overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що між ним та нею був укладений шлюб 10.10.2012 року та зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №296. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося з тих причин, що різні типи характерів, тому позивач просить розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з'явилися, але надали письмові заяви в яких просять розглянути справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Сторони у шлюбі з 10.10.2012 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 10.10.2012 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Який продиває з позивачем. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сім'ї є неможливим, фактичні шлюбні відносини припинено та збереження родини суперечило б інтересам сторін. Крім того, спір про розподіл майна відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що між ним та нею був укладений шлюб 22.03.2000 року та зареєстровано у Палаці урочистих подій Олександрійської міської ради, актовий запис №92. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося з тих причин, що різні типи характерів, тому позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Сторони у судове засідання не з'явилися але надали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню Сторони у шлюбі з 22.03.2000 року, відповідно до копії свідоцтва про одруження [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сім'ї є неможливим, фактичні шлюбні відносини припинено та збереження родини суперечило б інтересам сторін. Крім того, спір про розподіл майна відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обгрунтований тим, що 03 липня 1993 року у Вишнівській сільській раді Рогатинського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON], про що зроблено актовий запис за №6. В шлюбі в них народилося двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] . Сімейне життя з чоловіком склалось невдало, у них часто виникають сварки, непорозуміння, тривалий час не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо. Позивач [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулось 20 серпня 2014 року позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві та в доповнення суду пояснила, що чоловік вчинив подружню зраду . 21 жовтня 2014 року позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить шлюб розірвати, оскільки примирення не відбулося. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулось 20 серпня 2014 року не заперечував щодо розірвання шлюбу. 21 жовтня 2014 року в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] вбачається, що 03 липня 1993 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено актовий запис за №6. Від спільного проживання в шлюбі в подружжя народилася двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження.. Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 20 серпня 2014 року подружжю [PERSON] було призначено два місяці для примирення. Із заяви позивача [PERSON] від 21 жовтня 2014 року вбачається, що примирення між подружжям не відбулось. Відповідно до вимог ст.112 СК України, при розірвані шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини , дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається із пояснень позивача, відповідач вчинив подружню зраду, сторони припинили спільне проживання. Крім цього, сторони не бажають відновлювати шлюбні відносини, про що свідчить наданий їм термін для примирення, яким вони не скористались. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище [PERSON]. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції від 24 липня 2014 р. позивачем при поданні позовної заяви оплачено 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 05 травня 2010 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вони з відповідачем проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, через втрату порозуміння між собою та внаслідок несумісності характерів вони втратили почуття поваги один до одного. Вважає, що примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе, просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про можливість розгляду справи без його участі, в якій вказав, що з позовними вимогами згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 травня 2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області зроблений актовий запис № 53. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. З лютого 2014 року сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо; оскільки почуття любові та поваги між сторонами втрачено, примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе. Згода про місце проживання та утримання неповнолітньої дитини між ними досягнута. Спору про спільне майно немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 08 листопада 2012 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вони з відповідачем проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, через втрату порозуміння між собою та внаслідок несумісності характерів. Вважає, що примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе, просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 листопада 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, про що зроблений актовий запис № 215. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З червня 2014 року сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо; оскільки почуття любові та поваги між сторонами втрачено, примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе. Згода про місце проживання неповнолітньої дитини між ними досягнута. Спору про спільне майно немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 20 червня 1987 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, неповнолітніх дітей не мають. З 2007 року вони з відповідачем шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Вважає, що примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи повідомлявся судом. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 червня 1987 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, в міському Палаці шлюбів м. Полтави зроблений актовий запис № 132. З 2007 року сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть; примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе. Спору про спільне майно немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 26 травня 2007 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З березні 2012 року вони з відповідачем шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Вважає, що примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про можливість розгляду справи без його участі, в якій вказав, що з позовними вимогами згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 травня 2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції зроблений актовий запис № 511. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З березня 2012 року сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо; примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе. Згода про місце проживання та утримання неповнолітньої дитини між ними досягнута. Спору про спільне майно немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 10 травня 2008 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, просила розірвати шлюб. У судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, просив розірвати шлюб. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 10 травня 2008 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 10 травня 2008 року актовий запис № 28 (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 10-11). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть з травня 2014 року. Примирення сторін є неможливим. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просила після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Спір щодо місця проживання дітей відсутній. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 29 серпня 2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, просила розірвати шлюб. У судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, просив розірвати шлюб. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 29 серпня 2009 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 29 серпня 2009 року актовий запис № 2177 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Спір щодо місця проживання [PERSON] відсутній. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів. В заяві вказала, що шлюб з відповідачем зареєстрували у листопаді 2009 року, від спільного життя мають сина [PERSON], 2010 року народження, який проживає з нею. Відповідач, працездатний, інших утриманців не має та працює. Але добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання сина. У судове засідання позивач не з'явився, надіслала заяву, просить справу розглядати у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, також надіслав заяву. Просить справу розглядати у його відсутність. Позовні вимоги позивача визнав повністю. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, прийшов до висновку про те, що є підстави для задоволення позову. Судом установлено, що 20 листопада 2009 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Відповідач працездатний, інших утриманців не має, працює та бажає надавати матеріальну допомогу на утримання сина в розмірі 1/4 частини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на одну дитину, визначається судом. У зв'язку з наведеним вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 гривень за розгляд справи в суді.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON] [INFO], у розмірі 1/3 частки його заробітку щомісячно, але не менше ніж мінімальний розмір аліментів на дитину, до повноліття дитини, починаючи з дня подання заяви. Позовні вимоги мотивує тим, що 04.06.2004 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 560 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] 20 березня 2012 року Соломянським районним судом м. Києва шлюб розірвано. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. З 2012 року відповідач проживає окремо від сімї. З цього часу син проживає із [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальну допомогу добровільно не надає. Син [PERSON] потребує матеріальних витрат на належне харчування, на одяг, на оздоровчий відпочинок. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, позивач змушена звертатися до суду та просить задовольнити позов. Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у ньому, просила суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу Згідно із частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що 04.06.2004 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 560 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] 20 березня 2012 року Соломянським районним судом м. Києва шлюб розірвано. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. З 2012 року відповідач проживає окремо від сімї. З цього часу син проживає із [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальну допомогу добровільно не надає. Син [PERSON] потребує матеріальних витрат на належне харчування, на одяг, на оздоровчий відпочинок. Враховуючи те, що утримання дитини є спільним обовязком батьків, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114, 180, 182-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved