Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив змінити розмір аліментів, сплачуваних ним на підставі судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 від заробітку платника аліментів. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 06.11.2009 р. по 30.10.2018 р., від якого вони мають двох неповнолітніх дітей. 10.04.2018 р. Подільським районним судом м. Києва винесено судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку боржника, щомісячно. Вказує, що визначений в судовому наказі розмір аліментів на разі є непосильним, оскільки він вдруге одружився та 20.07.2018 року у нього народилася дитини, [PERSON], в зв'язку з чим витрат стало більше, адже на утримання новонародженої дитини потрібні значні кошти. Ухвалою від 21.02.2018 р. (із занесенням до протоколу судового засідання) як третя особа на стороні позивача без самостійних вимог залучена [PERSON], якою подані письмові пояснення, в яких зазначила, що є дружиною позивача, який є батьком їх дитини, яка народилась 20.07.2018 р. З вересня 2017 року вона перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною. З моменту декретної відпустки не працює та не отримує жодних коштів. З травня 2018 року позивач зазнав значних змін, які знайшли своє відображення в додаткових витратах позивача, щодо створення новоствореної сім»ї. В зв»язку з чим просила позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги з підстав, зазначених в позові, просила задовольнити в повному обсязі та надала пояснення, аналогічні викладеним в позові. Відповідачка в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, просила відмовити в задоволенні позову. Відзиву не подала вала, в усних поясненнях зазначила про те, що визначений в судовому наказі розмір є правильним. Третя особа [PERSON], будучи повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явилась, через канцелярію суду подані вищевказані письмові пояснення. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що з 06.11.2009 р. сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Подільського районного суду м.Києва у цивільній справі № 758/10879/17 від 30.10.2018 р. Від шлюбу сторони у справі мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON] , [INFO]. 10.04.2018 року Подільським районним судом м. Києва винесено судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 06.04.2018 року і до досягнення повноліття кожною дитиною. Дані обставини підтверджені наданими документами та не оспорюються сторонами. Судом встановлено, що 17.05.2018 року, тобто після видачі вищевказаного судового наказу, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого Оболонським районним у м. Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Від подружніх відносин у позивача 20.07.2018 року народилась донька, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 28.07.2018 р. серії [NUMBER], виданого Оболонським РВ у м.Києві відділом ДРАЦС. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.ст.182, 184 СК України). Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 у справі за № 143цс13, якою встановлено, що змінювати розмір аліментів можливо шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З наданої стороною позивача копії трудової книжки вбачається, що останній офіційно не працює. Як вбачається з матеріалів справи, малолітня донька позивача [PERSON], [INFO], яка відповідно до норм чинного сімейного законодавства є також утриманцем позивача (крім 2-х сумісних малолітніх дітей позивача та відповідача) народилась через три місяці після винесення Подільським районним судом м. Києва судового наказу від 10.04.2018 р. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права та надані документи суд зазначає, що позивач має право на зміну розміру стягуваних аліментів з частки від заробітку на тверду грошову суми, оскільки змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів, а саме: у позивача змінився матеріальний стан, оскільки в нього з'явився ще один утриманець та розмір доходів позивача після сплати аліментів за судовим наказом від 10.04.2018 р. не забезпечує утримання останньої. Тому такі вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На теперішній час, у зв'язку зі змінами, внесеним до СК України Законом України № 2037-VIII від 17 травня 2017 року, отримувач аліментів на свій розсуд має право визначати спосіб стягнення аліментів, а також просити про їх збільшення, що має бути здійснено за рішенням суду. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є людиною молодого та працездатного віку, документів про те, що відповідач має постійний дохід (заробітну плату), суду не надано, відповідачем надана копія трудової книжки, згідно якої останній не перебуває у трудових відносинах. Законом України «Про державний бюджет на 2019 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, до вікової категорії якої належить діти сторін у справі, становить: з 1 січня 2019 року - 2 027 гривень, з 1 липня - 2 118гривні, з 1 грудня - 2 218 гривень. Так, в даному випадку, 50% прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 років до 18 становить з 01.01.2019 року 1 013,5 грн. Між тим, відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні обов'язки до дитини, в т.ч. і обов'язку її утримання. Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає що є підстави для зміни способу та розміру стягнення визначених раніше судом аліментів. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а саме розмір і спосіб підлягають зміні із 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) позивача на аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1013,50 грн. на кожну дитину, які підлягають індексації відповідно до закону, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до 10 червня 2028 року. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача в частці, суд виходить з того, що такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав малолітніх дітей відповідача, обов'язок по утриманню яких покладений на нього як батька. Саме вказаний розмір аліментів є доцільним до стягнення, що відповідає інтересам сторін по справі та чинному законодавству. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз.4 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що необхідно змінити розмір аліментів, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача, стягнувши їх в часті від доходу позивача, щомісяця, з моменту вирішення справи по суті та, відповідно до ст183 ч.1 СК України, до досягнення старшою дитиною повноліття. На підставі ст.51 Конституції України, ст.ст.180-183, 192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved