Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

У квітні 2019 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 15 вересня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 6701359081. ТОВ «ФК «ЦФС» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. 30.07.2018 року між ТОВ «ФК «ЦФС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення прав вимоги № 20180730, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФС» відступило, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право грошової вимоги, зокрема, до [PERSON] за кредитним договором № 6701359081 від 15.09.2016 року. Відповідач ухиляється від виконання зобов`язання, заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», тому виникла необхідність звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву, заяв, заперечень до суду не надала, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 вересня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 6701359081, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 18 610,00 грн. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» складає між нею та ТОВ «ФК «ЦФР» Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Судом встановлено, що 30.07.2018 року між ТОВ «ФК «ЦФС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення прав вимоги № 20180730, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФС» відступило, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право грошової вимоги, зокрема, до [PERSON] за кредитним договором № 6701359081 від 15.09.2016 року. Як зазначає у своїй позовній заяві позивач, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору № 6701359081 від 15.09.2016 року заборгованість за ним склала 43 270,11 грн., яка складається з наступного: 18 610 грн., - суми заборгованості за основною сумою боргу; 2 442,07 грн., - суми заборгованості за відсотками; 13 153,36 грн., - суми заборгованості за платою за управління кредитом; 9 064,68 грн. - суми заборгованості за пенею. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконала умови договору, чим порушила право позивача на кошти за кредитним договором та суд вважає, що виниклі спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин суд вважає встановленим, що позичальник належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 6701359081 від 15.09.2016 року заборгованість за ним склала 43 270,11 грн., яка складається з наступного: 18 610 грн., - суми заборгованості за основною сумою боргу; 2 442,07 грн., - суми заборгованості за відсотками; 13 153,36 грн., - суми заборгованості за платою за управління кредитом; 9 064,68 грн., - суми заборгованості за пенею. Підстав для звільнення [PERSON] від сплати зазначеної суми або зменшення її розміру судом не встановлено. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved