Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року відкрито провадження у справі. Разом із позовною заявою представник позивача подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Положеннями ст. 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, а саме позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. (п. 4 Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову») Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Як убачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договорами позики у розмірі 761568,00 грн. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02 листопада 2016 рокуквартира [ADDRESS] належить на праві власності відповідачу [PERSON]. Обґрунтовуючи свої вимоги щодо забезпечення позову, позивач зазначає, що невжиття заходів, направлених на забезпечення позову, може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки сума заборгованості відповідача є значною, від добросовісного виконання своїх зобов'язань щодо сплати аліментів відповідач ухиляється. Враховуючи вищенаведене, вважаю, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, та заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач є співмірними із заявленими позивачем вимогам. Відтак, доходжу висновку про задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Outcome: approved