Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

У липні 2014 року Краснопільська центральна районна лікарня, яка являється комунальною установою і фінансується за рахунок районного бюджету, звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням його уточнень, просить суд стягнути з останнього 8002,18 грн. заборгованості за житло та судові витрати. Вимоги обґрунтовані тим, що у лютому 2009 роки між сторонами був заключний договір по найму жилого приміщення та комунальні послуги, а також договір від 01 червня 2009 року, за яким позивач передав у строкове платне користування гуртожиток і надав наймачеві комунальні послуги, а наймач зобов'язувався своєчасно здійснювати оплату за проживання і отримані комунальні послуги. Сім'я [PERSON] проживає з 25 лютого 2009 року по даний час, комунальними послугами (теплопостачання) користувалася з 25.02. по 03.04.2009 р., ніяких претензій і скарг щодо наданих послуг і розміру їх оплати не надходило. Однак оплата відповідачем здійснювалась вкрай незадовільно, про необхідність сплати заборгованості повідомлявся письмово, але проігнорував. Станом на 01 червня 2014 р. утворилась заборгованість за користування житлом і надані комунальні послуги у розмірі 8002,18 грн. Розрахунок орендної плати здійснено згідно ПКМ № 786 від 04.10.1995 р. На думку позивача, лікарня не має ні права, ні можливостей брати на себе обов'язок по сплаті боргу за оренду приміщення гуртожитку. Представник позивача за дорученням у судовому засіданні підтримала уточнений позов у редакції від 12.12.2014 р., та наголосила, що знову усно уточнює позовну вимогу і просить суд стягнути з відповідача заборгованість за житло у сумі 8002,18 грн. Договір по найму жилого приміщення сторони заключили 25 лютого 2009 р., за яким і нарахована заборгованість, виходячи з оплати на місяць 85,10 грн., та застосування індексу інфляції. Надати оригінал зазначеного договору не має можливості, оскільки у неї наявна його копія, і до суду виготовлена копія з копії. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, та суду пояснив, що розрахунок заборгованості завищений. Крім того, наголосив, що оригінала договору не існує, що його знищило керівництво РДА. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судових засіданнях встановлено та з матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2008 року координаційною комісією з питань організації соціальної роботи з багатодітними сім'ями Краснопільської РДА було прийнято рішення про тимчасове розміщення багатодітної сім'ї [PERSON] у гуртожитку Краснопільської центральної районної лікарні на умовах двостороннього договору /копія ас. 5/. 25 лютого 2009 року Краснопільська центральна районна лікарня та [PERSON] уклали строковий договір найма жилого приміщення, що належить до комунальної власності, гуртожитку площею 185 кв. м. строком, що діє з 25 лютого 2009 року по 31 травня 2009 року, з оплатою на місяць за користування без ПДВ 85.10 грн./ копія ас. 8-9/. Згідно розрахунку заборгованості за період з березня 2010 року по 01 червня 2014 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за житло і теплопостачання у розмірі 8002, 18 грн. /ас. 70-72/. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Як встановлено судом у справі, що розглядається, розрахунок за користування житлом з березня 2009 по червень 2014 рок відбувся поза строком дії договору найма жилого приміщення. Згідно п. 10.6 зазначеного Договору його чинність припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено. Доказів про укладення нового зобов'язання між сторонами суду не надано, тому розрахунок заборгованості є сумнівним і не зрозумілим, не приймається судом до уваги і не може бути покладеним в основу написання судового рішення. За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу доказів, наявних у матеріалах справи, у задоволенні позову слід відмовити за необгрунтованістю. У порядку ст. 88 ЦПК України суд залишає судові витрати за позивачем.

Outcome: dismissed