Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

У листопаді 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначила, що 17.09.2011 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 408. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. 15.10.2015 року подружні стосунки між ними припинились, проживають вони окремо. Вона мешкає разом з дочкою. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки не надає, лише іноді купує фрукти та солодощі. Це ставить її у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 3000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явились, від позивачки на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її присутності, в якій вона просила позов задовольнити. Відповідач та його представник у судове засідання не з'явились, до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх присутності, в яких вони позовні вимоги визнали частково, не заперечували проти стягнення на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісяця. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 вересня 2011 року сторони уклали шлюб. (а.с. 5). [INFO] року в них народилась дочка [PERSON]. (а.с. 6). З 15 жовтня 2015 року сторони припинили подружні стосунки та мешкають окремо. Позивачка проживає разом з неповнолітньою дочкою в [ADDRESS], що підтверджується довідкою ЖКП Іллічівського району м. Маріуполя від 02.11.2015 року. (а.с. 7). Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу - [PERSON], наданих Управлінням пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя 24.12.2015 року, відповідач працює у ТОВ «Фінансова компанія «Фенікс». Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Позивачкою заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається з наданих відповідачем відомостей з УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя, відповідач протягом останніх шести місяців працює у ТОВ «Фінансова компанія «Фенікс», де отримує дохід. Таким чином, підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі суд не вбачає, між тим є усі підстави для стягнення аліментів у частці від доходу батька дитини. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров?я та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачою до матеріалів справи долучено квитанцію до прибуткового касового ордеру, виданою адвокатом ЮК Приморського району м. Маріуполя Оснач Л.О., відповідно до якого вона сплатила адвокату 250 грн. за підготовку позовної заяви про стягнення аліментів. (а.с. 8). Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до складу судових витрат відносяться витрати на правову допомогу. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. В матеріалах справи відсутні будь-які дані про обсяг правової допомоги та її вартість, розрахунки на підтвердження надання таких послуг, що позбавляє суд можливості вирішення питання про відшкодування відповідних судових витрат. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial