Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

У листопаді 2016 року заявник звернулася до суду з заявою, яку 27 січня 2017 року уточнила та остаточно просила встановити факт батьківства, громадянина Іраку [PERSON], [INFO], який помер [INFO], щодо малолітньої [PERSON], [INFO] та внести зміни в актовий запис за № 695 від 07 серпня 2007 року про народження [PERSON], [INFO], вчинений Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. А саме: вказати батьком дитини - громадянина Іраку «[PERSON], [INFO]». в обґрунтування заяви вказала, що вона є матір'ю повнолітнього [PERSON], [INFO] та малолітньої [PERSON], [INFO]. Батьком вказаних дітей є громадянин Іраку - [PERSON], [INFO]. В Україні [PERSON] не мав громадянства та проживав на підставі посвідки на проживання. [INFO] він помер у віці 55 років. На теперішній час у її малолітньої доньки виникають складнощі з отриманням спадщини після смерті її батька. [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про встановлення батьківства, де він вказаний батьком [PERSON] так і свідоцтвом про народження, де він також вказаний батьком. Разом з тим батьком малолітньої доньки зазначений [PERSON] який вказаний за її вказівкою відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Це сталося тому, що коли народилася донька він мав терміново відлетіти до своєї країни - Іраку, де він перебував деякий час. В цей самий період вона оформлювала у відповідних органах народження їхньої доньки. Оскільки батька дитини не було в країні, то він не міг подати заяву про те, що він є батьком дитини, а у зареєстрованому шлюбі вони не перебували, тому вона була вимушена записати батька їхньої дитини на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. В свою чергу, хоча вони і не перебували з [PERSON] в зареєстрованому у відповідних державних органах України шлюбі, вони були офіційно одружені по шаріату, оскільки її чоловік був мусульманином. Вони з ним проживали у фактично шлюбних відносинах, а за шаріатом у зареєстрованому шлюбі до самої його смерті. Після народження доньки та повернення [PERSON] з Іраку вони не займалися питанням встановлення його батьківства, оскільки він і так знав, що це його дитина, він її виховував, утримував та виконував усі батьківські обов'язки передбачені чинним законодавством. При цьому, всі разом і [PERSON] в тому числі зареєстровані та проживаємо, а [PERSON] був зареєстрований та проживав до смерті за адресою: [ADDRESS] Вказане домоволодіння належить по ? частині [PERSON] та [PERSON], це підтверджується договором купівлі-продажу від 25 лютого 2005 року, де вона та [PERSON] виступили як законні представники наших синів. Дані правовідносини не є спірними. Той факт, що покійний є батьком [PERSON] не оспорюється та встановлення даного факту права та інтереси третіх осіб порушені не будуть. Таким чином, громадянин Іраку [PERSON], [INFO], який помер [INFO] дійсно є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Окрім цього, даний факт підтверджується сумісними фотокартками батька з дитиною на яких зображено,як вони спільно проводили час, відвідували родичів у Іраку, з хрещення дитини. Оскільки на теперішній час батько її доньки помер, вона не має іншого способу встановити його батьківство, окрім як звернутися з даною заявою до суду. У судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених у заяві. Представник заінтересованої особи Чечелівського районного у м. Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, але надав заяву з проханням розглянути справу у відсутності представника. Повністю покладаються на рішення суду. Вислухавши заявницю, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 т. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Частиною 3 ст. 128 СК України передбачено, що позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] народила сина [PERSON], [INFO], батьком якого є [PERSON] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про встановлення батьківства серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.10) та доньку [PERSON], [INFO], батьком якої записаний на підставі ч. 1 ст. 135 СК України - [PERSON] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 11) та довідкою ( а.с. 15). [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували, проте 11 липня 2006 року у Духовному управлінні мусульман України «УММА» Мусульманської общини м. Дніпропетровська між ними було укладено шлюб по шаріату, що підтверджується свідоцтвом про шлюб за шаріатом ( а.с.16-17). Під час спільного проживання, 25 лютого 2005 року, [PERSON], як законний представник [PERSON] та [PERSON] діючий зі згоди батька [PERSON] [PERSON] уклали з [PERSON] договір купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS]. Даний договір купівлі-продажу був посвідчений нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мамоновою Г.М. та зареєстрований в реєстрі за № 472, що підтверджується договором купівлі-продажу та витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів (а.с. 24-25). Домоволодіння [ADDRESS] належить на праві приватної власності по ? частині [PERSON] та [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.25об.). Згідно адресної карти та домової книги будинку [ADDRESS] у домоволодінні значаться зареєстрованими: [PERSON]. [PERSON] [PERSON],[PERSON] [PERSON] (а.с. 18-23). [PERSON] [PERSON] помер [INFO], про що 20 квітня 2016 року Красногвардійським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 926, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 13). Відповідно до ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п. 13 даної постанови вказано, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз. 3-5 п. 7 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказав, що уразі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 ст. 135 СК України. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що померлий проживав з заявницею однією сім'єю, протягом життя визнавав доньку заявниці, як свою доньку, підтримував їх матеріально та морально, брав участь у її вихованні. Також, даний факт підтверджується фотокартками на яких зображено померлого [PERSON] [PERSON] разом з донькою [PERSON] (а.с. 26-29). Таким чином, судом отримані достатні докази, які достовірно підтверджують факт походження [PERSON] від [PERSON] [PERSON], що також підтверджено наявними у матеріалах справи документами. Малолітня [PERSON] є спадкоємицею після смерті батька [PERSON] [PERSON] і юридично оформити спадщину за законом у неї немає можливості, оскільки документи не містять достатніх відомостей про факт її родинних відносин з батьком. За таких обставин, а саме, що за життя померлий визнавав своє батьківство щодо малолітньої [PERSON], [INFO], суд вважає, що зазначений факт родинних відносин знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже, заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин слід задовольнити. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: approved