overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

у липні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через конфлікти та сварки. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року відкрито провадження у даній справі.(а.с.14) В судове засідання позивач не з'явилася, надіслала клопотання, в якому просить розглянути справу без її присутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився. На підставі ст.ст. 280-283 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної цивільної справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 лютого 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач не змінювала своє прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 02.11.1999 року вони уклали шлюб, зареєстрований Іршиківською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис № 8. У сторін є діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення та збереження сім`ї неможливе. Позивач звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд, за згодою позивача, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що 02.11.1999 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Іршиківською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис № 8. У сторін є діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім`ї неможливе. Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.12.2009р., виданим повторно; свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 10.12.2009р.\~та серії\~ [NUMBER] \~від10.12.2009р., виданими повторно. За таких обставин відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на праві приватної власності їй належить квартира [ADDRESS] . В квартирі зареєстрований внук позивача [PERSON] , [INFO] , який в квартирі з 2008 року, тобто з часу реєстрації місця проживання, не проживає і житловою площею не користується. Позивач належним чином не може володіти та користуватися квартирою, зокрема не в змозі отримати субсидію в належному розмірі. В добровільному порядку відповідач не бажає знятися з реєстрації. Зазначені обставини підтверджуються довідкою про склад сім`ї від 30.07.2018 року № 5740; свідоцтвом про право власності на житло від 25.07.2002 року, реєстр за 3947; свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.10.2008 року, реєстр за №1-1997; технічним паспортом; актом депутата від 30.09.2014 року; актом обстеження житлово-побутових умов від 03.10.2017 року. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2018 року прийнято справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про розгляд справи, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, не надав відзив на позов в порядку, визначеному ст.178 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 25.07.2002 року, реєстр за 3947; свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.10.2008 року реєстр за №1-1997; технічним паспортом. Згідно акта депутата від 30.09.2014 року, у будинку [ADDRESS] , зареєстровано [PERSON] та [PERSON] , на даний час на вищевказаній житловій площі проживає тільки власниця, а внук [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] . Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ст.ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання у цьому будинку. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням у будинку [PERSON] у будинку [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

у липні 2018 року [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 червня 2011 року, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] Сімейне життя у них не склалося, вони не зійшлися характерами та поглядами на життя, внаслідок чого в сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Зазначає, що можливості зберегти сімю немає. Спір про поділ майна відсутній. У звязку з наведеним позивач просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявилися, позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.24). Відповідач повторно в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином за завчасно, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток (а.с.33,45). Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Суд, дослідивши надані письмові докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 11 червня 2011 року зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно довідки виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області № 322 від 21.05.2018 року, позивач [PERSON] зареєстрована та проживає в [INFO] та має такий склад сімї: [PERSON],1985 р.н чоловік, [PERSON],[INFO] донька (а.с.8). За повідомленням Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області №33 від 14.08.2018 р. [PERSON] зареєстрований в [INFO], а проживає в [INFO] (а.с.20). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч.1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між сторонами не склалося, вони втратили почуття взаємної любові, поваги та взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, часто виникають сварки, що свідчить про те, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між позивачем та відповідачем слід розірвати та позов задовольнити. Прізвище позивача [PERSON] після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~У липні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що з 25 липня 1987 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Шлюб у них повторний, зареєстрований відділом РАЦС Баглійського райвиконкому м.Дніпродзержинська. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Тривалий час не підтримують подружні відносини. Відповідач вживав спиртні напої, безвідповідально відносився до сімї. Спільного майна , житла у них немає, але відповідач не зявився у відділ РАЦС для розірвання шлюбу. За повідомленням Південного відділу РАЦС м.Камянське від 29.06.2018 року відповідач не є померлим. Оскільки він ухиляється від явки в судові засідання, просить відповідно до вимог ст..280ЦПК України ухвалити заочне рішення. \~ \~ \~ \~У звязку з тим, що відповідач [PERSON] в судові засідання з 23.07.2018 року по 24.10.2018 року не зявився, будучи належним чином повідомленим про місце, час та дату розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, суд вважає за можливе згідно зі ст..280ЦПК України розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка наполягає на такому вирішенні справи. \~ \~ \~ \~Суд, взявши до уваги позицію позивачки [PERSON] дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Сторони перебувають у шлюбі з 25 липня 1987 року. Шлюб у них повторний, зареєстрований відділом РАЦС Баглійського райвиконкому м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис №436. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Тривалий час подружжя не підтримують відносини і проживають окремо. \~ \~ \~ \~Зявитись у відділ РАЦС для розірвання шлюбу відповідач не виявив бажання. Спільного житла, майна у подружжя немає. \~ \~ \~ \~Витрати, повязані з розглядом справи у вигляді судового збору 704,80 грн., позивачка просить покласти на неї, оскільки відповідач ухиляється від судового розгляду. Не бажає змінювати прізвище після розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, в якій просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця до досягнення їх неповнолітньою дитиною: [PERSON], [INFO], трирічного віку. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалася на те, що відповідач є батьком її неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає, чим ставить її в скрутне матеріальне становище. Відповідно до ч. 1 ст.\~274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. \~ \~ \~ \~Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.\~\~ \~ \~ \~ \~У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом по справі встановлено, що сторони мають дитину: [PERSON], [INFO], батьком якої, відповідно до копії свідоцтва про народження, записаний відповідач [PERSON]. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання позивачки не надає. Відповідно до ст. ч. 1, ч.2 ст. 75 Сімейного кодексу України (далі СК України) дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. \~ \~ \~ \~При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач працездатний, хронічними захворюваннями не хворіє, стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться. Відтак, суд у даній справі бере до уваги викладені обставини та вважає за можливе зобовязати відповідача виплачувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення неповнолітньою дитиною: [PERSON], [INFO], трирічного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 26 липня 2018 року. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом відповідно до якого просить стягнути на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку з [PERSON], [INFO], і.н. [NUMBER], уродженця с. Миколаївка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, щомісячно, починаючи з 20 липня 2018 року до досягнення сином - [PERSON], [INFO], трирічного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 07 серпня 2015 року вона уклала шлюб з відповідачем, стали подружжям і даний факт був зареєстрований виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, про що 07 серпня 2015 року складено відповідний актовий запис № 14 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу вони мають малолітню дитину, [PERSON], який народився [INFO], про що в Книзі реєстрації народжень 16 лютого 2016 року зроблено відповідний актовий запис № 06 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Сімейні відносини припинено, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на її утримання, так як вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, ніде не працює, потребує матеріальної допомоги. [PERSON] має змогу сплачувати аліменти на її утримання до досягнення сином, [PERSON] трирічного віку, так як він є працездатною особою, працює, має стабільний дохід, отримує заробітну плату, інших утриманців не має. В судове засідання позивач не з'явилась, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, також надав до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що у позивачки на утриманні знаходиться малолітня дитина: син [PERSON], [INFO]. Позивачка на даний час знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років і має право на утримання від чоловіка. У відповідності до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи всі вивченні судом обставини, суд вважає правильним стягнути з [PERSON] на утримання дружини до досягнення малолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], трьох років, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно починаючи з дня пред»явлення позову і до досягнення дитиною трьох років. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення стягнення розміру аліментів, посилаючись на те, що вона з відповідачем має спільного сина - [PERSON], [INFO]. За рішенням суду з відповідача стягуються на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно. У звязку з тим, що син часто хворіє є різка потреба в додаткових коштах, вона змушена звернутися з позовом про збільшення розміру аліментів. У первісному позові [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку доходу щомісячно, але не менше 5% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 21 серпня 2018 року до суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, у якій вона просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно. Позивач у судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні визнав позов частково і погодився сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1600 грн. щомісячно. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.04.2009 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-КЕ №122164 (а.с. 7). Шлюб між сторонами розірвано рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 15.01.2014 року (а.с.8-9). Цим же рішенням стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно. Згідно ст. 51 Конституції України,ст.180\~СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням позиції відповідача, який частково визнав предявлений позов та погодився сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1600 грн. щомісячно, суд визнає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі, визнаному відповідачем. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів\~у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,\~ст. 51 Конституції України,ст.180,\~182,\~183 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх вимог посилалася на те, що між нею та відповідачем 07.08.2016 року зареєстровано шлюб Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1842. Від вказаного шлюбу дітей не мають. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач, через канцелярію суду, подала заяву в якій підтримала позовні вимоги та просила суд проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлялався належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 07.08.2016 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1842. Від вказаного шлюбу дітей не мають. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За твердженням позивача тривалий час подружжя намагалося налагодити стосунки, однак це жодним чином не допомогло збереженню сім`ї. Зважаючи на те, що негативні відносини між подружжям існують вже протягом тривалого часу, позивач вважає, що це суттєво суперечить її інтересам. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 142 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved