Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

У листопаді 2015 р. [PERSON] через представника звернувся до суду з позовом до [PERSON], яким просив визнати дійсним договір №618 оформлений на універсальній біржі «Південь» 09 грудня 1999 р. за яким він купив у [PERSON], якого представляв [PERSON], 35/100 частин домобудівлі про провулку Дружній, 21 в м. Миколаєві. В обґрунтування позову зазначив, що умови договору між сторонами виконані, чиїсь права не порушені, він оселився в придбаному житлі, утримує його. Крім того, у договорі неправильно зазначена назва провулку - в дійсності ще у 1985 р. провулок Дружній був перейменований у «Молодогвардійський». 14 грудня 2015 р. ухвалою суду занесеною до журналу судового засіданні була прийнята до розгляду заява позивача подана його представником про збільшення вимог додатково була поставлена вимога про визнання за позивачем право власності на вказану частину будинку за у звязку із втратою оригіналу спірного договору у листопаді 2015 р. Ухвалою суду від 14 грудня 2015 р. відповідача [PERSON] замінено на належного [PERSON] В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала, надалі не зявилася, позивач подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином завчасно. Представник універсальної біржі «Південь» в судове засідання не зявився, представника або відзиву до суду не направив. Суд заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини. 09 грудня 1999 р. універсальною біржею «Південь» було оформлено договір №618 відповідно до якого [PERSON] купив належні [PERSON], від імені якого за довіреністю діяв [PERSON], 35/100 частини домобудівні по провулку Дружньому, 21 в м. Миколаєві. При цьому рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради №208 від 22 березня 1985 р. провулок Дружній (Ленінський район) був перейменований у провулок Молодогвардійський. Договір купівлі-продажу було зареєстровано в Миколаївському ММБТІ, інвентарні дії після реєстрації договору в БТІ стосовно цієї нерухомості проводилися лише як по провулку Молодогвардіському, у державних реєстрах відомості про реєстрацію прав або обтяжень за даною адресою відсутні, позивач зареєстрований за даною адресою із сином (а.с.4-10,23). Тому суд приходить до висновку, що в договорі №618 від 09 грудня 1999 р. адреса розташування спірного майна «провулок Дружній» зазначена помилково, а дійсною його адресою на момент оформлення спірного договору є провулок Молодогвардійський. Відповідно до ст. 47, 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу нерухомості, що не посвідчений нотаріально, може бути визнаний судом дійсним, якщо однією стороною він виконаний повністю або частково, а друга сторона ухиляється від його нотаріального оформлення. З наведених обставин вбачається, що договір виконано повністю, претензій одна до одної з приводу його виконання сторони не мають, а тому,позов щодо визнання договору дійсним можливо задовольнити. У відповідності до ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно. Оскільки оригінал договору, який був зареєстрований у БТІ та дійсність якого установлена судом втрачено, то є підстави для визнання права власності на житловий будинок за позивачем. Обєктом право власності буде саме житловий будинок з відповдіною частиною господарських будівель та споруд, а не домобудівля, як записано в договорі купівлі-продажу, оскільки так він інвентаризований БТІ і за відсутності самочинного будівництва у суду немає підстав зазначати інше (а.с.4) Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved