Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, яким просив стягнути з [PERSON] як водія забезпеченого транспортного засобу на свою користь в порядку регресу збитки в сумі 50000,00 грн., судовий збір у розмірі 1378,00 грн. Позов обґрунтований тим, що позивач сплатив страхове відшкодування за пошкодження автомобіля «Citroen JUMPY», реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась з вини відповідача без права керування транспортним засобом, на загальну суму 58346,39 грн., з якої 50000,00 грн. відшкодовано страховою компанією ПрАТ «Просто-страхування», в якій застрахована відповідальність власника [PERSON] автомобіля «Chevrolet CAPTIVA». Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, підтримання позовних вимог та погодження на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 листопада 2015 року провадження по адміністративній справі відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито на підставі ст. 247 п. 1 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 24 грудня 2015 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 38 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності, у звязку із закінченням строку накладення стягнення. Зокрема, даною постановою встановлено, що 22 липня 2015 року [PERSON] приблизно о 18 год. 40 хв. на 191 км. автомобільної дороги Р 60 «Кролевець-Ромни-Лохвиця-Пирятин», керуючи транспортним засобом марки «Chevrolet CAPTIVA», реєстраційний номер [NUMBER], виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем марки «Citroen JUMPY», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Крім того, [PERSON] не мав права керувати транспортним засобом згідно постанови суду від 22.07.2015 року. Дані обставини не підлягають доказуванню у відповідності до статті 61 ЦПК України. Власником ([PERSON]В.) автомобіля «Chevrolet CAPTIVA», реєстраційний номер [NUMBER], застрахована цивільно-правова відповідальність в ПрАТ «Просто-страхування» за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17.02.2015 року (Поліс № АІ/7359634). Відповідно до звіту № 573 про незалежну експертну оцінку ринкової вартості колісного транспортного засобу і розміру матеріального збитку, заподіяного його власнику в результаті пошкодження автомобіля «Citroen JUMPY 2.0 HDi», реєстраційний номер [NUMBER], 2009 року випуску, вартість матеріального збитку складає 58346,39 грн. (а.с. 23-67). 27 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «Просто-страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 68). Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що складено Страховий акт № 108766 від 14.01.2016 року, а 15.01.2016 року ПрАТ «Просто-страхування» виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 50000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 847 (а.с. 69, 70). Положеннями частини 1 ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії (підпункт 38.1.1 «б» пункту 38.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Таким чином, [PERSON] визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та не мав права керувати транспортним засобом, у звязку із чим у позивача є право на виплату сплаченого страхового відшкодування в сумі 50000,00 грн. Враховуючи все вищевказане, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі статті 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved