Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

У липні 2012 року представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання недійсним договору купівлі - продажу нежитлових приміщень 72- 82, частини приміщення № 110 загальною площею 183,1 кв.м. на першому поверсі житлового будинку літ. А-1 по [ADDRESS], укладений 14 червня 2011 року [PERSON], в інтересах якого діяла [PERSON] на підставі довіреності, та [PERSON], який посвідчений ПН ХМНО [PERSON].У липні 2013 року уточнив вимоги і просив повернути зазначені приміщення [PERSON] В обгрунтування заявлених вимог зазначав, що у 2003році [PERSON] придбав зазначені нежитлові приміщення. У зв,язку із погіршення стану здоров,я йому була необхідна хірургічна операція з пересадки нирки, яка проведена у медичному центрі Колумбійського університету, США. Для проходження програми з пересадки з наступною реабілітацією він вилетів в США 29.03.2011 р. і повернувся до Москви 05.10.2011 р. Розуміючи можливі ускладнення і інші несприятливі наслідки, що можуть викликати значні додаткові витрати видав відповідачу [PERSON], якій він на той час довіряв, нотаріально посвідчену довіреність і попросив у випадку настання несприятливих обставин зайогододатковими вказівками продати належні йому приміщення та переслати йому кошти від їх продажу у США, на що вона погодилася. Оскільки програма пересадки нирки здійснювалася у США, [PERSON] 15.01.2011 року склав нотаріально посвідчену довіреність, яку посвідчила [PERSON].т.в.о. нотаріуса м. Москви [PERSON]. Передаючи вказану довіреність відповідачу [PERSON]також надав їй правовстановлюючий документ на приміщення - договір купівлі-продажу від 11.12.2003 рокута усно вказав, що здійснити надані довіреністю повноваження вона може лише за його додатковими вказівками. Програма з пересадки нирки [PERSON] пройшла успішно , в жовтні 2011 року від повернувся до Москви. В листопаді 2011 року він дізнався, що 14 червня 2011 року [PERSON], діючи від його імені на підставі довіреності, як продавець, уклала договір купівлі-продажу спірних приміщень із своїм сином [PERSON], за яким на цей час зареєстровано право власності на спірні приміщення. Ціна продажу вказаних приміщень, згідно договору склала 244000 грн. Вказану ціну продажу [PERSON] з [PERSON] не погоджувала, про намір вчинити купівлю-продаж та про її здійснення [PERSON] не повідомляла. На телефоні дзвінки [PERSON] не відповідала чи відповідала грубістю, та відмовлялася щось пояснювати. Гроші у сумі 244000 грн., які згідно договору купівлі - продажу [PERSON] отримала від [PERSON] за приміщення, вона [PERSON] не передавала. Реальна ринкова вартість спірних приміщень в кілька разів перевищує ціну встановлену у спірному договору купівлі- продажу. Таким чином,[PERSON], всупереч волі довірителя, використавши його тимчасовий безпомічний стан, явно перевищуючи надані їй довіреністю і усною домовленістю повноваження, переоформила право власності на спірні приміщення на свого сина, визначивши в договорі ціну значно нижчу за реальну, але вказані кошти [PERSON] не передала. В обґрунтування правових вимог посилався на вимоги ст.. ч.1 ст.215,ч ст.. 203, ч.ч.2-4 ст. 13, ст.. 1000, ч.1 ст. 1004, ст.. 1006 ЦК України. У січні 2013 року з зустрічними вимогами до суду звернувся [PERSON], який просив в остаточній редакції визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень № 72,73,74,75,76,77,78,79,80,81,82,110,розташованих за адресою [ADDRESS], укладений 14 червня 2011 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON], від імені якого діяла [PERSON] на підставі довіреності [PERSON] від 15.01.2011 року. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 14 червня 2011 року між ним та [PERSON],. від імені якого діяла [PERSON] на підставі довіреності [PERSON] від 15.01.2011 р., укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень № 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 110,розташованих за адресою [ADDRESS]. Згідно з умовами договору ціна зазначених вище приміщень склала 244000 грн., які були отримані представником продавця [PERSON] повністю до підписання договору. Договір купівлі- продажу спірних приміщень зареєстровано у КП «ХМБТІ» 21.06.2011 року. Посилався на вимоги ст. 204,321, 392,15 ЦК України. У судовому засіданні представник позивача та позивач за первісним позовом позові вимоги підтримали у повному обсязі і надали пояснення аналогічні вищевикладеним. Представник позивача зустрічні вимоги не визнав. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що дійсно на її ім*я видана довіреність [PERSON] для продажу нежитлових приміщень. Вона виконала його прохання і продала спірні приміщення, а гроші передала для [PERSON] через його представника. Проти задоволення зустрічних позовних вимог, як третя особа, не заперечувала, пояснила, що гроші від [PERSON] за договором купівлі-продажу отримала. Відповідач [PERSON] та його представник позовні вимоги не визнали, зазначають, що [PERSON] став власником спірних приміщень на законних підставах, угода укладена нотаріально, правильність складання документів перевірена нотаріусом, претензій до них не було. Були визначені суттєві умови договору і виконані [PERSON] Зустрічні позовні вимоги підтримали, просили визнати договір дійсним, оскільки наявність спору дає йому підстави для звернення до суду із зустрічними вимогами, які просив задовольнити. Третя особа ПН ХМНО [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. [INFO] року [PERSON]. помер і ухвалою суду від 19.09.2013 року провадження у справі зупинено для залучення до участі у справі правонаступників, позивача за первісним позовом. 06.05.2014 року ухвалою судді за клопотанням представника правонаступників [PERSON] - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] відновлено провадження у справі і зазначені особи залучені до участі у справі як правонаступники позивача [PERSON] У зв,язку із неявкою у судове засідання учасників процесу, приймаючи до уваги, що сторони пояснення у справі дали, допитані свідки, суд вважає за необхідне проводити розгляд справи за відсутності учасників процесу. Вимушене процесуальне рішення судом прийнято з урахуванням того, що справа в провадженні суду знаходиться тривалий час. Відповідач за первісним позовом та його представники зловживаючи своїми процесуальними правами, безпідставно затягують розгляд справи, надаючи суду заяви про відкладення справи розглядом, не завжди надаючи з цього приводу виправдувальні документи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, позивача та відповідачів за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом і його представника, представника відповідача за зустрічними вимогами, а також свідків [PERSON] , [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає вимоги позивачів такими, що не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що з 2003 року [PERSON] був власником нежитлових приміщень 72- 82, частини приміщення № 110 загальною площею 183,1 кв.м. на першому поверсі житлового будинку літ. А-1 по [ADDRESS] ( а.с.6,7 т.1) 15 січня 2011 року [PERSON] видав нотаріально посвідчену довіреність, яку посвідчила [PERSON] т.в.о. нотаріуса м. Москви [PERSON], згідно з якою він уповноважував [PERSON] продати за ціну та на умовах на власний розсуд нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] 1 поверх № 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, частину приміщення літ . А-110, з правом підписання додаткових угод передаточних актів та інших документів, з правом отримання грошових коштів на руки з правом отримання зареєстрованих документів. 24.11.2011 року зазначена довіреність [PERSON] скасована ( а.с.12 т.1). 14 червня 2011 року [PERSON], від імені і в інтересах якого діяла [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої [PERSON] тимчасово виконуючої обов,язки нотаріуса міста Москви [PERSON] 15 січня 2011 року за реєстровим № 1д-140, та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу нежитлових приміщень № 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, та частини прим.110, розташованих за адресою [ADDRESS] ( а.с.49-50). У п.3 вказаного договору зазначено що покупець сплатив, а представник продавця отримала для [PERSON] повністю, ще до підписання цього договору. Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов,язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається. Згідно п.3 ч.1 ст.1006 ЦК України повірений зобов,язаний негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення. Отже, відповідно до вимог ч.1 ст.530 ЦК України, обов,язокДмітрієвої Л.М., щодо передачі [PERSON] отриманих від [PERSON]за договором купівлі-продажу грошових коштів мав бути виконаний негайно. Належних та допустимих доказів, в розумінні положень ст. ст. 58, 59 ЦПК України, щодо виконання [PERSON] своїх зобов'язань перед позивачем суду не надано. Грошей позивачу безпідставно не повернуто, чим у односторонньому порядку порушені умови грошового зобов,язання, що виникло з виконання доручення. Допитаний судом свідок [PERSON] дала суперечливі пояснення стосовно передачі грошових коштів за продані відповідачем [PERSON] нежитлові приміщення. Відмовляючи у задоволенні первісних позовних вимог про визнання договору купівлі- продажу нежитлових приміщень недійсними суд вважає, що позивачем обрано не правильний спосіб захисту порушеного права. Посилаючись у позові на положення ст.. 1000,1004, 1006 ЦК України, позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] суми боргу не пред,являлося і не може бути пред,явлено у зазначеній справі, оскільки дії правонаступників позивача, обмежені заявленими позивачем вимогами і змінювати або уточнювати їх вони позбавлені можливості. Правові підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу спірних нежитлових приміщень , які зазначені у позові необґрунтовані,зміст оспорюваного правочину не суперечить вимогам ЦК України. Усе вищевикладене дає суду підстави для відмови у задоволенні позову. Оскільки вимоги про повернення позивачу спірних нежитлових приміщень є похідними від вимог про визнання правочину недійсним , то вони задоволенню не підлягають. У задоволенні зустрічних позовних вимог суд також вважає за необхідне відмовити, оскільки укладений позивачем за зустрічним позовом договір купівлі-продажу не визнаний судом недійсним, то відсутні і додаткові підстави для визнання його дійсним. Питання про судові витрати вирішено судом згідно з вимогами ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed