Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

у листопаді 2013 року позивач звернувся до суду із позовом в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Свої вимоги обґрунтовував тим, що [INFO] померла його двоюрідна бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями розташований в [ADDRESS] і земельну ділянку, розташовану за цією ж адресою. За життя [PERSON] склала заповіт, яким усе належне їй майно заповіла йому. Крім нього інших спадкоємців немає. У встановлений законом строк він звернувся до державної нотаріальної контори Вишгородського району з заявою про прийняття спадщини. На земельну ділянку йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будинками було відмовлено у зв'язку з тим, що право власності на будинок на померлу [PERSON] не зареєстровано. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд про його задоволення. Представник відповідача в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. За таких обставин, з урахуванням думки позивача суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], актовий запис від 14 грудня 2011 року за № 18 (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом на: житловий будинок з надвірними будівлями розташований в [ADDRESS] і земельну ділянку, розташовану за цією ж адресою. 9 грудня 2011 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповідала [PERSON] Даний заповіт не змінений та не скасований (а.с.7). Позивач прийняв спадщину після [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Вишгородської районної державної нотаріальної контори та отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1398 га, кадастровий номер 3221888002:27:1100014, що розташована в [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до довідки-характеристики КП «Вишгородське БТІ» № 1122 житловий будинок [ADDRESS] не зареєстрований (а.с.26). Судом було витребувано копію спадкової справи № 114/2012 до майна померлої [INFO] [PERSON] з якої вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має. Відповідно до рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно від 23 серпня 2013 року № 5249243 позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок що розташована в [ADDRESS] (а.с.6). Судом встановлено, що померлій [PERSON] належав житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Зазначена обставина підтверджуються технічним паспортом, будинковою книгою, з яких вбачається, що [PERSON] є домовласником даного будинку. З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу ). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що померлій [PERSON] належав житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] і це право не припинено у зв'язку з її смертю і тому має входити до складу спадщини. Прийнявши спадщину на частину спадкового майна після смерті [PERSON] позивач прийняв спадщину і на вищезазначений житловий будинок, оскільки прийняття спадщини в частині не допускається і спадкоємець, який прийняв спадщину в частині, вважається таким, що прийняв її повністю. Враховуючи те, що позивач не може оформити на себе право власності на спадкове майно у зв'язку з тим, що будинок не зареєстрований, суд вважає, що право позивача на отримання спадщини після смерті [PERSON] підлягає захисту, а заявлений позов задоволенню.

Outcome: approved