Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.03.2018 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Відразу після реєстрації шлюбу відповідач відразу відмовилась жити разом з ним однією сім`єю, не захотіла переїхати до його будинку, на цьому підґрунті стали виникати сварки, що призвело до втрати почуття взаємоповаги та любові, тому шлюбні відносини між ними взагалі відразу припинено, вони проживають окремо, спільне господарство не вели та не ведуть, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру він не має, подальше життя та примирення з відповідачем є неможливим і суперечить його інтересам. Майнового спору між ними не має, дітей від шлюбу також не мають. На підстави вищевикладеного просить шлюб розірвати. Представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Щодо постановлення заочного рішення суду не заперечувала. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволеннню, виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 21.03.2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 31 (а.с.6). Шлюбно-сімейні стосунки сторін припинено одразу після укладення шлюбу. Питання щодо розподілу спільного майна вирішенню у судовому порядку не потребує. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. У відповідності до ст. 24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.109 та ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved