Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 13 березня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 117. В обґрунтування позову зазначала, що з 13 березня 2013 року вона перебуває у шлюбі із відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у неї з відповідачем не склалося через різні характери і психологічно несумісні погляди на вирішення сімейних проблем. Між ними часто виникали сварки та непорозуміння. З червня 2015 року подружніх відносин не підтримують, спільне господарство вони не ведуть, проживають окремо. Примирення між ними неможливе. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Спору про поділ спільного сумісного майна подружжя між ними немає. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання, про причини неявки суд він не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду теж не надходила. Згідно із ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 13 березня 2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 117. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що з червня 2015 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. За змістом положень ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не\~допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони більше трьох місяців подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, за вказаний час примирення між ними не відбулося, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі до суду позову про розірвання шлюбу [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Дана сума судового збору згідно із вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved