Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року. Заява обгрунтована тим, що [PERSON] народився [INFO] в м.Ніжині Чернігівської області, з моменту народження і в даний час проживає у будинку своїх батьків в [ADDRESS] . В період з 01 вересня 1986 року по 01 вересня 1993 року заявник навчався в школі-інтернаті КЗ «Батуринська спеціальна школа». 07 жовтня 1992 року заявнику видано паспорт громадянина СРСР, який в подальшому був втрачений, даний паспорт не був замінений в 1994 році на паспорт громадянина України. У грудні 2020 року заявник вперше звернувся до Ніжинського МВ УДМС України в Чернігівській області із заявою щодо оформлення паспорту громадянина України, на що отримав відмову з посиланням на відсутність підтвердження належності до громадянства України. Встановлення факту необхідне для оформлення паспорта громадянина України. Просить заяву задовольнити. В судовому засіданні представник заявника адвокат Васюк Д.Г. підтримав заяву за вищевикладених обставин, пояснивши, що заявник втратив паспорт СРСР у 2000 році, після відбування покарання звернувся до Ніжинського МВ УДМС, батьки заявника померли, останні були громадянами України. Представник заінтересованої особи Ніжинського МВ УДМС України в Чернігівській області Іваненко С.І. в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] відмовлено у видачі паспорта громадянина України на його звернення у грудні 2020 року, його особа ідентифікована, але не встановлено належності до громадянства України, проти вимог заяви не заперечує. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що заявник [PERSON] народився в м.Ніжині у 1976 році, постійно проживав і проживає в [ADDRESS] , де проживали також і його батьки, відбував покарання. Аналогічні показання в судовому засіданні надані свідком [PERSON] .. Із врахуванням доказів по справі судом встановлено слідуюче. Заявником по справі є [PERSON] , [INFO] , місце народження в м.Ніжині Чернігівської області, батьки- [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про нарподження [NUMBER] , дата видачі-21 серпня 1976 року. [PERSON] отримано паспорт громадянина [NUMBER] від 07 жовтня 1992 року, що підтверджується відповідною копією заяви (а.8). У повідомленні Комунальної архівної установи «Об`єднаний трудовий архів Бахмацької міської ради» від 26 березня 2021 року зазначено, що [PERSON] , [INFO] , прибув 01 вересня 1986 року із [ADDRESS] , та вступив в школу-інтернат (КЗ №Батуринська спеціальна школа») до третього класу, вибув 01 серпня 1993 року до [ADDRESS] , після закінчення 9 класу. Згідно копій 1-5 сторінок трудової книжки [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , 14 вересня 1993 року прийнятий до Ніжинського механічного заводу робітником, де працював до 19 вересня 1994 року і в період з 27 квітня 1995 року по 09 вересня 1996 року, з 11 січня 2000 року по 01 квітня 2001 року. Зареєстроване місце проживання [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] , з 11 листопада 1998 року по даний час, що підтверджується копією довідки Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 28 липня 2020 року, довідкою вказаного органу місцевого самоврядування від 16 червня 2021 року, де також зазначено, що за вказаною адресою також були зареєстровані батьки заявника- [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] . У повідомленні Ніжинського МВ УДМС України в Чернігівській області від 22 грудня 2020 року зазначено про відмову [PERSON] в оформленні паспорта громадянина України через відсутність документальних даних щодо реєстрації місця проживання з 1991 року. Згідно ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З указаного вбачається, що законом передбачено вставлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться і факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Так, встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України Про громадянство України є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.3 цього Закону. Відповідно до ч.1 ст.3 даного Закону громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України Про громадянство України (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис громадянин України, та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Пунктом 3 ч.2 ст.9 даного Закону визначено, що безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. Пунктом 8 даного Порядку передбачено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до п.1 ч.1 ст.3 вищезазначеного Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає, в тому числі, судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Пунктом 9 Порядку передбачено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до п.2 ч.1 ст.3 вказаного Закону особа, яка проживала на території України за станом на 13 листопада 1991 року і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання в Україні на зазначену дату, подає, в тому числі, судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року. Пунктом 10 Порядку передбачено, що для встановлення відповідно до п.п.1 та 2 ч.1 ст.3 вказаного Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію свідоцтва про народження; в) один із таких документів: зокрема судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; Отже, одним із документів на підтвердження обставин для встановлення належності до громадянства України є рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року. Вказані вище докази, зокрема і показання свідків [PERSON] та [PERSON] , підтверджують факт постійного проживання заявника [PERSON] в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року, про що також відсутні заперечення учасників судового розгляду, що є підставою для задоволення заяви, при цьому метою встановлення факту постійно проживання заявника на території України є необхідність вирішення питання підтвердження належності до громадянства України та отримання паспорта громадянина України. Наявність спору про право, що пов`язане із набуттям заявником громадянства України,-відсутнє.

Outcome: approved