Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

У квітні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (надалі АТ КБ «Приват Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог та заяви про зменшення розміру позовних вимог, зазначено, що 05.11.2018 року між відповідачкою та АТ КБ «Приват Банк» було укладено кредитний договір №б/н. На підставі укладеного договору, позивачем було перераховано на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 50000 гривень, що підтверджується випискою по рахунку, а також меморіальним ордером строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом, а останній зобов`язався щомісячно частинами, вчасно повертати суму кредиту відповідно до Додатку 1 заяви, а також інших сум згідно з умов договору. Взяті на себе зобов`язання, відповідно до умов кредитного договору, позивач виконав у повному обсязі. Проте, відповідач [PERSON] незважаючи на це, порушив його, оскільки своєчасно не погашав кредит та не сплачував відсотки за користування ним, комісію, внаслідок чого станом на 29.05.2019 року утворилася заборгованість по кредитному договору у зв`язку з частковим погашенням відповідача в сумі 37678,62 грн., яка складається з заборгованості: -за кредитом у сумі 35776,43 грн.; -за відсотками нарахованими на прострочену заборгованість - 559,62 грн.; -за відсотками нарахованими у вигляді щомісячної комісії в сумі 900 грн.; -пені у сумі 442,57 грн. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати в розмірі 1921 грн. У строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 квітня 2019 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. Представник позивача не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, про підтримання позовних вимог, згоду на винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився та не подав відзив, судова повістка не вручена, повернулась з відміткою про закінчення терміну зберігання кореспонденції, а тому суд, враховуючи думку представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, постановив ухвалу про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 ЦПК України. Суд, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Суд установив, що 05.11.2018 року між Акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» та відповідачем [PERSON] , яка була фізичною особою-підприємцем через систему інтернет-клієнт-банкінг з використанням електронного цифрового підпису був укладений кредитний договір шляхом підпису відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ», відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 50000 грн., що підтверджується випискою по рахунку, а також меморіальним ордером строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі визначеному п.п. 3.2.8.3.3 та 3.2.8.9.1 Умов, щомісячної комісії згідно пунктів 3.2.8.3.2 та 3.2.8.9 Умов, а останній зобов`язався щомісячно частинами, вчасно повертати суму кредиту відповідно до Додатку 1 заяви, а також інших сум згідно з Умов «КУБ». Договір складається з анкети-заяви позичальника, а також Умов та правил надання послуг «КУБ». При укладанні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно заяви позичальника [PERSON] ознайомився та згідний з Умовами «КУБ», які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приват Банк» і своїм електронним цифровим підписом дав згоду з умовами кредитування ПриватБанку. Банк зобов`язання щодо надання відповідачу кредиту в сумі 50000 грн. виконав, що підтверджується випискою по рахунку, а також меморіальним ордером. 29.01.2019 року відповідач [PERSON] припинив підприємницьку діяльність, про що був внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Положення ст.ст. 546, 548-551, 553-554 ЦК України вказують на те, що сторони зобов`язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов`язання забезпечується, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. З матеріалів справи слідує, що позичальник повинен був погашати кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом, а також штрафи, проте свої зобов`язання не виконав, згідно п. 3.2.8.10.1 Умов «КУБ» має сплатити пеню. Так, як вбачається з матеріалів справи, позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, в зв`язку з цим станом на 29.05.2019 року утворилася заборгованість по кредитному договору в сумі 37678,62 грн., яка складається з заборгованості: -за кредитом у сумі 35776,43 грн.; -за відсотками нарахованими на прострочену заборгованість - 559,62 грн.; -за відсотками нарахованими у вигляді щомісячної комісії в сумі 900 грн.; -пені у сумі 442,57 грн. За змістом ч. 2 ст.1054 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а саме з відповідача підлягає стягненню 1921 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved