Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

У липні 2016 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до Кременчуцької міської ради Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 12.10.2015 помер його рідний брат, [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №16. Він є єдиним спадкоємцем за законом після померлого. Після смерті брата відкрилась спадщина, яка складається з 2/3 частини квартири [ADDRESS]: 1/3 частка на підставі свідоцтва про право власності на житло, ви дане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради 25.12.2007, 1/3 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НВТ №034144 від 04.06.2016. 16.06.2016 він звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак йому було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, оскільки пропущено встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини та неможливість підтвердження факту проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вважає, що встановлений законом шестимісячний строк пропущено ним з поважних причин, оскільки після смерті брата його донька, [PERSON] мала тяжкі післяпологові наслідки, в період з 23.01.2016 по червень 2016 потребувала медичної допомоги, неодноразово її було госпіталізовано до лікарні та вона перебувала під медичним наглядом. Просив визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого 12.10.2015 року [PERSON], тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що відсутні підстави визнання поважними причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 12.10.2015 року помер рідний брат позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ №304708, актовий запис №16. [PERSON] є єдиним спадкоємцями за законом після померлого. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 2/3 частини квартири [ADDRESS]: 1/3 частка на підставі свідоцтва про право власності на житло, ви дане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради 25.12.2007, 1/3 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НВТ №034144 від 04.06.2016. Згідно довідки №4213 від 16.06.2016, виданої ТОВ «Житлорембудсервіс», Померлий [PERSON] на день смерті був зареєстрований у [INFO]. Будь-які інші особи зареєстровані з померлим не були. 16.06.2016 позивач звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак постановою від 16.06.2016 йому було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, оскільки пропущено встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини та неможливість підтвердження факту проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч.1 ст.1268, ч.2 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому згідно ч.1, ч.2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно вимог ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», пункт 24, зазначив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] донька позивача, [PERSON] мала тяжкі післяпологові наслідки, в період з 23.01.2016 по червень 2016 потребувала медичної допомоги, неодноразово її було госпіталізовано до лікарні та вона перебувала під медичним наглядом, що підтверджується наданими суду доказами. Оскільки донька позивача тривалий час хворіла позивач постійно піклувався про свого онука. У звязку з тим, що позивач зареєстрований та постійно проживає за адресою: [INFO], та враховуючи станом здоровя доньки не мав можливості вчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини. Враховуючи складну життєву ситуацію, що склалась у позивача, відсутність інших спадкоємців після померлого [PERSON], суд приходить до висновку, що строк звернення із заявою було пропущено з поважних причин. З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачем надано належні та допустимі докази обґрунтування поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved