Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою: Київська область, місто Бровари, провулок Деснянський, 10-а. В обґрунтування вимог зазначається, що позивачу та його матері [PERSON] на праві приватної власності належить 5/6 частини житлового будинку № 10-а по провулку Деснянському у місті Бровари Київської області. Серед осіб зареєстрованих у вказаному будинку значиться [PERSON], який з листопада 2001 року у спірному помешканні не проживає. З підстав визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням позивач змушений звернутися до суду. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявилися. 17 січня 2018 року надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, в якій вказали, що позовні вимоги підтримують, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду не повідомлені. Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася. 04 грудня 2017 року надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Броварською ДНК від 06 листопада 2002 року за № 2.2885 [PERSON] належить 1/6 частка житлового будинку № 10-а по провулку Деснянський у місті Бровари Київської області. Згідно із дублікатом свідоцтва про право власності, посвідченого Броварською ДНК 03 серпня 2004 року за № 2.1141 [PERSON] є власником ? частки житлового будинку № 10-а по провулку Деснянський у місті Броварах Київської області. Відповідно до дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 червня 2005 року № 2.919 [PERSON]П належить 1/6 частка вищевказаного житлового будинку. [PERSON] померла 17 грудня 2011 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ОК за № 233516, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Відповідно до довідки від 24 жовтня 2017 року № 1/24183, виданої відділом реєстрації проживання фізичних осіб виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області за адресою: Київська область, місто Бровари, провулок Деснянський, 10-а зареєстровано три особи: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З акту обстеження побутових умов, складеного депутатом Броварської міської ради Київської області [PERSON] вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], однак фактично більше 10 років у будинку проживає лише дві особи: [PERSON] та [PERSON] Факт не проживання відповідача [PERSON] підтверджений сусідами, про що зазначено у акті. Згідно із довідкою № 1-1/754 від 24 листопада 2017 року, виданої відділом реєстрації проживання фізичних осіб виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області [PERSON] з 11 вересня 2001 року значиться зареєстрованим за адресою: [INFO]. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно із положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16 Верховний Суд України також зазначив, що згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. У правовій позиції у згаданій справі № 6-709цс16 Верховний Суд України також зазначив про те, що власник має право вимагати усунення порушень свого права власності у будь-який час від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, при розгляді справи по суті встановлено, що відповідач не проживає й не користується житловим приміщенням у будинку № 10-а по провулку Деснянський у місті Броварах Київської області. До спірного житлового будинку відповідач зареєстрований у 2001 році за згоди колишнього власника, оскільки позивач та третя особа набули право власності на нерухоме майно пізніше. [PERSON] не є членом сімї теперішніх співвласників житлового приміщення. З переходом права власності [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням у згаданому житловому будинку на підставі частини першої статті 391 ЦК України. Сервітут на користування спірним нерухомим майном не встановлений. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved