Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

У липні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», де треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренко Валентина Григорівна, [PERSON] , Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, що здійснює виведення з ринку Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА», про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом припинення обтяжень речових прав та виключення відомостей (записів) про обтяження з реєстрів. В обгрунтування позову зазначивши, що на підставі договору купівлі-продажу є власником дачного будинку 3 Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Озерне», що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Березанівська, 64. 02.06.2008 між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №828504/ФЛ, відповідно до умов якого ПАТ «КБ «НАДРА» надав [PERSON] у тимчасове користування грошові кошти у сумі 58938 доларів США на строк до 12.05.2028. Цього ж дня, з метою забезпечення виконання зобов`язання між сторонами був укладений договір іпотеки №828504/ФЛ-3, предметом якого є дачний будинок, де власником є позивач. Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24.12.2013 стягнуто солідарно із [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «НАДРА» заборгованість за кредитним договором № 828504/ФЛ від 02.06.2008, що утворилася станом на 13.08.2013 та складається з: заборгованості по сплаті кредиту у розмірі 56317,11 доларів США, відсотків за користування кредитом 24469,42 доларів США, пені в розмірі 3229,81 доларів США, а всього 84016,34 доларів США, що в еквіваленті становить 671542, 61 грн., яке набрало законної сили 21.01.2014. Згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження відносно боржників [PERSON] та [PERSON] записів не знайдено, так як і в Єдиному реєстру боржників. [PERSON] зазначає, що виконавчий лист відповідачем не отримувався та до виконання не пред`являвся, а отже обтяження речових прав на майно позивача підлягають припиненню, оскільки дані обтяження на сьогоднішній день порушують майнові права останнього на розпорядження його приватною власністю. На підставі викладеного, позивач просив суд усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом припинення обтяжень речових прав на належний [PERSON] дічний будинок [ADDRESS] , Обслуговуючий кооператив «Садове товариство «Озерне» у вигляді: заборони на нерухоме майно з реєстраційним номером обтяження 7307387, зареєстрованим 02.06.2008 приватним нотаріусом Бондаренко В.Г. на підставі договору іпотеки №828504/ФЛ-3 від 02.06.2008, іпотеки з реєстраційним номером обтяження 7308671, зареєстрованим 02.06.2008 приватним нотаріусом Бондаренко В.Г. на підставі договору іпотеки №828504/ФЛ-3 від 02.06.2008; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек відомості (записи) про обтяження у вигляді: заборони на нерухоме майно з реєстраційним номером обтяження 7307387, зареєстрованим 02.06.2008 приватним нотаріусом Бондаренко В.Г. на підставі договору іпотеки №828504/ФЛ-3 від 02.06.2008, іпотеки з реєстраційним номером обтяження 7308671, зареєстрованим 02.06.2008 приватним нотаріусом Бондаренко В.Г. на підставі договору іпотеки №828504/ФЛ-3 від 02.06.2008 (а.с.1-10). Ухвалою суду від 29 липня 2020 року справу прийнято до свого провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.81). Ухвалою суду від 15 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті (а.с.93). Протокольною ухвалою суду від 08 грудня 2020 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, що здійснює виведення з ринку ПАТ КБ «НАДРА» (а.с.121). 20 січня 2021 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. Представник позивача адвокат Жижин Р.В. у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі та позивача [PERSON] за наявними у справі матеріалами, позов просив задовольнити у повному обсязі (а.с.137). Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» адвокат Чміль Ю.В. в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала наданий суду відзив, в якому зазначила, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Зобов`язання за кредитним договором №828504/ФЛ від 02.06.2008 не припинилися, а отже і не має жодних правових підстав для припинення договору іпотеки. Факт того, що кредитор не скористався своїм правом на проведення стягнення за виконавчим листом та задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки в строки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» - не є підставою для припинення іпотеки. На підставі викладеного, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.127-129,138). Представник відповідача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА» у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренко Валентина Григорівна в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та ухвалити рішення на підставі наявних у матеріалах справи документів (а.с.105). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала (а.с.84,118). Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, що здійснює виведення з ринку Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА» у судове засідання не з`явився, надавши письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що право вимоги за кредитним договором клієнта [PERSON] №828504/ФЛ від 05.08.2008, укладеним з ПАТ «КБ`Надра» було відступлено ТОВ «ФК`ДНІПРОФІНАНСГРУП» у складі лоту GL48N718070. З дня початку процедури ліквідації банку Фонд приступає до інвентаризації та цінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку. До ліквідаційної маси банку включається будь-яке рухоме та нерухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку. Відповідно до положень цивільного законодавства, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Усі дії, вчинені у цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так смо, як вони були обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Представник третьої особи просив суд врахувати дані пояснення та зміну кредитора при розгляді справи (а.с.107-109). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу позивач [PERSON] є власником дачного будинку 3 Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Озерне», що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Березанівська, 64 (а.с.30-31). 02 червня 2008 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» був укладений кредитний договір №828504/ФЛ, відповідно до умов якого Банк надав [PERSON] у тимчасове користування грошові кошти у сумі 58938 доларів США на строк до 12 травня 2028 року. Цього ж дня, з метою забезпечення виконання зобов`язання між сторонами був укладений договір іпотеки №828504/ФЛ-3, предметом якого є дачний будинок, де власником є позивач (а.с.33-37, 40-44). Крім того, на підставі вищезазначеного кредитного договору, 02 червня 2008 року між позивачем [PERSON] , відповідачем ВАТ КБ «Надра» та третьою особою [PERSON] було укладено договір поруки №828504/ФЛ-П, відповідно до якого остання виступила поручителем по кредитному договору (а.с.38-39). 17 липня 2020 року відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом електронних торгів № UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22 травня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений Договір № GL48N718070_І_3 про відступлення прав вимоги. За умовами даного Договору ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за кредитним договором №828504/ФЛ від 02 червня 2008 року (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) укладеним між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» та Договором іпотеки №828504/ФЛ-3 від 02 червня 2008 року, укладеним між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» (а.с.130-131,132-134). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджене порушення було обґрунтованим. Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку. Так, якщо особа вважає, що її суб`єктивне право у певних правовідносинах не може бути реалізоване належним чином, або на неї протиправно поклали певний обов`язок, така особа має право звертатися за судовим захистом. Як вбачається з матеріалів справи, підставами для припинення обтяжень речових прав та виключення відомостей (записів) про обтяження з реєстрів є той факт, що ПАТ КБ «Надра» не отримав виконавчий лист, не пред`явив його до виконання протягом року після набрання судовим рішенням законної сили, пропустив строк на пред`явлення виконавчого документу до виконання, а отже втратив право на пред`явлення виконавчого листа, на підставі чого відповідач втратив право на будь-які стягнення за кредитним договором. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, 02 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», назву якого змінено на Публічне акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», та [PERSON] було укладено кредитний договір №828504/ФЛ, відповідно до якого останньому було надано кредит у розмірі 58938,00 доларів США для придбання домоволодіння в порядку і на умовах, визначених договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки Позивач свої зобов`язання за кредитними договором не виконував, то ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетроська від 24 грудня 2013 року стягнуто солідарно із [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «НАДРА» заборгованість за кредитним договором № 828504/ФЛ від 02 червня 2008 року, що утворилася станом на 13 серпня 2013 року та складається з: заборгованості по сплаті кредиту у розмірі 56317,11 доларів США, відсотків за користування кредитом 24469,42 доларів США, пені в розмірі 3229,81 доларів США, а всього 84016,34 доларів США, що в еквіваленті становить 671542, 61 грн. Дане рішення набрало законної сили 21 січня 2014 року (а.с.52-55). Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Цивільний кодекс України «сплив позовної давності» окремою підставою для припинення зобов`язання не визнає. Пропущення позовної давності також не породжує права боржника вимагати припинення зобов`язання в односторонньому порядку (частина друга статті 598 ЦК України), якщо таке його право не встановлено договором або законом окремо. Оскільки вищезазначене заочне рішення суду від 24 грудня 2013 року, яке набрало законної сили 21 січня 2014 року, про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором не виконано, а отже і кредитні зобов`язання припинені бути не можуть. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справі № 309/108/17 від 07 лютого 2019 року, у справі № 362/6630/17 від 31 січня 2019 року. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, зобов`язання за кредитним договором №828504/ФЛ від 02 червня 2008 року не припинилися, а отже не має жодних правових підстав для припинення договору іпотеки. Відповідно до приписів статті 575 ЦК Українита статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно до вимог статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (частина перша статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Згідно із частиною п`ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. За змістом статті 11 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» Іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. З аналізу вищенаведених норм вбачається, що Законом України «Про іпотеку» не передбачено такої підстави для припинення іпотеки, як сплив позовної давності до основної чи додаткової вимог кредитора за основним зобов`язанням. Таким чином, сплив позовної давності до основної та додаткової вимог кредитора про стягнення боргу за кредитним договором само по собі не припиняє основного зобов`язання за кредитним договором і, відповідно, не може вважатися підставою для припинення іпотеки за абзацом другим частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку». Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 15 травня 2017 року у справі № 6-786цс17 та від 05 липня 2017 року у справі № 6-1840цс16, Верховним Судом у постанові від 18 липня 2018 року у справі № 537/6072/16, від 28 січня 2019 року у справі №639/7920/16-ц. Також, суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду України викладену у постанові від 22 лютого 2017 року у справі № 6-133цс17, відповідно до якої не є підставою для припинення іпотеки той факт, що кредитор не скористався своїм правом на проведення стягнення за виконавчим листом та задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки в строки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Щодо обмеження прав [PERSON] , як власника нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, то суд зазначає, що останнім не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обмеження його прав у здійснення володіння та користування своєю власністю. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки зобов`язання за кредитним договором не припинено, а отже не має підстав для припинення договору іпотеки та обтяжень, а доводи позивача не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають та відносяться на рахунок позивача.

Outcome: dismissed