018 року до суду відповідачами надано відповідь на відзив на позовну заяву, у якій представник позивачів стверджував, що представник відповідачів поставив під сумнів факт залиття квартири й завдання відповідачами матеріальної та моральної шкоди, проте не наводить ніяких розумних доводів відносно причин вказаного залиття, яке, як відомо, було зафіксовано комісією житлового органу. На думку представника позивачів, представник відповідачів ухиляється від надання пояснень суду відносно тієї обставини, що під час з'ясування обставин залиття оселі мешканці квартири №37 при відвідуванні вхідні двері квартири нікому не відчиняють. Крім того, представник зазначає, що без будь-яких коментарів з боку представника відповідачів залишилися такі обставини, які зазначені в позовній заяві: «Відповідно до інформації служби управителя з питань ЖКГ Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» (Мікрорайон «Нивки-Діброва») від 10.10.2017, « … ні в ніч з 1 на 2 квітня 2017 року, ні напередодні фахівцями обслуговуючої організації жодні ремонтні роботи на внутрішньобудинкових інженерних мережах, які могли б призвести до залиття [ADDRESS], не проводились. Також повідомляємо, що ні у вказаний період часу, ні після цього мешканці вищезгаданої квартири до ТОВ «БК Фасад Констракшин» із заявами або скаргами зі вказаного приводу не звертались». Відносно твердження представника відповідачів щодо нібито неправомірної вимоги відшкодування збитків, завданих квартирі позивачів, які є власниками ?, а не всієї квартири, представник відповідача 1 повідомив, що [PERSON], яка є власницею ? квартири [ADDRESS], не може особисто висунути позовні вимоги у справі, оскільки перебуває за межами України, проте обрала позивача 1 та позивача 2 своїми уповноваженими представниками, зокрема в судових інстанціях всіх рівнів, що підтверджується нотаріально посвідченою довіреністю. Окрім того, представник позивача 1 зазначив, що твердження представника відповідачів про перебування квартири позивача у нібито «відверто занедбаному стані» є суб'єктивним і необґрунтованим, оскільки капітальний ремонт більшої частини квартири проводився у 1980-і й частково 1990-і, проте у ванній кімнаті 2010 року зроблено євроремонт. Відносно міркувань представника відповідачів щодо виклику кардіологічної бригади центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва, який мав місце нібито «аж через два дні після залиття», зауважуємо, що це твердження не відповідає дійсності, адже в Акті зазначено, що залиття позивачів сталося в ніч з 1 на 2 квітня 2017 року. Факт залиття було виявлено власниками квартири №33 вранці в неділю 02.04.2017 року, цього ж дня було здійснено виклик, що зазначено в правому верхньому куті першої титульної сторінки карти виїзду екстреної медичної допомоги. Представник позивача зазначає, що лікар швидкої не лише зафіксувала факт погіршення самопочуття [PERSON], після емоційного перенапруження, але й встановила прямий причинно-наслідковий зв'язок між фактом залиття й стрімким погіршенням здоров'я [PERSON], що підтверджується наведеним у дужках уточненням «сусіди затопили». Окрім того, представник позивачів надав свою думку відносно міркувань представника відповідачів щодо відсутності документального підтвердження факту завдання моральної шкоди позивачеві [PERSON] зокрема, представник повідомив, що цей факт може бути доведений показами свідків у суді, які в день залиття бачили душевні страждання й морально пригнічений стан обох позивачів, котрі незважаючи на погіршення самопочуття в стресовій ситуації своїми оперативними діями мінімізували негативні наслідки залиття інших квартир будинку [ADDRESS] що дозволило відповідачам уникнути збільшення розмірів відшкодування матеріальної та моральної шкоди. 27.03.2018 року третя особа (Комунальне підприємство) надала пояснення, в якому зазначила, що 13.04.2017 представниками виконавця житлово-комунальних послуг складено акт про залиття квартири [ADDRESS], яке сталося внаслідок залиття з вище розташованої квартири будинку №37. Відповідно до змісту зазначеного акту причиною пошкоджень у квартирі позивача є недбала експлуатація сантехнічного обладнання у квартирі №37, що підтверджується відсутністю аварійних ситуацій у комунікаціях будинку під час залиття квартири №33, атмосферних опадів та інших факторів тощо. Третя особа також зазначила, що з метою з'ясування фактичних обставин та причин залиття квартири №33 прийняті спроби зв'язатися з мешканцями квартири №37, які жодного разу не відчинили двері, залиття квартири припинилося, що підтверджує причетність та вину мешканців зазначеної квартири у залитті квартири №33. Отже, на думку третьої особи - Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», позов підлягає розгляду на підставі доказів, що надані сторонами по справі №761/42733/17. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач 1 та позивач 2 є співвласниками ? квартири [ADDRESS] по ? та ? відповідно. Окрім того, співвласником квартири також є [PERSON], яка є власницею ? квартири. Даний факт засвідчується свідоцтвом про право власності на житло від 30.01.2007 (а.с. 65) та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 26.06.2009 (а.с. 66). Позивачі зазначають , що в ніч з 1 на 2 квітня 2017 року помешкання позивачів було затоплено водою, чим позивачу було завдано майнової шкоди. Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» 13.04.2017 було складено акт за підписами головного інженера [PERSON], майстра [PERSON] та слюсаря сантехніка [PERSON], з якого вбачається що квартира 3-кімнатна знаходиться на четвертому поверсі, загальною площею 55,6 м. кв., будинок 5-поверховий, рік забудови 1960. Також, як зазначено в акті, комісією встановлено, що залиття кв. №33 відбулося з вище розташованої квартири №37, точної причини встановити неможливо, оскільки мешканці вище розташованої квартири при відвідуванні не відчиняли двері. В акті міститься інформація, що ймовірною причиною залиття стало недбале ставлення мешканців кв. №37 до експлуатації сантехнічного обладнання квартири. Обслуговуючою організацією ТОВ «Будівельна компанія «Фасад Констракшн», як зазначено в акті, після виклику комісії за заявою власниці кв. №33 (Вх. №Б-274 від 03.04.2017) жодних аварійно-відновлювальних робіт на внутрішньобудинкових інженерних мережах не проводилось через відсутність такої потреби. У період залиття з суботи 01.04.2017 на неділю 02.04.2017 атмосферних опадів не спостерігалося. Виходячи з вищевикладеного, комісія дійшла висновку, що причини залиття кв. №33 усунуто мешканцями кв. №37 (а.с. 10). Відповідно до п. 1.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17 травня 2005 року (далі - Правила), повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг; регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг; порядок доступу до житла та іншого володіння для ліквідації аварій, проведення оглядів технічного стану, перевірки показів засобів обліку; права та обов'язки споживачів, виконавців, виробників; оформлення претензій споживачів до виконавців; порядок укладання договорів у сфері житлово-комунальних послуг визначаються згідно із Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до п. 2.3.6. Правил у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4). Відповідно до додатку 4 до п. 2.3.6 Правил акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) складається комісією у складі: головного інженера виконавця послуг, голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря-сантехніка (слюсаря-електрика), представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету; в якому описується, що трапилось і які наслідки (що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено; з зазначенням причини залиття, аварії, що трапилась на системі ЦО, ГВС, (чітко зазначити причини, а саме несанкціоноване втручання мешканців кв. у роботу системи); акт повинен містити висновки і рекомендації комісії (надаються висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін.); члени комісії повинні підписати акт та з актом повинні бути ознайомлені мешканці квартир, які його також підписують. В абз. 2 п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджений наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 за №76, передбачено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (Додаток 4). Натомість Додаток 4 вимагає чітко зазначити причини, а саме несанкціоноване втручання мешканців кв. № ___ у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін. Додаток 4 Правил при складанні акту вимагає надати висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін. Окрім того, акт повинен містити інформацію про ознайомлення мешканців квартир щодо відомостей даного акту. Разом з тим, акт від 13.04.2017 року поданий позивачами, як доказ, не містить такої інформації. З відомостей, що містяться в ньому неможливо встановити, що стало дійсною причиною залиття квартири [ADDRESS]. Суд бере до уваги відповідний доказ, але інформація, що міститься в ньому, має суперечливий характер і не підтверджує факту залиття квартири [ADDRESS] мешканцями вищерозташованої квартири [ADDRESS] Відповідно до ч. 1 ст. 76. доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 75 ЦПК України). В ч. 2 ст. 78 передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. І саме абз. 2 п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджений наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 за №76, визначає таким доказом у разі залиття, аварії квартир саме акт, форма якого визначена в Додатку 4 до відповідних Правил. Слід врахувати й те що, ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. А відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. А тому, суд у цьому випадку не може дійти висновків лише на основі припущень, тобто на підставі такого поданого позивачем доказу як акт13.04.2017 року, що засвідчує лише ймовірність заподіяння шкоди мешканцями квартири, що розташована вище. Відповідно п. 7 ч. 2. ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач зобов'язаний допускати у своє житло (інший об'єкт нерухомого майна) управителя, виконавців комунальних послуг або їхніх представників у порядку, визначеному законом і договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку. Окрім того, інший доказ - лист Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» не засвідчує факту заподіяння шкоди позивачам мешканцями квартири за [ADDRESS]. В листі міститься інформація, що на запит №77-ММ від 05.10.2017, який надійшов до ТОВ «БК Фасад Констракшин» за вх. №М-701 від 06.10.2017 р., щодо можливих ремонтних робіт на внутрішньо будинкових інженерних мережах з суботи 1 квітня 2017 р. на неділю 2 квітня 2017 р. підприємство повідомляє про те, що ні в ніч з 1 на 2 квітня 2017 року., ні напередодні фахівцями обслуговуючої організації жодні ремонтні роботи на внутрішньобудинкових інженерних мережах, які могли б призвести до залиття [ADDRESS], не проводились. Також комунальне підприємство в листі повідомило, що ні у вказаний період часу, ні після цього мешканці вищезгаданої квартири до ТОВ «БК Фасад Констракшин» із заявами або скаргами зі вказаного приводу не зверталися (а.с. 46). Крім того, позивачі також надають інші докази на підтвердження позовних вимог, зокрема: 1) висновок про вартість проведення відновлювального ремонту квартири №33 після її залиття, яка розташована за адресою м. Київ, Крім того, позивачі також надають інші докази на підтвердження позовних вимог, зокрема: 1) висновок про вартість проведення відновлювального ремонту квартири №33 після її залиття, яка розташована за адресою [ADDRESS], що належить на праві приватної власності: [PERSON] (2/4), [PERSON] (1/4), [PERSON] (1\\4) (а.с. 11-74); 2) акт №1 здачі приймання виконаних робіт згідно договору №032 від «02» червня 2017 р., що складений 20.06.2017 «По проведенню експертної грошової оцінки вартості проведення відновлювального ремонту квартири» (а.с. 75); 3) копія пенсійного посвідчення інваліда 2 групи на ім'я [PERSON] за №18749807140 (а.с. 8); 4) копія Карти виїзду кардіологічної бригади Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва №923 від 02.04.2018 (а.с. 80); 5) копія індивідуальної програми реабілітації інваліда [PERSON] за №01541 від 18.112013 (а.с. 78); 6) копія довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією на ім'я [PERSON] серія АВ № 0071527 (а.с. 77).. Ружинська (Крім того, позивачі також надають інші докази на підтвердження позовних вимог, зокрема: 1) висновок про вартість проведення відновлювального ремонту квартири №33 після її залиття, яка розташована за адресою м. Київ, Крім того, позивачі також надають інші докази на підтвердження позовних вимог, зокрема: 1) висновок про вартість проведення відновлювального ремонту квартири №33 після її залиття, яка розташована за адресою [ADDRESS], що належить на праві приватної власності: [PERSON] (2/4), [PERSON] (1/4), [PERSON] (1\\4) (а.с. 11-74); 2) акт №1 здачі приймання виконаних робіт згідно договору №032 від «02» червня 2017 р., що складений 20.06.2017 «По проведенню експертної грошової оцінки вартості проведення відновлювального ремонту квартири» (а.с. 75); 3) копія пенсійного посвідчення інваліда 2 групи на ім'я [PERSON] за №18749807140 (а.с. 8); 4) копія Карти виїзду кардіологічної бригади Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва №923 від 02.04.2018 (а.с. 80); 5) копія індивідуальної програми реабілітації інваліда [PERSON] за №01541 від 18.112013 (а.с. 78); 6) копія довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією на ім'я [PERSON] серія АВ № 0071527 (а.с. 77).. [ADDRESS], що належить на праві приватної власності: [PERSON] (2/4), [PERSON] (1/4), [PERSON] (1\\4) (а.с. 11-74); 2) акт №1 здачі приймання виконаних робіт згідно договору №032 від «02» червня 2017 р., що складений 20.06.2017 «По проведенню експертної грошової оцінки вартості проведення відновлювального ремонту квартири» (а.с. 75); 3) копія пенсійного посвідчення інваліда 2 групи на ім'я [PERSON] за №18749807140 (а.с. 8); 4) копія Карти виїзду кардіологічної бригади Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва №923 від 02.04.2018 (а.с. 80); 5) копія індивідуальної програми реабілітації інваліда [PERSON] за №01541 від 18.112013 (а.с. 78); 6) копія довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією на ім'я [PERSON] серія АВ № 0071527 (а.с. 77). [ADDRESS], що належить на праві приватної власності: [PERSON] (2/4), [PERSON] (1/4), [PERSON] (1\\4) (а.с. 11-74); 2) акт №1 здачі приймання виконаних робіт згідно договору №032 від «02» червня 2017 р., що складений 20.06.2017 «По проведенню експертної грошової оцінки вартості проведення відновлювального ремонту квартири» (а.с. 75); 3) копія пенсійного посвідчення інваліда 2 групи на ім'я [PERSON] за №18749807140 (а.с. 8); 4) копія Карти виїзду кардіологічної бригади Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва №923 від 02.04.2018 (а.с. 80); 5) копія індивідуальної програми реабілітації інваліда [PERSON] за №01541 від 18.112013 (а.с. 78); 6) копія довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією на ім'я [PERSON] серія АВ № 0071527 (а.с. 77). Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства (ч. 1 та ч. 2 ст. 319 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України). Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. За змістом ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Зважаючи на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, враховуючи обставини, на які посилаються позивачі як на підставу для задоволення позову, а саме твердження позивачів щодо того, що залиття квартири сталось з вини мешканців вищерозташованої квартири №37, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на належних, допустимих і достовірних доказах, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди відповідачами. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідачів моральної шкоди, то дані позовні вимоги не підлягають задоволенню також. Згідно ч. 2 1 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування (ч. 4 ст. 23 ЦК України). Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України). Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Судом не встановлено зв'язок між фактом залиття квартири та моральною шкодою, яка заподіяна позивачам. Викладених в позовній заяві обставин позивачі не довели, тому не виконали вимоги ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, а відповідно позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилаються позивачі як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження, а отже в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджували б наявність вини відповідачів у завданні матеріальної шкоди позивачам, у зв`язку з чим, вина відповідачів не доведена, крім того, позивачами не надано належних доказів на підтвердження завдання моральної шкоди, тому, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed