Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

У липні 2014 р. [PERSON] пред'явив позов до [PERSON], в якому просив обчислити розмір його заборгованості за аліментами на користь [PERSON] станом на 01.12.2013 р. та на 01.07.2014 р., враховуючи увесь його дохід, тобто заробітну плату й пенсію, які він отримував по вказані дати визначення заборгованості, та сплачені ним відповідачеві аліменти у загальній сумі 8848 грн. 39 коп., а також аліменти, стягнуті на користь відповідача з його заробітної плати і пенсії. Позовні вимоги обґрунтовуються наступним. В грудні 2013 р. державним виконавцем ВДВС Семенівського районного управління юстиції складено розрахунок заборгованості за аліментами, відповідно до якого її розмір станом на 01.12.2013 р. становив 7852 грн. 52 коп. Цей розрахунок є невірним, оскільки [PERSON] особисто щомісяця перераховував через термінали та каси КБ «Приватбанк» на картковий рахунок відповідача аліменти. Проте старшим державним виконавцем в рахунок сплати [PERSON] аліментів були зараховані лише кошти, сплачені [PERSON] у період з 20.11.2012 р. по 19.11.2013 р. Крім того, на порушення ст. 195 СК України, державний виконавець за спірні періоди нарахував аліменти з розрахунку 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину. До того ж, після звернення відповідача з дублікатом виконавчого листа до Центрального ВДВС Чернігівського міського управління юстиції, позивачеві було двічі за період з 21.08.2012 р. по 08.11.2013 р. включно нараховано заборгованість за аліментами в розмірі 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину. Тож якщо урахувати сплачені [PERSON] аліменти у сумі 8848 грн. 39 коп., то на даний час заборгованість за аліментами у [PERSON] відсутня. Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково: вирішено обчислити розмір заборгованості за аліментами [PERSON] на користь [PERSON] станом на 01 липня 2014 р. з урахуванням всього його заробітку (доходу): заробітної плати, отриманої пенсії, з врахуванням виплат частини заборгованості за аліментами та враховуючи, що залишок суми заборгованості 7135 грн. 77 коп. не сплачений; в решті позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати дане рішення і задовольнити його позов у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що є невірним висновок місцевого суду про те, що при обчисленні спірної заборгованості за аліментами не підлягають врахуванню сплачені [PERSON] відповідачеві кошти у загальній сумі 8848 грн. 39 коп. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Постановляючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що надані [PERSON] квитанції про сплату ним на користь [PERSON] коштів у загальній сумі 8848 грн. 39 коп. не підтверджують факт сплати їй заборгованості за аліментами, оскільки [PERSON] заперечує, що отримані нею кошти у цій сумі є аліментами, і у квитанціях про їх сплату не зазначено цільове призначення платежів. З таким рішенням не погоджується апеляційний суд. Так, по справі встановлено наступне. Згідно з копією дубліката виконавчого листа Семенівського районного суду по справі № 2519/859/2012 (провадження № 2-220/2012 року) від 16.10.2013 р., з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку або іншого доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 27.08.2012 р. до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до 23.02.2017 р. (а.с. 4). З копій розрахунків заборгованості [PERSON] [PERSON] за аліментами, які виконано державним виконавцем ВДВС Семенівського районного управління юстиції, вбачається, що станом на 01.12.2013 р. її розмір визначено у сумі 7852 грн. 52 коп., а станом на 01.07.2014 р. - 7113 грн. 57 коп. (а.с. 3, 38). [PERSON] у період з серпня 2012 р. по грудень 2013 р. перебував на обліку в Управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримував пенсію по інвалідності. Крім того, в цей період він працював директором комунального підприємства «Семенівська районна друкарня». Ці обставини підтверджуються копіями довідок відповідного змісту (а.с. 9, 5). 12.11.2013 р. [PERSON] звернулася до Центрального ВДВС Чернігівською міського управління юстиції з заявою про відкриття виконавчого провадження за дублікатом виконавчим листа Семенівського районного суду по справі № 2519/859/2012 (провадження № 2-220/2012 року) від 16.10.2013 р., у якій вказала, що [PERSON] отримує пенсію, та зазначила про необхідність нарахування заборгованості з дня призначення аліментів - з 27.08.2012 р. (копія цієї заяви на а.с. 42). Згідно з довідкою Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 68 від 15.01.2014 р., розмір заборгованості [PERSON] за аліментами перед [PERSON] за період з 27.08.2012 р. по 31.01.2014 р., яка обчислена виходячи з розміру пенсії [PERSON], становить 11625 грн. 89 коп. (а.с. 47). З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки. Оспорювані позивачем розрахунки заборгованості відповідачеві за аліментами на утримання їхніх неповнолітніх дітей виконано державним виконавцем ВДВС Семенівського районного управління юстиції. Відповідно до ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 7.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Мін'юсту України від 02.04.2012 р. № 512/5 (зареєстрований у Мін'юсті України 02.04.2012 р. за № 489/20802), обчислення розміру заборгованості за аліментами здійснюється державним виконавцем, а згідно з ч. 9 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», заінтересованим особам надано лише право у встановленому законом порядку оспорити визначений державним виконавцем розмір заборгованості за аліментами. З викладеного випливає, що [PERSON] пред'явлено позов до неналежного відповідача. Тож в порядку ч. 3 ст. 303 ЦПК України оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням рішення про відмову у задоволенні позову. Враховуючи викладене,

Outcome: partial