Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

У листопаді 2013 року Запорізька державна інженерна академія в особі Запорізького гідроенергетичного коледжу Запорізької Державної інженерної академії (далі - ЗГЕК ЗДІА) звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка утворилася за період з 01.01.2009р. по 01.10.2013р. у сумі 20005,32 грн. В обгрунтування позову вказує, що позивач є балансоутримувачем майна - студентського гуртожитку по [ADDRESS] в м. Запоріжжя, та користується ним відповідно до своїх статутних прав та обов'язків. Відповідно до умов укладеного між ЗГЕК ЗДІА та ВАТ «Дніпроенерго» Договору оренди нерухомого майна №2 від 30.12.1998 року СЕ «Дніпроенергоспецремонт» (структурний підрозділ ВАТ «Дніпроенерго») в строкове платне користування з 01.01.1999 року по 01.01.2001 року була передана частина приміщення п'ятого поверху гуртожитку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], і загальною площею 565 кв.м., що знаходиться на балансі Гідроенергетичного технікуму з метою проживання працівників ВАТ «Дніпроенерго». Ордери для вселення своїх працівників в орендовані приміщення видавало ВАТ «Дніпроенерго». Як визначено ст.ст. 23, 63 Закону України «Про вищу освіту», за вищим навчальним закладом з метою забезпечення діяльності, передбаченої його статутом, і відповідно до закону та його організаційно-правової форми власником (власниками) закріплюються на правах оперативного управління або передаються у власність будівлі, споруди, майнові комплекси, обладнання, а також інше необхідне майно. Майно, що закріплене за вищим навчальним закладом державної або комунальної форми власності, а також доходи від використання цього майна належить вищому навчальному закладу на правах оперативного управління. Відповідно до ордеру та довідки про реєстрацію відповідачів, вони разом з неповнолітньою дитиною, [PERSON], зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до довідки бухгалтерії Позивача станом на 01.10.2013 рік за відповідачкою утворилась заборгованість зі сплати за житлово-комунальні послуги, яка складається з заборгованості по утриманню будинків та споруд, нрибудинкової території та заборгованості з надання комунальних послуг за період з 01.01.2009 року по 01.10.2013 рік - 20 005, 32 (двадцять тисяч п'ять грн.. 32 коп.) Відповідно до статті 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного та загального житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим дотриманням вимог та правил користування житловими будинками та прибудинковими територіями, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572 (зі змінами від 24.01.2006 року №45), надалі - Правила. Рішенням Запорізької міської ради №375 від 28.08.2008 р. затверджено тарифи на послуги за утримання будинків та прибудинкових територій та споруд житлового фонду комунальної власності м. Запоріжжя. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія і т.ін.) стягується, крім квартирної плати, по затвердженим в установленому порядку тарифам. З 30.12.1998 року відповідачі користуються кімнатою 513 у гуртожитку по [ADDRESS], в м. Запоріжжі, користуються житлово-комунальними послугами та своєчасно сплачували їх вартість до 2009 року, а в подальшому сплачували не своєчасно та не в повному обсязі. У звязку з цим утворилася задовргованість у сумі 20005,32 грн. становм на 01.10.2013р., яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно, а також витрати по оплаті судового збору. В судовому засіданні представникик позивача позов підтримали, просили задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON], діючи в своїх інтересах і представляючи інтереси [PERSON], їх представник, позов визнали частково. Заперечуючи проти позову, вказують, що позивач не має права на надання комунальних послуг, права вимагати оплату квартплати та комунальних послуг без відповідно оформленого договору з відповідачами. Сума заборгованості станом на 01.01.2009р. взагалі не обгрунтована, в розрахунках допущені арифметичні помилки, тарифи, за якими здійснювалося нарахування, не затверджені міською радою. У 2007-2013 роках позивач перешкоджав опломбуванню встановлених відповідачами лічильників холодної та гарячої води. Покази будинкових лічильників знімалися неправильно. Протягом 1995 - 2014 років позивачем не проводилося поточного ремонту, капітального ремонту гуртожитку. З цих підстав відповідачі здійснювали оплату комунальних послуг щомісчно в розмірах, які вважали за принятні. Просять застосувати позовну давність щодо частини позовних вимог. Визнали заборгованість у сумі 6482,00 грн., яка утворилася за період з жовтня 2010 року по вересень 2013 року. Заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ЗГЕК ЗДІА є балансоутримувачем майна - студентського гуртожитку по [ADDRESS] в м. Запоріжжя, та користується ним відповідно до своїх статутних прав та обов'язків. Згідно свідоцтва №1078 на право власності на гуртожиток від 19.05.2000р., в цілому гуртожиток, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, [ADDRESS], належить державі в особі Верховної Ради України на праві державної власності. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Запорізької міської ради від 27.04.2000р. №159/18. Як передбачено ч. 3 ст. 326 ЦК України, управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб'єктами. За положенням ст. 4 Закону України від 21.09.2006 року «Про управління об'єктами державної власності» суб'єктами управління державною власності є не тільки міністерства та інші органи виконавчої влади, але й державні господарські організації, органи, які здійснюють управління державним майном відповідно до повноважень, визначених окремим законом. Як визначено ст.ст. 23, 63 Закону України «Про вищу освіту», за вищим навчальним закладом з метою забезпечення діяльності, передбаченої його статутом, і відповідно до закону та його організаційно-правової форми власником (власниками) закріплюються на правах оперативного управління або передаються у власність будівлі, споруди, майнові комплекси, обладнання, а також інше необхідне майно. Майно, що закріплене за вищим навчальним закладом державної або комунальної форми власності, а також доходи від використання цього майна належить вищому навчальному закладу на правах оперативного управління. Відповідно до умов укладеного між Запорізьким гідроенергетичним технікумом ЗДІА та ВАТ «Дніпроенерго» Договору оренди нерухомого майна №2 від 30.12.1998 року СЕ «Дніпроенергоспецремонт» (структурний підрозділ ВАТ «Дніпроенерго») в строкове платне користування з 01.01.1999 року по 01.01.2001 року була передана частина приміщення п'ятого поверху гуртожитку, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, [ADDRESS] загальною площею 565 кв.м., що знаходиться на балансі ЗГЕК ЗДІА з метою проживання працівників ВАТ «Дніпроенерго». Ордери для вселення своїх працівників в орендовані приміщення видавало ВАТ «Дніпроенерго». У 1995 році було проведено реконструкцію пятого поверху гуртожитку, відповідно до ордеру від 11.12.1995р. та довідки про реєстрацію відповідачів, вони разом з неповнолітньою дитиною, [PERSON], зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі отримують комунальні послуги за вказаною адреою, також у звязку з припиненням дії договору оренди з червня 2011 року нараховується квартирна плата. Обгрунтовуючи підстави позову, позвач посилається на розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що за період з червня 2011 року по вересень 2013 року включно нараховувалася квартирна плата у розмірі 71,31 грн. (за тарифом 2,02 з розрахунку 35,3 кв.м. площі квартири), всього 2006,91 грн. Загальна сума нарахованих до оплати комунальних послуг з 01.01.2009р. по 01.10.2013р. згідно розрахунку становить 17436,95 грн., в тому числі за 2009 рік - 3074,46 грн., за 2010 рік - 4114,17 грн., за 2011 рік - 3781,72 грн., за 2012 рік - 3792,26 грн., за 9 місяців 2013 року - 2674,34 грн. Заявлена до стягнення сума боргу 6216,45 грн., яка існувала станом на 01.01.2009р., не обгрунтована, жодних доказів на підтвердження її розміру, часу виникнення позивачем не надано. Таким чином, позивачем нараховано до оплати за квартирну плату та комунальні послуги у 2009 році - 3074,46 грн., у 2010 році - 4114,17 грн., у 2011 році - 4280,89 грн., у 2012 році - 4647,98 грн., станом на 01.10.2013 року - 3326,36 грн., а всього 19443,86 грн. Відповідно до п. 3 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. Розмір плати за комунальні послуги розраховані, виходячи з розміру тарифів, затверджених відповідно до норм ст. ст.7, 31 ч. 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». На підтвердження правильності нарахувань позивачем також надано копії договору №617/1 з КП «Водоканал» та щомісячні акти КП «Водоканал» за надані послуги з водопостачання і прийом стоків, акти-рахунки згідно договору 617/1, копії договрів з концерном «МТМ» купівлі-продажу теплової енергії та акти приймання-передачі теплової енергії та рахунки концерну «МТМ» за теплову енергію за кожний місяць заявленого у позові періоду, копії договорів з ТОВ «Ремондіс Запоріжжя», копію договору на тпостачання електричної еренгії з додатками та помісячні рахунки ВАТ «Запоріжжяобленерго» із зазначенням тарифів, та показання лічильників мешканців гуртожитку, в тому числі відповідачів. Правильність розрахунку суми заборгованості підтверджується відповідними розрахунками за кожний місяць вказаного у позові періоду і детальними поясненнями до таких розрахунків із зазначенням підстав нарахування, рахунків КП «Водоканал», концерну «МТМ», тарифів, показань будинкових приладів обліку, а також показів лічильника електроенергії відповідачів. Неправильність нарахування вказаних послуг відповідачами не доведено в судовому порядку. Претензії щодо ненадання в повному обсязі або неякісних послуг в порядку, передбаченому Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідачами не пред'являлися. Згідно розрахунку, відповідачами сплачено за вказаний період всього 5655,00 грн., в тому числі 1100,00 грн. у 2009 році, 816,00 грн. у 2010 році, 1298,00 грн. у 2011 році, 1428,00 грн. у 2012 році, 1013,00 грн. у 2013 році. Ці обставини не заперечуються відповідачами. Обов'язок сплатити борг за надані послуги відповідає вимогам ст.ст. 322, 509, 525, 526, 901 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Посилання відповідача на відсутність між сторонами укладеного договору про надання житлово-комунальних послуг не заслуговують на увагу, оскільки зазначена обставина не може бути підставою для відмови у даному позові. Незважаючи на відсутність письмового договору про надання житлово-комунальних послуг, із фактичних стосунків, що склалися між сторонами, вбачається, що такі договірні відносини між ними існували. Таким чином, у позивача виникло право на стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання споживачем зобов'язань по оплаті за комунальні послуги які вносяться щомісячними платежами, позовна давність за вимогами про їх стягнення повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Таким чином, оскільки позивач звернувся з даним позовом 06.11.2013р., доводи відповідача про порушення позивачем строку звернення до суду з вимогами про стягнення боргу, який утворився до жовтня 2010 року, обгрунтовані, заборгованість по оплаті комунальних послуг підлягає стягненню лише за три роки, тобто з жовтня 2010 року, що визнається відповідачами, оскільки жодних обставин, з якими закон повязує переривання перебігу позовної давності (ст. 264 ЦК України), позивачем не наведено і судом не встановлено. Таким чином, з жовтня 2010 року нараховано всього до оплати за квартирну плату та комунальні послуги 13067,37 грн., відповідачами за цей же період сплачено 3952,00 грн., відповідно, заборгованість становить 9115,37 грн., яка підлагає стягненню з відповідачів солідарно. В іншій частині позову слід відмовити у звязку з пропуском строку позовної давності. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь плзивача витрати по оплаті судового збору у сумі 229,40 грн.

Outcome: partial