Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити, що частка у праві спільної сумісної власності померлої [INFO] [PERSON], померлого [INFO] [PERSON] на квартиру [ADDRESS], становить по 1/5 частці кожному. Позивач зазначав, що [INFO] померла його мати [PERSON], батько [PERSON] помер [INFO]. Після їх смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], що належала їм на праві спільної сумісної власності по 1/5 частці на підставі договору міни, посвідченого П'ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою 01 червня 1995 року, реєстровий № 1-2103 та зареєстрованого у Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 7478 від 02.06.1995р. Для оформлення спадщини після смерті батька, він звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті батьків, але йому було в цьому відмовлено, оскільки неможливо встановити розмір спадкових часток у спільній сумісній власності, які належали його померлим батькам та рекомендовано звернутися до суду. Після смерті батьків: [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина і спадкоємцями після їх смерті є: син [PERSON], онука [PERSON]. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Позивач та відповідач у судове засідання не з'явилися, однак направили заяву про слухання справи за їх відсутністю. Третя особа: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] в суд не з'явилася, але надіслала заяву з проханням слухання справи у її відсутності, позов підтримала. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, оцінюючи їх в сукупності, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача- [PERSON], а [INFO] батько позивача- [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про смерть: серії [NUMBER], виданого Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 07.07.1997р. та серії [NUMBER], виданого Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 15.02.2013р. Після їх смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], яка належить на праві спільної сумісної власності: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], на підставі договору міни, посвідченого державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори 01 червня 1995 року, реєстровий № 1-2103 та зареєстрованого у Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 7478 від 02.06.1995р. 02.06.2013р. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], після смерті батька [PERSON], із заявою про прийняття спадщини, яка складається з частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 14.09.2013р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через неможливість встановити розмір спадкової частки, яка належить особисто померлому батьку [PERSON] та матері [PERSON]. У відповідності до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності, є спільною сумісною власністю. Право спільної сумісної власності відрізняється від права спільної часткової власності за підставами виникнення, характером внутрішніх правовідносин, а також і за підставою припинення або часткової власності. За приписами ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Право спільної сумісної власності є безчастковим правом спільної власності. Згідно ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільній сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Однак, співвласники спірної квартири померли, а тому встановити саме їх ідеальну частку в спільній сумісній власності без їх письмової згоди неможливо. У відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. На підставі викладеного, суд вважає, що частки померлої матері позивача [PERSON] та батька позивача [PERSON] у праві спільної сумісної власності становлять по 1/5 частці кожному в квартирі [ADDRESS].

Outcome: approved