Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що 01 березня 2014 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого вони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. В позовній заяві вказує, що відповідач більше часу та коштів витрачає не на сім'ю, а на себе та своїх друзів. Їх син інвалід, а тому потребує постійного контролю, але відповідач не надає належної матеріальної допомоги та нічого не робить для того, щоб покращити умови проживання дітей. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного. Відповідач вживає алкогольні напої, вчиняє сварки, виражається нецензурною лайкою при дітях. Просить суд розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] 01 березня 2014 року у виконавчому комітеті Садівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області за актовим записом № 1. В судовому засіданні позивач пояснила, що 01 березня 2014 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого вони мають двох неповнолітніх дітей. Відповідач вживає алкогольні напої, вчиняє сварки, постійно виражається нецензурною лайкою при дітях. Дітьми не займається, належної матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Під час строку для примирення ніяких висновків для себе не зробив, не змінив своєї поведінки. Подальше спільне життя з відповідачем суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] 01 березня 2014 року у виконавчому комітеті Садівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області за актовим записом № 1, та не стягувати на її користь з відповідача сплачений нею судовий збір. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Пояснив, що він виражається нецензурною лайкою, але це не є підставою для розірвання шлюбу. Він постійно надає грошові кошти позивачу на утримання дітей та бажає зберегти сім'ю. Просив суд відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається із свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01 березня 2014 року у виконавчому комітеті Садівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області за актовим записом № 1 (а.с. 6). Згідно до свідоцтв про народження сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 8). Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На переконання суду сторони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання, мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачем, відсутність бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України підлягає розірванню.

Outcome: approved