Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

У листопаді 2013 р. [PERSON] пред'явила позов, яким просила визначити порядок користування неприватизованою земельною ділянкою по [ADDRESS] між співвласниками домоволодіння за даною адресою. В судовому засіданні позивачка з представником позов підтримали, просили визначити порядок користування земельною ділянкою за 2-м варіантом судової будівельно - технічної експертизи від 21 липня 2014 р. Відповідачі [PERSON], [PERSON] позов визнали, просила визначити порядок користування за 2-м варіантом судової будівельно - технічної експертизи від 21 липня 2014 р. [PERSON] зазначив, що за 1-м варіант неприйнятний, оскільки його частина домоволодіння навіть не обладнана туалетом, а тому він хоче облаштувати його на виділеній йому частині земельної ділянки за 2-м варіантом експертизи. Представник відповідачки [PERSON] просив позов задовольнити за 1-м варіантом вказаної експертизи. Щодо 2-го варіанту експертизи зазначив, що його довіритель позбавляється доступу до голуб'ятні літ. Щ, яка перебуває в її користуванні, а крім цього в користування [PERSON] виділяється земельна ділянка - ізольований двір, що прилягає до квартири [PERSON] із виноградними насадженнями. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечувала у зв'язку з його передчасністю, так як неможливе визначення порядку користування без реального поділу домоволодіння. Крім того, зазначила, що 2-й варіант обмежує доступ [PERSON] до погрібу літ. Ш', який знаходиться в його користуванні. Суд заслухавши поясненні осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, інвентарну справу БТІ, встановив наступні обставини. Відповідно до даних топоплану ПП «Консалтингова фірма «Снейп» станом на 07 лютого 2014 р. на адресу [ADDRESS] загальна площа земельної ділянки становить 1196 кв.м. (а.с.51). Згідно рішення виконкому Миколаївської міської ради від 26 жовтня 1954 р. №2000 на домоволодіння по [ADDRESS] зареєстрована земельна ділянка площею 1225 кв.м. (а.с. інв. справи 137). Згідно свідоцтва про право на спадщину від 12 січня 1973 р. [PERSON] набула у власність домоволодіння по [ADDRESS] (а.с. інв. справи 24). Рішенням Ленінської райради м. Миколаєва від 11 січня 1974 р. [PERSON] - онуку [PERSON] за даною адресою оформлено самочинно побудований житловий будинок літ. Е-1 та гараж літ. Е (а.с. інв справи 25). Рішенням виконкому Миколаївської міської ради №495 від 07 травня 1974 р. було визначенні ідеальні частки в домоволодінні - за [PERSON] 61/100, за [PERSON] 39/100 (а.с. інв. справи 31). 24 травня 1974 р. [PERSON] і [PERSON] видані свідоцтва про право власності на 61/100 і 39/100 частин домоволодіння, відповідно (а.с. інв. справи 35). 02 серпня 1974 р. [PERSON] подарувала за нотаріальним договором [PERSON] 19/100 частин домоволодіння (а.с. інв справи 39-40). 02 серпня 1974 р. [PERSON] подарувала за нотаріальним договором [PERSON] 20/100 частин домоволодіння (а.с. інв. справи 37-38). Але до цього, 21 січня 1973 р. [PERSON] у зв'язку із заміжжям змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. інв. справи 43) 28 червня 1977 р. [PERSON], [PERSON], [PERSON] купили у [PERSON] 19/100 частин домоволодіння (а.с. інв. справи 11-12). 10 березня 1978 р. на підставі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] набула право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на 11/50 частин домоволодіння (а.с. інв. справи 14) 22 жовтня 1981 р. в порядку спадкування після смерті [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину право власності на 39/100 частин домоволодіння в рівних частках набули його дружина [PERSON] та донька [PERSON] (а.с. інв. справи 41). 27 квітня 1988 р. в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на підставі свідоцтва про право на спадщину на 11/50 частин домоволодіння набув [PERSON] (а.с. інв. справи 49). 31 липня 1990 р [PERSON] продала [PERSON] 7/100 частин домоволодіння (а.с. інв. справи 57-56). Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 жовтня 1992 р. було визнано недійсним свідоцтво про право на спадкування 39/100 частин домоволодіння від22 жовтня 1981 р. та визнано за [PERSON] право власності на 39/100 його частини (а.с. інв. справи 59). 19 лютого 1996 р. [PERSON] продав за договором [PERSON] 7/100 частин домоволодіння (а.с. інв. справи 61). 03 серпня 1998 р. право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на 11/50 частин домоволодіння набула [PERSON] (а.с. інв. справи 63). 12 грудня 2000 р. в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності в рівних частках на 7/100 частин домоволодіння набули [PERSON], [PERSON] і 10 травня 2006 р. подарували належні їм 7/100 частин [PERSON] за нотаріальним договором, а той, в свою чергу, подарував їх 19 липня 2006 р. [PERSON] (а.с. інв. справи 70, 78, 83). Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 квітня 2008 р. змінені ідеальні частки співвласників домоволодіння у зв'язку із узаконюванням само забудов - за [PERSON] - 64/100, [PERSON] - 9/100, [PERSON] - 6/100, [PERSON] - 11/100, [PERSON], [PERSON] та [PERSON]І, - 10/100 частин (а.с. інв. справи 109) 10 вересня 2008 р. [PERSON] подарувала [PERSON] 43/100 із належних їй 64/100 частин домоволодіння, а ще 21/100 передала у власність [PERSON] за договором довічного утримання від 13 листопаду 2008 р. (а.с. інв. справи 116, 124). На території житлового будинку знаходиться самочинно побудована житлова прибудова літ. В1 площею забудови 22,3 кв.м., загальною площею 16,5 кв.м. - в користуванні [PERSON] (а.с.133). Співвласник [PERSON] померла [INFO] в АР Крим, за твердженням [PERSON] вона спадщину після смерті матері прийняла, що крім того підтверджується копією витягу зі спадкового реєстру про відкриття спадкової справи (а.с.53, 113). Після смерті [INFO] чоловіка [PERSON]. [PERSON] спадщину прийняла (а.с.103). Позивачка в судовому засіданні не забажала збільшити розмір позовних вимог шляхом доповнення вимогою про реальний поділ домоволодіння. Згідно п. 21 постанови Пленуму ВСУ від 16 квітня 2004 р. N 7 порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Разом з тим домоволодіння в натурі не поділено, а вимог про це в даній справі не заявлено. Вимога про визначення порядку користування є похідною до вимог про поділ домоволодіння, оскільки земельна ділянка виділяється співвласнику часткової власності під конкретне виділене йому майно в натурі, а тому позов в заявлених межах задовольнити неможливо через передчасність. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачці не відшкодовуються.

Outcome: dismissed