Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

у липні 2014 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 30.08.1996 року по 16.04.2005 року вона і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Подружжя проживало у квартирі [ADDRESS] За її кошти в цій квартирі був проведений капітальний ремонт, придбані нові меблі та нова побутова техніка. За життя [PERSON] зловживав спиртними напоями, товаришував з такими ж друзями та сусідами, і вони розлучилися у квітні 2005 року з цих причин. З 2007 року вони знову почали проживати однією сім»єю у зазначеній вище квартирі без реєстрації шлюбу. Позивачка спільно з чоловіком робила ремонт у цій квартирі, придбавали сантехніку, вона приймала активну участь у його лікуванні від алкогольної залежності за її ж кошти. У 2008 році була вимушена зареєструватися за іншою адресою, проте продовжувала проживати у спірній квартирі. Позивачка перебуває на обліку у поліклініці №1 по вул. Лайоша Гавро,26 в м. Києві, що обслуговує будинок [ADDRESS] У 2010 році здоров»я [PERSON] різко погіршилося, у зв»язку з пристрастю до алкоголю сталося загострення шлунково-кишкового тракту та серцево-судинної системи, внаслідок чого він не міг за собою доглядати і тому до дня смерті вона проживала з ним однією сім»єю як дружина, здійснювала догляд за ним, готувала їжу, прибирала, прала білизну. Чоловік мав інвалідність 2 групи. Позивачка є лікарем і вчиняла всіх можливих заходів як дружина, щоб продовжити життя чоловіка, що дало певні результати, тому що через похилий вік та хворобу він перебував у безпорадному стані. Також позивачка утримувала [PERSON] Донька [PERSON]. відповідачка у справі [PERSON] весь цей час не працювала і здійснювала догляд за своєю хворою матір»ю, при цьому забирала останнє у батька. Позивачка зазначає, що проживає у спірній квартирі близько 20 років, на праві власності їй наплежить ? частина спірної квартири. Фактично подружнє життя її та [PERSON] не переривалось, іншого житла вона не має, квартира була приватизована нею та чоловіком удвох і складається із однієї житлової кімнати. [INFO] її чоловік [PERSON] помер і вона його поховала. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому ? частину спірної квартири. Після похорон позивачка потрапила до лікарні і в цей час [PERSON] з чоловіком, скориставшись її хворобливим станом, вмовили позивачку віддати квартиру в оренду на декілька місяців. Погодившись на це, позивачка вийшовши з лікарні, не могла проживати в своїй квартирі, проживала у подруги. При цьому відповідачка зі своїм чоловіком відслідковували її, знущалися над нею та [PERSON] завдав їй сильних ударів по голові, в результаті чого вона знову попала до лікарні на тривалий час, у зв»язку з чим був залишений без розгляду в суді її перший позов такого ж характеру. У встановлений законом термін і порядку позивачка звернулась до Одинадцятої київької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідачка [PERSON] є донькою померлого і належить до спадкоємців першої черги. На підставі вимог ст.ст. 1264, 1259 ЦК України [PERSON] заявила позовну вимогу, яку 15.05.2015 року відповідною заявою доповнила, про встановлення факту проживання її та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] однією сім»єю без реєстрації шлюбу в період з 2007 року по день його смерті [INFO], змінити черговість одержання спадщини і надати їй право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги, визнати за нею право власності на ? частину квартири у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Суду пояснила, що шлюб з [PERSON], [INFO], вона зареєструвала 30.08.1996 року. Між нею та чоловіком було 15 років різниці. Дітей в шлюбі немає. ЇЇ чоловік був дуже досвідченою та поважною на свої роботі людиною. У спірну квартиру [ADDRESS] вона поселилась у 1993 році та постійно проживала до 2004 року. Перша дружина [PERSON] не претендувала ніколи на цю квартиру, крім того, мати позивачки надала кошти на придбання квартири для дочки чоловіка, оскільки вона дуже поважала його і хотіла, щоб вони жили разом сім»єю окремо. Зазначила, що її чоловік був поважною і грамотною людиною, мав праці, патенти. Дочка [PERSON] [PERSON] ніде не працювала і вона допомагала їй грошима і чим могла, дочка ще брала кошти у батька, який сам отримував лише пенсію з 2010 року 1500 грн. і хворів. Сама ж позивачка є лікарем і завжди працювала на декількох роботах, слідкувати за поведінкою старшого за неї чоловіка не мала можливості. Через пристрасть чоловіка до алкоголю, жінок та його спосіб життя у 2005 році вони розлучилися. Крім того, тоді чоловік заявляв, що вони розлучаться фіктивно, щоб вона була спокійна за свою ? частину квартири, що є у її власності. Проте відносини вони не переривали і на її день народження у 2007 році помирилися і почали проживати однією сім»єю знову і до смерті [PERSON] у 2013 році. Бажали почати нове життя та виїхати до Канади, готувалися до інтерв»юірування. Позивачка також пояснила, що саме вона займалась не тільки утриманням хворого чоловіка, а й боролась за його життя, знаходила ліки, окремі палати. Вона опікувалась не тільки чоловіком, а й господарством - прала, готувала, прибирала. З 12.05.2013 року [PERSON] остаточно зліг від хвороби і вона поклала його у терапію КМКЛ №8, навідувала його. До онкологічної лікарні на вул. Верховинній, 69 в м. Києві вона завезла його 09.07.2013 року, де він і помер [INFO] від онкологічної хвороби. Пояснила, що любила свого чоловіка, проте навіть її мати не розуміла її, оскільки він зловживав алкоголем і часто змінював свою думку. З цієї причини мати позбавила її житла і іншого житла крім цієї квартири вона не має. Після похорон вона знаходилась у кардіологічному відділенні лікарні і вийшло так, що дозволила себе вмовити свекрусі відповідачки здати спірну квартиру в оренду, щоб отримати гроші, яких так не вистачало. З лікарні повернутися їй не було куди,і вона пішла до сусідки , ночувала у друзів. Відповідачка намагається позбавити її квартири: так позивачку побив чоловік відповідачки, влітку 2014 року у неї на роботі був викрадений паспорт із сумки, про що вона повідомила правоохоронні органи. Після повернення до квартири у червні 2014 року, позивачка виявила відсутність багатьох її речей. Залишилася з усього майна лише шафа. Просить захистити її права, встановити факт проживання з [PERSON] з дня реєстрації шлюбі у 1996 році і до його смерті однією сім»єю та визнати за нею в порядку спадкування за законом поряд зі спадкоємцями першої черги право власності на ? частину спірної квартири. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та пояснила, що вважає, оскільки позивачка доглядала за своїм колишнім чоловіком, любила його, допомагала йому під час хвороби, влаштовувала до лікарень, позов підлягає задоволенню. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала. Пояснила суду, що її батько [PERSON] дійсно був одружений з [PERSON] та вони розлучилися, причиною погіршення стосунків подружжя стала підозра батька у неправомірності здійснення приватизації квартири [ADDRESS] [PERSON] Остання вчиняла істерики, плакала та просила зареєструвати її у квартирі батька, він зареєстрував, після чого вона оформила приватизацію. Він намагався довести неправомірність приватизації квартири в судовому порядку проте доказів не мав, що не заважало йому мати таку впевненість. Після розірвання шлюбу з [PERSON] у 2005 році [PERSON] проживав у спірній квартирі один. З 2007 року по 2009 рік він проживав з жінкою на ім»я [PERSON]. У 2009 році відповідачка проживала у батька місяць. Згодом батько познайомився з [PERSON] ,вони планували відкрити фірму, працювати, і [PERSON] тривалий час мешкав у батька з 2009 року по 2013 рік, поки батько не захворів. [PERSON] пояснила, що [PERSON] після розірвання шлюбу у 2005 році з її батьком не проживала, хоча не давала йому покою і намагалася помиритися з ним. Він не бажав з нею жити проте спілкувався. Коли батько захворів, [PERSON] приходила до лікарні,бігала за батьком. Вона дійсно влаштувала [PERSON] в онкоцентр та сама відповідачка умовляла батька прийняти допомогу від колишньої дружини, оскільки вона як лікар мала можливість допомогти. Коли батько помер відповідачка телефонувала [PERSON], яка сказала, що приїде потім, та похованням займалась саме відповідачка, позивачка запізнилась на похорон. Відповідачка зазначила, що вона раз на тиждень приїздила до батька з 2005 року, він проживав з [PERSON], вони купили телевізор, робили ремонт, батько сам сплачував житлово-комунальні послуги, вона ж допомагала йому попрати, привозила іноді їжу. Підтвердила, що [PERSON] любив випити спиртне, при цьому був веселий та говіркий, і занадто п»яним вона його не бачила. Батько їй допомагав грошима та подарунками, вона теж працювала, але [PERSON] про це не знає. У 2010 році саме відповідачка відвідувала батька у лікарні та знімала кошти для нього з його картки. Просила відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає його безпідставним. А пояснення позивачки щодо проживання зі спадкодавцем однією сім»єю з 2005 року по день смерті неправдивими. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала. Пояснила суду, що вважає позовні вимоги безпідставними та недоведеними. Пояснення позивачки спростовуються письмовими доказами та поясненнями свідків - сісудів. Просила в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши сторони, їх представників, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30.08.1996 року, про що зроблено запис № 1057 у відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського району м. Києва. Шлюб розірваний у тому ж відділі реєстрацій 16.04.2005 року а.з. № 318 (а.с.12 т.1). Квартира [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності від 13.01.1998 року належить на праві спільної сумісної власності [PERSON]та [PERSON] в рівних долях (а.с.13 т.1). Спірна квартира [ADDRESS] відповідно до технічного паспорта складається з однієї кімнати житловою площею 16,0 кв.м,загальна площа квартири 33,7 кв.м. [PERSON], 1946 р. народження, помер [INFO], про що складено відповідний актовий запис №12141 у відділі реєстрації смертей м. Києва (а.с. 19), після його смерті відкрилась спадщина - ? частина спірної квартири. Довідкою КМКЛ №8 від 11.02.2014 року підтверджено, що [PERSON] відвідувала хворого у терапевтичному відділенні лікарні з 20.06.2013 року по 09.07.2013 року та 09.07.2013 року сама домовилась про перевід його до Київського міського клінічного онкоцентру (а.с.20 т.1). Довідкою Центру первинної медико-санітарної допомоги №3 Шевченківського району м. Києва підтверджено, що 08.04.2010 року [PERSON] зверталась в поліклініку з проханням надати допомогу [PERSON], після чого він був госпіталізований до хірургічного відділення(а.с.21 т.1). Довідкою КМКЛ №9 підтверджується, що [PERSON] знаходився на лікуванні з 08.04.2010 року по 30.04.2010 року і його дружина [PERSON] відвідувала хворого і придбавала медикаменти (а.с.22 т.1). Довідкою Київського міського клінічного онкологічного центру підтверджено те, що [PERSON] відвідувала та піклувалась про хворого [PERSON] в період перебування його на лікуванні (а.с.23 т.1). За довідкою Центру первинної медико-санітарної допомоги №1 Оболонського району м. Києва встановлено, що [PERSON] був оглянутий на МСЕК 19.12.2011 року та визнаний інвалідом 2групи. [PERSON] супроводжувала пацієнта під час візитів до лікарів (а.с.24). Зазначені вище медичні довідки підтверджують періодичне надання позивачкою допомоги [PERSON] у проходженні лікування у період з 2010 року по день смертію З наданої позивачкою довідки вбачається, що у 2009 році [PERSON] пройшов протиалкогольне лікування під прізвищем [PERSON].(а.с.26). Дана довідка містить виправлення, що підтверджено самим лікарем [PERSON] (а.с.225 т.1) та пояснено, що [PERSON] проходив лікування у 2003 році, тобто під час перебування у шлюбі, а тому дана довідка не підтверджує спільне проживання позивачки зі спадкодавцем. Також суд не приймає як доказ спільного проживання пояснення позивачки з приводу характеру відносин з чоловіком вступне слово [PERSON] до книжки поезій [PERSON] під псевдонімом [PERSON], виданої у 2000 році (а.с.30) під час перебування у шлюбі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що на його погляд [PERSON]та [PERSON] після розірвання шлюбу з 2007 року по день його смерті проживали як чоловік та дружина. Свідок був другом як померлого так і позивачки. Пояснив, що [PERSON] повідомив йому про фіктивне розлучення з [PERSON], оскільки вона боїться, що він проп»є квартиру. Підтвердив факт надання матір»ю позивачки коштів на купівлю квартири відповідачки, щоб мала можливість жити окремо. Підтвердив факт догляду [PERSON] за чоловіком, що приходив до них в гості та його зустрічали чоловік з дружиною. Також вони були на його ювілеї у 2012 році і він сприймав їх як чоловіка з дружиною. Оцінюючи пояснення свідка [PERSON] суд вважає, що ним не повідомлено жодного факту, що підтверджував спільне проживання як поджружжя. Свідок працював з [PERSON] разом в інституті ім. Бакуля, поважав його як спеціаліста і іноді приходив до нього до дому по роботі. У квартирі останній раз був у 2009 році і зробив висновок, що позивачка проживала там. У вихідні вони зустрічались рідко. Таким чином, з пояснень свідка вбачається, що позивачка надавала колишньому чоловіку допомогу, коли він перебував у лікарні, що не є однозначним підтвердженням спільного проживання. Суд критично відноситься до пояснень свідка [PERSON] та вважає його пояснення з приводу думки, що під час їх зустрічей він сприймав [PERSON] та [PERSON]як чоловіка та дружину - оціночним. Свідок не навів жодного факту, що могло б підтвердити саме факт проживання разом [PERSON].та [PERSON] як подружжя, а не відносини колишнього подружжя. Свідок [PERSON] в судовому засіданні також підтвердила факт проживання [PERSON] та [PERSON] сім»єю без реєстрації шлюбу. Крім дружніх стосунків з позивачкою, вона працювала консьержем у будинку, де знаходилась квартира її мами на вул. Котовськогов м. Києві де після розлучення [PERSON] проживала приблизно 1,5 років. Коли позивачка там після розлучення тимчасово проживала, [PERSON] приходив до неї, а у 2007 році забравши її сам сказав свідку, що вони починають з [PERSON] нове життя. Він не міг без неї обходитися. Сімейне життя вони не припиняли, позивачка завжди відносилась до [PERSON] як дружина, не залишала його і в хворобі до його смерті. Це їй відомо зі слів [PERSON].У 1997 році позивачка робила ремонт в квартирі по вул. Мате Залка. Суд критично відноситься до пояснень свідка [PERSON],оскільки свідок пояснила, що все, що вона знає, - знає зі слів позивачки, яка дуже ємоційно розповідала про чоловіка, жалілася. Суд не виключає правдивість розмови свідка з [PERSON].у під»їзді у 2007 році, проте свідку не відомо, чи почалося це спільне життя чи ні і чи мало воно місце. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає позивачку з 2007 року. Вона є сусідкою позивачки. Майже кожного дня вони спілкуються. [PERSON] проживала разом зі своїм чоловіком у кв.83. Чоловік її хворів, [PERSON] розказувала як тяжко його лікувати. Плакала. Якось в цей час у [PERSON] зламалась пральна машина і вона попросила попрати речі у неї. Свідок по-сусідські співчувала та заспокоювала, коли її чоловік тяжко хворів. Після смерті чоловіка позивачка попросилась до неї пожити і деякий час проживала. Знає, що по квартирі є спір і [PERSON] побили. Оцінюючи пояснення свідка [PERSON] суд не знаходить в них підтвердження спільного проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім»єю, оскільки свідок знає все зі слів [PERSON].і у спірній квартирі ніколи не була, з [PERSON] не спілкувалась. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила що знає [PERSON] з літа 2012 року,є її керівником, мали суміжні кабінети. Пояснила, що [PERSON] дуже емоціна людина, з її розмов по телефону, вона чула, що та займалась влаштуванням чоловіка у лікарню, просила грошової допомоги у колишнього керівництва чоловіка, писала заяву про матеріальну допомогу, проте подробиць її особистого життя не знає. Свідок [PERSON] пояснив суду, що знає позивачку майже 20 років. ЇЇ чоловік [PERSON] зловживав спиртним і вони розлучились, проте [PERSON] приходила до нього, допомагала йому, хоча сам свідок їй не рекомендував цього робити. Свідок був в гостях у [PERSON] 1-2 рази на рік, бачив у квартирі речі [PERSON], допомагав їй відвозити [PERSON] у лікарню. Оцінюючи пояснення свідка [PERSON] суд вважає,що вони підтверджують надання допомоги позивачкою [PERSON] та перебування її у своїй квартирі, дані пояснення не підтверджують наявність фактично шлюбних, сімейних відносин між ними. Крім того, фраза свідка про те, що він [PERSON] не рекомендував підтримувати ці відносини свідчать не на користь сімейного життя та наявності відносин подружжя, а спростовують їх. Свідок [PERSON] також пояснила в суді, що знає зі слів [PERSON] з 2000 року про чоловіка алкоголіка, про те, що вона доглядала за ним, допомагала матеріально, вони бажали виїхати за кордон. Особисто з [PERSON] свідок знайома не була. Знає, що [PERSON] з 2007 року приїжджала до квартири,де жив [PERSON] Суд не розцінює дані пояснення свідка як підтвердження спільного подружнього життя, наразі мають місце підтвердження надання допомоги [PERSON] [PERSON] в лікуванні, що відповідачка і не заперечує. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знав [PERSON] більше 40 років, як співробітника інституту ім. Бакуля. Він був дуже кваліфікованим співробітником. Свідок часто приходив до нього до дому. З 2007 року [PERSON] проживав один, потім приблизно у 2007-2008 роках у нього була жінка [PERSON], згодом до хвороби та смерті останні 4 роки з ним проживав [PERSON] Підтвердив, що [PERSON] повідомляв свідку про те, що [PERSON] підробила підпис на свідоцтві про приватизацію житла. [PERSON] був тихий та спокійний, випити любив, називав колишню дружину «[PERSON]» або «[PERSON]», жодних свят чи днів народження вони не святкували. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою з кв.80 по будинку, де проживав [PERSON], пояснила суду, що [PERSON] та [PERSON] у шлюбі жили погано та розлучились десь у 2005 році. З квартири вона чула крики, після чого [PERSON] вибігала, а [PERSON] лежав на підлозі. [PERSON] кричить дуже голосно і її дуже багато. Після розлучення позивачка навідувалася, підглядала та підслуховувала за [PERSON] біля дверей і вона застала її за цим заняттям. Намагається залучити сусідів на свою сторону. Говорила, що промучилася з ним. Між ними як подружжям був конфлікт з того, що [PERSON] підробила підпис [PERSON] на документах та приватизувала на двох квартиру, так говорив [PERSON] Свідок характеризувала [PERSON] як розумну але пасивну та наївну людину, проте він намагався довести свою думку щодо незаконної приватизації. Приблизно у 2007-2008 роках з [PERSON] проживала [PERSON], потім став проживати [PERSON], який мав плани на праці та квартиру [PERSON] та жив за його рахунок. [PERSON] сам себе забезпечував, ходив до магазину, останнім часом схуд та жалівся, що йому погано і ніхто за ним не доглядав. Зазначила, що [PERSON] сама нав»язувалась [PERSON] та нав»язувала свою допомогу. [PERSON] називав її при сусідах за прізвиськом і жодних подружніх стосунків між ними з 2005 року не було. Свідок [PERSON] з сусідньої квартири №84 суду пояснив, що свою сусідку [PERSON], яка раніше проживала за стінкою, приблизно з 2006 року він не чув і не бачив. А чути її добре - вона розмовляє на підвищеному тоні, її чують всі. Після їх розлучення пару років з [PERSON] проживала [PERSON], потім 4 роки проживав якийсь чоловік пристойного вигляду. Свідок пояснив, що раніше було таке, що [PERSON] [PERSON] додому не пускала і він ночував у нього десь у 2004-05 роках. Після 2005 року він бачив біля дверей з ключами тільки [PERSON] Пояснив, що [PERSON] останній час ходив понурий, випивав, але він не був лежачий і свідок здивувався, що [PERSON] помер передчасно. [PERSON] сам ходив до магазину і себе обходив. Свідок [PERSON] сусід з квартири №85 пояснив суду, що зійшлися [PERSON] та [PERSON] у 1996 році. Жили вони пагано, часто сварилися, вона виганяла [PERSON]. Він бачив з сусідом з квартири №84, як [PERSON] на коридорі за серце тримався, а [PERSON] йому ліки не давала, вони сказали їй, що викличуть міліцію. [PERSON] декілька разів ночував у нього, тому що [PERSON] не пускала. Після розлучення [PERSON] один рік проживав сам, потім з [PERSON] з квартири №31 5 поверху. Згодом проживав з [PERSON] з 2009 року. Свідок з [PERSON] були друзі, на одному заводі працювали колись, ходили в гості один до одного через день майже. З 2007 року по 2013 рік свідок [PERSON] у [PERSON] в квартирі не бачив, вона там не проживала і знала сама, що з [PERSON] проживала [PERSON]. Був випадок, коли [PERSON] звіряв свої документи з приватизації зі своїми, казав, що щось підроблене. Про здоров»я [PERSON] не розповідав, також деякий час у нього проживала дочка і перед його смертю дочка жила з ним. [PERSON] лежачим хворим не був, помер передчасно, а так самостійно ходив в магазин. Зазначив, що [PERSON] говорить про сусідів неправду і він не намагався заволодіти майном [PERSON] Оцінюючи у сукупності пояснення зазначених вище свідків, суд прийшов до висновку, що свідки позивачки загалом засвідчили відношення [PERSON] до колишнього чоловіка - те, що вона допомагала йому з наданням медичної допомоги та страждала від того, що він вживає алкоголь. Ці свідки не були знайомі близько з померлим і не знали про його відношення до [PERSON], тому суд не має підстав розцінювати ці свідчення як доказ спільного проживання сім»єю позивачки зі спадкодавцем . Свідки-сусіди, в свою чергу, всі підтвердили наявність поганих відносин між подружжжям на час перебування у шлюбі і проживання порізно їх після розірвання шлюбу. [PERSON] дані свідчення не спростувала. Свідчення свідків-сусідів знаходять своє підтвердження і у письмових доказах. Так саме відповідачкою надано докази про поховання батька - це замовлення та квитанції про оплату ритуальних послуг (а.с.123-127 т.1) і [PERSON] оформлювала свідоцтво про смерть (а.с.128). Факт наявності спору між подружжям [PERSON] та [PERSON] щодо правомірності приватизації підтверджується відповідним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23.04.2007 року (справа №2-594/2007 а.с. 137-138 т.1). В судовому засіданні [PERSON] наполягав, що приватизація на двох з дружиною проведена без його відома. В задоволенні позову відмовлено, проте наявність конфлікту даний факт підтверджує. З трудової книжки вбачається, що [PERSON] працював до жовтня 2010 року та звільнився у зв»язку з виходом на наукову пенсію (а.с.142) З 2006 року [PERSON] також отримував пенсію, що підтверджується відповідною довідкою. З рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31.05.2006 року №2-1270/2006 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна та відшкодування шкоди вбачається, що [PERSON] обгрунтовувала моральну шкоду негативним ставленням до неї колишнього чоловіка. Також [PERSON] пояснювала, що під час спільного проживання у 2003-2004 роках між подружжям виникали сварки, в процесі яких [PERSON] її бив та у 2004 році вигнав з квартири. Її вселення закінчилось її побиттям. Рішенням суду визнано за [PERSON] право власності на ? частину спірної квартири (а.с.87 т.1). Протягом 2006, 2007, 2009, 2013 років [PERSON] подала до ЖЕКу -510 одинадцять письмових заяв, в яких повідомляла про конфліктну ситуацію між нею та колишнім чоловіком, про те, що він погрожує розправою, не дає увійти до квартири, що протиправно привів на жилу площу [PERSON] (2006 рік), називає [PERSON] [PERSON] саме колишнім чоловіком, заявляє про неможливість проживання у своїй частці власності, оскільки її не пускає колишній чоловік (2009 рік). У заяві від 06.04.2013 року [PERSON] повідомляє, що у спірній квартирі проживають невідомі їй люди і просила розібратися. В заяві зазначає себе співвласником даної квартири (а.с.199-211 т.1) Зазначені вище заяви підтверджують пояснення свідків-сусідів та підтверджують відсутність спільного проживання. Крім того, відповідачкою надані довідки КМКЛ №8 на спростування довідки, наданої [PERSON] про відвідування чоловіка у лікарні у 2010 році про те, що даних про родичів та відвідувачів лікарня не має. Суд не вважає, що наданий позивачкою чек про купівлю зливного бачка (квитанція без дати а.с.216 т.1) може засвідчити факт спільного проживання як подружжя. Доказів на підтвердження лікування [PERSON] від алкогольної залежності або перебування його на обліку у нарколога з 2006 року суду не надано. З постанови про закриття кримінального провадження від 31.07.2013 року (а.с.7-9 т.2) Оболонським РУГУ МВС України в м. Києві вбачається, що проводилась перевірка факту шахрайського заволодіння ? частиної спорної квартири, власником якої є [PERSON]. Перевіркою, поряд з іншим, встановлено у 2013 році, що останнім часом [PERSON] проживав у своїй квартирі з [PERSON]. В судовому засіданні позивачка не заперечувала факту звернення нею до ЖЕКу, міліції та конфлікту з приводу приватизації. Пояснювала це тим, що [PERSON] був алкоголіком і часто змінював думку, на нього впливали інші, вона боялася втратити частку у власності, а тому зверталася з заявами. При цьому зазначала, що вона його любила і бажала бути з ним. Такі протирічіві пояснення позивачки свідчать про відсутність сімейного життя. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 02.06.2015 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договорів у зв»язку з тим, що вона не розуміла значення своїх ді, та свідоцтва про право власності на квартиру встановлено, що [PERSON] переуступила свої права щодо квартири [ADDRESS] своїй матері. Суд зобов»язав [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у здійсненні права власності на зазначену квартиру по вул. Котовського, в задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовлено (а.с.24-29 т.2). З даного рішення вбачається, що [PERSON] Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення, зокрема, факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ст.3 СК України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Оцінюючи у сукупності зібрані у справі докази суд прийшов до висновку, що після розірвання шлюбу у 2006 році [PERSON] та [PERSON] не проживали сім»єю. Вони не були пов»язані спільним побутом, інтересами, не мали взаємних прав та обов»язків. Судом встановлено, що позивачка не проживала у спірній квартирі з часу розірвання шлюбу саме з причини небажання цього [PERSON], проте у неї є право на ? частину спірної квартири і безумовно вона мала право корисутвання нею, а тому могла приходити до неї, проте це не свідчить про сімейні стосунки з [PERSON] Доказів на підтвердження проживання позивачки та спадкодавця сім»єю не надано - відсутні будь-які спільні світлини цього періоду, спільні свята, відпочинок, спільні купівлі предметів побуту тощо. Зазначене підтверджується власними заявами позивачки до ЖЕКу та міліції щодо неможливості проживання, вона підтвердила факт проживання з [PERSON] жінки на ім»я [PERSON] та його товариша [PERSON] Відповідачка не заперечує той факт, що позивачка як медичний працівник - лікар мала можливість влаштувати батька до певної лікарні і робила це, приходила до нього в лікарню, проте судом встановлено, що [PERSON] надавала таку допомогу колишньому чоловіку в власної ініціативи, він її про це не просив і навіть не завжди бажав приймати таку допомогу. Суд не вважає надання такої допомоги у влаштуванні у лікарні доказом проживання однією сім»єю зі спадкодавцем. Крім того з огляду на засади СК України щодо поняття сім»ї та шлюбу, такі відносини між чоловіком та жінкою повинні мати добровільний характер та бажання спільного проживання. [PERSON] неодноразово повідомляла суду, що дуже любила чоловіка і намагалась допомагати йому, коли він хворів, переживала за нього, проте не надано жодного доказу, що і [PERSON] в цей період відносився до неї так само і вважав, що проживає з нею сім»єю. Навпаки, це спростовується спільним проживанням [PERSON] з [PERSON] та проживанням з [PERSON] з 2013 року до дня госпіталізації до онколікарні. Також [PERSON] підтвердила відсутність між нею та [PERSON] шлюбних стосунків протягом останніх 5 років. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] і відповідно до спадкової справи, копія якої досліджена судом, 14.12.2013 року позивачка звернулась до Одинадцятої київської державної нотаріальної конторі з заявою про прийняття спадщини у становлений ст. 1269 ЦК України строк. З врахуванням викладеного суд прийшов до висновку, що відповідно до ст. 1264 ЦК України [PERSON] не має право на спадкування у четверту чергу, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім»єю не менш, як 5 років до часу відкриття спадщини, оскільки даний факт судом не встановлено.

Outcome: dismissed