Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 20.02.1988 року ним був зареєстрований шлюб з [PERSON], з якою прожили до 17.07.2000 року. В шлюбних відносинах за сумісно нажиті кошти придбали квартиру [ADDRESS]. Від шлюбу народилась дочка [PERSON], [INFO]. В подальшому шлюб було розірвано, після чого позивач проживав в іншому орендованому житлі. Колишня дружина одружилась з [PERSON], змінила прізвище. Від цього шлюбу в них народився син [PERSON] [INFO] колишня дружина позивача [PERSON] померла. Після чого стало питання про вступ спадкоємців у спадщину на спірну квартиру. З заявою про прийняття спадщини звернулись [PERSON], [PERSON] в інтересах [PERSON], [PERSON] Позивач звернувся до третьої Маріупольської державної нотаріальної контори з заявою про включення його до складу спадкоємців за законом та видачі свідоцтва про право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS], в чому йому було відмовлено. В зв'язку з чим [PERSON] був вимушений звернутись до суду з вказаним позовом та просить визнати за ним право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS]. Позивач [PERSON] до суду не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надала заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON], який дії в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надала заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення, просила справу розглянути за її відсутності. Представник третьої особи третьої Маріупольської державної нотаріальної контори до судового засідання не з'явився, надав заяву в якій просив справу розглянути без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.02.1988 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданого Палацом одруження м.Маріуполі, актовий запис №651. 17.07.2000 року шлюб розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданого Іллічівським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя Донецької області, актовий запис №245. Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 19.06.1996 року під час шлюбу з позивачем [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS]. Жодна з сторін не заперечує факту придбання вищезазначеної квартири саме під час шлюбу позивача з [PERSON] 26.07.2001 року [PERSON] одружилась з [PERSON] та змінила прізвище, що підтверджується свідоцтвом про одруження виданого відділом реєстрації актів громадського стану Іллічівського райуправління юстиції м.Маріуполя Донецької області, актовий запис №263. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть, виданого Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1464. Згідно з інформацією третьої Маріупольської державної нотаріальної контори в нотаріальній конторі до майна померлої [PERSON] зведена спадкова справа. З заявою про прийняття спадщини звернулись дочка померлої [PERSON], мати померлої [PERSON], чоловік померлої [PERSON] в інтересах їхнього сина [PERSON] Відповідно до ст.355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно зі ст.60 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Стаття 70 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ним або законом. Приймаючи до уваги вищезазначене, суд прийшов до висновку, що частки співвласників (позивача та його колишньої дружини, яка померла [INFO]) у праві спільної сумісної власності на вищезазначену квартиру - є рівними. Та обставина, що після розірвання шлюбу позивач та [PERSON] не здійснили поділ спільного майна - не позбавляє і не обмежує позивача в праві власності на належну йому частку в спільному сумісному майні. На підставі викладеного,

Outcome: approved