Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти в сумі 38355 грн., що еквівалентно 1500 доларів США. В обґрунтування позову зазначав, що 30 січня 2014 року він передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 1500 доларів США. За домовленістю між ними на цю суму коштів відповідач зобов'язувався виконати весною будівельні роботи по утепленню фасаду будинку. Проте своїх зобов'язань не виконав, будівельних робіт не здійснив, грошові кошти не повернув. Позивач [PERSON] у суді позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеному, просив суд задовольнити позов повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання, про причини неявки суд він не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. У ст. 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 30 січня 2014 року позивач [PERSON] передав відповідачу [PERSON] кошти в сумі 1500 доларів США, які останній зобов'язувався відпрацювати весною на будівельних роботах по утепленню фасаду будинку. Факт одержання відповідачем від позивача зазначеної суми коштів підтверджується написаною 30 січня 2014 року особисто [PERSON] розпискою, оригінал якої знаходиться у [PERSON] та був пред'явлений суду для огляду в судовому засіданні. Верховний Суд України у постанові від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13 висловив правову позицію та зазначив, що досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Дослідивши написану 30 січня 2014 року [PERSON] розписку про одержання ним від [PERSON] грошових коштів у сумі 1500 доларів США та зобов'язання відповідача відпрацювати цю суму коштів на будівельних роботах по утепленню фасаду будинку позивача, суд дійшов висновку, що між сторонами фактично був укладений не договір позики грошей, а договір побутового підряду про виконання будівельних робіт. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, які можуть вчинятися усно. У ч. 1 ст. 638 ЦК України визначено, що д оговір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Відповідно до ч. 1 ст. 839 ЦК України п ідрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. За змістом ч. 1 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. У ст. 866 ЦК України закріплено, що договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов. Суд встановив, що [PERSON] виконав усі умови укладеного з [PERSON] договору підряду, сплатив 30 січня 2014 року останньому грошові кошти в сумі 1500 доларів США, проте відповідач після отримання цієї суми коштів до виконання своїх зобов'язань за даним договором у визначений сторонами строк не приступив, зобов'язання за договором підряду не виконав, сплачені йому попередньо грошові кошти позивачу не повернув. Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач [PERSON] порушив істотні умови укладеного сторонами договору підряду, оскільки будівельних робіт по утепленню фасаду будинку позивача у встановлений строк він не здійснив. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У ч. ч. 1, 3 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Згідно із ч. 1 ст. 192, ч. 1 ст. 524, ч. 1 ст. 533 ЦК України законним платіжним засобом на всій території України є грошова одиниця України - гривня. Грошове зобов'язання має бути виражене та виконане у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до положень ч. 2 ст. 524, ч. 2 ст. 533 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON], отримавши від позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 1500 доларів США, своїх зобов'язань за договором підряду не виконав, будівельних робіт по утепленню фасаду будинку позивача не здійснив, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена в якості авансу за будівельні роботи грошова сума в розмірі 38355 грн., що за курсом гривні до іноземних валют на день подачі позову еквівалентно 1500 доларів США. Також згідно із вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved