Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача ПАТ «Київобленерго» про зобовязання укласти договір про користування електричною енергією, посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 17 березня 2016 року він набув право власності на квартиру, яка розташована за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Голуба Аркадія (Постишева)[ADDRESS]. Позивач зазначає про те, що він неодноразово звертався до ПАТ «Київобленерго» з метою укладення договору про користування електричною енергією. 20 вересня 2016 року він письмово звернувся до Броварського районного підрозділу ПАТ «Київобленерго» з метою укласти відповідний договір, однак електропостачальник ухиляється від укладення договору. Електропостачальник, що здійснює постачання електричної енергії на закріпленій території, не має права відмовити побутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на такій території, в укладені договору, за умови, що нова електроустановка побутового споживача приєднана або потужність для діючої електроустановки побутового споживача збільшена в установленому законом порядку. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив зобовязати ПАТ «Київобленерго» укласти з ним договір про користування електричною енергією. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Київобленерго» позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 березня 2016 року між ТОВ «Колекторська компанія «Гарант», в особі директора [PERSON], та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири, відповідно до умов якого продавець продав та передав покупцю, а покупець купив та прийняв від продавця квартиру, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Голуба Аркадія (Постишева)[ADDRESS], що складається з 2 жилих кімнат, житловою площею 40,2 кв.м., загальною площею 87,0 кв.м.. В своїй позовній заяві [PERSON] зазначав про те, що він неодноразово звертався до відповідача ПАТ «Київобленерго» з метою укладення договору про користування електричною енергією та надавав для цього всі необхідні документи, передбачені постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення», однак відповідач ПАТ «Київобленерго» ухиляється від укладення такого договору. Відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, тобто обов'язок укладення вказаного договору законом покладається на споживача. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про електроенергетику» споживачі енергії - суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Згідно до ст. 26 цього Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією. Згідно вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Вислухавши думку учасників процесу та дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позивачем в обґрунтування заявлених вимог не надано жодного доказу, який би доводив ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Суд, зясувавши дійсні обставини справи, давши оцінку зібраним доказам в їх сукупності, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не надано належних і допустимих доказів у їх обгрунтування, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed