Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що між ФОП [PERSON] та відповідачем укладено договір купівлі-продажу № 989 від 16.11.12 року, відповідно якого ФОП [PERSON] зобов'язався передати у власність [PERSON] металопластикові конструкції, а останній, у свою чергу, зобов'язався прийняти зазначений товар та оплати його вартість у сумі 12 056,38 грн. у обумовлений договором строк, а саме: сплатити перший платіж у сумі 1 205,64 грн., а решту вартості товару, що складає 10 850,74 грн. - після отримання товару. 16.11.12 року між ФОП [PERSON] та відповідачем укладено додаткову угоду №005502, згідно якої [PERSON] надано розстрочку платежу - щомісячний платіж 1 205,64 грн. до 21 числа кожного місяця на користь ТОВ «Сучасний факторинг», відповідно до генерального договору уступки прав вимоги №СФ2014572 від 05.09.12 року. Позивач зазначав, що ФОП [PERSON] належним чином виконав взяті за договором зобов'язання, передавши покупцеві товар, однак відповідач не дотрималася умов договору, не у повному обсязі сплатив вартість придбаного майна. Просив суд, уточнивши позовні вимоги, стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором купівлі-продажу у сумі 2 411,26 грн., інфляційні збитки у сумі 1 687,70 грн., 3% річних у сумі 163,96 грн. та судові витрати у розмірі 1 218 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав уточнену позовну заяву, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялася, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Ч.1 ст.656 ЦК України визначено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Як вбачається з матеріалів справи, між ФОП [PERSON] та відповідачем укладено договір купівлі-продажу № 989 від 16.11.12 року, відповідно якого ФОП [PERSON] зобов'язався передати у власність [PERSON] металопластикові конструкції, а останній, у свою чергу, зобов'язався прийняти зазначений товар та оплати його вартість у сумі 12 056,38 грн. у обумовлений договором строк, а саме: сплатити перший платіж у сумі 1 205,64 грн., а решту вартості товару, що складає 10 850,74 грн. - після отримання товару. 05.09.12 року між ТОВ «Сучасний факторинг» та ФОП [PERSON] укладено договір уступки прав вимоги №СФ2014572 згідно якого право вимоги до [PERSON] договором купівлі-продажу переходило до ТОВ «Сучасний факторинг». 16.11.12 року між ФОП [PERSON] та відповідачем укладено додаткову угоду №005502, згідно якої [PERSON] надано розстрочку платежу - щомісячний платіж 1 205,64 грн. до 21 числа кожного місяця на користь ТОВ «Сучасний факторинг», відповідно до генерального договору уступки прав вимоги №СФ2014572 від 05.09.12 року. Згідно з ч.1 ст.662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. ФОП [PERSON] належним чином виконав взяті на себе зобов'язання. Нормою ч.1 та ч.2 ст.692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. За договором купівлі-продажу відповідач не сплатив за придбаний товар 2 411,26 грн. Ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, як встановлено судом, відповідач не дотрималася умов договору купівлі-продажу, не у повному обсязі сплатив за придбаний товар, допустив заборгованість з оплати товару у сумі 2 411,26 грн. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором є істотним порушенням договору, а відтак позовні вимоги позивача про стягнення суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції підлягають задоволенню. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Виходячи з наведеного, позовні вимоги про стягнення інфляційних збитків у сумі 1 687,70 грн. та 3% річних у сумі 163,96 грн. також підлягають задоволенню У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 1 218 грн.

Outcome: approved