Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

У липні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що позивач з відповідачкою перебував у шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з 1999 року по 2006 рік. Від спільного подружнього життя мають трьох неповнолітніх дітей, а саме синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. В 2006 році їхня сім'я фактично розпалася, кожен з них веде самостійний спосіб життя незалежно один від одного. Діти залишилися проживати з матір'ю. В 2007 році відповідачка подала позов до Шаргородського районного суду Вінницької області про стягнення аліментів з позивача на її користь на утримання неповнолітніх дітей. Позов було задоволено та видано виконавчий лист № 2-1151 від 06.08.2007 року щодо стягнення аліментів у розмірі 1/2 частини розміру доході щомісячно, що підтверджується довідкою Києво-Святошинського відділу державної виконавчої служби за № 4725622/4-16 від 11.05.2016 року. З січня місяця 2016 року їхній неповнолітній син [PERSON] переїхав до позивача та став проживати з ним в [ADDRESS], та знаходиться на його утриманні. Позивач зазначив, що у зв'язку з тим, що їх син проживає ним та знаходиться на його утриманні, дитина потребує матеріального забезпечення. Тому, позивач просив суд стягнути з [PERSON], [INFO], уродженки Закарпатської області, Свалявського району, с. Неліпене, проживаючої за адресою: [ADDRESS], аліменти на користь [PERSON], [INFO], на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку та доходу, розпочинаючи з моменту подачі позову до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, заслухавши осіб, які приймали участь у справі, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, [INFO] народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Згідно акту депутата Боярської міської ради від 15 червня 2016 р. № 15 [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS]. З січня 2016 року по теперішній час за вказаною адресою фактично проживає без реєстрації на утриманні батька його син [PERSON] - [INFO]. Стан здоров'я та матеріальний стан відповідачки дозволяють їй утримувати свого неповнолітнього сина. Доказів про сплату на інших дітей аліментів або стягнень за виконавчими документами відповідачкою не надано. Ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 18 «Конвенції про права дитини» держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі. За таких умов, беручи до уваги рівномірність обов'язку батьків щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття, суд, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, та стягнення з [PERSON], [INFO], уродженки Закарпатської області, Свалявського району, с. Неліпене, проживаючої за адресою: [ADDRESS], ІПН [NUMBER], аліменти на користь [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.07.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved