Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

У квітні 2019 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилався на те, що ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 05.01.2017 року відмовлено у вдачі судового наказу за вимогами про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за природний газ, зумовило звернення до суду з даним позовом. Вказував на\~те,\~що \~позивач \~надавав \~відповідача послуги\~постачання природного\~газу на умовах, що передбачені Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, який має ознаки публічного та розміщений на офіційному веб-сайті постачальника газу і не потребує двостороннього підписання, оскільки приєднанням до умов такого договору вважається не повернення постачальнику надісланої споживачу заяви-приєднання, а також фактичне споживання природного газу після офіційного опублікування Типового договору на відповідному інтернет-сайті. Вказував на те, що відповідач своїми діями фактично прийняв умови вказаного договору, продовжував споживати газ, проте отриманні послуги не оплачував, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість в сумі 3904,64 грн. та на підставі акту №2304 від 19.05.2016 року йому припинено газопостачання. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, умови договору, просив стягнути з відповідача на користь позивача вище вказану заборгованість та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Вказував на те, що зверненню до суду з даним позовом передувало звернення з заявою про видачу судового наказу, що відповідно до вимог ЦК України мало наслідком переривання строку позовної давності. Зазначав, що квартира відповідача відключена від газопостачання через невиконання відповідача своїх обов`язків щодо оплати отриманих від позивача послуг постачання природного газу. Таким чином, просив стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 3904,64 грн. за період з вересня 2015 року по травень 2016 року та судовий збір. Справа слухалась у відсутності відповідача, причини неявки якого в судове засідання призначене на 28.08.2019 року визнанні судом не поважними, оскільки останній не надав суду належних та допустимих доказів поважності неявки в судове засіданні та у своїй заяві про відкладення не вказав які саме сімейні обставини були перешкодою його явки в судове засідання. Крім того, відповідач у своїй заяві про застосування строків позовної давності висловив свою позицію по суті даного спору, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду даної справи без участі відповідача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог\~ ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів.\~ Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності.\~ Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У відповідності до вимог ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно ч.1, 3\~ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу»\~постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико- хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно- правовими актами. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей\~633,\~634,\~641\~та\~642\~ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно з вимогами «Правил постачання природного газу» (постанова НКРЕКП від 30 вересня 2015року № 2496, надалі Правила) визначено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що надається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей\~633,634,641\~та\~642 ЦК України\~шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. ТОВ «Чернівцігаз Збут» в порядку, передбаченому Правилами, розмістив на своєму сайті Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, а також надіслав всім побутовим споживачам заяви - приєднання по формі, встановленій у\~постанові НКРЕКП від 30 вересня 2015року № 2500, яку споживачам необхідно було підписати та повернути ТОВ «Чернівцігаз Збут». Згідно з вимогами Правил якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ або факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору постачальником відповідно до вимог цих Правил. У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS] не подавав до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт, відбір природного газу з газорозподільної системи не припиняв, фактично проводив споживання природного газу. Матеріали справи\~ не\~містять \~належних та\~допустимих доказів\~які б\~спростовували той\~факт,\~що відповідач\~ будучи\~зареєстрованим за\~вказаною \~вище \~адресою не\~користувався наданими\~позивачем \~послугами \~газопостачання,\~у зв`язку\~з чим\~суд приходить\~до висновку,\~що відповідач є споживачем послуг які надаються позивачем. Таким чином, надання позивачем послуг та їх споживання відповідачем є діями осіб, з якими закон, зокрема ст.11 ЦК України, пов`язує підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, а тому відсутність між сторонами письмового договору про надання послуг не є підставою для звільнення відповідача від оплати комунальних послуг. Крім того, розрахунок заборгованості та акт №2304 від 19.05.2019 року свідчать про те, що споживання відповідачем природного газу з газорозподільної системи не припинялось до моменту його відключення від газопостачання. За змістом п. 20 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2496 від 30.09.2015 року, споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений природний газ на умовах, визначених договорами (п.20 Порядку). Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами, та вноситься у встановлені строки. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться . У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що відповідач не виконав покладених на нього зобов`язань та у встановлені строки не оплатив наданні йому позивачем послуги відповідно до встановлених тарифів. Згідно доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за відповідачем рахується заборгованість по оплату послуг позивача в сумі 3904,64 грн. за період з вересня 2015 року по травень 2016 року (а/с 12). Враховуючи те,\~що відповідачем\~заявлено \~про застосування\~ до\~спірних правовідносин\~строку \~позовної давності\~в частині\~ вимог\~за період\~з вересня\~2015\~року по\~березень 2016\~року,\~оскільки вважає\~що такі\~ вимоги\~заявлені поза\~межами трирічного\~строку позовної\~давності,\~ \~ варто зазначити наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. У відповідності до вимог ст. 257, ст. 267 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд. Разом з тим, ч. 2 ст. 264 ЦК України передбачено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також тоді, коли предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. У відповідності до правового висновку сформованого Верховним судом України у постанові від 21 січня 2015 року (справа №6-214цс14), судовий наказ є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Враховуючи, що судовий захист позивача на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання позивачем заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому\~ ЦПК України, перериває позовну давність. За змістом ч. 3 ст. 264 ЦК України, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці 05.01.2017 року відмовлено ТОВ «Чернівцігаз збут» у видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за природній газ в сумі 3216,74 грн. (а/с 10). Наведені обставини підтверджують посилання представника позивача про те, що з заявою про видачу судового наказу позивач звертався у грудні 2016 року, а тому строк позовної давності був перерваний саме 21.12.2016 року з моменту звернення до суду з заявою про видачу судового наказу. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за визначений позивачем період, а саме з вересня 2015 року по травень 2016 року, яка з урахуванням наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості становить 3904,64 грн. (а/с 12). На підставі вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений останнім судовий збір в розмірі 1921 грн. З урахуванням вище викладеного та

Outcome: approved