Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

У квітня 2009 року Одеська міська рада звернулась до суду з вказаним позовом, вимоги якого під час розгляду справи були уточнені та відповідно до яких просить суд зобов'язати [PERSON] за власний рахунок звільнити самочинно зайняту земельну ділянку шляхом знесення житлового будинку, зазначеного у Технічному паспорті від 26 березня 2008 року під літ. «Л» за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] самовільно, порушуючи діюче законодавство зайняла земельну ділянку на якій здійснила самочинне будівництво житлового будинку. В той же час межі земельної ділянки не визначені в натурі (на місцевості), а [PERSON] не отримувала правовстановлюючих документів та в офіційному порядку їх не реєструвала. А тому земельна ділянка підлягає звільненню, шляхом знесення самочинно побудованого житлового будинку. Під час розгляду справи [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], за участю третіх осіб: [PERSON], Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, Одеська міська рада та Прокурор Київського районного суду м. Одеси, про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом знесення об'єкту самочинного будівництва. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок того, що [PERSON] незаконно здійснила будівництво житлового будинку на самовільно захопленій земельній ділянці, що створює перешкоди у користуванні їхньою власністю. В судовому засіданні представник позивача Одеської міської ради підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник третьої особи, що заявляє самостійні [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог Одеської міської ради та [PERSON] посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Представник Прокуратури Київського району м. Одеси позовні вимоги Одеської міської ради та [PERSON] вважав обґрунтованими та просив їх задовольнити Інші учасники процесу у судове засідання не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, однак про причини неявки суд не повідомили. Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги Одеської міської ради та [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2013 року було відмовлено у задоволенні позовів Одеської міської ради та [PERSON]. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 29 травня 2013 року, рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2013 року було скасоване, та постановлено нове рішення, яким було зобов'язано [PERSON] знести самочинно побудований будинок під літ. «Л», який знаходиться [ADDRESS]. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 січня 2014 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2013 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 29 травня 2013 року були скасовані, а справа була направлена на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] збудувала житловий будинок, який [ADDRESS], та який у технічній документації значиться під літ. «Л». Земельна ділянка на якій було збудовано спірний житловий будинок не виділялась гр. [PERSON] під будівництво, а тим паче межі цієї ділянки не були визначені в натурі. Положеннями ст. 5 Закону України «Про основи містобудування» передбачено, що при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені, крім іншого, розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів, з дотриманням державних стандартів, норм і правил; урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва. Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» встановлено, що будівництво (реконструкція) об'єкта здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про планування та забудову територій», здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно з законодавством. Згідно із ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) це самочинне будівництво порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, проводиться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів (ст. 152 ЖК України). Рішенням Одеської міської ради від 26 вересня 2003 року за № 1716 - ХХІV затверджено «Правила забудови міста Одеси», відповідно до п. 5, 7 «Правила забудови міста Одеси» проектна документація погоджується Управлінням архітектури та містобудування, Управлінням екологічної безпеки, Управлінням інженерного захисту території міста, санітарними та пожежними органами. Таким чином, суд вважає, що оскільки самочинно збудований житловий будинок під літ. «Л», який знаходиться [ADDRESS] не відповідає чинним будівельним нормам та правилам, тим самим порушує права і законі інтереси громади м. Одеси та [PERSON]. Суд критично ставиться до заперечень представника відповідачки [PERSON], оскільки вони не засновані на законі, не підтверджуються зібраними по справі доказами та ними спростовуються. У зв'язку із розглядом справи Одеська міська рада витратила власні кошти у розмірі 30 гривень на інформаційно-технічне забезпечення, а також [PERSON] витратив власні кошти в сумі 243 гривні 60 копійок за сплату судового збору, зазначені витрати необхідно відшкодувати шляхом стягнення з [PERSON] цих сум, на підставі ст. 88 ЦПК України. Отже, з урахуванням встановлених по справі обставин, оцінивши їх у всій сукупності, суд вважає, що позов Одеської міської ради та [PERSON] підлягають задоволенню, шляхом зобов'язання [PERSON] за власний рахунок звільнити самочинно зайняту земельну ділянку шляхом знесення житлового будинку, зазначеного у Технічному паспорті від 26 березня 2008 року під літ. «Л» за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved