overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

У листопаді 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 18 236 грн. 05коп. посилаючись на те, що відповідач уклав договір №LVH2R262140155 від 13.08.2012 року разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Рострочка» та отримав кредит у розмірі 5 899грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідно до умов договору погашеня заборгованості здійснюється щомісячним платежем, який складається із заборгованості за кредитом, відсотків, комісією та інших витрат згідно умов. Внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань станом на 20.10.2015 року за відповідачем рахується вищевказана заборгованість. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] до суду не з»явився, про причини своєї неявки суд неповідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про підставність позову і необхідності його задоволення, виходячи із слідуючого. Відповідно до підписаної заяви позичальником [PERSON] разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Рострочка» останній отримав кредит №LVH2R262140155 від 13.08.2012 року на придбання у ТзОВ «Комп»ютерний Всесвіт» Dell Vostro 15/6 (1366x768)LED/i5-321M (2.5)/4Gd/500 Gd/HD7670, 1Gd/DVD/Wi-Fi/BT/WC/Lin/2.5 ehjpvshs 5\~889грн. Із розрахунку заборгованості за договором №LVH2R262140155 від 13.08.2012 року вбачається, що загальна сума заборгованості відповідача станом на 20 жовтня 2015 року перед ПАТ КБ «ПриватБанк» становить 18 236(вісімнадцять тисяч двісті тридцять шість)грн. 05коп., яка складається з 5 899грн. заборгованості за кредитом, 05грн. 55грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1 297грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом, 9\~689грн. 15коп. пені за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, а також штрафів за пунктами 2.4.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг: 500грн. штраф (фіксована частина), 844грн. 57коп. штраф (процентна складова). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностроння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Таким чином, вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом є підставними і такими, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06 жовтня 2001 року Виконкомом Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, він зареєстрував з [PERSON], актовий запис № 13. Від шлюбу вони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з матір»ю та знаходяться на її утриманні. Шлюбні відносини між ними припинено. Причини розірвання шлюбу - є різні характери, різні погляди на сімейне життя та виховання дітей. Між ними постійно виникали сварки та суперечки. Як зазначив [PERSON] [PERSON] не бажає спільно проживати та виховувати дітей в подружніх стосунках. Їхня сім»я розпалася. Рік спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Кожен з них веде самостійний спосіб життя, незалежно один від одного. Сім'я існує формально. [PERSON] втратив повагу та довіру до [PERSON] і не має намірів відновлювати подружні стосунки. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив суд розірвати між ним та [PERSON] шлюб, зареєстрований 06 жовтня 2001 року Виконкомом Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 13. В судовому засіданні позивач [PERSON] поданий позов підтримав та просив задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] поданий позов визнала і не заперечувала щодо його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 жовтня 2001 року Виконкомом Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу подружжя має двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером люди, з різними поглядами на життя. Їхня сім'я розпалася, рік спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Строк на примирення не потрібен. Сім»ю зберегти не бажають. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] просила залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]», а тому суд залишає прізвище позивачу після розірвання шлюбу - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 21.01.2015 року по справі №333/8531/14-ц з позивача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі розмірі 500 грн. 00 коп. щомісяця, починаючи з 31.10.2014 року і до досягнення повноліття. Позивач був згоден з вказаним рішенням, так як син на той час проживав з відповідачем та знаходився на її утриманні. На теперішній час неповнолітній син - [PERSON] проживає разом з позивачем і фактично повністю перебуває на його утриманні, а з відповідачем спілкується тільки у вихідні дні. Практично всі витрати по сплаті за навчання дитини та її утримання здійснює позивач та за рішенням суду сплачує аліменти у розмірі 500 грн. щомісяця. Вважає, що виконує свій обов'язок по утриманню сина добровільно у повному обсязі та просив суд припинити стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі розмірі 500 грн. 00 коп. щомісяця, починаючи з 31.10.2014 року і до досягнення повноліття. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов визнала повністю. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з»явився, разом з тим подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі та просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явилася, разом з тим подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, зазначивши, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 11 серпня 2007 року сторони зареєстрували шлюб в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1196, свідоцтво про шлюб [NUMBER] Від вказаного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO]. Спір про розподіл майна відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з»явився, разом з тим подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі та просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі зазначивши, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 22 червня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м.Полтави зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів цього ж числа зроблено запис за № 69, свідоцтво І-КЕ № 071562. Сімейно-шлюбні відносини не склалися. Від вказаного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO]. Спір про розподіл майна відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з»явився, разом з тим подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі та просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, попередньо надавши суду заяву з проханням перенести слухання справи через хворобу, проте будь-яких підтверджуючих документів не надала, а тому суд вважає, що причина неявки не є поважною. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справ. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 10 червня 2006 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавської міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів цього ж числа зроблено запис за № 71, свідоцтво І-КЕ № 137351. Сімейно-шлюбні відносини не склалися. Від вказаного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають доньку [PERSON], [INFO]. Спір про розподіл майна відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 25 травня 2007 року вони з відповідачкою уклали шлюб і зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Кіцманського районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №14. Від шлюбу у них є двоє малолітніх дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. З відповідачкою не проживають разом з вересня місяця, спільного господарства не ведуть, збереження сімї неможливе, на примирення не згідний. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує. Відповідачка [PERSON] позов визнає, згідна на розірвання шлюбу, просить дітей залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу присвоїти дошлюбне прізвище «Мороз». Суд, вислухавши сторони та дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві та в судовому засіданні позивач вказав, що він з відповідачкою зареєстрували шлюб 25 листопада 2011 року у виконкомі Ясинівської селищної ради Кіровського району м.Макіївки, Донецької області, актовий запис №198. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя їхнє не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки з ведення спільного господарства та взаємної поваги, через що між ними виникали сварки. У зв»язку з цим шлюбні стосунки між ними були фактично припинені, з 2013 року проживають окремо, а з початку подій пов»язаних з проведенням антитерористичної операції на території України, окупацією м. Макіївки та загрозою життю, він вимушений був переїхати до своїх далеких родичів в м.Полтаву, а відповідачка в свою чергу також залишила попереднє місце проживання та виїхала до Російської Федерації де тимчасово проживає. Спільне господарство не ведуть з жовтня 2013 року, фактичні шлюбні відносини припинені, а тому на думку позивача, збереження сім»ї не можливо, і суперечить їхнім інтересам, та на даний час він бажає створити нову сім»ю. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з»явилась, але на також виявила бажання розірвати шлюб, що підтвердила нотаріально посвідченою заявою про розірвання шлюбу та нотаріально посвідченою заявою на ім»я Ленінського районного суду м.Полтави, в яких зазначила, що бажає розірвати шлюб з позивачем та за попередньою домовленістю між сторонами просить, щоб справа про розірвання шлюбу розглядалась саме Ленінським районним судом м. Полтави, тобто за місцем перебування [PERSON] та без її особистої участі. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідачка зареєстрували шлюб 25 листопада 2011 року у виконкомі Ясинівської селищної ради Кіровського району м.Макіївки, Донецької області, актовий запис №198. Від шлюбу дітей не мають. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Як встановлено в судовому засіданні, між позивачем та відповідачкою майнового спору на даний час не виникає. Статтею 110 ЦПК України визначено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред»являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров»я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-якого з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 2 листопада 2012 року між сторонами у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, актовий запис за № 1962. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між сторонами не склалось через несумісність характерів, втрати взаєморозуміння та довіри один до одного, різні погляди щодо життя та життєвих цінностей, тривалий час сторони не ведуть спільне господарство, збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам подружжя. До судового засідання сторони не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, на розірванні шлюбу наполягають. Тому, суд розглянув справу у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, сторони разом не проживають, та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 31 липня 2009 року між сторонами у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, актовий запис за № 887. Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], 2011 року народження. Подружнє життя між сторонами не склалось через несумісність характерів, втрати взаєморозуміння та довіри один до одного, різні погляди щодо життя та життєвих цінностей, тривалий час сторони не ведуть спільне господарство, збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам подружжя. Сторони до судового засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. На розірванні шлюбу наполягають. Тому, суд розглянув справу у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, сторони разом не проживають, та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що з 2001 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох доньок - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені з грудня 2013 року, з того ж часу мешкають окремо. Діти проживають з відповідачем. Причиною розірвання шлюбу стало відсутність взаєморозуміння та згоди між подружжям, що призвело до взаємо відчуження і статочного розпаду шлюбу, збереження шлюбу неможливе, так як втратили один до одного почуття поваги та любові. За період спільного життя позивач зрозумів, що з позивачем в нього різні погляди на життя, різні життєві позиції і відсутнє спільне бачення подальшого сумісного життя. Примирення між подружжям за таких умов є неможливим. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б спільним інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. В судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви, щоб розгляд справи проводити у їх відсутність та проти позовних вимог не заперечували (а.с. 14-15). Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 01 грудня 2001 року, який зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1653 (а.с.6). З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено з грудня 2013 року. Від шлюбу мають двох доньок - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 7-8). Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved