Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про компенсацію витрат пов'язаних з розглядом справи посилаючись на те, що відповідач звернувся з зустрічним позовом до ОСББ « Кут» про спростування факту затоплення з вини власників квартири та зобов'язання вчинити певні дії та відшкодувати шкоду, по справі яка перебуває в провадженні Дарницького районного суду м. Києва. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03.02.2014р. даний зустрічний позов залишено без розгляду, однак задля забезпечення захисту законних прав та інтересів позивач був вимушений звертатися за наданням правової допомоги до фахівців в галуз права, а само ТОВ « ЛФ ГРУП». Правова допомога позивачу надається на підставі договору про надання юридичних послуг № 13 від 27. Відповідно до умов договору ТОВ « ЛФ Груп» надало позивачу юридичні послуги, котрі позивача були оплачені у строки із урахуванням граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу в розмірі 3899,80 гривень. На підставі вищевикладеного позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 3899,80грн., витрати пов'язані з викликом відповідача, а саме телеграм та судовий збір 243,60грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позовній заяві та просив суд постановити рішення, яким позов задовольнити. Відповідача та представник відповідача в судовому засіданні проти наданого позову заперечили, пояснивши суду, що позивач не надав належного розрахунку розміру правової допомоги саме по справі за зустрічним позовом [PERSON] до ОСББ « КУТ», оскільки розгляд справ за первісним позовом і за зустрічним позовом проводився в одних і тих же судових засідання і представник ОСББ « Кут» представляв інтереси як в первісному так і в зустрічному позовах, тому не зрозуміло чому позивач в своєму розрахунку вимагає оплату за п'ять повних судових засідань Окрім того питання про судові витрати не можуть вирішуватися іншим судом або шляхом пред'явлення позову в іншій справі та представники ТОВ « ЛФ Груп» не є фахівцями у галузі права, а лише представниками позивача. На підставі вищевикладеного даний позов необґрунтований та не підлягає задоволенню. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 27.08.2013р. між Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кут» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛФ Груп» був укладений договір про надання юридичних послуг № 13( а. с. 6-7). Відповідно до умов договору ТОВ « ЛФ Груп» надало позивачу юридичні послуги, котрі позивача були оплачені у строки із урахуванням граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу в розмірі 3899,80 гривень, що підтверджується розрахунком ( а. с. 9). ОСББ « Кут» був вимушений звертатися за наданням правової допомоги до фахівців в галуз права, оскільки [PERSON] звернувся з зустрічним позовом до ОСББ « Кут» про спростування факту затоплення з вини власників квартири та зобов'язання вчинити певні дії та відшкодувати шкоду, по справі яка перебуває в провадженні Дарницького районного суду м. Києва. Згідно зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, в тому числі й витрати на інформаційно-технічне забезпечення, витрати на правову допомогу, витрати сторін та їх представників, що повязані з явкою до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст..1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», який встановлює граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу під час розгляду судами цивільних та адміністративних справ, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною обчислюється виходячи з кількості годин які були потрачені особою, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій позо судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Згідно постанови від 17.10.2014р. № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що « підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надані в суді як адвокатом, такі і іншим фахівцем в галузі права, регламентовано у п.2ч.3ст.ст.79,84,88,89ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягується не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі( складання позовної заяви, надання консультацій. Переклад документів, копіювання документів). Дані витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ч.1ст.89 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовується, а витрати відповідача за його заявою стягується з позивача. На підставі вищевикладеного судові витрати відшкодовуються судом за заявою сторони у тому ж цивільному процесі де приймала участь ці сторони. При цьому розмір судових витрат, що повинні бути компенсовані, зазначаються у рішенні суду по цій же справі де особи є сторонами процесу. При цьому розмір судових витрат, що повинен бути компенсовані, зазначаються у рішенні суду по цій же справі де особи є сторонами процесу. Згідно з ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оскільки позивачем не надано суду належного доказу та підтвердження розрахунку часу, витраченого представником за надання правової допомоги в даній справі, окрім того те, що представники ТОВ « ЛФ Груп» не є фахівцями у галузі права, а лише представниками позивача суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми, витраченої на правову допомогу, є необґрунтованою та не доведеною належними доказами в судовому засіданні, тому такою, що не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed