Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що йому на підставі рішення виконкому Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 30 квітня 1999 року надано в постійне користування земельну ділянку, загальною площею 0,14 га. по [ADDRESS]. 09 березня 2011 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області житловий будинок по [ADDRESS] було розподілено між ним та відповідачкою. Між сторонами в добровільному порядку було розділено житловий будинок за рахунок позивача встановлено перегородки в кімнатах та обладнано окремий вхід до будинку. Крім того, за згодою відповідача, позивач за власний рахунок провів розподіл земельної ділянки, з виготовленням кадастрового плану належної йому ділянки. У межах, визначених схемою розподілу, позивачем було придбано будівельні матеріали, а саме: профіль в кількості 6 листів, та 2 листи, загальною вартістю 862,45 грн. та трубу вартістю 523,59 грн. Роботи з монтажу паркану були проведені власними силами (роботу якого оцінює в 2000 грн.). Встановлення паркану викликало у відповідача обурення, після чого остання пошкодила вказаний паркан. На цьому відповідач не зупинилася і 02 вересня 2014 року повністю зруйнувала встановлений ним паркан в результаті чого йому було спричинено матеріальної шкоди. Факти пошкодження та знищення відповідачкою паркану зафіксовані в ЖЕО Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області. Посилаючись на вищевикладені обставини та положення закону позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 3386,04 грн., з яких: 1386,04 грн. - будівельні матеріали та 2000 грн. вартість робіт з монтажу паркану. Стягнути з відповідачки на його користь моральну шкоду в розмірі 2000 грн. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на його необгрунтованість та невідповідність дійсним обставинам справи. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. За правилами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна. Положеннями ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, задана фізичній або юридичній особі, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. З огляду на ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач, всупереч вимоги ст. 60 ЦПК України не надав безспірних доказів з приводу заподіяння йому шкоди внаслідок неправомірних дій відповідача та її розміру. Посилання [PERSON] на схему розподілу земельної ділянки та кадастровий план не мають юридичного значення для розгляду справи, оскільки останнім не надано правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що не дає можливості встановити де розташований паркан і кому він належить. З наданих позивачем замовлень на (а.с. 6,7) неможливо встановити розмір заподіяної шкоди, більш того з останніх не вбачається, що саме ці матеріали буди використані для відновлення паркану. З листа Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України від 11.09.2014 року за № 23732 адресованого [PERSON] вбачається, що в даному випадку існують цивільно-правові відносини. За таких обставин, коли вимоги позивача є недоведеними, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Outcome: dismissed