Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в якому із урахуванням змін просить суд визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року право власності на 1/3 частку житлового будинку загальною площею 113,1 кв.м, житловою - 70,6 кв.м з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]; визнати за [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року право власності на 1/3 частку житлового будинку загальною площею 113,1 кв.м, житловою - 70,6 кв.м з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]; визнати за [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року право власності на 1/3 частку житлового будинку загальною площею 113,1 кв.м, житловою - 70,6 кв.м з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування вимог зазначається про те, що [INFO] року померла [PERSON] дружина позивача й мати відповідачів [PERSON] та [PERSON] У визначений законом строк останні як спадкоємці першої черги за законом звернулися до нотаріальної контори з питань прийняття спадщини. До складу спадщини померлої [PERSON] входить житловий будинок [ADDRESS] Разом з тим, постановою державного нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори від 17 листопада 2017 року відмовлено вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із відсутністю у встановленому законом порядку державної реєстрації права власності на спірний житловий будинок. З підстав визнання права власності у порядку спадкування за законом, позивач змушений звернутися до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. 26 березня 2018 року надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] й [PERSON] у судове засідання не з'явилися. 26 березня 2018 року їх представник [PERSON] через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність й визнання позовних вимог. Відповідач Калинівська селищна рада Броварського району Київської області у судове засідання свого представника не направила. 21 березня 2018 року від сільського голови села Калинівка [PERSON] надійшло клопотання про розгляд даної справи без представника селищної ради. Третя особа Броварська районна державна нотаріальна контора у судове засідання свого представника не направила. 26 березня 2018 року від завідувача нотаріальної контори [PERSON] надійшов лист про розгляд даної справи без участі представника нотаріальної контори. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим повторно 18 травня 2017 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 21 (а.с.9). Факт належності позивача та відповідачів у даній справі до кола спадкоємців першої черги за законом підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу із [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON] та свідоцтвом про її одруження з [PERSON], й свідоцтвом про народження [PERSON] Із матеріалів дослідженої судом копії спадкової справи № 366/2017 до майна померлої [INFO] року [PERSON] вбачається, що 24 травня 2017 року до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області, дотримуючись шестимісячного терміну для прийняття спадщини, звернувся [PERSON] 12 й 20 вересня 2017 року із відповідними заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулися відповідачі [PERSON] й [PERSON] Таким чином, спадкоємцями померлої [PERSON], які прийняли спадщину є [PERSON], [PERSON], [PERSON] Постановою державного нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори від 17 листопада 2017 року відмовлено вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із відсутністю у встановленому законом порядку державної реєстрації права власності на спірний житловий будинок. Відповідно до листа Калинівської селищної ради Броварського району № 1355 від 18 жовтня 2017 року, адресованого державному нотаріусу Броварської районної державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] рахується власником домогосподарства у [ADDRESS] згідно із погосподарською книгою [NUMBER], особовий рахунок [NUMBER] Інформація щодо реєстрації права власності на будинок [ADDRESS] та відповідно копії правовстановлюючих документів на вищевказаний будинок у виконкомі селищної ради відсутні. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до листа комунального підприємства Київської обласної ради «Лівобережне бюро технічної інвентаризації» № 236601 від 13 жовтня 2017 року інформація щодо реєстрації права власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] відсутня. Із копії технічного паспорту на житловий будинок видно, що за адресою: [ADDRESS] знаходяться: житловий будинок, (позначений на плані літ. «А»), загальною площею 113, 1 кв.м, житловою площею 70,6 кв.м з надвірними будівлями та спорудами: сараєм-літньою кухнею «Б», погребом «під Б», гаражем «В», вбиральнею «Д», колонкою «К», огорожею «№3-6». Рік побудови житлового будинку значиться 1972. Згідно із статтею 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Правилами статті 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Відповідно до вимог статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті а життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Правилами статті 3 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

Outcome: approved