Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 27 жовтня 1997 року між нею та [PERSON] було укладено біржовий контракт № 17799 (договір купівлі-продажу) житлового будинку [ADDRESS] . Біржовий контракт було укладено на Маріупольській універсальній товарній біржі та зареєстровано у Маріупольському БТІ 31 жовтня 1997 року за реєстраційним номером 825. У теперішній час позивач має намір розпорядитися належним їй будинком, однак, при зверненні до нотаріуса їй було роз`яснено про необхідність звернутися до суду з метою визнання біржового контракту дійсним, адже цей договір не був посвідчений нотаріально. Просила визнати дійсним Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Представник третьої особи Маріупольської універсальної товарної біржі у підготовче судове засідання не з`явився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 27 жовтня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] укладено біржовий контракт № 17799 (договір купівлі-продажу), посвідчений\~ Маріупольською універсальною товарною біржею, про купівлю-продаж житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 12). Право власності за [PERSON] на вказаний житловий будинок 31 жовтня 1997 року було зареєстровано у Маріупольському БТІ за реєстраційним номером 825, про що свідчить відповідне реєстраційне свідоцтво (а.с. 11).\~ [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно 20.03.2008 року виконкомом Старо-Кримської селищної ради Іллічівського району міста Маріуполя Донецької області (а.с. 39). Ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 20.05.2019 року первісного відповідача [PERSON] було замінено належним Маріупольською міською радою (а.с. 25). В матеріалах справи мається копія спадкової справи № 815/2008 до майна померлої [PERSON] , надана Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою, з якої вбачається, що донька померлої [PERSON] 14.07.2008 року звернулась до державного нотаріусу із заявою про прийняття спадщини. За таких підстав ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 15.07.2019 року відповідача Маріупольську міську раду було замінено на [PERSON] (а.с. 52). Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 01.01.2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Таким чином, враховуючи, що договір купівлі-продажу був укладений 27.10.1997 року, на спірні правовідносини поширюється дія норм ЦК УРСР 1963 року, чинного на час їх виникнення. Згідно ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. На час укладення спірного договору чинним був Закон України «Про товарну біржу». Відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу (у редакції на час укладення вказаного договору) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Отже, законодавець на час виникнення спірних правовідносин не вимагав нотаріального посвідчення договору відчуження нерухомості у разі укладання такого договору на товарній біржі. Судом встановлено, що умови договору сторонами були виконані повністю, тобто [PERSON] передала, та [PERSON] прийняла грошову суму в розмірі 1900 грн. за продаж будинку, в день підписання контракту, в момент передачі документів ( п.1.5. Договору). Крім того, відповідач повністю визнала позовні вимоги та не заперечувала проти обставин, викладених у позові. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПУ України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який не заперечував проти визнання біржового контракту дійсним, а також того, що у теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися своїм майном, оскільки останнє придбано за договором без нотаріального посвідчення, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved