Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, просить визнати автомобіль «Ford Kuga», 2012 року випуску, номерний знак [NUMBER] , спільною сумісною власністю його та [PERSON] ; визнати за ним право власності на 1/2 частину цього автомобіля; стягнути з [PERSON] на його користь 1/2 частини вартості поліпшень, зроблених в квартирі [ADDRESS] в розмірі 100\~000,00 грн.; визнати спільною сумісною власністю сторін скляний стіл та чотири стільці, меблеву стінку, два дивани, дзеркальну шафу, побутову техніку: холодильник «Samsung» вартістю 15\~000,00 грн, телевізор «Sony» вартістю 12\~000,00 грн., газову плиту вартістю 4\~000,00 грн., пральну машину вартістю 6\~000,00 грн., кондиціонер вартістю 5\~000 грн., духову шафу вартістю 6\~000 грн, а також стягнути з [PERSON] компенсацію в розмірі 1/2 частини вартості вказаного спільного майна в розмірі 24\~000,00 грн. Первісний позов обґрунтовано тим, що в березні 2014 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, який розірвано рішенням Соснівського районного суду м.\~Черкас від 17 січня 2019 року. За час перебування у шлюбі ними було придбано автомобіль «Ford Kuga», 2012\~року випуску, номерний знак [NUMBER] , право власності на який зареєстровано за [PERSON] . Середня ринкова вартість такого автомобіля за цінами станом на 6\~червня 2019 року становить 361\~156 грн. Крім того, за час шлюбу спільними зусиллями було проведено ремонтні та будівельні роботи належної [PERSON] квартири [ADDRESS] , вартість яких становить приблизно 200\~000 грн. Зокрема, у квартирі було змінено електропроводку, встановлено нові розетки та вимикачі; зроблено вирівнювання та стяжку підлоги й стін; на підлозі кухні, у ванній кімнаті, туалеті та коридорі покладено плитку; у кімнаті, коридорі та кухні поклеєно шпалери; стелю у всій квартирі облаштовано гіпсокартоном та пофарбовано водоемульсійною фарбою в декілька шарів; у кімнаті та на кухні встановлено нові металопластикові вікна; у кімнаті, ванній кімнаті, туалеті та кухні замінено міжкімнатні двері на дерев`яні із скляними вставками, а вхідні двері на металеві; замінено систему водопостачання та систему опалення (труби, батареї), встановлено нову сантехніку; придбано унітаз, ванну та дві раковини; в кімнаті та кухні встановлено нові люстри; а в туалеті та ванній кімнаті нові світильники; на кухні замінено газову колонку та встановлено вбудовані кухонні меблі. За таких обставин, на думку [PERSON] , він має право на\~отримання грошової компенсації 1/2 вартості поліпшень квартири в розмірі 100\~000 грн. Крім того, за час спільного проживання за сімейні кошти було придбано скляний стіл та чотири стільці, меблеву стінку, два дивани, дзеркальну шафу, побутову техніку: холодильник «Samsung» вартістю 15\~000,00 грн, телевізор «Sony» вартістю 12\~000,00 грн., газову плиту вартістю 4\~000,00 грн., пральну машину вартістю 6\~000,00 грн., кондиціонер вартістю 5\~000 грн; духову шафу вартістю 6\~000 грн, а всього майна вартістю 48\~000 грн. Добровільно поділити вказане майно [PERSON] не бажає та зберігає в себе всі документи на нього. За таких обставин [PERSON] вважає, що має право на поділ спільного майна в обраний ним спосіб. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 13 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. У жовтні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому просить встановити юридичний факт її проживання з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу за період із серпня 2008 року по 21 березня 2014 року; встановити юридичний факт припинення шлюбних відносин між сторонами у жовтні 2017 року; визнати за нею право особистої приватної власності на автомобіль «Ford Kuga», 2012 року випуску, номерний знак [NUMBER] ; визнати спільною сумісною власністю сторін автомобіль «Volkswagen Polo», номерний знак [NUMBER] , газову плиту «Горєньє», вартістю 4000 грн, телевізор «Соні», пральну машину «LG», диван вартістю 3\~000 грн, диван вартістю 2\~000 грн, кухонний куточок вартістю 5\~000 грн, шафу-купе вартістю 5\~000 грн, кухонну стінку вартістю 12\~000 грн, стінку в кімнаті вартістю 13\~000 грн, припинити спільну сумісну власність сторін на це рухоме майно та стягнути з відповідача на її користь компенсацію вартості майна в розмірі 151\~152\~грн; Зустрічний позов обґрунтовано тим, що у період із серпня 2008 року по 21\~березня 2014 року вона та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, що підтверджується показаннями свідків, фотокартками, а також тим, що весь цей час вони проживали в її квартирі за адресою: [ADDRESS] ; вона сплачувала за житлово-комунальні послуги, надані в придбаній [PERSON] квартирі [ADDRESS] за період із 2009 року по 2014 рік; вона вносила платежі за кредитно-заставним договором №_DN81AR00200011 від 24 червня 2008 року за період із 27\~серпня 2008 року по 19 грудня 2011 рік; у період із вересня 2012\~року по літо 2015\~року вони разом робили ремонт в іншій квартирі [PERSON] , що підтверджується наявним у неї договором від 21\~вересня 2012 року на поставку та виготовлення металопластикових виробів та жалюзі й квитанцією про оплату 5\~000 грн від 21 вересня 2012 року. Як зазначено в зустрічному позові, встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] у період із серпня 2008 року по 21\~березня 2014 року необхідно для поділу майна, набутого ними у вказаний проміжок часу, а також стягнення відповідної грошової компенсації за таке майно, а також за проведений ремонт у вищевказаній квартирі [ADDRESS] . Так, за час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] придбав 15 квітня 2013 року за 14\~211 доларів США автомобіль «Volkswagen Polo», що на даний час коштує приблизно 9\~000\~доларів США (еквівалентно 222\~300 грн). Отже, вона має право на 1/2 частину грошової компенсації вартості цього автомобіля. Крім того, за період із серпня 2008 року по 21 березня 2014 року [PERSON] придбав причіп легковий КРД 050100 вартістю 6\~000 грн, а тому вона має право на компенсацію його вартості в розмірі 3\~000 грн. Спільним майном є й придбане в належну [PERSON] квартиру рухоме майно, а саме: газова плита «Горєньє», вартістю 4000 грн, телевізор «Соні» - 14\~000\~грн,, пральна машина «LG» - 6000 грн, диван вартістю 3\~000 грн, диван вартістю 2\~000 грн, кухонний куточок вартістю 5\~000 грн, шафа-купе вартістю 5\~000\~грн, кухонна стінка вартістю 12\~000 грн, стінка в кімнаті вартістю 13\~000 грн. Таким чином, на думку [PERSON] , вона має право на компенсацію 1/2 частини вартості цього майна. 22 березня 2014 року між сторонами було зареєстровано шлюб, який було розірвано рішенням Соснівського районного суду м.Черкас від 17\~січня 2019 року, але ще в жовтні 2017 року шлюбні відносини між ними припинились, що випливає з позовної заяви про розірвання шлюбу, показань свідків, а також тієї обставини, що в жовтні 2017 року вона почала проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з іншим чоловіком [PERSON] . Встановлення юридичного факту припинення шлюбних відносин з [PERSON] у жовтні 2017 року потрібно [PERSON] для правильного визначення статусу автомобіля «Ford Kuga», 2012 року випуску, номерний знак [NUMBER] . Так, після фактичного припинення шлюбних відносин у 2018 році вона за позичені особисто кошти вирішила придбати автомобіль, який був потрібний для перевезення сільгосппродукції, виробленої її батьками. Для реалізації цього плану в середині вересня 2018 року, тобто майже через рік після фактичного припинення шлюбних відносин, вона позичила значну суму коштів у свого знайомого [PERSON] , за які 27 вересня 2018\~року у Республіці Німеччина було придбано автомобіль «Ford Kuga», 2012 року випуску, номерний знак [NUMBER] . У зустрічному позові також указано, що за час спільного проживання з відповідачем жодних ремонтних робіт у її квартирі не проводилось, натомість такі роботи було проведено в квартирі [PERSON] , але на відшкодування витрат на такий ремонт вона не претендує. 15 жовтня 2019 року [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому проти задоволення первісного позову заперечила. Додатково просила врахувати, що автомобіль «Ford Kuga», 2012\~року випуску, номерний знак [NUMBER] , було придбано нею 27\~вересня 2018 року за позичені в середині вересня 2018 року у [PERSON] 12\~000 євро. Щодо вимог [PERSON] стягнути з неї компенсацію 1/2 вартості ремонтних робіт в її квартирі, то жодної квитанції на підтвердження проведення будівельних робіт ним не надано, квартира була придбана нею в 2005 році вже з проведеними в житлі ремонтними роботами, а наведений [PERSON] перелік ремонтних робіт насправді є ремонтними роботами в його власній квартирі у 2013 році. Щодо вимог [PERSON] поділити рухоме майно, то холодильник «Samsung» ними спільно не купувався, оскільки за 6 років до реєстрації шлюбу вона придбала холодильник «ARDO»; зазначені в первісному позові телевізор «Sony», газова плита «Горєньє» та пральна машина «LG» не є спільним сумісним майном, оскільки це майно було придбано нею задовго до реєстрації шлюбу; щодо духової шафи, то таке майно сторонами взагалі не купувалось. Разом з тим, кондиціонер дійсно було придбано за спільні кошти за 3\~685 грн і на сьогодні його вартість становить 2\~000 грн. Таким чином, з наведеного [PERSON] майна за час шлюбу придбано лише скляний стіл та чотири стільці, які вона згодна віддати йому, а також кондиціонер, компенсацію вартості якого вона готова відшкодувати. Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкас від 15 жовтня 2019\~року, яку внесено до протоколу судового засідання, відповідачу [PERSON] було поновлено строк для подачі відзиву на позов та для подачі зустрічного позову, а також прийнято її зустрічний позов до спільного розгляду разом із первісним позовом [PERSON] . У зв`язку з цим ухвалою Соснівського районного суду м.Черкас від 15\~жовтня 2019 року, яку внесено до протоколу судового засідання, замінено судове засідання на підготовче та вирішено продовжити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 31 жовтня 2019 року до суду надійшов відзив [PERSON] на зустрічний позов [PERSON] , в якому він проти задоволення зустрічного позову заперечив. Додатково пояснив, що познайомився із [PERSON] наприкінці 2008 року, після чого запропонував їй допомагати йому вести бізнес продавати поросят на базарах Черкаської та Кіровоградської областей. У квітні 2009 року [PERSON] приступила до роботи з ним, у зв`язку з чим вони почали спілкуватись частіше. У випадку, коли базари відбувались в населених пунктах неподалік Шполянського району, вони залишали товар у її батьків у с. Соболівка, а коли неподалік Корсунь-Шевченківського району то в успадкованому ним будинку в с.Драбівка. [PERSON] визнає, що з 2009 по 2014 рік працював разом із [PERSON] , але однією сім`єю вони не проживали, оскільки не мали спільного бюджету (доходи від спільного бізнесу ділились пропорційно) та не вели спільного господарства. Крім того, в цей же час він проживав у с.Драбівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, оскільки з липня 2004 року по 13 березня 2013 року здійснював догляд за своєю бабою [PERSON] . Після смерті баби у грудні 2013 року [PERSON] запропонувала йому переїхати до неї в квартиру [ADDRESS] , а після переїзду в березні 2014 року між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Заперечив [PERSON] і щодо вимог зустрічного позову про встановлення факту припинення шлюбних відносин в жовтні 2017 року, оскільки такі вимоги, на його думку, заявлено виключно з метою ухилення від розподілу придбаного за час шлюбу автомобіля «Ford Kuga», 2012 року випуску, номерний знак [NUMBER] . У відзиві [PERSON] зазначено, що влітку 2018 року вони разом із [PERSON] прийняли рішення придбати новий автомобіль для перевезення товару, після чого [PERSON] разом із [PERSON] поїхали до Німеччини, де й купили зазначений автомобіль, за який було сплачено 13\~000\~євро. Після придбання автомобіля стосунки з [PERSON] погіршились і в листопаді 2018 року вона своєю поведінкою дала зрозуміти, що в неї є інший чоловік і що вона готується до пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Водночас він прагнув зберегти сім`ю та відмовлявся розірвати шлюб через органи РАЦСу. Щодо вимог зустрічного позову визнати спільним сумісним майном сторін автомобіль «Volkswagen Polo», номерний знак [NUMBER] , то такий було придбано [PERSON] в 2013 році за рахунок коштів, отриманих від продажу автомобіля «Саманд», а тому такий автомобіль не є їх спільним майном. [PERSON] також звернув увагу на те, що йому не відомо про існування наведеного в зустрічному позові рухомого майна, а саме: газова плита, телевізор, пральна машина, диван, кухонний куточок, шафа-купе, кухонна стінка, стінка в кімнаті, яке [PERSON] просить поділити. Разом з тим, він наполягає на поділі наведеного в первісному позові майна, яке дійсно купувалось за рахунок спільних коштів подружжя, але документи на яке залишились у [PERSON] . Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкас від 4 листопада 2019 року закрито підготовче провадження у справі. Разом із тим ще на підготовчому провадженні судом було вирішено розглянути клопотання [PERSON] про призначення судової будівельно-технічної експертизи під час судового розгляду справи по суті після допиту свідків та дослідження наявних у справі доказів. Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкас від 26 травня 2020\~року у справі призначено судово будівельно-технічну експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено. Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкас від 17 березня 2021\~року провадження у справі відновлено. У вступному слові в судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Хмельницька Л.М. первісний позов підтримала, проти задоволення зустрічного позову заперечила. Представник [PERSON] адвокат Дубінський В.М. проти задоволення первісного позову заперечував та наполягав на задоволенні зустрічного позову. Заслухавши вступне слово представників сторін, показання сторін, допитаних як свідків, а також показання інших свідків, дослідивши наявні у справі докази, суд установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно із\~ч.\~ч.\~1,\~5,\~6\~ст.\~81\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Допитаний в якості свідка [PERSON] пояснив суду, що у 2008 році познайомився у м.Черкаси із [PERSON] та почав підтримувати з нею дружні відносини. При повсякденних розмовах вона скаржилась йому на наявність боргів за кредитами, низькі доходи, проблеми у відносинах з батьками. Зрозумівши, як їй тяжко, у квітні 2009 року він запропонував їй роботу допомагати йому в продажу поросят на ринках. Під час спільного бізнесу товар до 2014 року закуповувався за його особисті кошти, але працювали вони разом, а дохід ділили залежно від прибутку та відповідно до домовленості. Зазвичай [PERSON] отримувала 1/4 частину доходу. Обігові кошти перебували в готівці та обліковувались у спеціальному журналі, який залишився у неї. Під час здійснення бізнесу, залежно від розташування базарів, вони зберігали свій товар то в батьків [PERSON] у Шполянському районі, то за місцем проживання його баби в Корсунь-Шевченківському районі. До 2014 року між ними були сугубо ділові відносини і він вважав її колегою по роботі. Через деякий час після смерті баби він у квітні 2013 року за рахунок зароблених ним коштів та коштів, отриманих від продажу власного автомобіля «Саманд» придбав автомобіль «Volkswagen Polo Sedan» орієнтовною вартістю 14,5 тис. доларів США. Ще через деякий час він та [PERSON] вирішили зареєструвати шлюб, що й було зроблено 22 березня 2014 року. Із грудня 2013 року вони розпочали проживати однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у квартирі [PERSON] за адресою [ADDRESS] . До цього вони проживали окремо та мали окремі бюджети, хоча займались однією справою. За час спільного проживання без реєстрації шлюбу та в шлюбі він дуже довіряв [PERSON] , у нього склались гарні відносини з її дочкою та батьками, тому він довірив їй ведення бухгалтерії та вирішення всіх фінансових питань їх сім`ї. За час перебування у шлюбі за рахунок спільних коштів вони купували речі, продукти харчування, утримували дочку [PERSON] та сплачували аліменти на утримання його сина від першого шлюбу. Крім того, за наполяганням [PERSON] , у період із січня до червня 2016 року у її квартирі було зроблено ремонт, а саме: зняли покриття стін, зірвали старий ламінат, зняли стару ванну та батареї системи опалення, вирівняли й пошпаклювали стелю та обклали її гіпсокартоном, облаштували перестінок з гіпсокартону в житловій кімнаті, внаслідок чого утворилось окреме місце (ніша) в кімнаті для дочки [PERSON] , поклали [PERSON] у ванній кімнаті, а також на підлозі в кухні, ванній кімнаті, туалеті та коридорчику; поклеїли водонепроникні шпалери в кухні, поклали ламінат у жилій кімнаті, встановили нові батареї для системи центрального опалення та нові металопластикові вікна. Під час встановлення батарей він ходив до сусідів поверхом вище та нижче за дозволом на проведення цих робіт. Було також придбано шафу-купе в коридор, столешня в кухню, стінку в кімнату, телевізор «Соні» з діагоналлю 72\~дюйми, холодильник Самсунг, два дивани, диван-малютка в нішу для дочки, 4\~стільці та стіл, журнальний столик, пральну машину на кухню, кондиціонер, люстри в туалет, кімнату, коридор та кухню. Водночас жодного документу чи квитанції в нього не\~залишилось, оскільки хід ремонтних робіт та закупівлю товарів для ремонту контролювала [PERSON] . За час виконання ремонтних робіт вони з [PERSON] проживали в належній його матері квартирі [ADDRESS] . Оскільки [PERSON] мала вільний доступ до квитанцій з оплати за житлово-комунальні послуги в цій квартирі, то вона могла їх взяти без дозволу матері. Після закінчення ремонту він, [PERSON] та її дочка проживали в її квартирі до грудня 2018 року. У 2018 році вони вирішили придбати авто для їх бізнесу. [PERSON] із знайомим її батька [PERSON] поїхали до Німеччини та пригнали звідти автомобіль «Ford Kuga», 2012 року випуску, хоча він хотів «Volkswagen Tiguan». Нове авто було придбано у вересні 2018 року за спільні кошти [PERSON] та [PERSON] в розмірі 15\~000 доларів США та зареєстровано за їх домовленістю на її ім`я. Він не їздив із дружиною купувати авто за кордон у зв`язку з погіршенням самопочуття. Їх шлюбні відносини тривали до листопада 2018 року, коли [PERSON] дала йому зрозуміти, що в неї є інший чоловік. Після цього він віддав їй ключі від квартири і там не\~з`являвся. Свідок пояснив, що автомобіль «Саманд» було придбано ним у 2008 році частково за свої кошти, а частково\~\~за кредитні. Щодо наданих адвокатом Дубінським В.М. фотографій, то частина з них дійсно зроблені на морі у 2009 році. Проте такі фотографії не свідчать про проживання з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що у 2008 році познайомилась із [PERSON] . Через декілька місяців після знайомства вона запропонувала йому проживати разом. Тому в той час, коли [PERSON] був у м.Черкаси він проживав разом із нею в її квартирі. Із 2009 року вона почала їздити з ними на базари, де вони разом продавали поросят аж до часу фактичного припинення шлюбних відносин у 2017 році. Коли він почав займатись цим бізнесом у нього почалось погіршення відносин з його батьками та сестрою, оскільки [PERSON] фактично став їхнім конкурентом у бізнесі. Приблизно в липні 2008 року [PERSON] придбав у кредит автомобіль «Саманд». Але оскільки цей автомобіль постійно ламався, то вони разом вирішили продати його і за рахунок спільно зароблених протягом 2009-2013 роки готівкових коштів у розмірі 12\~500\~доларів США та позичених 2\~000 доларів США придбали «Volkswagen Polo Sedan». Після цього у 2013 році було продано «Саманд» за 6\~500 доларів США. У 2008-2009 роках [PERSON] час від часу проживав у її квартирі, а з 2009 року вони почали проживати в цій квартирі однією сім`єю. У 2012 році на ім`я [PERSON] за рахунок коштів його матері було придбано квартиру [ADDRESS] , але через деякий час він подарував цю квартиру матері на її прохання. Після офіційної реєстрації шлюбу в 2014 році в них були нормальні відносини аж до 2016 року, коли [PERSON] потрапив в ДТП та перебуваючи в стані сп`яніння збив жінку і розбив «Volkswagen Polo Sedan». Через деякий час після цього, у 2016 році, перебуваючи в стані сп`яніння, він почав їй розповідати про інших жінок, з якими мав позашлюбні відносини. Остаточно їх відносини погіршились після того, як у 2017 році вона застала [PERSON] з\~іншими жінками, а через деякий час виявила довідку про наявність в нього невиліковної хвороби, про яку він до шлюбу не повідомляв. Не\~зважаючи на її бажання розірвати шлюб, [PERSON] відмовлявся йти до відділу РАЦС і лише в листопаді 2018 року вона вирішила звернутись до суду з позовом про це. Щодо позовних вимог [PERSON] , то з часу придбання нею та її батьками у 2005 році квартири за адресою [ADDRESS] , ремонт там не робився; за рахунок коштів подружжя було придбано лише стіл, 4 стільці та кондиціонер, а все інше майно та побутову техніку до шлюбу. Водночас ремонт робився у квартирі [ADDRESS] і саме туди купувались металопластикові вікна, документи про що нею надано. Влітку 2018 року вона вирішила придбати авто для перевезення вирощених на землі батьків овочів та фруктів, і звернулась за порадою до свого батька, а той до свого друга [PERSON] , який мав зв`язки в Республіці Німеччина. Через деякий час [PERSON] позичив їй 12\~000 євро для придбання автомобіля, а також супроводжував її з придбаним в Німеччині автомобілем «Ford Kuga», 2012 року випуску, до України. На час вирішення справи судом позику не повернуто та її борг перед [PERSON] становить 12\~000\~євро. Із жовтня 2017 року вона проживає однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є матір`ю [PERSON] та колишньою свекрухою [PERSON] . Її син з 1998 року до 2013 року постійно проживав з бабою у с.Драбівка, до смерті баби здійснював постійний догляд за нею, готував їжу та прав білизну. Свідок вперше побачила [PERSON] біля [PERSON] на базарі у м.Шпола у 2009 році, де син представив її як свого помічника. Після смерті баби вони одружились у 2014 році та почали разом проживати у квартирі [PERSON] . У 2016 році вони почали робити ремонт в квартирі, у зв`язку з чим тимчасово проживали в квартирі свідка за адресою [ADDRESS] . Після ремонту свідок була в квартирі [PERSON] приблизно 4 рази та бачила нові шпалери і сантехніку, нову побутову техніку та меблі, зроблений окремий куточок для дочки [PERSON] . При свідку чоловіки (наймані працівники) заносили до квартири будівельні матеріали, але при цьому з ними розраховувалась [PERSON] . Свідок також пояснила, що у вересні 2017 року чи 2018 року їй зателефонувала [PERSON] та повідомила, що їде до Німеччини за автомобілем «Ford Kuga». Зі слів сина, цей автомобіль було куплено за його з [PERSON] спільні кошти. Коли [PERSON] повернулась до України вже з автомобілем, то 24\~жовтня 2018 року разом із сином приїжджали на цьому автомобілі в с.Драбівка. Щодо автомобілів сина, то в нього вже тривалий час безперервно були різні автомобілі, які купувались в основному за його кошти. Востаннє він придбав у 2013\~році автомобіль «Volkswagen Polo», який подарував їй (свідку) приблизно 8\~місяців тому. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є рідною сестрою [PERSON] та знає [PERSON] як колишню дружину брата. Свідок вперше побачила [PERSON] у 2009 році на базарі в м.Шпола, коли [PERSON] представив її як свою помічницю, а згодом повідомив, що хоче займатись бізнесом разом із [PERSON] окремо. На базарах, наскільки свідок бачила, їх стосунки були виключно робочими. Після їх одруження вони почали проживати разом у її квартирі в м.Черкаси. До одруження свідок була в цій квартирі лише один раз та бачила старий ремонт, старі вікна, шпалери, меблі та стару побутову техніку. У 2016 році в цій квартирі проводився ремонт, за час якого [PERSON] та [PERSON] проживали в квартирі матері свідка та [PERSON] . Під час ремонту свідок була у вказаній квартирі та бачила початковий етап ремонту: стяжка, сірі стіни, мішки з будівельними сумішами. Після ремонту свідок також була в квартирі й бачила там свіжий ремонт, нову плитку у ванній кімнаті і на кухні, нові меблі. У кімнаті була облаштована так звана «ніша» для дочки [PERSON] , придбано новий розкладний диван, штори, тюлі, куплено нові батареї системи опалення. Десь навесні 2018 року свідок почула від [PERSON] розмови про те, що він разом із [PERSON] планують купити новий автомобіль. Після придбання автомобіля «Ford Kuga» [PERSON] підвозив свідка на цьому автомобілі на День народження їх батька [INFO] . Приблизно в грудні 2018 року брат повідомив її про проблеми в стосунках із [PERSON] . Допитаний в якості свідка [PERSON] повідомив, що є батьком [PERSON] та колишнім тестем [PERSON] , з яким у нього напружені й неприязні відносини після розлучення з дочкою. Свідок є пенсіонером, але займається вирощуванням городини та фруктів на власній землі площею 12\~га, які продає за готівку на базарах. Як відомо свідку, у 2008 році [PERSON] та [PERSON] приїхали до свідка додому і остання представила його як свого чоловіка. Із 2008 по 2014 року вони часто приїжджали до його будинку, де в них була окрема кімната; спали в одному ліжку. До 2014 року дочка та [PERSON] жили нормально, а після реєстрації шлюбу відносини поступово погіршувались. За час перебування в шлюбі [PERSON] позичив у свідка 2\~000 доларів США і придбав за 14\~500\~доларів США автомобіль «Volkswagen Polo Sedan». Після цього [PERSON] продав свій автомобіль «Саманд». Отже, «Volkswagen Polo», на думку свідка, було придбано за спільні кошти [PERSON] та [PERSON] . У 2005 році свідок з дружиною придбали для [PERSON] однокімнатну квартиру за адресою [ADDRESS] з гарним ремонтом, але свідок був у ній лише 1 чи 2 рази. У 2018 році дочка звернулась до нього за допомогою в придбанні автомобіля для себе. Після цього свідок домовився зі своїм другом [PERSON] і той позичив дочці 12\~000\~євро для купівлі автомобіля в Німеччині. За ці кошти восени 2018 року було куплено автомобіль «Ford Kuga», 2012 року випуску. [PERSON] про це не знав, оскільки на час придбання автомобіля вже не проживав з [PERSON] . Свідку зі слів дочки відомо, що причина розірвання шлюбу приховування [PERSON] на час реєстрації шлюбу відомостей від [PERSON] про свою невиліковну хворобу. Допитаний в якості свідка [PERSON] суду повідомив про те, що [PERSON] є дочкою його друга [PERSON] ; [PERSON] свідок знає наглядно. У 2018 році до свідка зателефонував його друг [PERSON] та попросив позичити кошти його дочці для придбання у власність останньої автомобіля. На прохання [PERSON] свідок у вересні 2018 року позичив [PERSON] під розписку 12\~000 євро. У нього на той час були такі гроші, оскільки він раніше працював головою колгоспу. Крім того, на прохання [PERSON] свідок домовився із своїм знайомим у Республіці Німеччина про пошук автомобіля, внаслідок чого було придбано автомобіль «Ford Kuga», 2012 року випуску. Він супроводжував [PERSON] до Німеччини для купівлі автомобіля, а також назад до України. Свідку на той час було відомо, що [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі, у зв`язку з чим він рекомендував їй не реєструвати автомобіль на себе. Водночас [PERSON] пояснювала, що ця обставина не має значення, оскільки в [PERSON] залишається автомобіль «Volkswagen Polo», до того ж нове авто купується фактично за позичені кошти. Під час оформлення договору купівлі-продажу [PERSON] питала свідка чи можна оформити договір на її дочку, але свідок відмовив її від цього, оскільки дочка була неповнолітньою, а відсутність дочки як нового власника при перетині кордону могла створити зайві клопоти. На даний час кошти за розпискою ще не повернуто. На думку свідка, він позичив ці кошти не [PERSON] , а її батьку, який є платоспроможним і гарантував повернення цих грошей. Свідок [PERSON] суду пояснив, що перебуває в дружніх відносинах із [PERSON] та є партнером її батька - [PERSON] . Свідок пояснив, що познайомився з [PERSON] у 2008 році в будинку [PERSON] . Їх познайомила [PERSON] . У жовтні 2017 року в батьківському будинку [PERSON] познайомила його вже з [PERSON] , якого було представлено як її чоловіка. Допитаний в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що є співмешканцем [PERSON] , з якою проживає однією сімє`ю приблизно з жовтня 2017 року. Станом на жовтень 2017\~року вона повідомляла йому, що перебуває в шлюбі, але казала, що з чоловіком не\~проживає. Під час їх спільного проживання [PERSON] за позичені кошти придбала автомобіль «Ford Kuga», 2012 року випуску, на якому з того часу їздить свідок, вона, її батько та дочка. Свідок [PERSON] , 1998 року народження, суду пояснила, що є дочкою [PERSON] та колишньою пасинкою [PERSON] , з яким в неї дуже складні відносини і якого вона боїться через постійні погрози та переслідування з його боку. У зв`язку з цими обставинами її було допитано за відсутності в залі судового засідання [PERSON] та [PERSON] . Із показань цього свідка випливає, що мати познайомила її з [PERSON] у 2008 році, коли свідок йшла до 3 класу. Восени 2008 року [PERSON] перевіз до них свої речі і після цього почав проживати разом з ними: мати та він у кімнаті, а свідок у відгородженій аркою «ніші» в тій самій кімнаті. Щороку з 2009 року вони всі разом їздили на море, інколи брали туди з собою сина [PERSON] від першого шлюбу; часто їздили до бабусі [PERSON] у с.Драбівку, на шашлики, в піцерію. У 2014 році мати та [PERSON] офіційно зареєстрували шлюб. У 2013 році вони придбали автомобіль «Volkswagen Polo». Приблизно через 3 місяці після реєстрації шлюбу відношення [PERSON] до матері значно погіршилось: він почав зловживати алкоголем та наркотиками, у зв`язку з чим мати декілька разів виганяла його з дому, але він повертався. Влітку 2017 року мати, з її слів, застала його з іншими жінками та вигнала остаточно. Коли вони збирали речі [PERSON] , то знайшли довідку про його невиліковну хворобу, про яку він матір ніколи не повідомляв. Після цього мати хотіла з ним офіційно розлучитись, але він цього не хотів та придумував відмовки: казав, що забув документи чи віддав такі для реєстрації інвалідності. У жовтні 2017 року мати почала проживати в їх квартирі разом із [PERSON] . Щодо їх квартири, то таку було придбано в 2005 році і ремонт у ній не\~робився з часу придбання. Свідок не пам`ятає, чи мінялись меблі у квартирі, але її ліжко та кухонний гарнітур точно не\~мінялись. Всю техніку, крім кондиціонера, було придбано матір`ю до 2008\~року. Кошти на придбання «Ford Kuga» матері довелось позичити в [PERSON] , оскільки доходи матері від продажу городини йшли на закупку насіння на наступний рік та навчання свідка. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою померлої баби [PERSON] та проживає у с.Драбівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Свідку відомо, що [PERSON] разом із своєю матір`ю здійснювали догляд за бабою аж до її смерті. Водночас свідок не\~змогла пояснити, чи проживав [PERSON] за місцем проживання своєї баби до дня її смерті і чи здійснював постійний догляд, а також додала, що наскільки вона знає, то він постійно проживав у м.Черкаси. Судом установлено, що 22 березня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Соснівського районного суду м.\~Черкас від 17 січня 2019 року, що набрало законної сили 19\~лютого 2019 року (а.с. 8-9). У зустрічному позові [PERSON] зазначала, що проживала однією сім`єю з [PERSON] і до офіційно зареєстрованого шлюбу, а саме як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в період із серпня 2008 року по 21 березня 2014 року, а тому просила встановити відповідний юридичний факт, який, на її думку, має юридичне значення, оскільки дозволить визнати спільною сумісною власністю сторін автомобіль «Volkswagen Polo», номерний знак [NUMBER] , а також придбану в квартиру [PERSON] за іншою адресою побутову техніку та меблі, а саме: газову плиту «Горєньє», вартістю 4000 грн, телевізор «Соні», пральну машину «LG», диван вартістю 3\~000 грн, диван вартістю 2\~000 грн, кухонний куточок вартістю 5\~000 грн, шафу-купе вартістю 5\~000 грн, кухонну стінку вартістю 12\~000 грн, стінку в кімнаті вартістю 13\~000 грн. Надаючи оцінку таким доводам зустрічного позову [PERSON] , суд виходить з наступного. Згідно зі статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Правило статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. З наведених положень можливо встановити ознаки подружніх відносин, зокрема ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї, наявність усталених відносини, що притаманні подружжю, спільне проживання. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 7\~грудня 2020\~року у справі № 295/14208/18-ц (провадження № 61-12879св20), від 20 січня 2021 року у справі № 178/90/18-ц (провадження №\~61-12353св20). Аналізуючи доводи [PERSON] про їх спільне з [PERSON] проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період із серпня 2008 року по [INFO] , суд вважає, що цей факт не\~доведено належними та допустимими доказами. Зокрема, надані нею фотографії (а.с. 98-100, 151-154, 157-161, т.1) не\~доводять факту їх проживання у вказаний період як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, при цьому час створення цих фотографій встановити неможливо. Щодо переглянутих у судовому засіданні наданих [PERSON] 6\~фрагментів відеозаписів (диск електронної системи зчитування, вкладений до конверту на а.с. 150, т.1), то такі відеозаписи не дозволяють беззаперечно стверджувати про наявність притаманних подружжю відносин між ними, а свідчать лише про їх спільний відпочинок та спільне перебування [PERSON] та [PERSON] , в тому числі й разом з їх дітьми, в конкретному місці у певний проміжок часу. Крім того, сама по собі наявність вищевказаних фотографій та відоезаписів не\~доводить наявності ознак подружніх відносин між [PERSON] та [PERSON] у відповідний період, зокрема не доводить ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї, наявність усталених відносини, що притаманні подружжю, спільне проживання. Суд критично оцінює показання допитаної в якості свідка [PERSON] щодо проживання її та [PERSON] однією сімєю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період із серпня 2008 року по 21 березня 2014 року, оскільки вона є заінтересованою особою. Із цих самих підстав суд також критично оцінює й показання свідків [PERSON] (батько [PERSON] ) та [PERSON] (дочка [PERSON] ) щодо цих обставин. Крім того, що ці свідки є близькими родичами [PERSON] , вони з їх слів мають вкрай напружені та неприязні відносини з [PERSON] . Оцінюючи надані [PERSON] квитанції про оплату за житлово-комунальні послуги за період 2009-2014 роки по квартирі [ADDRESS] , власником частини якої є [PERSON] , суд зауважує, що частина з цих квитанцій не містить підпису платника, а належність підпису у графі «платник» в іншій частині квитанцій саме [PERSON] не\~доведена (а.с. 61-83, т.1). Крім того, суд також враховує показання [PERSON] про те, що його мати зверталась до поліції за фактом викрадення в неї зазначених квитанцій про оплату за житлово-комунальні послуги. 24 червня 2008 року між КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитно-заставний договір, за умовами якого останньому надано кредит у розмірі 33\~280 грн 33 коп. на придбання автомобіля «Samand LX» вартістю 25\~555 грн та інші супутні послуги (а.с. 84-90, т.1). У зустрічному позові [PERSON] зазначає, що вказаний кредит було погашено за рахунок її та [PERSON] спільних коштів. Проте надані суду квитанції про оплату (а.с. 91-93, т.1) свідчать про те, що частина коштів на погашення вказаного кредиту була внесена ще до початку періоду, в який, як зазначає [PERSON] , вона почала проживати однією сім`єю з [PERSON] (зокрема 25 травня 2008 року, 25 липня 2008 року), а інші квитанції не містять жодних відомостей про те, що вказані платежі було внесено в тому числі за рахунок коштів [PERSON] . На підтвердження юридичного факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу останньою також надано Договір № 980 від 21 вересня 2012 року про поставку металопластикових конструкцій до квартири [ADDRESS] , підписаний [PERSON] (а.с. 95-97, т.1), а також товарний чек до цього договору (а.с. 94, т.1). Проте [PERSON] не обгрунтовано, яким чином зазначений Договір та товарний чек підтверджують факт її проживання з [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в конкретний період, чи було сплачено нею будь-які кошти за цим договором і яке джерело походження цих коштів. 15 квітня 2013 року між ТОВ «Авто-Стар Черкаси» та [PERSON] укладено договір № 902991, за умовами якого останній придбав у власність автомобіль «Volkswagen Polo Sedan» вартістю 115\~762 грн, що еквівалентно 14\~211\~доларів США (а.с. 109-113, т.1). Того ж дня [PERSON] внесено кошти в розмірі 115\~762 грн на рахунок ТОВ «Авто-Стар Черкаси», що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.\~114, т.1). Проте надаючи суду вказаний договір та квитанцію, [PERSON] не\~надала доказів на підтвердження тієї обставини, що 15 квітня 2013 року на виконання договору купівлі-продажу автомобіля до каси ТОВ «Авто-Стар Черкаси» було внесено в тому числі й належні їй грошові кошти. Зустрічна позовна заява також містить доводи про те, що за час проживання сторін як чоловіка та жінка без реєстрації шлюбу в належну [PERSON] квартиру було придбано побутову техніку та меблі на 64\~000 грн. Проте жодних доказів на підтвердження зазначеної у зустрічному позові побутової техніки та меблів [PERSON] не надано. За таких обставин, [PERSON] не довела належними та допустимими доказами факт проживання з [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період із серпня 2008 року по [INFO] , а тому в цій частині її зустрічного позову необхідно відмовити у зв`язку з недоведеністю. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд ураховує, що допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] визнав, що з грудня 2013 року він та [PERSON] розпочали проживати однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у належній останній квартирі [ADDRESS] . Проте встановлення юридичного факту проживання сторін як чоловіка та жінка без реєстрації шлюбу у період із 1 грудня 2013 року по 21 березня 2014\~року\~ не матиме жодного юридичного значення для [PERSON] , оскільки жодного майна, яке б було об`єктом поділу за її зустрічним позовом, вони у цей період не набували, тому і в цій частині зустрічна позовна заява задоволенню не підлягає. Суд виходить із того, що у справах про поділ спільного майна подружжя необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Як установлено судом, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 16\~червня 2005 року [PERSON] стала власником однокімнатної квартири [ADDRESS] (а.с. 15, 60, 116). У вказаній квартирі сторони проживали принаймні з грудня 2013 року і до часу фактичного припинення шлюбних відносин. Звертаючись до суду з первісним позовом, [PERSON] зазначав, що за час перебування у шлюбі за рахунок спільних коштів подружжя було проведено значний обсяг ремонтних робіт у квартирі [PERSON] , половину вартості яких він просив стягнути з останньої на його користь. Відповідно до\~положень\~статті\~156\~ЖК Української\~РСР\~члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. У пункті 4\~постанови Пленуму Верховного Суду України\~від 4 жовтня 1991\~року\~№ 7\~«Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»\~судам роз`яснено, що право вимагати стягнення витрат на проведення ремонту будівлі, що належить власникові, у членів сім`ї власника виникає лише у випадку, якщо їх затрати на ремонт жилого приміщення перевищували покладений на них\~статтею\~156 ЖК\~обов`язок. Допитані в судовому засіданні свідки дали суперечливі показання щодо проведення ремонтних робіт у квартирі [PERSON] . Так, свідки зі сторони [PERSON] його мати, сестра, а також він сам свідчили про те, що в 2016\~році у вказаній квартирі проводився капітальний ремонт, а адвокатом [PERSON] [PERSON] було надано письмові пояснення від 17\~вересня 2020 року із наведенням переліку будівельних робіт та зазначенням обсягів демонтованих і використаних матеріалів, виробів та конструкцій (а.с. 56, т.2). Водночас свідки зі сторони [PERSON] її батько, дочка, а також власне [PERSON] зазначали, що квартира була придбана ще в 2005 році з гарним ремонтом і з того часу капітальний ремонт у квартирі не проводився. Відповідно до висновку № 6/76 судової будівельно-технічної експертизи, складеної 4 лютого 2021 року експертом Черкаського НДЕКЦ МВС України Запорожцем О.А., з причин наведених у дослідницькій частині висновку по першому питанню, надати висновок з питання «Які будівельно-технічні роботи з ремонту (поліпшення) були проведені в період із 22 березня 2014 року по 17 січня 2019 року в квартирі [ADDRESS] ?» не виявляється можливим. Вартість будівельних робіт, проведених у вказаній квартирі згідно переліку, вказаному у письмовому поясненні адвоката Хмельницької Л.М. від 17\~вересня 2020 року може складати 141\~968 грн. (а.с. 81-110, т.2). Зміст дослідницької частини висновку експерта свідчить про те, що встановити час проведення ремонтно-будівельних робіт у квартирі [ADDRESS] використовуючи методи обстеження при проведенні експертизи даного виду не можливо у зв`язку з відсутністю методик та рекомендацій, що дозволяють визначити час проведення таких робіт, а також оскільки у наданих на дослідження матеріалах цивільної справи відсутні будь-які документальні матеріали, які б підтверджували факт виконання ремонтно-будівельних робіт у квартирі (розрахункові документи за виконані роботи, договори на постачання та встановлення виробів, товарні чеки, торгові чеки, касові (фіскальні) чеки на матеріали, вироби та конструкції, використані при виконанні ремонтно-будівельних робіт). У висновку також зазначено, що частина робіт із наведеного адвокатом Хмельницькою Л.М. переліку є прихованими, тобто ідентифікувати та встановити факт виконання яких та їх обсяг не можливо за результатами проведення натурного обстеження об`єкта дослідження; даний вид робіт можливо підтвердити лише документально. Таким чином, оскільки судом не здобуто належних та допустимих доказів щодо часу проведення ремонтних робіт у квартирі [ADDRESS] , а також їх конкретного переліку та вартості, то суд не\~вбачає підстав для задоволення первісного позову [PERSON] в частині вимог про стягнення з [PERSON] на його користь 1/2 частини вартості поліпшень, зроблених в квартирі [ADDRESS] в розмірі 100\~000,00 грн Крім того, згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 243/5477/15, здійснені ремонтні роботи є невід`ємною частиною квартири та не є окремим об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тому розподілу не підлягають. Разом з цим, позовних вимог про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] не заявляв. Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).\~Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Тобто\~статтею\~60 СК України\~встановлено презумцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 339/116/16-ц, провадження №\~61-15462св18. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (частина четверта статті 65 СК України). Згідно зі статтями 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з частинами першою, другою, четвертою, п`ятою статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.\~Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України.\~Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України. Відповідно до статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Разом із тим, згідно із п. 3 ч. 1 ст.\~57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. У первісному позові [PERSON] також просив визнати спільною сумісною власністю його та [PERSON] скляний стіл та чотири стільці, меблеву стінку, два дивани, дзеркальну шафу, побутову техніку: холодильник «Samsung» вартістю 15\~000,00 грн, телевізор «Sony» вартістю\~ 12\~000,00 грн., газову плиту вартістю 4\~000,00 грн., пральну машину вартістю 6\~000,00 грн., кондиціонер вартістю 5\~000\~грн., духову шафу вартістю 6\~000 грн, а також стягнути з [PERSON] компенсацію в розмірі 1/2 частини вартості вказаного спільного сумісного майна подружжя. Проте заявляючи такі позовні вимоги, [PERSON] не надав жодних доказів на підтвердження факту придбання перерахованого ним рухомого майна та побутової техніки за час перебування у шлюбі з [PERSON] та факту реальної наявності такого майна на час розгляду справи судом. Водночас під час допиту в якості свідка [PERSON] визнала, що за час перебування у шлюбі з [PERSON] ними було придбано стіл та 4\~стільці, а також кондиціонер, половину вартості якого вона готова йому компенсувати. Із змісту товарного чеку № 82889 випливає, що кондиціонер DAEWOO DSB-F 099 LH (2 box) було придбано за 2\~183 грн 79 коп. (а.с.120-121, т.1). Разом з тим, вартості стола та 4 стільців суду встановити не вдалось, оскільки жодних квитанцій про придбання таких товарів чи висновків товарознавчих експертиз щодо їх вартості суду надано не було. За таких обставин, враховуючи положення ст. 82 ЦПК України, суд вважає за необхідне визнати спільним сумісним майном [PERSON] та [PERSON] скляний стіл та чотири стільці, придбані за час шлюбу, а також кондиціонер «DAEWOO DSB-F 099 LH (2 box)» вартістю 2\~183 грн 79 коп.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію 1/2 частини вартості кондиціонера «DAEWOO DSB-F 099 LH (2 box)» у розмірі 1091 грн 90 коп, залишивши цей кондиціонер у власності [PERSON] . Судом також установлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 27\~вересня 2018 року [PERSON] придбала в Республіці Німеччина автомобіль «Ford Kuga», 2012 року випуску, вартістю 8000 євро, який 2\~жовтня 2018 року було розмитнено на території України. 4 жовтня 2018\~року за [PERSON] зареєстровано право власності на цей транспортний засіб, за яким закріплено номерний знак [NUMBER] (а.с.195-202, т.1). [PERSON] у своєму позові зазначав, що цей транспортний засіб було придбано в шлюбі і за спільні кошти подружжя, а тому є підстави для визнання такого майна спільним сумісним майном подружжя. Проте під час допиту в якості свідка [PERSON] не зміг назвати правильну ціну, за яку було придбано автомобіль (зазначив 15\~000 доларів США, тоді як авто було придбано за 8\~000 Євро), надавав суперечливі пояснення чому не\~поїхав із своєю дружиною до Республіки Німеччина для здійснення такої дороговартісної покупки, а доручив її супровід сторонньому чоловіку [PERSON] . Разом з тим, допитаний в якості свідка [PERSON] надав показання, відповідно до яких поїхав разом із [PERSON] за кордон для покупки автомобіля на її прохання та на прохання її батька, який є другом [PERSON] . Суд також враховує показання [PERSON] , відповідно до яких під час поїздки до Німеччини у вересні 2018 року [PERSON] повідомляла йому, що купує автомобіль для себе і за позичені у [PERSON] грошові кошти. [PERSON] також казала, що [PERSON] не може претендувати на цей автомобіль, оскільки вона з ним не проживає, до того ж йому залишається інше авто «Volkswagen Polo». На підтвердження таких показань свідок надав суду для дослідження оригінал боргової розписки (копію долучено до матеріалів справи), відповідно до якої 17\~вересня 2018 року [PERSON] передав в борг [PERSON] 12\~000\~євро, які остання зобов`язалась повернути до 17\~вересня 2021 року (а.с. 134, т.2). [PERSON] зазначав, що станом на час допиту його в якості свідка борг не\~було повернуто, тому відмовився долучити оригінал документу до справи. Як пояснила в судовому засіданні [PERSON] , станом на 10 червня 2021\~року борг [PERSON] за розпискою не повернуто. Під час розгляду справи [PERSON] чи його адвокат не ставили під сумнів дійсність зазначеної розписки, не заявляли заперечень щодо удаваності цього документу чи складання його пізніше зазначеної в розписці дати, як і не заявляли клопотань про призначення судових експертиз щодо давності складання такої розписки, хоча суд роз`яснював таке право. Враховуючи зазначені обставини, а також беручи до уваги той факт, що [PERSON] не довів належними та допустимими доказами факту наявності у подружжя станом на 27 вересня 2018 року спільних грошових коштів у розмірі, достатньому для придбання автомобіля «Ford Kuga», 2012 року випуску, суд робить висновок про те, що [PERSON] спростувала презумпцію належності такого автомобіля до спільного сумісного майна подружжя. Крім того, 1 листопада 2018 року [PERSON] звернулась до Соснівського районного суду м.Черкас із позовом про розірвання шлюбу, в якому вказала, що сім`я з [PERSON] розпалась у жовтні 2017 року; відповідач відмовляється від явки до органів РАЦСу для реєстрації розірвання шлюбу (а.с. 101-102, т.1). Ту обставину, що [PERSON] та [PERSON] не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та проживають окремо встановлено і рішенням Соснівського районного суду м.Черкас від 17\~січня 2019\~року у справі № 712/13296/18 про розірвання шлюбу (а.с. 8-9, т.1) Зазначені в позовній заяві про розірвання шлюбу обставини кореспондують і з показаннями свідків [PERSON] (дочка [PERSON] ), [PERSON] (який пояснив суду, що в жовтні 2017 року в будинку [PERSON] його дочка [PERSON] познайомила свідка вже з [PERSON] , якого було представлено як її чоловіка) та [PERSON] . Допитаний в якості свідка [PERSON] надав показання, що проживає однією сімє`ю разом з [PERSON] з жовтня 2017 року у її квартирі. Станом на жовтень 2017\~року вона повідомляла йому, що перебуває в зареєстрованому шлюбі, але казала, що з чоловіком не\~проживає. Аналіз зазначених доказів у їх сукупності свідчить про те, що шлюбні відносини [PERSON] та [PERSON] фактично припинились із 1 жовтня 2017\~року. Встановлення зазначеного факту має юридичне значення для [PERSON] , оскільки в сукупності з іншими дослідженими вище доказами свідчить про придбання 27 вересня 2018 року автомобіля «Ford Kuga», 2012 року випуску, в особисту приватну власність. За таких обставин суд вважає за необхідне встановити юридичний факт припинення шлюбних відносин [PERSON] та [PERSON] із 1\~жовтня 2017\~року, а також визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на автомобіль «Ford Kuga», 2012 року випуску, номерний знак [NUMBER] . Оскільки за умови набрання законної сили цим рішенням суду відпала потреба в подальшому накладенні арешту на автомобіль «Ford Kuga», 2012 року випуску, номерний знак [NUMBER] , то такий арешт підлягає скасуванню. Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. До матеріалів справи адвокатом [PERSON] [PERSON] 4\~листопада 2019 року додано попередній розрахунок судових витрат [PERSON] (а.с. 184, т.1). 19 травня 2021 року адвокатом Хмельницькою Л.М. надано детальний опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), договір про надання правової допомоги та квитанцію до прибуткового касового ордера про внесення клієнтом [PERSON] 8\~200 грн на користь адвоката (а.с. 131-133а, т.2). Позивачем за зустрічним позовом долучено договір про надання правничої допомоги, укладений між адвокатом Дубінським В.М. та [PERSON] (а.с. 169-170, т.1) Відповідно до квитанції №1-105 за ведення справи, розмір витрат на надану [PERSON] правничу допомогу склав 11 000 грн. (а.с. 168, т.1) Судом перевірено, що на дату ухвалення рішення [PERSON] та [PERSON] є діючими адвокатами України; відомостей про зупинення дії їх адвокатського свідоцтва чи про припинення адвокатської практики станом на 10\~червня 2020 року судом не здобуто. Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Судом не встановлено неспівмірності витрат сторін у виді витрат на правничу допомогу. Ураховуючи пропорційне задоволення як первісного так і зустрічного позовів (первісний позов задоволено на 0,3323 %, а зустрічний на 50 % від загального обсягу позовних вимог кожного із сторін), то на підставі ч. 10 ст. 141 ЦПК України суд робить висновок про необхідність остаточно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у виді витрат на правничу допомогу 5\~461 грн 75 коп. Щодо розподілу судових витрат у виді судового збору, то при зверненні до суду з первісним позовом [PERSON] не сплачував судовий збір, оскільки звільнений від його сплати як інвалід ІІ групи. Водночас [PERSON] при зверненні до суду із зустрічним позовом сплатила 1511,60 грн+628,36 грн+768,40 грн+768\~грн\~40 коп.+2983,20 грн судового збору. З огляду на часткове задоволення позову [PERSON] та наявність у нього пільг при сплаті судового збору, з [PERSON] в дохід держави необхідно було б стягнути 10 грн 92 коп. судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог первісного позову. Разом з тим, з огляду на часткове задоволення зустрічного позову, необхідно було б компенсувати [PERSON] за рахунок коштів державного бюджету України судові витрати у виді судового збору в розмірі 4\~390 грн 88\~коп. Таким чином, на підставі ч. 10 ст. 141 ЦПК України на користь [PERSON] необхідно остаточно компенсувати за рахунок коштів державного бюджету України судові витрати у виді судового збору в розмірі 4\~379 грн 96\~коп. в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial