Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

У листопаді 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11038479000 від 11.09.2006 в сумі 103 546,27 доларів США, еквівалентній 1341027,74 грн., що складається із заборгованості по кредиту-63 814,05 доларів США, заборгованості за процентами- 39 732,22 долари США. Позов мотивовано тим, що 11.09.2006 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк») та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту № 11038479000, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 85 000,00 доларів США, із терміном повернення не пізніше 11.09.2016, зі сплатою 11,3% річних. а позичальник зобов`язувався у порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію , штрафи та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Строк оплати процентрів встановлено з 01 по 11 число ( включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти. Повернення кредиту визначено графіком погашення кредирту ( додаток № 1 до договору). Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав. На забезпечення виконання зобов`язань за зазначеним кредитним договором 11.09.2006 між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладений договір поруки № 41144, відповідно до умов якого поручитель несе солідарну відповідальність із позичальником перед банком за виконання умов основного зобов`язання. 12.12.2011 ПАТ «УкрСиббанк» згідно з договором факторингу № 1 відступило ТОВ «Кей-Колект» права вимоги за кредитним договором. Відповідач [PERSON] зобов`язання щодо повернення кредиту не виконує, станом на 01.12.2013 заборгованість перед позивачем за кредитним договором становить 103546,27 доларів США. На лист-вимогу від 01.07.2014 про погашення заборгованості в повному обсязі протягом 30 днів з моменту отримання цієї вимоги, відповідачв не відреагувала (а.с.45-47, 71-72). Відповідач [PERSON] надав заперечення на позовну заяву, в якому зазначив, що 29.04.2009 він отримав від Банку повідомлення-вимогу про порушення позичальником умов договору ( неналежне виконання-несплата чергового місячного платежу) і термін повернення кредиту змінено на 01.06.2009. ПАТ «УкрСиббанк» 09.06.2010 звернувся до Червонозаводського райсуду м.Харкова із зустрічною заявою про стягнення частини позики, що залишилася за кредитним договором. 14.01.11 ухвалою суду зустрічна заява повернута позивачу. З цього моменту у позивача почався перебіг позовної давності для звернення до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, проте позов пред`явлено після спливу передбаченого ст. 257 ЦК України строку, 10.11.2014. Крім того, відповідач вважає, що позивачем не надано підтвердження переходу права вимоги за кредитним договором. Вимога-повідомлення до позичальника про наявність заборгованості за кредитним договором та необхідність дострокового погашення та докази отримання повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні в матеріалах справи відсутні. [PERSON] посилається на те, що п.п. 9,10 кредитного договору передбачено про чинність умов кредитного договору, якщо кожен аркуш буде містити підпис та печатку сторони кредитного договору, але одна із сторінок додаткової угоди позичальником не підписана. Просить звернути увагу на те, що позивач ТОВ «Кей-Колект» не має генеральної ліцензії для здійснення платежів у валюті, тому право вимоги може здійснюватись у валюті України-гривні ( а.с. 125-130). 22.11.2017 відповідач [PERSON] подав до суду заяву про застосування строків позовної давності, оскільки заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності, встановлений строк сплив 23.05.2012, але був перерваний 14.01.2011 , почався знову і повторно закінчився 15.01.2014 ( а.с. 232-233). Відповідач [PERSON] 01.07.2020 подала заяву про застосування строків позовної давності, вказуючи, що 10.06.2020 постановою Верховного Суду залишено в силі рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 27.12.2018, яким задоволено позов [PERSON] і визнано припиненою поруку, що виникла на підставі договору поруки від 11.09.2006 № 41144, укладеного між [PERSON] та АКІБ «УкрСіббанк». Постанова Харківського апеляційного суду від 28.03.2019, яким було скасовано зазначене рішення Червонозаводського районного суду м.Харкоа від 27.12.2018 та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову [PERSON] касаційним судом скасовано. Відповідач стверджує, що строк виконання кредитного договору № 11038479000 від 11.09.2006 настав 21.10.2009, з урахуванням пред`явлення кредитором вимог до поручителя 21.09.2009, тому і відносно боржника строк звернення до суду у Банка сплинув і позов пред`явлено з пропущенням встановленого строку. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до ТОВ «Кей-Колект», [PERSON] про визнання договору поруки припиненим 05.02.2015 , з уточненнями від 30.10.2015 ( а.с. 96-98, 184-186). Ухвалою суду від 05.08.2015 зустрічний позов прийнято та об`єднано з первісним позовом (а.с. 113). 03.09.2020 ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] про залишення без розгляду зістрчного позову, провадження в частині зустрічної вимоги закрито згідно п. 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 03.11.2015, за клопотанням представника [PERSON] , зупинено провадження у справі до розгляду Червонозаводським районним судом м.Харкова по суті цивільної справи за позовом [PERSON] до ПАТ «УкрСиббанк», [PERSON] про визнання недійсними кредитного договору № 11038479000 від 11.09.2006, договору поруки № 41144 від 11.09.2006, графіку погашення кредиту. 27.06.2017 через неявку позивача, ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 27.06.2017 цивільна справа залишена без розгляду. Жовтневим районним судом м.Харкова від 17.07.2017 відновлено провадження у цивільній справі ( а.с. 194-195,210,213). 29.11.2018 та 13.12.2019 ухвалами суду [PERSON] відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі ( т. 2 а.с. 50-51,149-150). 13.12.2019 ухвалою суду витребувано у ТОВ «Кей-Колект» повний текст договору факторингу № 1 про передачу права грошової вимоги, виписку з додатку № 1 до договору за кредитними зобов`язаннями [PERSON] (а.с. 151-152). Суд, вислухавши пояснення сторін , дослідивши та перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами в обґрунтування позову та його заперечень, дійшов наступних висновків. 11 вересня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту № 11038479000, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 85 000,00 доларів США у термін не пізніше 11 вересня 2016, а позичальник зобов`язувався у порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі у сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком № 1 до нього (графіком погашення кредиту) ( а.с. 7-10). Того ж дня між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] і [PERSON] укладений договір поруки, за умовами якого поручитель солідарно відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основного боргу , сплату відсотків за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, сплату пені та штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору ( а.с. 6). Банк виконав свої зобов`язання перед [PERSON] , надавши останній 85 000,00 доларів США, про що свідчить меморіальний ордер від 11 вересня 2006 ( а.с. 11). 12 грудня 2011 між ПАТ «УкрСиббанк» ( правонаступника АКІБ «УкрСиббанк») та ТОВ «Кей-Колект» укладений договір факторингу № 1, відповідно до умов якого останньому відступлено права вимоги за кредитним договором № 11038479000 та договорами у забезпечення його виконання ( поруки, іпотеки). Оформлюючи відступлення права вимоги, ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» не обумовлювали ніяких змін щодо обсягу прав і обов`язків, які за договорами перейшли до нового кредитора, тож до останнього перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, включаючи установлені договором правила щодо валюти зобов`язання . ( а.с. 19-33). 01.07.2014 ТОВ «Кей-Колект» направлено [PERSON] лист-вимогу, яким повідомила відповідача про порушення [PERSON] умов кредитного договору, передачу прав первісного кредитора, існування заборгованості станом на 01.12.2013 в сумі 103 546, 27 доларів США, що становить по курсу НБУ 1 224 227,55 грн. та вимагав протягом 30 днів з моменту отримання цієї вимоги повернути кредит, а у разі невиконання даної вимоги проінформував про намір звернути стягнення на предмет іпотеки або за захистом порушення своїх прав та охоронюваних законом інтересів до суду ( а.с. 19-33). Виходячи з розрахунку заборгованості боржника [PERSON] за договором № 11038429000 від 11.09.2006, останній платіж боржником здійснено 28.12.2009. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором, станом на 01 грудня 2013 року заборгованість [PERSON] складає 103 546,27 доларів США, що складає 1 341 027,74 грн., з яких: 63 814,05 доларів США - заборгованість за кредитом; 39 732,22 долари США - заборгованість за відсотками за користування кредитом. ( а.с. 79-82). 21.04.2009 АКІБ «УкрСиббанк» направив [PERSON] повідомлення-вимогу № 134.140-204, в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку», як іпотекодавцю нерухомого майна, яким повідомив про прострочену заборгованість за кредитним договором № 11038479000 станом на 21.04.2009, направлення листа позичальнику про наявність заборгованості та вимагав виконання умов основного зобов`язання протягом 30 днів з моменту направлення повідомлення. У випадку непогашення у встановлений в цій вимозі строк заборгованості по кредиту у повному обсязі, АКІБ «УкрСиббанк» попередив про ініціювання звернення стягнення на майно та /або стягнення заборгованості у судовому порядку ( а.с.104,239). Доводи представника позивача про направлення повідомлення з вимогою погасити у визначений 30-денний строк прострочену заборгованість, а не повну заборгованість по кредиту, суперечать відомостям, викладеним у повідомленні, де дійсно зазначена прострочена заборгованість у розмірі 1413,66 доларів основного боргу, 1207,17 доларів-прострочена заборгованість по процентам, що нарахована з 01.02.2009 по 31.03.2009, але було запропоновано погасити заборгованість по кредиту у повному обсязі.Зазначеним зверненням АКІБ «УкрСиббанк» змінив порядок, умови і строк дії кредитного договору. Строк виконання договору у повному обсязі настав 21.05.2009. 09.06.2010 ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова із зустрічною позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами : № 11038479000 від 11.09.2006- у розмірі 69 211,77 доларів США; №11035632000 від 07.09.2006 - у сумі 41 527,93 доларів США ; № 11096131000 від 15.12.2006 у розмірі 12 202,64 долари США; № 11035730000 від 05.09.2006 в сумі 30427,33 доларів США, а всього на загальну суму по чотирьом договорам-153 369,67 доларів США. Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 14.01.2011 позов ПАТ «УкрСиббанк» повернуто позивачеві для подання до належного суду( а.с.131-135). При передачі права вимоги 12.12.2011 ТОВ «Кей-Колект» банк у додатку до договору факторингу зазначив про кінцевий термін погашення кредиту-09.09.2016 ( за кредитним договором не пізніше 11.09.2016). Із позовом до суду ТОВ «Кей-Колект» звернулось 06 листопада 2014 року , як вказано на поштовому конверті ( а.с.35). За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За положеннями частини другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Частиною першою статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За вимогами частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Отже, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням, якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами. У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу за основним зобов`язанням. Такий правовий висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12-ц. Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 27.12.2018 задоволено позов [PERSON] , визнано припиненою поруку, яка була встановлена згідно з договором поруки № 41144 від 11.09.2006, укладеного між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк». Постановою Харківського апеляційного суду від 28.03.2019 рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Постановою Верховного Суду від 10.06.2020 постанова апеляційного суду від 28.03.2019 скасована, залишено в силі рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 27.12.2018 ( а.с. 85-86). Повідомлення (вимога) про дострокове повернення кредиту, яка направляється позичальнику та/або поручителю є формою досудового вирішення спору між контрагентами та вимогою сторони, права або законні інтереси якої порушено, про добровільне/безпосереднє врегулювання спору, вказує на зміну строку виконання основного зобовязання й встановлює обов`язок кредитора пред`явити позов до боржника протягом трьох років, якщо інше не визначено кредитним договором (статті 257, 259 ЦК України). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Вона обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку. Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною четвертою статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. За приписами частин першої, третьої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. Судом встановлено, що позичальник згідно з умовами укладеного між ним та банком договору про надання споживчого кредиту ( п.1.2) зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом щомісячно (починаючи з жовтня 2006 року) до одинадцятого числа кожного місяця згідно з графіком.Строк оплати процентів встановлено з 01 по 11 число ( включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти ( п. 1.3.4 договору). Пунктом 5.5 договору визначено, що у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів, комісій строком більше ніж на один місяць, та/або порушення інших умов договору та/або у випадку порушення позичальником та/або заставодавцем та/або поручителем та/або гарантом умов укладеного з банком договору щодо надання забезпечення виконання зобов`язань позичальника за цим договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів,комісій у порядку,встановленому розділом 11 цього договору. Цим розділом сторони погодили, що у випадку настання обставин, у тому числі передбачених п.п. 5.5 договору, та направлення банком на адресу позичальника повідомлення ( вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення,вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 календарний день з дати одержання повідомлення про дострокове повернення кредиту від банку, при цьому у випадку неотримання позичальником повідомлення протягом 40 календарних днів з дати направлення повідомлення ( вимоги) Банком, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення про дострокове повернення кредиту від банку. Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов`язання, та визначили умови такого повернення. Позичальник належним чином не виконував умови договору, допускав прострочення, тому банк надіслав 21.04.2009 повідомлення вимогу про дострокове повернення всіх кредитних коштів, тим самим змінивши строк виконання основного зобов`язання. За вимогами договору, при відсутності інформації щодо отримання позичальником [PERSON] вимоги-повідомлення, направленого 21.04.2009, термін повернення кредиту настав 01.06.2009. Саме з цього часу в позивача виникло право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав. Боржник до 28.12.2009 вчиняв дії щодо часткової сплати періодичних платежів, що не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших частин платежу. Разом з тим, 09.06.2010 ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за всіма кредитними договорами, у тому числі за договором № 11038479000 від 11.09.2006, що свідчить про переривання перебіг позовної давності , який заново почався з 15.01.2011 , тобто після повернення позовної заяви для подання до належного суду. ТОВ «Кей-Колект» звернулось до суду лише 06.11.2014, тобто з пропуском позовної давності, що відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України є підставою для відмови в задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором, нарахованої в межах строку виконання основного зобов`язання. Позивачем ТОВ «Кей-Колект» направлено повідомлення -вимогу боржнику 01.07.2014, але у 2009 АКІБ «УкрСиббанк» вже було змінено термін погашення кредиту. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною першою статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Доводи [PERSON] про те, що всупереч положенням п. 9.10 договору, яким сторони домовились про підпис кожної сторони та печатки ( якщо сторона юридична особа) на кожному аркуші договору та тільки тоді умови договору будуть вважатися чинними та мати доказову силу, на графіку погашення кредиту відсутній підпис [PERSON] на одному з аркушів не заслуговують на увагу. При пред`явленні позову позивачем додана ксерокопія договору про надання споживчого кредиту з підписом позичальника на кожному аркуші графіку погашення кредиту, що є невід`ємною частиною договору про надання кредиту ( а.с.9-10). Посилання відповідача на те, що ТОВ «Кей-Колект» була анульована у 2017 ліцензія на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме надання послуг з факторингу, що унеможливлює стягнення на користь позивача заборгованості, суд вважає необґрунтованим. Договір факторингу , укладений 12.12.2011 є дійсним, ТОВ «Кей-Колект» зареєстровано як суб`єкт підприємницької діяльності та як фінансова установа. Ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями необхідна при укладенні особами кредитного договору, а не договору факторингу.Крім того, позивач просить стягнути заборгованість в валюті кредиту, з визначенням розміру за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed