Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

У липні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позов до відповідача [PERSON], в якому зазначила, що на підставі рішення Богуславського районного суду Київської області від 17.01.2014 року їй належить на праві власності 64/100 частини, а відповідачу належить 36/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Свердлова, 55-а, в м. Богуславі, Київської області (далі-спірне майно). Вона свою частину власності зареєструвала в установленому законом порядку, однак не може добровільно дійти згоди з відповідачем щодо порядку користування та володіння своєю частиною майна. Тому, просить суд поділити між ними в натурі спірне майно відповідно до належних їм часток; стягнути з відповідача грошову компенсацію та судові витрати. Ухвалою суду від 21.08.2014 року визнано явку позивача та відповідача в судове засідання обовязковою (а.с.27). 10.10.2014 року відповідач [PERSON] отримавши в суді матеріали позовної заяви та ухвалу суду про призначення справи до розгляду, що підтверджується його розпискою (а.с. 44), в судове засідання призначене на 10.10.2014 року не зявився, але звернувся до канцелярії суду із завчасно надрукованою заявою про відкладення судового розгляду справи в звязку з хворобою, надавши довідку про те, що він знаходиться на амбулаторному лікуванні в дерматологічному кабінеті Богуславської поліклініки з 08.10.2015 року по даний час (а.с.40,41). Не дивлячись на те, що вищевказана довідка не завірена головним лікарем та гербовою печаткою медичної установи, та те, що амбулаторне лікування не може перешкоджати відповідачу бути присутнім в судовому засіданні, оскільки не є тяжким захворюванням, суд задовольнив заяву відповідача і відкладав розгляд справи на 04.12.2014 року, щоб не порушувати принцип змагальності. В судове засідання призначене на 04.12.2014 року відповідач [PERSON] не зявився, але в цей день знову звернувся до канцелярії суду із заявою про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що він знаходиться на амбулаторному лікуванні в дерматологічному кабінеті Богуславської поліклініки з 01.12.2015 року по даний час, надавши аналогічну медичну довідку (а.с. 47, 48). На запит суду від 04.12.2014 року головний лікар Богуславської ЦРЛ [PERSON] повідомив про те, що гр. [PERSON] дійсно 08.10.2014 року, 09.10.2014 року та 03.12.2014 року звертався до лікаря - дерматовенеролога, який призначив необхідне лікування з повторним оглядом 05.12.2014 року. Діагноз: Алергічний дерматити. Стан здоровя гр. [PERSON] дозволяє приймати участь в судовому засіданні (а.с. 49,50). Під час судового засідання 04.12.2014 року, суд задовольнив клопотання позивача та виніс ухвалу про призначення будівельно-технічної експертизи та зупинив провадження у справі (а.с. 54). 17.03.2015 року винесено ухвалу про відновлення провадження у справі, оскільки суд отримав висновки судової будівельно-технічної експертизи (а.с.114). 25.05.2015 року після ознайомлення з висновком судової будівельно-технічної експертизи, позивач [PERSON] в судовому засіданні уточнила свої позовні вимоги (а.с. 128-131) та просила визнати за нею право спільної часткової власності на 57/100 частини спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а решту 43/100 частини цього спірного майна визнати право власності за відповідачем [PERSON], що відповідає варіанту №1 судової будівельно-технічної експертизи; стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію у розмірі 61133 грн. за відхилення від ідеальних часток при поділі спірного майна та судові витрати, а саме: витрати на проведення експертизи, на правову допомогу та судовий збір. Позивач обґрунтовуючи свої уточненні вимоги погоджується на зменшення її частки у спірному майні з 64/100 на 57/100, посилаючись на те, що запропонований експертом варіант № 1 щодо поділу нерухомого майна є найбільш обєктивним, раціональним та таким, що не потребує від сторін по справі проведення ремонтно-будівельних робіт. Крім того, в майбутньому надасть можливість сторонам по справі у належному володінні та користуванні земельною ділянкою на якій розташовані господарські будівлі і споруди. Також при вирішенні питання про поділ нерухомого майна в натурі просить врахувати те, що з нею разом проживає двоє неповнолітніх дітей та те, що відповідач у спірному будинку не проживав і не здійснював за ним догляд, а вселився лише в жовтні 2014 року, після того, як вона звернулася до суду з даним позовом. При цьому відповідач змінив замки на вхідних дверях до будинку, у звязку з чим вона позбавлена можливості в ньому проживати, що підтверджується актом від 01.04.2015 року та повідомленням Богуславського РВГУ МВС України в Київській області від 07.04.2015 року. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, не дивлячись на те, що належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток та через оголошення надруковане в газеті «Урядовий Курєр» № 120 від 07.07.2015 року (а.с. 23, 24, 29, 35-38, 44, 45, 55 -57, 66, 121, 123, 124, 140, 141, 144, 147, 148, 155). Лише два рази повідомляв суд про причини неявки в судове засідання, які судом визнані неповажними, оскільки його захворювання не перешкоджало приймати участь у розгляді справі, не звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі, тому відсутні поважні причини неявки в судове засідання. Зі згоди позивача та представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши надані матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що сторони у справі являються співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, які розташовані на неприватизованій земельній ділянці по вул. Свердлова, 55-а, в м. Богуславі, Київської області, а саме: позивач [PERSON] є власницею 64/100 частини спірного майна, а відповідач [PERSON] є власником 36/100 частини цього майна, що підтверджується копією рішення Богуславського районного суду Київської області від 17.01.2014 року (а.с.6-8). Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.14) вбачається, що позивач [PERSON] зареєструвала свою частку права власності на спірне майно в установленому законом порядку. Із довідки №2041, виданої 18.06.2014 року Богуславським ЖЕК вбачається, що разом з [PERSON] проживають та перебувають на її утриманні двоє неповнолітніх дітей (а.с.15). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 01.04.2015 року та повідомлення Богуславського РВГУ МВС України в Київської області від 07.04.2015 року вбачається, що [PERSON] разом з неповнолітніми дітьми не має можливості проживати та користуватися спірним житловим будинком, оскільки [PERSON] в жовтні 2014 року замінив замки на вхідних дверях будинку, а ключі від нового замка [PERSON] не надав (а.с.133, 134). Судом встановлено, що позивач [PERSON] приймала заходи для врегулювання даного спору шляхом укладення мирової угоди. Проте, відповідач проігнорував її пропозицію без будь-якого обґрунтування (а.с.149, 150). Зважаючи на те, що сторони по справі, будучи співвласниками нерухомого майна не змогли у добровільному поділити житловий будинок та господарські будівлі і споруди, та встановити порядок користування земельною ділянкою, тому позивач [PERSON] була вимушена звернутись до суду з даним позовом. Згідно висновку №73 відділу містобудування і архітектури Богуславської РДА Київської області від 05.05.2014 року вбачається, що одноквартирний житловий будинку №55-а по вул. Свердлова, в м. Богуславі, Київської області можливо розподілити в натурі на двохквартирний при умові проведення реконструкції будинку, влаштування окремого входу згідно чинних державних будівельних норм, без розподілу земельної ділянки (а.с.12). Рішенням виконавчого комітету Богуславської міської ради № 60/5 від 22.05.2014 року надано дозвіл на розподіл в натурі житлового будинку № 55-а по вул. Свердлова, в м. Богуславі, Київської області між [PERSON] та [PERSON] з виділенням окремих житлових квартир (а.с.13). Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 03/03-15 від 03.03.2015 року вбачається про можливість поділу житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: вул. Свердлова, 55-а, у м. Богуслав Київської області з відхиленням від вимог нормативних документів та з відступленням від ідеальних часток співвласників 64/100 і 36/100. Експертом запропоновано три варіанту поділу житлового будинку та господарських будівель і споруд (а.с.85-111). Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 12, ч.1 ст.20 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Особа може відмовитися від свого майнового права. Право на захист особа здійснює на свій розсуд. Відповідно до ч.2, ч.3 ст.13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно до ст.361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Відповідно до ст.365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Відповідно до ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи вищевказані обставини, норми матеріального та процесуального права та те, що відповідач [PERSON] проігнорував своїм правом та не виявив бажання ні в добровільному, ні в судовому порядку вирішити питання про поділ спірного майна в натурі, суд вважає, що заявлені вимоги позивача [PERSON] щодо розділу в натурі житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами є законними та обґрунтованими і тому підлягають задоволенню. А саме: необхідно здійснити розділ між сторонам належних їм часток житлового будинку, з відповідними господарськими будівлями та спорудами, відповідно до варіанту №1, висновку судової будівельно-технічної експертизи № 03/03-15 від 03.03.2015 року, оскільки даний варіант є найбільш раціональним та таким, що не потребує від сторін по справі проведення ремонтно-будівельних робіт при розподілі спірного майна. При цьому відповідачу виділяється на 7/100 частки більше, ніж йому належить, тому він повинен сплатити позивачу за відхилення від ідеальної частки 61133 гривень. Згідно квитанції №2864 від 18.06.2014 року (а.с.1) та квитанції №176 від 28.05.2015 року (а.с.132) вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1137,83 грн. та 2516,17 грн., а всього 3654 гривень. Згідно квитанції від 30.12.2014 року (а.с.135) вбачається, що позивач сплатила кошти в сумі 5800 гривень за проведення судової будівельно-технічної експертизи. Згідно розрахункової квитанції серії АКАА № 735141 та розрахунку розміру компенсації витрат на правову допомогу (а.с. 153, 154) вбачається, що позивач сплатила кошти в сумі 2430 грн. за отримання правової допомоги. Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України та те, що вимоги позивача задоволені на її користь, судові витрати також підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved