Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеними вимогами, мотивуючи їх тим, що 30.08.2013 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір найму, згідно з умовами якого [PERSON] надав [PERSON] у тимчасове платне користування квартиру в будинку [ADDRESS]. Разом з тим, договір був укладено без відома Громаської організації «Федерація плавання України», на яку згідно договору покладено обов»язок здійснювати оплату за даним договором. Посилаючись на те, що внаслідок укладення даного договору порушені його права, позивач просив п.3.4. договору оренди визнати недійсним. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заявлених вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, направив письмові заперечення на позов. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що після направлення [PERSON] на адресу ФПУ електронних листів- пропозицій на укладення договору оренди житлового приміщення, 28.08.2013 Федерацією плавання України було перераховано [PERSON] грошові кошти у розмірі 72 420,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 84 від 28.08.2013. Згідно даного платіжного доручення призначенням платежу є плата за оренду приміщення згідно договорів від 27.08.2013. 30.08.2013 між [PERSON] та [PERSON], який діяв від імені Федерації влавання України укладено договір найму, згідно з умовами якого [PERSON] надав [PERSON] у тимчасове платне користування квартиру в будинку [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України, на яку посилається позивач, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст. 642 ЦПК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач посилається на те, що п.3.4. договору найму встановлюють зобов»язання для позивача щодо сплати вартості найму, які відповідач [PERSON] погодив без його згоди, а про існування договору позивач дізнався в судовому засіданні Ялтинського міського суду АР Крим, що, відповідно, є підставою для визнання недійсним даної умови договору. Разом з тим, ФПУ прийняла пропозицію на укладення договору оренди житлового приміщення шляхом сплати відповідної суми коштів. Крім того, рішенням Ялтинського міського суду АР Крим від 12.03.2015 у справі за позовом Федерації плавання України до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів, встановлено, що платіжним дорученням № 84 від 28.08.2013 Федерація плавання України здійснила оплату за оренду приміщення згідно спірного договору оренди, а тому отримані [PERSON] кошти в сумі 72420,00 грн. не є безпідставно отриманими коштами. Дане рішення ніким не оскаржувалось та набрало законної сили. Таким чином, вказана обставина не підлягає доказуванню згідно правила ч.3 ст. 61 ЦПК України. Враховуючи викладене, стверджувати про невідповідність п. 3.4. даного Договору вимогам чинного законодавства, на що позивач посилається у своїй позовній заяві, не представляється можливим, а відтак позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed