Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

У липні 2015 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, після зміни позовних вимог просить суд зобов'язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у спілкуванні з малолітньою донькою [PERSON], [INFO]; визначити наступні спроби [PERSON] участі у вихованні і спілкуванні з малолітньою донькою [PERSON], а саме: особисте безперешкодне спілкування батька з донькою, використовуючи будь-які засоби зв'язку: телефон, e-mail, Skype, тощо, у будь-який час, якщо це не порушує нормального та звичайного режиму дитини; особисті побачення батька з донькою без присутності матері: під час літніх канікул - 2 перших тижня серпня, оскільки саме у цей період, зі слів відповідача, вони з донькою будуть перебувати в Україні, бо саме на цей період припадають літні канікули у RosehillStockportschool, у школі, в якій навчається дитина, відповідно до надісланого повідомленням графіком проходження занять, та під час весняних канікул - перші два тижні квітня, згідно з графіком проходження занять та просить стягнути з відповідача судові витрати, посилаючись на ті підстави, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі від якого вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу донька проживає з відповідачем. 03.04.2014 рішенням Святошинського районного суду м. Києва було зобов'язано [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у спілкуванні та вихованні доньки. Однак, як зазначає позивач, починаючи з 11.06.2015 відповідач не надає позивачу дитину у визначений судом час та на телефонні дзвінки не відповідає. На даний час позивач змушений звернутись до суду з даним позовом, оскільки, донька досягла шкільного віку, тому у позивача виникає потреба систематичного побачення з донькою, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання позивача та визначення місця та часу їх спільного спілкування. У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали змінені позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував у задоволенні змінених позовних вимог та просив відмовити у повному обсязі у їх задоволенні. Третя особа Служба у справах дітей Святошинської РДА у м. Києві у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду надійшло клопотання, в якому просять слухати справу без участі представника (том №1, а.с.163, 241, том №2, а.с. 24). 16.11.2015 у судовому засіданні представником був наданий висновок про вирішення питання щодо участі батька у вихованні дитини (том №1, а.с. 149). Таким чином, враховуючи думку сторін по справі, суд вважає за можливе розглянути справу без участі третьої особи. Суд з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.08.2008. У шлюбі у сторін народилась донька [PERSON], [INFO] (том №1, а.с. 5). 21.11.2013 рішенням Святошинського районного суду м. Києва шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний (том №1, а.с. 7). Як вбачається з матеріалів справи малолітня [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю у квартирі [ADDRESS] (том №1, а.с.97, 98). Частини 1, 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що дитина, яка проживає окремо від одного з батьків, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні, мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме її нормальному вихованню. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Згідно із абз. 3 ч.2 ст.159 СК України під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 157 СК України той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Позивач просить зобов'язати відповідача не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з донькою. Однак, в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено той факт, що відповідач дійсно чинить перешкоди у його спілкуванні з донькою. Крім того, позивач просить особистого безперешкодного спілкування з донькою використовуючи будь-які засоби зв'язку, однак є неможливим зобов'язати малолітню дитини піднімати слухавку та розмовляти з татом, тому і в цій частині позов не підлягає задоволенню. У запереченнях відповідач зазначає, що донці буде краще спілкуватись з батьком за місцем проживання дитини з матір'ю кожну першу та третю суботу з 11 год. 00 хв. до 13 год. 0 хв., оскільки батько дитини не зможе виконувати призначення лікарів, дотримуватися режиму лікування, готувати постійно їжу за дієтою стіл №5, слідкувати за денним сном дитини, навчати дитину, робити з нею домашнє завдання та інше, крім того відповідач зазначає, що позивач безвідповідальним, та таким, що не належно виконує свої батьківські обов'язки. Однак, при встановленні способу спілкування, необхідно дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч.7, ч.8 ст.7 СК України, усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Крім того, відповідно до частин 4 та 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно висновку Святошинської РДА у м. Києві від 13.11.2015 №107-8740/40 про вирішення питання щодо участі батька, громадянина [PERSON], у вихованні малолітньої [PERSON], [INFO] було визначено спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з донькою, а саме: щосуботи з 10 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв.; 2 тижні влітку; в осінні, зимові та весняні канікули - за домовленістю з матір'ю (том №1, а.с. 149-150). Суд не повністю погоджується із наведеним висновком, так як у відповідності до ч.6 ст.19 СК України він є таким, що суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, визначаючи зазначений спосіб участі позивача у вихованні доньки суд враховує бажання та можливості батька займатися вихованням дитини, інтереси самої дитини, яка є малолітньою, спосіб життя, який склався у родині матері. Суд вважає, що батько дитини має право на спілкування з нею, однак це не повинно заважати нормальному розвитку дитини. Тому слід створити умови для одночасного спілкування з дитиною обох батьків. Такий порядок буде відповідати інтересам сторін та дитини у першу чергу. Таким чином, враховуючи вище зазначене, з врахуванням позиції сторін, інтересів малолітньої дитини, характеризуючих даних на позивача, наявність матеріальних підстав для забезпечення достатнього рівня життя під час спілкування з нею без участі матері, ставлення позивача до дитини, до її інтересів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір по справі у розмірі 200 грн. 00 коп., На підставі викладеного,

Outcome: partial