Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

У липні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 25 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 105297. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Протягом останніх років вони не можуть як сім'я проживати разом, виконувати сімейні обов'язки, вирішувати поточні проблеми, між ними часто виникають сварки. Позивач [PERSON] вважає, що розірвання шлюбу є єдиним можливим варіантом побудувати нове життя та зберегти нормальне бачення про сім'ю. Позивачу [PERSON] відомо, що [PERSON] є засновником ТОВ «Легалстрой ВВ» та зареєстрований як фізична особа-підприємець, і має високий рівень доходів. Також [PERSON] зазначала, що отримує заробітну плату у розмірі 1 000 грн., і тому вона не може належним чином забезпечити утримання малолітньої дитини. Враховуючи викладене, [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 25 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 105297, та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.. щомісячно з моменту звернення до суду з вказаним позовом до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 вересня 2014 року позов [PERSON] у частині стягнення аліментів було залишено без розгляду на підставі вимог п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 25 жовтня 2003 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Відповідно до довідки Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 10 серпня 2014 року за вих.. № 846 [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає в [ADDRESS], та разом з нею проживає та знаходиться на її утриманні її дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, оскільки між позивачем та відповідачем виникли непорозуміння, що призвели до неможливості проживати разом. Їхня сім'я розпалася, позивач та відповідач вважають, що зберегти її неможливо, строк на примирення подружжю не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка [PERSON] просила залишити їй прізвище «[PERSON]», а тому суд залишає прізвище позивачці після розірвання шлюбу - [PERSON].

Outcome: approved