Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

У квітні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просив зобов`язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод в участі у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , завдану моральну шкоду в розмірі 140 000,00 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що від даного шлюбу подружжя має двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , яка має власну сім`ю та дитину, та неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю та знаходиться на його утриманні. Своїми протиправними діями, [PERSON] порушила приписи ст.ст. 151, 153, 157, 160 СК України, та його права приймати участь у вихованні дитини, мати інформацію про місце перебування та навчання дитини, бачитися та спілкуватися з сином. Неправомірними винними діями відповідача, пов`язаними із ухиленнями нею від виконання розпорядження органу опіки та піклування щодо його участі у вихованні дитини та зустрічей з сином, та договору між ними про участь у вихованні дитини, протиправним вивезенням дитини за кордон та не поверненням дитини в Україну, приховуванням від позивача місця проживання та навчання дитини йому завдана моральна шкода, яка має бути відшкодована відповідно до вимог ст.ст. 23, 273, 280, 611, 1167 ЦК України, ст.ст. 7, 157, 158 СК України. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у 140 000, 00 грн. На підставі викладеного, позивач звернувся із відповідним позовом до суду. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.06.2020 провадження у справі відкрито у порядку загального позовного провадження та призначено розгляд справи у підготовчому судовому засіданні. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19.10.2021 призначено справу до розгляду справи по суті, підготовче засідання закрито. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12.03.2021 провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення моральної шкоди закрито. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги в частині усунення перешкод у спілкуванні з дитиною підтримали у повному обсязі та просили задовольнити. Представник відповідача надав до суду заяву про часткове визнання вимог про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, яку підтримав також у судовому засіданні. Третя особа у судове засідання свого представника не направила, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Згідно ППВСУ від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до ст. 7 Сімейного Кодексу України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Також вимогами ст. 159 СК України встановлено, що той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення перешкод. Враховуючи те, що відповідач визнала позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved