Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з наведеним вище позовом, в якому з урахування уточнення позовних вимог просив стягнути з Держави в особі Державної казначейської служби України матеріальну шкоду в розмірі 6\~348 грн. 00 коп., моральну шкоду в розмірі 10\~962 грн. 00 коп. та сплачений судовий збір. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 30 січня 2013 року рухаючись на власному авто марки «Опель Вектра», 1997 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], в місті Києві по Броварському проспекту його було зупинено працівниками ДАЇ, які пояснили, що на підставі постанови державного виконавчого ВДВС Броварського районного управління юстиції [PERSON] № 19966841 від 17 травня 2012 року оголошено в розшук належний йому транспортний засіб. У звязку з наведеним транспортний засіб марки «Опель Вектра», 1997 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] було поміщено на спеціальний штраф майданчик. Однак, вказані дії позивач вважає такими, що порушили його законні права й інтереси, завдали йому матеріальну та моральну шкоду, у звязку з чим він й звернувся до суду із вказаним вище позовом. У судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. Броварське управління Державної казначейської служби України Київської області у судове засідання представника не направило, про час та місце слухання справи повідомлялося належним чином. Представник Державної казначейської служби України [PERSON] у судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, також вказував, що заявлені вимоги служба не визнає у повному обсязі. Представник відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області [PERSON] не заперечувала проти стягнення з Державної казначейської служби України суми матеріальної шкоди. Однак вважала, що державний виконавець діяв в межах чинного законодавства. Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є власником транспортного засобу марки «Опель Вектра» 1997 року випуску, синього кольору, державний номерний знак [NUMBER], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію серії САА 395251 (а.с. 24). З матеріалів справи вбачається, що 30 січня 2013 року в м. Києві на Броварському проспекті, інспектором ДПС взводу роти СП ДПС ДАІ ГУ МВС України в м. Києві [PERSON] на підставі постанови ВДВС Броварського МРУЮ № 19966841 від 17 травня 2012 року, вх. 682 від 06 червня 2012 року здійснено огляд та тимчасове затримання автомобіля марки «Опель Вектра» 1997 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 10). Згідно із вищенаведеним актом транспортний засіб позивача було передано працівником Державтоінспекції МВС водію спеціального автомобіля евакуатора Мерседес, державний номерний знак [NUMBER] ТОВ «Приватконтинент» для подальшого поміщення на спеціальний майданчик, за адресою: м. Київ, вул. Вірменська \~6-А. Судом також зясовано, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області [PERSON] від 17 травня 2012 року у процесі здійснення виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа за № 2-1587, виданого 19 червня 2010 року Броварським міськрайонним судом Київської області, оголошено розшук майна боржника - автомобіля марки «Опель Вектра» 1997 року випуску, синього кольору, державний номер [NUMBER], що належить боржнику [PERSON], що проживає за адресою: [INFO] (60). 07 березня 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області [PERSON] складено акт опису й арешту майна, за яким описано та накладено арешт на належний [PERSON] транспортний засіб «Опель Вектра» 1997 року випуску, синього кольору, державний номер [NUMBER]. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний \~виконавець \~у \~процесі \~здійснення \~виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, \~опечатувати, вилучати, передавати таке \~майно \~на \~зберігання \~та \~реалізовувати \~його \~в установленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» \~виконавчі дії провадяться державним виконавцем \~за \~місцем проживання, \~перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. \~\~\~ У п. 4 ч. 2 \~ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт на майно боржника може \~накладатися \~державним виконавцем шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. З дослідженого у судовому засіданні копії виконавчого провадження за № 19966841 вбачається, що дане провадження було відкрито 24 травня 2010 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області [PERSON] на підставі виконавчого листа № 2-1587, виданого 19 травня 2010 року Броварським міськрайонним судом Київської області по цивільній справі за позовом [PERSON] \~до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків, завданих ДТП, та компенсацію моральної шкоди, де боржником значиться \~[PERSON], що \~проживає за адресою: [INFO]. У ході здійснення виконавчих дій державним виконавцем направлено запит від 13 вересня 2011 року до УДАІ в Київській області з метою надання інформації про наявність зареєстрованих транспортних засобів, належних на праві власності [PERSON]В, що \~проживає за адресою [INFO] (60). 03 жовтня 2011 року УДАІ в Київській області направило до ВДВС Броварського МРУЮ \~у Київській області лист за №18/10372, в якому зазначено, що за [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: с. Княжичі, вул. Дачна, 58 (60), \~зареєстровано автомобіль марки «Опель Вектра», д.н.з АІ 9722 ВО, синього кольору, 1997 року випуску, кузов WOLOJBF19W1029437, свідоцтво про реєстрацію серії САА 395251. Однак зазначені вище відомості не відповідають дійсності, оскільки згідно із наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА 395251 вищевказаний автомобіль зареєстрований за позивачем [PERSON], [INFO], \~що зареєстрований та \~проживає за \~адресою: [INFO] (а.с. 24). 06 лютого 2013 року позивач звертався до начальника ВДВС Броварського МРУЮ Київської області із письмовою заявою, в якій вказував, що за адресою: с. Княжичі, вул. Дачна, 58 (60), він ніколи не проживав. За змістом ч. 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» з майна боржника \~може бути \~знято \~арешт \~за \~постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, \~якщо виявлено порушення \~порядку \~накладення арешту, \~встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття \~арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу \~(установі) для зняття арешту. Незважаючи на виявлені порушення \~порядку \~накладення арешту, начальником ВДВС Броварського МРУЮ Київської області не було вжито жодних заходів щодо зняття протиправного накладення арешту на автомобіль позивача. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 квітня 2013 року позов [PERSON] до [PERSON] та [PERSON], третя особа: Відділ державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області про виключення майна з опису \~та звільнення його з-під арешту, задоволено та зобов'язано Відділ державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції \~виключити з акту опису й арешту майна від 17 березня 2013 року ВП № 19966841 та звільнити з-під арешту автомобіль марки «Опель Вектра» 1997 року випуску, синього кольору, номер кузова № 1029437, д.н.з. [NUMBER]. Дане рішення не оскаржувалося та набрало законної сили 23 квітня 2013 року (а.с. 14-16). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини \~встановлені \~судовим \~рішенням \~у цивільній, господарській \~або \~адміністративній \~справі, \~що набрало законної сили, \~не доказуються при розгляді \~інших \~справ, \~у \~яких \~беруть участь \~\~ті \~самі \~особи \~або \~особа, \~щодо \~якої \~встановлено \~ці обставини. Так, Броварським міськрайонним судом Київської області в рішенні від 12 квітня 2013 року встановлено, що позивач [PERSON], який проживає за адресою: [INFO], та боржник за виконавчим листом № 2-1587/10 [PERSON], який проживає за адресою: [INFO], це різні особи та не мають відношення один до одного, тому Відділом державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області не встановлено особу \~боржника та неправомірно було накладено арешт на належний позивачу автомобіль марки «Опель Вектра» 1997 року випуску, синього кольору, номер кузова № 1029437, д.н.з. [NUMBER]. Представник Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та [PERSON], третя особа: Відділ державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області про виключення майна з опису \~та звільнення його з-під арешту визнав, не заперечував проти їх задоволення. Вказані обставини також підтверджують наявність вини в діях державного виконавця під час складення акту опису на накладення арешту на майно. Враховуючи наведені вище обставини, судом при розгляді даної справи достовірно встановлено, що виконавчі дії щодо оголошення розшуку майна позивача\~та накладення на нього арешту є протиправними та не ґрунтуються на вимогах закону. Постановою старшого державного виконавця ВДВС Броварського МРУЮ [PERSON] від 06 серпня 2013 року знято арешт та припинено розшук автомобіля марки «Опель Вектра» 1997 року випуску, номерний знак АІ 9722 ВО, що належить позивачу. Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі \~прийняття судом рішення про зняття арешту з майна такий арешт знімається за \~постановою \~державного виконавця \~не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу \~(установі), \~якому \~була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Рішення Броварського міськрйонного суду Київської області від 12 квітня 2013 року\~про зняття арешту з належного позивачу автомобіля набрало законної сили 23 квітня 2013 року, однак ВДВС Броварського МРУЮ у Київській області арешт був знятий з вказаного автомобіля лише 06 серпня 2013 року, тобто більше ніж через три місяці після того, як відділу стало відомо про прийняття судом рішення про зняття арешту з майна [PERSON], [INFO]. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про те, що дії ВДВС Броварського МРУЮ у Київській області в частині накладення арешту та несвоєчасне зняття арешту з автомобіля марки «Опель Вектра» 1997 року випуску, номерний знак [NUMBER], що належить позивачу, є протиправними \~та незаконними. У\~ ст. 1173 ЦК України\~ закріплено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою або органом місцевого самоврядування, незалежно від вини цих органів. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цієї особи (ст. 1174 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку, а саме Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845. Зазначений Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення. Згідно з рахунком ТОВ «Приватконтинент» № 961 від 30 січня 2013 року вартість послуг з перевезення автомобіля позивача складає 798 грн.\~00 коп., а послуги із зберігання на штраф майданчику відповідно до рахунку ТОВ «ОСБ Камелот» № 36077193 від 07 березня 2013 року - 5 560 грн. 00 коп., які були сплачені [PERSON] 07 березня 2013 року (а.с. 11-13). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що незаконними діями посадових осіб ВДВС Броварського МРУЮ у Київській області щодо оголошення в розшук та накладення арешту на транспортний засіб марки «Опель Вектра», 1997 року випуску, синього кольору, д.н.з. [NUMBER]., що належить позивачу, який \~не є стороною виконавчого провадження, та несвоєчасне зняття з вказаного авто арешту, [PERSON] було завдано майнову шкоду у розмірі 6348 грн. 00 коп., яка на переконання суду підлягає стягненню з держави України в особі Державної казначейської служби України. Ст. 23 ЦК України закріплено, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у\~фізичному \~болю\~та\~стражданнях,\~яких \~фізична\~особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;\~у\~душевних стражданнях, яких \~фізична\~особа\~зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої,\~членів її сім'ї чи близьких родичів;\~у\~душевних стражданнях,\~яких\~фізична\~особа\~зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;\~у\~приниженні\~честі\~та гідності фізичної особи, а також ділової\~репутації фізичної або юридичної особи. За змістом п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року\~(зі змінами й доповненнями) - відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 10 ЦПК України). Всебічно та обєктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, враховуючи наведені вище положення закону, а також характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань, характер майнових втрат, виходячи із засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди та визначає її в розмірі 500 грн. 00 коп., що підлягають стягненню з держави Україна в особі Державної казначейської служби України.

Outcome: partial