Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, служба у справах дітей районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському районі, у якому просив: - зобов'язати відповідача, [PERSON], не перешкоджати [PERSON], брати участь у спілкуванні зі своєю дитиною: сином - [PERSON], [INFO]; - визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні із малолітнім сином [PERSON], [INFO]: побачення з дитиною щотижня з 17 год. п'ятниці до 08 год. понеділка із врахуванням, що ночівля за адресою проживання батька здійснюється за погодженням з матір'ю. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він з [PERSON] перебував у шлюбі, який було розірвано рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2016 року. В шлюбі народився син - [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Після розірвання шлюбу відповідач обмежує позивача у спілкуванні з дитиною та в її вихованні. Позивач був змушений звернутись із заявою до органів опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району і відповідно до розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району №786 від 02.09.2016 року було визначено порядок участі у вихованні дитини, а саме: визначено порядок його участі у вихованні сина щотижня з 17 год. п'ятниці до 08 год. понеділка із врахуванням, що ночівля за адресою проживання батька здійснюється за погодженням з матір'ю. Не зважаючи на встановлений порядок участі позивача у вихованні дитини, відповідач й надалі чинить перепони у спілкуванні з дитиною. В зв'язку з чим позивач звернувся з відповідною заявою до Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за результатами розгляду якої йому було рекомендовано для вирішення даного питання звернутися до суду. У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, надали заяву в якій просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, та проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач, у судове засідання не з'явилася, судові повітки про виклик, які направлялись судом за місцем реєстрації та за місцем тимчасового проживання відповідача були повернуті до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання. Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку, а в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання. Представник третьої особи: органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району у судове засідання не звився, надав заяву про розгляд справи без його участі, та при винесенні рішення по справі просив врахувати інтереси малолітнього [PERSON] Представник третьої особи: служби у справах дітей районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському районі у судове засідання не звився, надав заяву про розгляд справи без його участі, та при винесенні рішення по справі просив врахувати інтереси малолітнього [PERSON] Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 28.12.2013 року перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2016 року. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15 серпня 2014 року, видане міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (а.с. 5). Після розірвання шлюбу [PERSON], [INFO], залишилася проживати разом з матір'ю [PERSON] Згідно розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району №786 від 02.09.2016 року було визначено порядок участі позивача [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO], а саме: визначено порядок його участі у вихованні сина щотижня з 17 год. п'ятниці до 08 год. понеділка із врахуванням, що ночівля за адресою проживання батька здійснюється за погодженням з матір'ю. На відповідача по справі [PERSON] покладено зобов'язання не перешкоджати [PERSON] в реалізації його права на особисте спілкування з сином. (а.с. 6). Відповідно до листа Вознесенівського ВП Дніпроваського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 05.10.2016 року №12837/46/02/06-2016 звернення [PERSON] щодо невиконання колишньою дружиною батьківських обов'язків розглянуто та рекомендовано [PERSON] звернутися до суду. (а.с. 7). Згідно наданого висновку про визначення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] районною адміністрацією Запорізької міської ради, як органом опіки та піклування від 13.04.2017 року №01-10/0086 визначено наступний порядок участі [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON]: щотижня з 17 год. п'ятниці до 08 год. понеділка. Враховуючи вікові особливості дитини, її ночівля за адресою проживання батька здійснюється за погодженням з матір'ю. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його приживання, тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи. Частиною 2 ст. 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Отже, із тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Суд, з урахуванням встановлених обставин справи, враховуючи висновок районної адміністрації Запорізької міської ради як органу опіки та піклування щодо участі позивача у вихованні дитини, вважає за необхідне встановити наступний порядок участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітнього сина - [PERSON], [INFO]: щотижня з 17 год. п'ятниці до 08 год. понеділка, враховуючи вікові особливості дитини, її ночівля за адресою проживання батька здійснюється за погодженням з матір'ю. Суд вважає, що із урахуванням віку малолітньої дитини, встановлення такого способу участі у вихованні дитини на даному етапі буде відповідати інтересам дитини. При цьому, у разі зміни обставин, пов'язаних із віком дитини, за наявності спору між батьками, позивач не позбавлений можливості, згідно вимог ст. 158 СК України, звернутись до органу опіки та піклування для встановлення способів участі у вихованні дитини або згідно до ст.159 СК України звернутись до суду про визначення іншого способу його участі у вихованні дитини. Згідно зі ст. ст. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в частини встановлення порядку участі позивача у спілкуванні та вихованні малолітнього сина. В частині позовних вимог щодо зобов'язання відповідача не перешкоджати брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено в цій частині позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: partial