Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона» (далі МКП «ВУВКГ м. Херсона» ) про захист порушеного права споживача послуг з централізованого водопостачання, посилаючись на те, що згідно до договору дарування від 26.05.2015року є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . В грудні 2015року він переоформив особовий рахунок на себе та є споживачем послуг з централізованого водопостачання, яку надає МКП «ВУВКГ м. Херсона». На початку квітня 2016року на зеленій зоні перед його домоволодінням стався витік вони найімовірніше з водопровідного вводу, приблизно по середини від труби вуличної мережі до його водомірного колодязя. У зв`язку з цим він 12.04.2016року та в наступні дні звертався телефоном до диспетчера відповідача щодо ремонту цього водопровідного вводу на що, йому повідомлено про відмову безкоштовного ремонту та відключення його будинку від водопостачання. Після цієї розмови він написав скаргу на дії відповідача в Урядовий контактний центр. 28.04.2016року біля свого будинку побачив аварійну бригаду відповідача, вони не хотіли розривати місце витоку води на зеленій зоні, натомість почали розривати асфальтне покриття [ADDRESS] на відстані біля 2 м. від місця пошкодження. Докопавшись до місця підключення водопровідного вводу до вуличної мережі працівники водоканалу демонтували приблизно 1.5 м. водопровідного вводу до його двору, який був у цілому робочому стані, що підтверджується відеозаписом. Як підставу для відключення представник відповідача [PERSON] вручив йому акт - припис б/н від 28.04.2016року, за яким для відновлення водопостачання його зобов`язали на протязі 3 днів з дня вручення припису за власні кошти із залученням спеціалізованої організації, що має відповідну ліцензію, замінити трубу водопровідного вводу, провести промивку і дезинфекцію трубопроводу зі складанням відповідного акту представниками водоканалу і санепідемстанції, а також сплатити вартість робіт з відключення. Таким чином, з 28.04.2016року відповідач припинив надавати йому послуги з централізованого водопостачання шляхом демонтажу частини водопровідного вводу від вуличної мережі водопостачання і відмовляється відновити надання послуги до виконання усіх вимог, зазначених у акті - приписі. Вважає дії відповідача незаконними, оскільки відповідач не провів експертизу діючого водопровідного вводу, працівники водоканалу навіть не розрили місце витоку для з`ясування причин витоку та стану трубопроводу, а тому не мали жодних повноважень для відключення споживача від централізованого водопостачання та вимагати заміни труди водопровідного вводу. Після того як він направив скаргу в контролюючі органи про недійсність акту - припису та незаконність відключення, відповідач змінив свої пояснення та наполягав на тому, що нібито демонтаж водопровідного вводу вони виконали з метою припинення втрат води відповідно до п.9.3.6 Наказу №30, яким затверджено Правила технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення в населених пунктах України. Однак, в п.9.3.14 наказу №30 зазначено, що саме ремонтна бригада повинна була виконати аварійно-відновлювальний ремонт і мала б здійснити аварійно - відновлювальний ремонт пошкодження на зеленій зоні, а не розривати асфальт та відключати споживача зовсім в іншому місці. Неправомірні дії відповідача призвели до того, що в ніч на 30.04.2016року прорвала та сама магістральна труба, яка проходила вздовж [ADDRESS], про зазначені ризики працівники відповідача в силу функціональних обов`язків були обізнані, оскільки вони бачили стан магістральної труби після розкриття, проте нічого не зробили для запобігання аварії. Окрім того, посилання відповідача на те, що виток води був на мережі споживача, і саме він повинен ліквідувати цей прорив, суперечить приписам п.10.4.1 наказу №30, яким визначено, що витоки води з внутрішньої водопровідної мережі споживача(після водолічильника або після місця де він повинен буди встановлений), тобто лише після водомірного колодязя, де зазвичай встановлено лічильник, починається відповідальність споживача за стан мережі та витоки з них. Зазначене свідчить, що споживач не має повноважень та не повинен проводити будь-які роботи на водопровідному вводі, та саме відповідач повинен стежити за станом водопровідного вводу. Відповідно до п.22 Типового договору точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві у будинку садибного типу є місце підключення відповідної інженерної мережі будинку до мережі виконавця. Це місце чітко визначено в ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» де зазначено, що точка розподілу - це місце передачі послуги від однієї особи до іншої, облаштоване засобами обліку та регулювання, іншими словами це водомірний колодязь. Наведені норми чітко вказують, що водомірний ввід знаходиться до точки розподілу, тому знаходиться в зоні відповідальності відповідача, який наполягає на тому, що на його балансі є тільки труба вуличної мережі, а цього водомірного вводу йому ніхто на баланс не передавав. Таким чином, відповідач, використовуючи наявність монопольного становища створює для себе не передбачені положеннями законів та підзаконних нормативно-правових актів у сфері питного водопостачання важелі впливу для використання їх у взаємовідносинах, що виникають при наданні МКП «ВУВКГ м. Херсона» послуг, що призводить до порушення інтересів споживача, які були б неможливими за умови існування значної конкуренції на ринку. На підставі викладеного, вимог Закону України «Про захист прав споживачів» позивач просив: визнати порушеним право [PERSON] - споживача послуг з централізованого водопостачання; визнати дії відповідача щодо припинення надання послуг з водопостачання за адресою: [ADDRESS] , незаконними; визнати акт - припис від 28.04.2016року незаконним та скасувати його; зобов`язати відповідача за власний рахунок відновити демонтовану ним частину водопровідного вводу; зобов`язати відповідача забезпечити постачання питної води до межі внутрішньої мережі домоволодіння [PERSON] , а саме до водомірного колодязя на межі земельної ділянки по [ADDRESS] . Ухвалою суду від 15 квітня 2019року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. У відзиві на позов представник відповідача за довіреністю Глоба К.М. позов не визнав, зазначивши, що 28.04.2016року згідно до п. 9.3.6 Правил технічної експлуатації системи водопостачання та водовідведення населених пунктів України», затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству України №30 від 05.07.1995року, МКП «ВУВКН м. Херсона» у зв`язку із витоком питної води, викликаним пошкодження водопровідного вводу, поза межами магістральних мереж централізованої системи водопостачання, які знаходяться на балансі підприємства за адресою: м . Херсон, [ADDRESS] , аварійною службою водоканалу з метою недопущення подальших втрат питної води, водопровідний ввід було відключено від вуличної магістралі. Пунктом 1.3 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства 27.06.2008року №190, якими в своїй діяльності керується МКП «ВУВКГ м. Херсона», виробник обслуговує вуличні, квартальні та дворові мережі водопостачання та водовідведення, споруди і обладнання, а також технологічні прилади й пристрої на них, які перебувають у нього на балансі або на які є відповідний договір на обслуговування із споживачем. Наказом №30 від 05.07.1995року роботи з технічного обслуговування, ремонту і реконструкції систем внутрішнього водопроводу та каналізації покладаються на спеціальні служби за договором з власниками будівель. Власники приватних будинків повинні виконувати ці роботи за власний рахунок. До системи внутрішнього водопроводу, зокрема, входить водопровідний ввід у будівлю(п.11.1.1, п.11.1.4 Правил № 30 від 05.07.1995р.). Оскільки, водопровідний ввід не перебуває на балансі МКП «ВУВКГ м. Херсона» та не відноситься до мереж виконавця, які ним обслуговуються, договору на обслуговування відповідного водопровідного вводу між [PERSON] та водоканалом не укладалось, у МКП «ВУВКГ м. Херсона» відсутні підстави для усунення виявлених несправностей за свій рахунок. Наданий позивачем договір дарування від 26.05.2015року підтверджує, що він є власником водопроводу №4, тому після ліквідації аварійної ситуації позивачу було вручено акт - припис та роз`яснено про необхідність звернення до спеціалізованої організації для здійснення заміни труби та підключення її до мережі за участю представників водоканалу за власний рахунок. Однак, позивач не погоджуючись здійснити за власний рахунок виконання робіт по відновленню водопровідного вводу вимагає здійснити ремонт за рахунок водоканалу та звертається із численними скаргами до різних державних установ з метою зобов`язання відповідача виконати ці роботи. Наданий позивачем договір дарування від 26.05.2015року підтверджує, що він є власником водопроводу №4, а згідно до копії договору 16313700 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 18.07.2016року п.22 визначає, що точкою розподілу, в якій здійснюється передача послуг від відповідача позивачеві є місце підключення відповідної інженерної мережі будинку до мережі виконавця(відповідача). Копією технічних умов від 21.07.1970року схематично визначено, що водопровід побудований попереднім власниками та подаровано позивачу, оскільки на схемі чітко визначено, що водопровід приєднано до мережі відповідача по [ADDRESS] трубою водогазопровідною діаметром 20мм. довжиною 5.40м., тобто попередній власник домоволодіння самостійно за власні кошти придбав всі перелічені в технічних умовах матеріали здійснив монтаж водопровідного вводу і був його власником до моменту дарування домоволодіння, тому самостійно обслуговував та ремонтував належне йому майно. Отже, питання про підключення будинку позивача до мережі централізованого водопостачання, може бути вирішене тільки після здійснення заявником, із залученням спеціалізованої організації, що має ліцензію на здійснення сантехнічних робіт, ремонту водопровідного вводу, після чого МПК «ВУВКГ м. Херсона» негайно відновить споживачу надання послуг з централізованого водопостачання. Відповідь на відзив до суду не надходила. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило . Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 4 ст.42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно до ч.1 ст.1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні та майновій самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у ст.3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, п.3 ч.1 ст.3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч.1 ст.3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно до витягу з Державного реєстру речових права на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 26.05.2015року [PERSON] за нотаріально посвідченим договором дарування є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . За договором № 16313700 укладеним 18.07.2015року між позивачем та МКП «ВУВКГ м. Херсона» [PERSON] є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надає МКП «ВУВКГ м. Херсона». На відстані 3,7 м. від домоволодіння позивача розташований колодязь, облаштований приладами обліку води, який був опломбований у березні 2016року, що підтверджується актом опломбування водолічильника від 21.03.2016рроку. В квітні 2016року на водопровідному вводі на відстані від центрального трубопроводу до колодязя споживача відбувся прорив трубопроводу, у зв`язку з цим [PERSON] звернувся із відповідною заявою до МКП «ВУВКГ м. Херсона» про усунення витоку води внаслідок цього прориву. 28.04.2016року на виконання поданої позивачем заяви представники відповідача ліквідували виток води шляхом від`єднання водопровідного вводу до будинку [PERSON] і вручили йому акт-припис від 28.04.2016року № б/н, за яким для відновлення водопостачання його зобов`язали на протязі 3 днів з дня вручення припису за власні кошти із залученням спеціалізованої організації, що має відповідну ліцензію, замінити трубу водопровідного вводу, провести промивку і дезинфекцію трубопроводу зі складанням відповідного акту представниками водоканалу і санепідемстанції, а також сплатити вартість робіт з відключення. Саме, з 28.04.2016 року МКП «ВУВКГ м. Херсона» припинило надання [PERSON] послуги з централізованого водопостачання і на його неодноразові звернення до МКП «ВУВКГ м. Херсона» щодо відновлення надання послуги з централізованого водопостачання, відповідач відмовився безкоштовно здійснити ремонт водопровідного вводу, посилаючись, на те що водопровідний ввід до житловий будинок заявника не знаходиться на балансі МКП «ВУВКГ м. Херсона», тому ним не обслуговується, що відповідає приписам п.1.3. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства 27.06.2008року №190, яким у своїй діяльності керується підприємство. Адміністративною колегією Херсонського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.06.2017року .2 22-р/к у справі № 40/2-16 за результатами розгляду заяви [PERSON] щодо дій МКП «ВУВКГ м. Херсона» про відключення житлового будинку від мереж централізованого водопостачання та зобов`язання його за власний рахунок відновити постачання до житлового будинку постановлено рішення. Комісія установила, що згідно до пункту 1.3 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008року №190, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 07.09.2008року №935/15627(з послідуючими змінами) виробник обслуговує вуличні, квартальні та дворові мережі водопостачання та водовідведення, споруди і обладнання, а також технологічні прилади й пристрої на них, які перебувають у нього на балансі або на які є відповідний договір на обслуговування. Відповідно до пункту 1.2 Правил користування системами, межа балансової належності - лінія розподілу елементів систем водопостачання та водовідведення і споруд на них між власником або користувачем. Статтею 1 Закону України « Про житлово-комунальні послуги», точка розподілу - місце передачі послуги від однієї особи до іншої, облаштоване засобами обліку та регулюванню. Відповідно до пункту 22 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві, у будинку садибного типу є місце підключення відповідної інженерної мережі будинку до мережі виконавця. Слід зазначити, що до затвердження наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року № 190 (далі - Наказ №190) Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, діяли Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, які були затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 01 липня 1994 року № 65(діяли до 18 жовтня 2008 року). Наказом № 65 було визначено, що водопровідні вводи підприємств, відомчих жилих будинків і жилих будинків громадян, а також прилади й пристрої на них, у тому числі колодязі, запірна арматура, водолічильники, витратоміри та інші прилади обліку, стабілізатори тиску й обмежувачі витрат, належать абонентові та ним експлуатуються. Дослідженням установлено, що порядок передачі на баланс МКП «ВУВКГ м. Херсона» водопровідних вводів та каналізаційних випусків житлових будинків приватного сектору (які збудовано власником будинку самостійно за власні кошти) чинним законодавством України не передбачено. Тобто, до жовтня 2008 року водопровідні вводи до будинків садибного типу належали та експлуатувались абонентами, але після прийняття Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008року №190, вимоги якого не розповсюджуються на населення, але вони є обов`язковими для МКП «ВУВКГ м. Херсона», нормами чинного законодавства не визначено, що ці водопровідні вводи експлуатуються саме абонентами, а також не передбачено передачу водопровідних вводів у приватних житлових будинках на баланс водопостачальних підприємств. За інформацією МКП «ВУВКГ м. Херсона», наданою листом від 08.11.2016 №01/11-08/3811, для підключення нового об`єкта до мереж водопостачання необхідно отримати у підприємства технічні умови, замовити проект у проектній організації, здати приховані роботи та провести гідравлічні іспити мереж, здійснити підключення самостійно (під наглядом водоканалу) чи укласти договір з водоканалом на виконання вказаних робіт. Протягом 2014-2016 років до мереж централізованого водопостачання МКП «ВУВКГ м. Херсона» було приєднано 223 нових споживачів житлових будинків садибного типу, яким було видано «Технічні умови на приєднання приватного житлового будинку або квартири до централізованої системи водопостачання м. Херсона» (далі - Технічні умови) та погоджено відповідні проекти. Пунктами 3, 5 та 10 Технічних умов визначено, що місцем підключення до водопровідної мережі є міський трубопровід. На дільниці мережі, яка проектується, в місці підключення встановлюється колодязь із запірною арматурою. Точкою розподілу є місце підключення вводу до мережі міського водопроводу. Арматура в місці приєднання належить абоненту. Тобто, цими технічними умовами визначено, що водопровідний ввід належить абоненту. Під час приєднання споживачів житлових будинків садибного типу до мереж водопостачання МКП «ВУВКГ м. Херсона» не складало акти експлуатаційної відповідальності сторін за стан водопровідних мереж. Згідно із Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері комунальних послуг 10.08.2012 №279, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 31.08.2012 №1468/21780, провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення можливе за умови документального підтвердження наявності у власності або користуванні мереж, споруд та інших об`єктів, необхідних для провадження відповідного виду господарської діяльності. Водопровідний ввід також входить до переліку необхідних мереж, оскільки без його використання неможливо передати послугу на засіб обліку води споживача. Обов`язок документально оформити користування водопровідним вводом споживача згідно з Ліцензійними умовами повністю покладено на виконавця. За інформацією МКП «ВУВКГ м. Херсона», документальне підтвердження наявності у власності або користуванні водопровідних вводів до житлових будинків садибного типу відсутнє. Офіційним документом, що містить інформацію про власника мереж, місце розташування комунікацій і про зони відповідальності балансоутримувача мережі і водопостачального підприємства є акт розмежування балансової належності водопровідних мереж (експлуатаційної відповідальності сторін). Межі експлуатаційної відповідальності сторін повинні визначатись водопостачальною організацією і вказуватись схематично в документі з прив`язками до елементів споруд системи водопостачання та водовідведення між абонентом (користувачем) і виробником (водопостачальним підприємством). Обсяг витрат води фіксується засобами обліку - лічильниками, встановленими на межі експлуатаційної відповідальності. Акт експлуатаційної відповідальності сторін узгоджується між споживачем та водопостачальним підприємством. При приєднані житлового будинку за адресою: [ADDRESS] до мереж водопостачання акт про визначення меж експлуатаційної відповідальності сторін за стан водопровідного вводу не складався. Відсутність чіткого визначення межі експлуатаційної відповідальності сторін за стан водопровідного вводу між МКП «ВУВКГ м. Херсона» та [PERSON] , призвело до того, що МКП «ВУВКГ м. Херсона» зобов`язує споживача виконати роботи із заміни водопровідного воду та сплатити кошти за його відключення, що заперечує [PERSON] . У даному випадку, у разі наявності акту розмежування меж експлуатаційної відповідальності, ремонтні роботи щодо відновлення водопостачання виконувала б та сторона, у чиїй власності чи користуванні знаходиться водопровідний ввід. Зазначене було б неможливим за умов існування конкуренції на ринку. За наявності конкуренції [PERSON] мав би можливість відмовитись від послуг МКП «ВУВКГ м. Херсона» та обрати іншого виконавця послуг, який діяв би в межах та на підставі чинного законодавства України. Таким чином, МКП «ВУВКГ м. Херсона», використовуючи наявність монопольного становища створює для себе не передбачені положеннями законів та підзаконних галузевих нормативно-правових актів у сфері питного водопостачання важелі впливу на споживача (у даному випадку [PERSON] ) для використання їх у взаємовідносинах, що виникають при наданні МКП «ВУВКГ м. Херсона» послуг, що може призвести до ущемлення інтересів споживача, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку. Частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб`єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку. Відповідно до частини третьої статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку забороняється. Враховуючи, що такі спірні питання є непоодинокими у м. Херсоні, то в діях МКП «ВУВКГ м. Херсона», які полягають у не вжитті в повній мірі дієвих заходів щодо визначення меж експлуатаційної відповідальності сторін за стан водопровідних вводів, у вигляді не складання відповідних актів з абонентами житлових будинків садибного типу, встановлено ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого частиною першою статті 13, пунктом 2 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» Комісією на підставі ст.46 Закону України «Про захист економічної конкуренції» МПК «ВУВКГ м. Херсона» надано рекомендації припинити (у 3-х місячний термін з дня отримання рекомендації) дії, які мають ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, шляхом вжиття відповідних заходів із врегулювання питання щодо експлуатаційної відповідальності за стан водопровідних мереж із споживачами будинків. На виконання зазначених рекомендацій МКП «ВУВКГ м. Херсона» підготувало проект рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради «Про затвердження Положення про розмежування відповідальності за експлуатацію мереж міського водоканалу та каналізації» та направило проект на розгляд виконавчому комітету Херсонської міської ради. Розглянувши даний проект Відділенням встановлено. що він стосується технологічних аспектів експлуатації мереж водопроводу та каналізації і не містить дискримінаційні підходи, які могли б вплинути на економічну конкуренцію на ринку централізованого водопостачання та водовідведення у м. Херсоні, що стало підставою для закриття проводження у справі від 12.08.2016року № 40/2-16. Статтею 7 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» від 10.01.2002року №2918- III ( з послідуючими змінами та доповненнями) визначено, що держава гарантує захист прав споживачів у сфері питної води та питного водопостачання шляхом, зокрема, забезпечення кожної людини питною водою нормативної якості в межах науково обґрунтованих нормативів питного водопостачання залежно від району проживання. Відповідно до ст.22 Закону №2918- III споживачі питної води, централізованого водопостачання та водовідведення мають право на: забезпечення питною водою, якість якої відповідає державним стандартами, кількість і режим подачі якої визначається на договірних засадах в обсязі не меншому від нормативів питного водопостачання; підключення в установленому порядку до центрального водопостачання та водовідведення. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року № 39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. За таких обставини, відсутні підстави вважати, що при укладенні з [PERSON] договору № 16313700 від 18.07.2015року про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення МКП «ВУВКГ м. Херсона» дотримав вимог, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про розмежування відповідальності за експлуатацію мереж міського водопроводу та каналізації та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими виконавець щодо зони відповідальності. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливлював покладення на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту укладеного договору. Оскільки матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем, що витік води стався на вуличній водопровідній мережі у місці приєднання до житлового водопровідного вводу, а припинення водопостачання до житлового будинку позивача здійснено відповідачем, шляхом демонтажу частини водопровідного вводу від вуличної мережі водопостачання, обов`язок усунути дану аварію покладається на відповідача. При цьому, усунення аварії шляхом припинення водопостачання до житлового будинку у якому проживає позивач не узгоджується з вимогами законодавства та порушує права останнього Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.. На підставі викладеного, ст. 42 Конституції України, ст.ст.1,3,16 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: approved