Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

У липні 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування вимог зазначив, що відповідно до умов договору кредиту № 155/18-161-55 від 15.05.2008, укладеного між банком та відповідачем [PERSON] , останній було надано кредит у доларах США. Відповідач [PERSON] в порушення норм діючого законодавства та умов зазначеного договору свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого перед Банком утворилась заборгованість у загальному розмірі 8396,72 доларів США. Просив стягнути з відповідачів зазначену суму заборгованості, а також судові витрати. Відповідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 вересня 2018 року справа розглядається у загальному порядку. Ухвалою суду від 19 квітня 2019 року підготовче провадження у справі було закрите, а справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача Дегятрьов Є.В., який діє за довіреністю, у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а також зазначив про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] , буду неодноразово повідомленою про час і місце розгляду справи в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не прибула з невідомих причин, відзиву на пред`явлений позов чи будь-яких інших заяв по суті справи не надала. Виходячи з наведених обставин, зважаю при цьому на наявність відповідної письмової згоди представника, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). За правилами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Матеріалами справи встановлено, що 19 травня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (надалі - Банк), з одного боку, та [PERSON] \~ (надалі - Позичальник), з іншого, було укладено договір кредиту № 155/18-161-55 (надалі Кредитний договір), за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 5000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 21,00 % річних, строком до 18 травня 2009 року. При цьому позичальника [PERSON] було ознайомлено із умовами зазначеного кредитного договору, порядком та строками здійснення погашення отриманого кредиту, а також із відповідальністю на випадок невиконання чи неналежного виконання своїх зобов`язань, що засвідчено її особистими підписами. Згідно із п. 1.1 Кредитного договору позичальник [PERSON] зобов`язалася здійснювати повернення кредиту рівними частинами в сумі по 416,67 доларів США не пізніше 05 числа кожного місця, починаючи за місця, наступного за місяцем, в якому було надано кредит, та з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 18 травня 2009 року у сумі 416,63 доларів США. Пунктом 4.1 Кредитного договору сторони погодили, що у разі прострочення позичальником строків погашення кредиту (його частини) та/або сплати процентів, комісій, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період невиконання зобов`язань за цим договором, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня за днем прострочення. Судовим розглядом встановлено, що зобов`язання за договором кредиту позичальником [PERSON] належним чином не виконано. Згідно із наданим представником позивача розрахунком станом на 02.02.2018 сукупна заборгованість за кредитним договором становить 8396,72 доларів США і складається: з суми заборгованості за кредитом у розмірі 3749,52 доларів США, суми нарахованих відсотків за користування кредитом за період з 28.11.2008 по 28.03.2012 у розмірі 2865,68 доларів США, суми пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків за період з 02.02.2017 по 26.01.2018 у загальному розмірі 1781,52 доларів США. Відповідач [PERSON] , не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання нею обов`язків за кредитним договором, тим самим не оспорюють наявних підстав для стягнення з неї виниклої заборгованості. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення пред`явленого позову в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» основної суми заборгованості за кредитом у розмірі 3749,52 доларів США. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми відсотків за користування кредитом та пені, суд виходить з наступного. Разом із тим, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проте, позивачем вимог про стягнення відсотків на підставі ст. 625 ЦК України не заявлено. Таким чином, у справі, що розглядається, вимоги кредитної спілки про стягнення відсотків за користування кредитом та пені за період після 18 травня 2009 року (закінчення строку кредитування) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Наведена позиція суду у повному обсязі узгоджується із правовими висновками Верховного суду України, викладеними у постанові № 175/4753/15-ц від 06.02.2019. В сенсі наведених норм та викладених обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості відсотками за користування кредитом за період з 28.11.2008 по 18.05.2009 (171 днів), що становить 368,89 доларів США. У стягнення решти суми відсотків та пені суд відмовляє на підставі вищевикладеного вмотивування. Крім того, відповідно до ст. ст.ст. 133, 141\~ ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення витрати з оплати судового збору пропорційно до суми задоволеного позову у сумі 1721,40 гривень.

Outcome: approved