Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

У листопаді 2013 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 22.05.2008 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та [PERSON] укладено кредитний договір за № 20065-34-08-2, відповідно до якого, відповідач отримала кредит на споживчі цілі у розмірі 25 000,00 (двадцять п'ять тисяч) грн. строком з 22 травня 2008 року по 22 травня 2011 року з процентною ставкою 25 % річних та зобов'язалася погашати отриманий кредит щомісячно згідно з графіком його погашення. У порушення норм закону та умов Кредитного договору відповідач, починаючи з 11 квітня 2009 року, зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку із чим і утворилася заборгованість перед банком. У зв'язку із невиконанням умов кредитного договору відповідачем та накопиченою заборгованістю перед банком, останній змушений звернутися до суду із даним позовом та просить стягнути із відповідача заборгованість, яка з урахуванням основної заборгованості, заборгованості за несплачені відсотки, штрафу за прострочення погашення кредиту й штрафу за прострочення погашення відсотків, становить 43 179 (сорок три тисячі сто сімдесят дев'ять) гривень 86 копійок та судові витрати. У судовому засіданні представники позивача Стригун Н.Б. та Холоденко Г.М. позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити у повному обсязі. Надали пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Проте надала до суду письмові заперечення проти позову, в яких просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з підстав пропущення строку позовної давності. Вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 22 травня 2008 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та [PERSON] укладено Кредитний договір за № 20065-34-08-2, відповідно до п. 1.1. якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 25 000,00 (двадцять п'ять тисяч) грн. строком з 22.05.2008 року по 22.05.2011 року. Згідно п. 1.3-1.5. Кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов'язується сплачувати відсотки (встановлюється в розмірі 25.00 % на рік) та фіксовану плату за користування кредитом (встановлюється в розмірі 12.00 % від суми кредиту). Банк свої зобов'язання за Кредитним договором № 20065-34-08-2 від 22.05.2008 року виконав, надавши відповідачу кредит у вказаному Кредитному договорі розмірі, про що свідчить заява на видачу готівки № 6161 від 22.05.2008 року. Відповідач свої зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконує, у зв'язку із чим утворилася заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості станом на 05.11.2013 рік становить 43 179, 86 грн., що складається із: - 18 019,24 грн. - заборгованість за сумою кредиту; - 21 402,04 грн. - заборгованість за відсотками; - 24 24,81 грн. - штраф за прострочення погашення кредиту; - 13 33,77 грн. -штраф за прострочення погашення відсотків. Згідно п. 2.3. Кредитного договору, позичальник зобов'язався сплачувати передбачені відсотки за користування кредитом, щомісячно, не пізніше 10-го числа місяця наступного за місяцем, за який вони нараховані, а також разом з повним погашенням кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними коштами в місяць, в якому здійснюється погашення. Як вбачається із п. 2.9. умов Кредитного договору, відповідач погодив, що у випадку порушення строків повернення кредиту, зобов'язується сплачувати Банку штраф у розмірі 25 (двадцять п'ять) відсотків від суми простроченого платежу за кожний випадок прострочення. П. 2.10. Кредитного договору передбачено, що у випадку порушення строків сплати відсотків за користування кредитом, зазначених в п. 2.3. Договору, відповідач зобов'язується сплачувати Банку штраф у розмірі 25 (двадцять п'ять) відсотків від суми прострочених відсотків за кожний випадок прострочення. Як вбачається з п. 3.3.та п. 3.4. Кредитного договору банк має право вимагати від позичальника сплати штрафних санкцій передбачених п. 2.9. й п. 2.10. зазначеного договору. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зі статті 530 ЦК України вбачається, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, доводи позивача щодо наявності кредитної заборгованості у відповідача перед банком є обгрунтовиними та такими, що підлягають задоволенню. Разом із тим, доводи заперечення щодо пропуску строку позовної давності є необґрунтованими, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та умов договору, у зв'язку із утворенням простроченої заборгованості, відповідно до п. 3 Кредитного договору позивач скористався правом вимоги дострокового повернення кредиту та 31.03.2010 року направив на адресу відповідача повідомлення № 3280/34-38763 з вимогою достроково повернути кредит, сплатити нараховані відсотки та штрафи, проте зобов'язання не було виконано. У зв'язку з невиконанням умов Кредитного договору, ПАТ «Банк «Київська Русь» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу з [PERSON] та 02.06.2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області видав судовий наказ про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» заборгованості за кредитним договором в розмірі 27 463 грн. 20 коп. та судових витрат. Проте, ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 15.10.2013 року судовий наказ скасовано, і роз'яснено стягувачу його право про звернення до суду з позовом у загальному порядку. За змістом статей 257, 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Виходячи із умов договору та норм чинного законодавства, вищезазначені обставини не свідчать про пропуск строків позовної давності, тому заперечення відповідача щодо пропуску строку позовної давності позивачем є необґрунтованим та такими, що задоволенню не підлягають. Крім того, наявність на утриманні у відповідача неповнолітніх дітей не звільняє останню від виконання зобов'язання за кредитним договором. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оцінюючи в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та ст.ст. 257-258, 261, 525, 526, 1054 ЦК України,

Outcome: approved