Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду із зазначеною вище позовною заявою. Вказувала, що з 24.04.2015 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Перебуваючи в шлюбі вона завагітніла, термін вагітності складає 25-26 тижнів. Посилалась на те, що з листопада 2016 року вони з відповідачем проживають окремо, з часу залишення сім`ї відповідач припинив надавати їй допомогу на її утримання під час вагітності, хоча має таку можливість, оскільки фізично здоровий та працездатний, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання під час вагітності в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною трьох років. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 24.04.2015 року сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 398 (а.с.5). Згідно довідки № 110 від 11.11.2016 року [PERSON], [INFO] перебуває на обліку з діагнозом вагітність 25-26 тижнів (а.с.6). Частиною 1 ст.80 СК Украйни передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказів на підтвердження відсутності можливості надавати матеріальну допомогу на утримання вагітної дружини, а також будь-яких заперечень відповідач суду не надав. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її особисте утримання під час вагітності в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною трьох років. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved