Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 16.09.2010 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписана відповідачем заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Правилами користування платіжною карткою» являє собою кредитний договір. Посилаючись на порушення боржником умов повернення кредиту, станом на 28.02.2015 року виникла прострочена заборгованість по договору в сумі 34 283 грн. 14 коп., яка складається із заборгованості: за кредитом 23 470 грн. 42 коп., за процентами по користуванню кредитом 8604 грн., за пенею та комісією 100 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 грн. фіксованої частки та 1608 грн. 72 коп. за процентною складовою, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь 34 283 грн. 14 коп. заборгованості та 342 грн. 83 коп. судових витрат. В поданій до суду 23.11.2015 року заяві представник позивача просив додатково стягнути з відповідача 400 грн. витрат за публікацію оголошення в газеті про виклик відповідача в судове засідання. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі в якій не заперечував щодо винесення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом розміщення відповідного оголошення в газеті «Час Київщини», тому суд вважає за необхідне провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву з наступних підстав. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором невстановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Приписами ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пунктом 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг (Умов) встановлено, що банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором (п. 2.1.1.12.11 Умов). Судом встановлено, що 16.09.2010 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. З матеріалів справи вбачається, що станом на 28.02.2015 року перед відповідачем виникла прострочена заборгованість по договору в сумі 34 283 грн. 14 коп., яка складається із заборгованості: за кредитом 23 470 грн. 42 коп., за процентами по користуванню кредитом 8604 грн., за пенею та комісією 100 грн., а також штрафи в розмірі 500 грн. фіксованої частки та 1608 грн. 72 коп. за процентною складовою. Доказів на підтвердження відсутності заборгованості перед банком, а також заперечень щодо розрахунку боргу відповідач суду не надав. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним зобов'язанням у повному обсягу. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 342, 83 грн. судового збору та 400 грн. витрат за оплату публікації оголошення в газеті «Час Київщини». Враховуючи викладене,

Outcome: approved