Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

У листопаді 2014 року заявник звернувся до суду із вищевказаною заявою, в обґрунтування якої зазначав, що 25 жовтня 2006 року між ним та [PERSON] у м.Кастель Волтурно, Італія зареєстровано шлюб, під час якого у них на території Італії народилось двоє дітей - [INFO] у м.Мілан народився [PERSON] та [INFO] у м.Мілан народилась [PERSON]. Також вказував на те, що 06 березня 2012 року він змінив своє прізвище та ім'я з [PERSON] на [PERSON], та у зв'язку з тим, що їх спільні з [PERSON] діти залишились зареєстрованими на його попередньому прізвищі, вони вирішили змінити їх прізвища на однакові з батьками та звернулись з відповідною заявою в Відділ реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, оскільки як вони так і їх діти являються громадянами України та зареєстровані в м. Чернівці, однак їм було відмовлено у поновленні актових записів цивільного стану, а також у внесенні даних до Державного реєстру актів цивільного стану на підставі вже вчинених актових записів державними органами Італійської Республіки, що підтверджується листом Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції від 16.10.2014 року. Разом з тим, вважає, що у зв'язку з тим, що реєстрація актів цивільного стану про шлюб та про народження дітей відбулась органами державної влади Італійської Республіки, а тому відповідно до вимог Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2014 року №1064, для переміни імені необхідно, щоб актовий запис про народження був внесений до Реєстру відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу. Також вказував на те, що він, його дружина та їх малолітні діти є громадянами України, зареєстровані в м. Чернівці та актові записи про шлюб та народження дітей визнаються на території України, проте він не може реалізувати цивільне право на зміну імені своїх дітей через відсутність інформації про актові записи в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян. У зв'язку з наведеним, просив встановити факт реєстрації шлюбу, що мав місце 25 жовтня 2006 року у м. Кастель Волтурно відповідно до актового запису про шлюб, записаного в у Книзі реєстрації актів громадянського стану Комуни Кастель Волтурно (Провінція Казерта) Італійської Республіки за №26, між громадянами України [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], який після зміни імені 6 березня 2012 року іменується [PERSON]; встановити факт реєстрації народження громадянина України [PERSON], [INFO], який народився в м.Мілан Італійської Республіки, матір'ю якого є громадянка України [PERSON], [INFO], та батьком якого є громадянин України [PERSON], [INFO], який після зміни імені 6 березня 2012 року іменується [PERSON]; встановити факт реєстрації народження громадянки України [PERSON], [INFO], яка народилася в м.Мілан Італійської Республіки, матір'ю якої є громадянка України [PERSON], [INFO], та батьком якої є громадянин України [PERSON], [INFO], який після зміни імені 6 березня 2012 року іменується [PERSON], а також зобов'язати Реєстраційну службу внести до Державного реєстру актів цивільного стану інформацію про факти, що мають юридичне значення. В судове засідання заявник та представник заінтересованої особи [PERSON] не з'явилися, подали заяви, в яких просили розгляд справи провести у їх відсутності, а також вказали на те, що подані вимоги в частині встановлення факту реєстрації шлюбу та реєстрації народжень підтримують в повному обсязі. При цьому, заявник подав на адресу суду заяву, в якій просив викладену у заяві вимогу в частині зобов'язання Реєстраційної служби внести до Державного реєстру актів цивільного стану інформацію про факти, що мають юридичне значення залишити без розгляду. Заінтересовані особи в судове засідання, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з'явилися. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, частинами ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Як убачається з матеріалів справи, між [PERSON] та [PERSON] 25 жовтня 2006 року укладено шлюб, який був зареєстрований у Книзі реєстрації актів громадянського стану Комуни Кастель-Волтурно, країна Італія, що підтверджується перекладом акту про укладення шлюбу (а/с 9). Крім того, судом встановлено, що 04 липня 2006 року у комунні Мілана, Італія народився [PERSON] та [INFO] у провінції Мілана, Італія, народилась [PERSON], що підтверджується перекладом відповідних правовстановлюючих документів з проставлянням апостилю (а/с 12, 15). Відповідно до довідок Генерального консульства України в Мілані від 08.07.2011 року №526 та від 14.08.2006 року №424, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані як громадяни України (а/с 13, 16). Як вбачається з копії свідоцтва про зміну імені від 06.03.2012 року, громадянин [PERSON] змінив своє ім'я на [PERSON] (а/с 17 Так, відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Суд може встановлювати факти, які й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав (наприклад, для вирішення питання про наявність права на спадщину у особи, яка законодавством України не віднесена до кола спадкоємців за законом). У відповідності до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, суди можуть встановлювати факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. При цьому слід мати на увазі, що із заявами про встановлення факту реєстрації шлюбу може звернутися подружжя або кожен з них. Якщо заяву подано лише одним з подружжя, другий з них притягається до участі у справі як заінтересована особа. При цьому, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу за умов: якщо відповідний запис в органах РАЦСу не зберігся (відсутність архіву або відповідної книги реєстрації, а також при наявності книги, проте за відсутності запису у ній); якщо у поновленні такого запису органи РАЦСу відмовили у встановленому порядку; запис може бути поновлено лише на підставі рішення суду про встановлення факту - реєстрації події. Крім того, відповідно до ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. У відповідності до ст. 13 СК України частиною національного сімейного законодавства України є міжнародні договори, що регулюють сімейні відносини, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо в міжнародному договорі України, укладеному в установленому порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом сімейного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України. Згідно ч. 1 ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Крім того, відповідно до вимог ст. 144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо документи про народження дитини відсутні то державна реєстрація її народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до п. 7 ст. 256 ЦПК України у разі неможливості реєстрації факту народження органом державної реєстрації актів цивільного стану встановлення факту народження особи у певний час здійснюється в судовому порядку. При цьому, відповідно до чч. 1-3 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях. Відомості, зазначені в актових записах про народження фізичної особи та її походження, шлюб, смерть, складених виконавчими органами сільських, селищних та міських (крім міст обласного значення) рад на паперових носіях та в електронному вигляді, вносяться до Державного реєстру актів цивільного стану громадян протягом трьох робочих днів з дня надходження актового запису до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Відомості, зазначені в актових записах про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть, складених дипломатичними представництвами і консульськими установами України на паперових носіях та в електронному вигляді, вносяться до Державного реєстру актів цивільного стану Головного управління юстиції в м. Київ протягом семи робочих днів з дня надходження першого примірника актового запису. Як убачається з матеріалів справи та підтверджується відомостями, наданими відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції від 19 березня 2015 року, державна реєстрація шлюбу між заявником [PERSON] та [PERSON] за період з 5 травня 2000 року по 25 грудня 2006 року, а також з 01 січня 2008 року по теперішній час не проводилась, як і не проводилась державна реєстрація народжень дітей заявника. Крім того, за письмовою заяву представника заявника про поновлення актових записів цивільного стану, а саме актового запису про шлюб та про реєстрацію народжень, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції від 19 лютого 2015 року відмовлено, а також роз'яснено, що відповідно до п. 3.5 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення або анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 поновлення втрачених актових записів про шлюб, зміну прізвища, розірвання шлюбу, смерть проводиться тільки за наявності документів, які підтверджують , що відповідний актовий запис був раніше складений в органах державної реєстрації актів цивільного стану України ( свідоцтва про реєстрацію акту цивільного стану, його копії, засвідченої нотаріально, відмітки (штампу) про державну реєстрацію акту цивільного стану в паспорті або паспортному документі), або на підставі рішення суду. При цьому, суд зазначає й те, що Україна приєдналась до Гаазької Конвенції 10 січня 2002 року, Конвенція набула чинності 22 грудня 2003 року, відтак 98 держав-учасниць Конвенції, відмовилися у відносинах із Україною від вимоги повної консульської легалізації офіційних документів і перейшла на спрощену процедуру апостилювання. Таким чином, судом достовірно встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] 25 жовтня 2006 року зареєстрований у Книзі реєстрації актів громадянського стану Комуни Кастель-Волтурно, країна Італія, що підтверджується перекладом акту про укладення шлюбу, який прошов процедуру апостилювання (а/с 9, 10). Крім того, судом також встановлено, що 04 липня 2006 року у Комунні Мілана, Італія народився [PERSON] та [INFO] у провінції Мілана, Італія, народилась [PERSON], що підтверджується перекладом відповідних правовстановлюючих документів з проставлянням апостилю (а/с 12, 15). Відповідно до довідок Генерального консульства України в Мілані від 08.07.2011 року №526 та від 14.08.2006 року №424, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані як громадяни України (а/с 13, 16). Як вбачається з копії свідоцтва про зміну імені від 06.03.2012 року, громадянин [PERSON] змінив своє ім'я на [PERSON] (а/с 17). Таким чином, судом достовірно встановлено, що актові записи про шлюб та народження дітей заявника складено органами реєстрації актів цивільного стану Італійської Республіки та відомості про їх реєстрацію у державному реєстрі актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції відсутні. Крім того, як встановлено судом, що 09.10.2014 року [PERSON] зверталась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції із заявою з приводу державної реєстрації народження дітей, на що отримала відповідь від 16.10.2014 року №3817/04-04-34, з якої вбачається, що реєстрація народження [PERSON] [INFO], проведена 01.09.2006 р. у відділі реєстрації актів громадянського стану комуни Мілана Італійської Республіки, про що складено запис № 1147 у книзі реєстрації 05 частина 2 серії В.; реєстрація народження [PERSON] [INFO], проведена 14.06.2011 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану комуни Муджо провінції Монца та Бріанца Італійської Республіки, про що складено актовий запис № 24 частина 2 серії «В». Виходячи з вищевикладеного, підстав для проведення державної реєстрації народження відносно [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції немає (а/с 18). За таких обставин, суд приходить до висновку про те, заява про встановлення факту реєстрації шлюбу між заявником та [PERSON], укладеного 25.10.2006 року у м.Кастель Волтурно, Італія, а також факту реєстрації народжень [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] підлягає задоволенню, оскілки відсутність даного факту позбавляє його можливості без реєстрації даних актів здійснити внесення змін до актів про народження їх дітей та внесення в подальшому до них змін щодо зміни прізвища дітей на прізвища їх батьків. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Разом з тим, відповідно п. 5 ч. 1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. Таким чином, ураховуючи вищевказане, а також положення вимог ст. 207 ЦПК України та подану заявником заяву про залишення його вимог в частині зобов'язання реєстраційної служби внести до Державного реєстру актів цивільного стану інформацію про факти, що мають юридичну силу, суд ураховуючи характер правовідносин, які виникли, приходить до висновку про наявність підстав для залишення даної вимоги заявника без розгляду, що не позбавляє його права повторно звернутися до суду із аналогічною вимогою. При цьому, підстав для відмови в прийнятті заяви про залишення заяви без розгляду судом не встановлено. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved