Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] вимогами якої є стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення позову і до повноліття дитини та аліменти на її утримання до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьох років у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи із дня пред»явлення позову до суду. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на те, що з 23.10.2015 року позивач перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що внесено актовий запис № 677. Від шлюбу [INFO] року народилась донька - [PERSON], [INFO]. Від народження і на даний час дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Крім того відповідач ухиляється від утримання позивачки, чим порушує її права, передбачені ч.2, 4 ст.84 СК України. Ухвалою суду від 13.08.2018 року визначений порядок розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.12-13). Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликались, проте відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач та/або позивач до суду не подавали. Відповідач відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, не надав. Оскільки закінчились строки для подання відзиву, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Порядок надання доказів, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються заперечення відповідача регламентуються п.1 ч.5 ст.178 ЦПК України. Отже, відповідно до ч.8 ст.83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Суд дослідивши-встановивши обставини справи, перевіривши їх наявними доказами та встановивши відповідні їм правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, з 23.10.2015 року позивач перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, зареєстрованим Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 677 (а.с.7). [INFO] року від шлюбу народилась донька - [PERSON], [INFO], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві, зроблено актовий запис 3437 (а.с.8). Відповідно до ст.180СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 3 ст.181СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до положення ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На виконання цього обовязку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоровя і матеріального положення і інших обставин, що мають істотне значення. Із позовної заяви вбачається, тільки те що відповідач може надавати кошти у розмірі 1/4 грн. на її утримання, та зазначається, що він працює торговим представником національної мережі будівельно-господарських гіпермаркетів «Нова лінія», однак ніякої інформації документально підтвердженої про дохід відповідача суду надано не було. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що позивач не довела суду належними та допустимими доказами достатність заробітку платника аліментів для стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням встановленого та виходячи з принципу справедливості та розумності, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково, присудив аліменти у розмірі 1/4 частини на утримання дитини до досягнення нею повноліття та 1/6 частину на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Також на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн., що є мінімальною ставкою судового збору на 2018 рік. На підставі викладеного,

Outcome: approved