Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

У липні 2019 року позивач [PERSON] , яка згодом змінила своє прізвище на « [PERSON] » звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 30 000 грн. щомісяця, починаючи стягнення з дати розірвання шлюбу [INFO] до повноліття дітей, а у разі вступу до вищого навчального закладу, до його закінчення. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказувала, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.09.2005 року, який розірвано 06.05.2019 року. Від шлюбу мають спільних дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує на те, що діти проживають разом із нею. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, оскільки працює капітаном дальнього плавання торгового флоту, що здійснює міжнародні рейси та отримує не менше 2 500 доларів США на місяць, однак за твердженням позивача в добровільному порядку надання коштів не здійснює. На думку позивача, дітям має бути забезпечений належний рівень життя необхідний для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, який остання не зможе забезпечити самостійно, а тому просить стягувати з батька дітей в рахунок оплати аліментів 30 000 грн. щомісячно. Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, при цьому не змогли обґрунтувати розмір бажаної суми до стягнення. Відповідач та представник відповідача позовні вимоги визнали частково не заперечували проти обов`язку батька утримувати дітей на рівні з їх матір`ю, при цьому вказували про те, що [PERSON] змінив місце роботи і не має таких заробітків про які вказує позивач. [PERSON] погодився на сплату аліментів у розмірі 4500 грн., що є 1/3 частини від середньостатистичної заробітної платні по м. Києву. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.09.2005 року, який розірвано за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06.05.2019 року (а.с. 3, 4). Від вказаного шлюбу сторони мають спільних дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.10.2007 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.05.2016 року (а.с. 5, 6). Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено та не заперечувалося сторонами, що діти проживають разом з позивачем, при цьому відповідач не регулярно надає кошти на утримання дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 5 статті 183 СК України визначено, що той із батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, законодавством встановлено гарантований мінімальний та максимальний розмір аліментів на утримання дітей у разі звернення до суду з такими вимогами у безспірному порядку. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» у 2021 році установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 грн., з 1 липня - 2510 грн., з 1 грудня - 2618 грн. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Ініціюючи позов про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 30 000 грн. щомісячно, позивач належним чином не обґрунтувала та не надала належних і допустимих доказів на підтвердження дійсної потреби та здійснення особисто щомісячних витрат у такому ж розмірі. Суд звертає увагу, що за ст. 141 СК України обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Крім того, показником для визначення розміру аліментів має бути не лише саме по собі бажання стягувача і розмір раніше отримуваної заробітної плати платника, а перш за все кошти реально необхідні для гармонійного розвитку та повноцінного існування дитини. При цьому, в своїх поясненнях позивач ототожнює додаткові та бажані витрати на утримання дітей із першочерговими необхідними витратами для їх утримання. Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» у 2021 році установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 6000 грн., з 1 грудня - 6500 грн. За загальновідомими даними інформаційної мережі Інтернет, що ґрунтуються на статистичних відомостях Міністерства фінансів України, середня заробітна плата по місту Києву станом на березень 2021 року становила 20132,00 грн., станом на квітень 2021 року складає 20422,00 грн. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно працював моряком і був капітаном далекого плавання торгового флоту, що здійснював міжнародні рейси. Згідно відомостей контракту від 07.04.2019 року, отриманого на вимогу позивача, отримував щомісячно заробітну плату у розмірі 6000 доларів США, при цьому з яких 5 500 доларів США перераховував на банківський рахунок [PERSON] . Згідно матеріалів на час розгляду справи діючих контрактів [PERSON] не має і протягом 2019-2020 років не звертався до ТОВ «Мастер» з питань працевлаштування в іноземних компаніях. З травня 2019 року [PERSON] зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, як приватна особа-підприємець і перебуває на спрощеній системі оподаткування. При цьому, суд критично ставиться до відомостей податкової декларації [PERSON] за якою загальна сума задекларованого доходу відповідача з 14.05.2019 року по 31.12.2019 року склала 89 470 грн., а за 2020 рік 102 450 грн., тобто орієнтовно 13 000-15 000 грн. на місяць, оскільки задекларована останнім сума отримуваного щомісячного доходу явно не відповідає не лише його освіті, фаху, досвіду роботи та кваліфікації, але й реальним заробітним платам населеного пункту у якому проживає та зареєстрований відповідач. Згідно вимог статей 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, враховуючи зазначене та надані в судовому засіданні докази і пояснення, суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов частково та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 9 000,00 грн. щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На думку суду, такий розмір стягуваних аліментів на утримання дітей, на даний час, значно перевищує встановлений прожитковий мінімум дітей даного віку, співмірний із середньою заробітною платою населеного пункту місця проживання і роботи відповідача із врахуванням додаткових компенсацій, а отже є достатнім та належним для забезпечення рівня життя дітей, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Крім того, ст. 192 СК України не виключає можливості зміни розміру аліментів за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За правилами ч.2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку матері або батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З огляду на зазначене, вимоги позивача про призначення аліментів на неповнолітніх дітей з дати розірвання шлюбу, а у разі вступу до вищого навчального закладу, до його закінчення не ґрунтуються на вимогах закону та не підлягають до задоволення. Судовий збір з відповідача підлягає стягненню в порядку ст. 141 ЦПК України в розмірі 908 грн. на користь держави. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial