Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] в особі свого представника - адвоката Корольчука Юрія Юліановича звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Позовні вимоги мотивовані тим, що він перебував у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 09.10.2015 року. При цьому при реєстрації шлюбу його прізвище було зазначено як [PERSON] згідно паспорту для виїзду за кордон, а згідно його паспорту громадянина України його прізвище зазначено як [PERSON] . Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 18.10.2018 року шлюб між ним та відповідачем було розірвано. Під час шлюбу та після його розірвання він та [PERSON] проживали окремо: він - в Канаді, а відповідач - в м. Чугуєві Харківської області. [PERSON] утримувала у себе свідоцтво про реєстрацію шлюбу, його паспорт громадянина України, на підставі наданих їй довіреностей отримала додаткову картку до карткового рахунку № [NUMBER] і по 27.07.2018 року користувалася його банківськими рахунками, які були відкриті до реєстрації шлюбу з відповідачкою, та на які перераховувалася його пенсія, повертався депозит та нараховувалися проценти на цей депозит. Оскільки вони як подружжя разом не проживали, спільного господарства не вели, позивач вважає, що відповідач тільки в особистих цілях користувалася належними йому особисто грошовими коштами, тому повинна їх повернути. Так [PERSON] за період з 01.01.2016 по 21.08.2018 було використано на особисті цілі (знято готівкою та здійснено розрахунки у торгово - сервісній мережі в м. Чугуєві) з його рахунку № [NUMBER] належні йому грошові кошти - депозит (вклад №30043220 від 21.08.2015) і проценти по депозиту на загальну суму 80 083,72 грн. та суму нарахованої йому пенсії в розмірі 139705 грн. На підставі викладеного позивач просить: визнати грошову суму пенсії [PERSON] , зараховану на його банківські рахунки в установі АТ «Ощадбанк» за період з 01.01.2016 по 21.08.2018 в загальному розмірі 139705 грн.17 коп. його особистою приватною власністю, та стягнути її з відповідача [PERSON] ; також просить стягнути з [PERSON] на його користь грошову суму депозиту (вкладу та процентів по депозиту) в розмірі 80083,72 грн., а також суму судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 2197,89 грн. та очікувані витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Чугуївського міського суду Харківської області від 18.07.2019 року справа передана в провадження судді Ковригіна О.С., ухвалою якого від 05.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання(а.с. 60). Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 05.08.2019 року в порядку забезпечення позовних вимог [PERSON] накладено арешт: на квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] , а також на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] , заборонивши проведення будь-яких дій по їх відчуженню. (а.с. 61-62). Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 25.06.2020 року закрито підготовче провадження у справі, яка була призначена до розгляду. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2020 року у зв`язку із звільненням судді [PERSON] справа передана в провадження судді Чугуївського міського суду Харківської області Карімова І.В., ухвалою якого від 21.08. 2020 року вказана цивільна справа прийнята до свого провадження і призначено підготовче судове засідання (а.с. 91-93). Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 28.05.2021 року закінчено підготовче провадження у справі, яку було призначено до розгляду у судовому засіданні. Учасники справи до судового засідання не з`явилися, про дату, місце та час розгляду справи повідомлялись відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України, причини своєї неявки до суду не повідомили. Письмового відзиву або заперечень проти позову відповідач [PERSON] не надала. За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі зібраних доказів, обсяг яких є достатнім для ухвалення законного та обґрунтованого рішення і що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України, та ухвалити у справі заочне рішення. Перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого 4 грудня 2001 року Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, [PERSON] народився [INFO] в м. Харків (а.с. 11). Згідно даним копії паспорту [NUMBER] , виданого 23 червня 1998 для виїзду за кордон, [PERSON] народився [INFO] (а.с. 12). Як зазначено в позовній заяві та вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, [PERSON] , [INFO] , місце народження: Україна,місто Харків, громадянин Канади, та [PERSON] , яка народилася [INFO] , місце народження: Україна, Харківська область, Чугуївський район, смт. Малинівка, громадянка України, зареєстрували шлюб 09 жовтня 2015 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області зроблений відповідний актовий запис № 356 від 09.10.2015 року. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] (а.с.14). Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 10 серпня 2018 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу залишено [PERSON] . Зазначене рішення суду набрало законної сили 10 вересня 2018 року (а.с. 15). Вищезазначені обставини щодо укладення шлюбу між сторонами та його розірвання на підставі рішення суду підтверджуються й витягом № 00021090524 від 28 вересня 2018 р. 11:10:38 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища(а.с. 16). З наданих представником позивача копії договору №30782 про відкриття фізичній особі поточного рахунку у національній валюті та його обслуговування від 06.08.2008 року вбачається, що [PERSON] 06.08.2008 року відкрив в установі банку - Філія Харківського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» № 10020/0250 поточний рахунок (який подалі був змінений на № 26200000472242), та на який також нараховувалася пенсія позивача (а.с. 19-21, 35). 28.07.2016 року на підставі заяви про приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) [PERSON] відкрив у Філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» рахунок № [NUMBER] у національній валюті гривні України (а.с. 31-32). На зазначений рахунок також були зараховані кошти -депозит в розмірі 60 000 грн. та проценти по ньому за укладеним ним 21.08. 2015 року договором №30043220 на вклад «Довіра» та який був закритий 21.08.2017 року (а.с. 34-35). Як зазначено в позовній заяві та підтверджується копією довіреності [PERSON] на ім`я [PERSON] , що посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.А. 22 вересня 2015 року за реєстровим № 1375, [PERSON] цією довіреністю уповноважив [PERSON] бути його представником у відділенні № 10020/0250 АТ «Ощадбанк» міста Харкова з питань одержання його пенсії та будь-яких компенсаційних виплат на грошові заощадження. Для чого надав право: подавати та отримувати від його імені необхідні довідки, заяви та документи, користуватися та розпоряджатися будь-якими рахунками, відкритими на його ім`я, сплачувати та отримувати гроші, а також скрізь за мене розписуватися, в тому числі за отримання грошей, та виконувати всі дії, що пов`язані з цією довіреністю(а.с. 22). Вказану довіреність позивач тривалий час не скасовував та не визнавав недійсною. На підтвердження наданої довіреності [PERSON] надав 13.10.2015 року до відділення № 10020/0250 АТ «Ощадбанк» повідомлення по рахунку № [NUMBER] про зразок підпису довіреної особи - [PERSON] (а.с.23), і яка отримала випущену додаткову картку до карткового рахунку № [NUMBER] (а.с. 33). З копії виписки по рахунку № [NUMBER] вбачається, що [PERSON] отримував пенсію, яка зараховувалася на вказаний рахунок з 16.08.2012 р. по16.08.2018 р. (а.с.24-30). З виписки по картковому рахунку № [NUMBER] за період 01.05.2018 по 30.082018 вбачається, що за цей період зараховувалася пенсія позивача та проводилися транзакції з використанням банківського рахунку( видача готівки через АТМ, розрахунки в торгово-сервісній мережі) -а.с. 36-47. Тобто, на зазначених позивачем рахунках знаходилися кошти, які належали [PERSON] особисто як придбані до шлюбу з відповідачкою, так і ті, що також надходили до банку й під час шлюбу з [PERSON] . Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. За загальним правилом власник самостійно розпоряджається своїм майном. Розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості. Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Статтею 60 СК України закріплено що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до частин першої та другої статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Відповідно до приписів статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Доводи позивача на те, що він за час зареєстрованого шлюбу не проживав з відповідачкою разом та спільного господарства не вів, а [PERSON] тільки в особистих цілях користувалася його пенсією за період з 01.01.2016 по 21.08.2018 в загальному розмірі 139705,17 грн., яку просить визнати його особистим майном, суд вважає такими, що не відповідають вищезазначеним вимогам закону та матеріалам справи. Крім того, доказів того, що між сторонами у справі був встановлений відповідно до вимог ст. 119 СК України режим окремого проживання подружжя та наступили правові наслідки, передбачені п.1 ч.2 ст. 120 цього Кодексу, позивачем до суду не надано. Також не доведено позивачем й обставини використовування [PERSON] отриманих нею в банківській установі грошових коштів не в інтересах сімї, оскільки з наданих учасниками справи доказів вбачається, що дії [PERSON] щодо надання дозволу відповідачу на розпорядження грошовими коштами, які знаходилися на поточних рахунках, відкритих на його ім`я, а також надана позивачем до суду копія його листа від 20.05.2018 року (а.с. 17), свідчать про наявність домовленості подружжя між собою про порядок користування майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності та майном, яке є особистою приватною власністю чоловіка. У зв`язку із зазначеним та відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, покладаються на останнього.

Outcome: dismissed