Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з нього на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 13 197,51 грн., мотивуючи тим, що всупереч умов укладеного кредитного договору № ZRNZRX57300096 від 01.07.2013 року між ним та відповідачем, останній своїх договірних зобов'язань належним чином не виконує у зв'язку з чим у нього перед банком виникла заборгованість. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача в позовній заяві просив справу розглянути без його участі, не заперечив щодо винесення заочного рішення. Враховуючи те, що про час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений в порядку, визначеному ст. 76 ЦПК України, про причини неявки до суду він не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст. 3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 статті 626 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то й права і обов'язки виникають у кожного контрагента. Судом встановлено, що 01.07.2013 року відповідач звернувся до банку з заявою Позичальника № ZRNZRX57300096 з метою отримання кредиту. Цього ж дня між сторонами було укладено кредитний договір за вищевказаним номером, який складається із заяви Позичальника та Умов і правил надання банківських послуг (далі Умови). Відповідно до даного договору відповідач отримав кредит в сумі 4 727,7 грн. у строк на 36 місяців з 01.07.2013 року по 30.06.2016 року для придбання техніки з перерахуванням кредитних коштів на розрахунковий рахунок, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,01 % в місяць, що складає 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З рахунку-фактури № СЧ-3864 від 01.07.2013 року слідує, що відповідач отримав кредитні кошти для придбання телевізору на суму у 5 090 грн. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем суду, слідує, що відсоткова ставка за весь період кредитування не змінювалась, а з грудня 2013 року у відповідача почала утворюватись прострочена заборгованість за наданий кредит. Перед укладенням кредитного договору відповідач був вільним в погодженні всіх умов кредитування в банку, з Умовами, тарифами, порядком погашення по кредиту він був ознайомлений, погодився з ними та надав свою згоду, що останні разом з його заявою складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис. Відповідач зобов'язався погасити заборгованість за кредитом до 30.06.2013 року, а також сплачувати відсотки за його користування, щомісячну винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 141,83 грн. та платіж у сумі 273,4 грн. з 23 по 27 число кожного місяця, а за порушення кредитної дисципліни понад 90 днів - сплатити пеню і штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (п 2.4.5.5 Умов). Належним чином не виконуючи умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків і комісії, на день звернення позивача до суду з даним позовом загальна заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 20.10.2016 року склала 13 197,51 грн., яка включає в себе: заборгованість за кредитом - 4 072,01 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 3,31 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1 269, 46 грн., пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 6 748,09 грн. та штраф - 1 104,64 грн. (500 грн. - фіксована частина, 604,64 грн. - процентна складова). Правильність проведеного позивачем розрахунку відповідачем не спростована, будь-яких клопотань на його спростування ним не заявлено, як і не було надано власного розрахунку, що свідчить про погодження з вказаною в позовній заяві сумою. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач не виконує умови кредитного договору, припинив погашення кредиту і відсотків та на день подачі позовної заяви до суду заборгував позивачу грошові кошти. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Підстав для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України суд не знаходить, оскільки відповідач в судове засідання не прибув, заперечень проти позову не подав та не надав суду будь-яких доказів на наявність обставин, які б мали істотне значення для вирішення справи. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі. З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved