Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що з 03.11.2011р. вона була прийнята на посаду бухгалтера ПАТ Проектний інститут «Запорізький Діпроелектро». 03.12.2013р. вона звільнилася з підприємства за власним бажанням згідно п.1 ч.1 ст.38 КЗпПУ, наказ №21-К від 27.11.2013р. У день звільнення відповідач не провів розрахунок по заробітній платі, заборгованість складає 3552,53 грн. Оскільки відповідач не виконав встановлені законом обов'язки, позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі у сумі 3552,53 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку у сумі 33089,79 грн. за період з 04.12.2013р. по 07.11.2014р. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі, допустити негайне виконання рішення суду. Представник відповідача заперечень проти позову не надав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Судом встановлено, що [PERSON] 03.11.2011р. була прийнята на посаду бухгалтера в ПАТ Проектний інститут «Запорізький Діпроелектро», наказ №28-К від 03.11.2011р. Згідно наказу №21-К від 27.11.2013р. [PERSON] звільнилася з підприємства за власним бажанням згідно п.1 ч.1 ст.38 КЗпПУ, що підтверджується копією трудової книжки. Згідно довідки відповідача №04/11-14бух від 04.11.2014р., заборгованість з заробітної плати [PERSON] на момент звільнення складала 3552,53 грн. Розмір заборгованості підтверджується також оборотно-сальдовою відомістю і не заперечується відповідачем. Згідно ч.1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Так як за підприємством мається безспірна сума заборгованості по заробітній платі при звільненні 03.12.2013р. позивача, яка не сплачена відповідачем на час розгляду справи, то у позивача виникло право отримати середньомісячний заробіток за час затримки виплати заробітної плати. При визначенні розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні застосовуються вимоги п.п. 2, 3, 5, 8 Постанови КМ України № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Відповідно до довідки про середню заробітну плату, середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 95,45 грн. В межах заявлених позовних вимог за період з 04.12.2013р. по 08.12.2014р. число робочих днів складає 253. Нарахування виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку має провадитися шляхом множення середньоденного заробітку позивачки на число робочих днів. Таким чином, при середньоденному заробітку у розмірі 95,45 грн. за 253 робочих дні затримки розрахунку, сума, яку відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивачці за затримку розрахунку при її звільненні становить 24148,85 грн. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у сумі 3552,53 грн. і заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 24148,85 грн., а всього 27701,38 грн. Відповідно до ст.. 88 ЦУПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 277,01 грн. Відповідно до змісту ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, і може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні працівникові виплати заробітної плати. Приймаючи до уваги наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для допущення негайного виконання рішення суду в частині стягнення всієї заборгованості по заробітній платі у сумі 3552,53 грн.

Outcome: approved