Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

У квітні 2019р. позивач ТОВ «ВВ Інвест» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив суд: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором оренди № 32 від 01 січня 2019р. (далі по тексту - договір оренди), в сумі 38652,98 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 01 січня 2019р., між сторонами було укладено договір оренди, відповідно до якого відповідачу було надано в оренду житлове приміщення: квартира [ADDRESS] . При цьому відповідач зобов`язувався сплачувати позивачу орендну плату та вартість наданих житлово - комунальних послуг. Не зважаючи, на взяті на себе зобов`язання за договором оренди, відповідач умови договору не виконує, станом на 09 квітня 2019р. заборгованість відповідача перед позивачем за договором оренди становить 38652,98 грн. і складається з: 26471,1 грн. - заборгованість по сплаті орендної плати; 9931,18 грн. - заборгованість по компенсації комунальних платежів; 1764,47 грн. - нарахована пеня; 202,0 грн. - штраф; 281,26 грн. - інфляційні втрати. В досудовому порядку позивачем було направлено претензію на ім`я відповідача про сплату заборгованості, проте відповідачем вона була залишена без задоволення. Оскільки в досудовому порядку вирішити спір неможливо, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 червня 2019р. відкрито провадження по справі, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2020р. повернуто позивачу заяву про збільшення позову, в порядку ст. 49 ЦПК України. До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду заяву, в якій просила суд здійснювати розгляд справи у відсутність сторони позивача, яка заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених у позові та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судове засідання не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив та не просив розглядати справу у його відсутність, свого представника до суду не направив, відзив на позов не подавався. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280, 282 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. В силу ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України). За змістом ст. 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 01 січня 2019р., між сторонами було укладено договір оренди, відповідно до п. 1.1 -1.4 якого, відповідачу було надано позивачем в оренду житлове приміщення: двокімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 64,7 кв.м. Згідно з п. 5.1. договору оренди, за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендодавцю щомісячну орендну плату з урахуванням її індексації в розмірі 7764,0 грн. При цьому відповідач зобов`язувався сплачувати позивачу орендну плату та вартість наданих житлово - комунальних послуг. Крім орендної плати орендар, за тарифами компанії постачальника, компенсує орендодавцю на підставі виставлених рахунків фактичні витрати пов`язані з використанням: електроенергії, водопостачання та водовідведення, телефонним зв`язком, доступом до мережі Інтернет (п. 5.6-5.9 договору оренди). Відповідно до п. 8.6 договору оренди, у разі порушення строків розрахунків, вказаних в договорі оренди, відповідач сплачує позивачу пеню з несплаченої суми у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день затримки оплати. Судом встановлено, що 01 січня 2019р. між сторонами було укладено до договору оренди, акт приймання-передачі (надання в найм (оренду), відповідно до якого відповідач отримав від позивача об`єкт оренди. Законом України «Про житлово-комунальні послуги», врегульовані відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із розрахунком заборгованості за договором оренди, станом на 09 квітня 2019р. заборгованість відповідача перед позивачем за договором оренди становить 38652,98 грн. і складається з: 26471,1 грн. - заборгованість по сплаті орендної плати; 9931,18 грн. - заборгованість по компенсації комунальних платежів; 1764,47 грн. - нарахована пеня; 202,0 грн. - штраф; 281,26 грн. - інфляційні втрати. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов`язання за договором оренди не виконує, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 38652,98 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір 1921,0 грн.

Outcome: approved