Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 15.05.2014 року між ним та [PERSON] у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу будинку з господарськими спорудами та будівлями та земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок за адресою Херсонська область Бериславський район смт Козацьке, вулиця Чехова, 10. Позивач та [PERSON] домовилися, що нотаріально-посвідчений договір буде укладений пізніше, після державної реєстрації даного будинку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та отримання відповідачем інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Свої обовязки за договором позивач виконав. Після сплати коштів [PERSON] вселився до придбаного будинку. Однак відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу даного житлового будинку, тому [PERSON] позбавлений права зареєструвати право власності на даний житловий будинок та земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок. В звязку з чим, позивач просить суд визнати договір купівлі-продажу будинку з господарськими спорудами та будівлями та земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок розміром 0,0606 га цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівельних споруд по вулиці Чехова №10 в смт Козацьке Бериславського району Херсонської області, укладений між ним та [PERSON] дійсним. Позивач в судове засідання не зявився, заявою від 15.07.2016 року просив розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач у судове засідання не зявився, заявою від 15.07.2016 року просив справу розглянути у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що заявлений позов є обґрунтованим та законним, у звязку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав. Частина 1 ст.328 ЦПК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно п.5 постанови Пленуму ВССУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у інформаційному листі від 28.01.2013 року за № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» наголошує, що судам слід звернути увагу на те, що з 01 січня 2013 року набирає чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів», яким частину третю статті 640 ЦК викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК виключено слова «та державної реєстрації». З цього часу не передбачено державної реєстрації правочину, якщо в договорі не передбачено інше, а право на нерухоме майно та його обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Таким чином, із зазначеної дати скасовується обов'язок здійснювати державну реєстрацію відповідного договору купівлі-продажу після його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст.5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Суд вважає за можливе застосування до врегулювання відносин сторін ст.220 ЦК України, оскільки з 01.01.2013 року момент вчинення спірного правочину, відповідно до статей 210 та 640 ЦК, не пов'язується з його державною реєстрацією. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Стаття 655 ЦК України передбачає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Таким чином, істотними умовами укладення договору купівлі-продажу є його предмет та ціна, а допустимими доказами домовленості сторін щодо цих істотних умов є письмові докази. Судом встановлено, що відповідно до виписки виконавчого комітету Козацького селищної ради народних депутатів Бериславського району №57 від 18.09.1991 року [PERSON] надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку(а.с.8). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що [PERSON] на підставі технічного паспорту №369 від 02.02.2016 року на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: Херсонська область Бериславський район смт Козацьке, вул.Чехова,10, станом на 02.02.2016 року вищевказаний будинок обтяжень не має, у іпотеці не перебуває (а.с. 13). [PERSON], відповідачу по справі, на праві власності на земельну ділянку належить земельна ділянка, площею 0,0606 га, яка знаходиться на території Козацької селищної ради Бериславського району Херсонської області, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 641921, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.14). 15.05.2014 року між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу будинку з господарськими спорудами та будівлями та земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок розміром 0,0606 га цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівельних споруд за адресою Херсонська область Бериславський район смт Козацьке, вул.Чехова, 10 (а.с.17). З розписки від 15.05.2014 року вбачається, що [PERSON] отримав від [PERSON] 50 000 гривень за передачу останньому будинку та земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок за адресою Херсонська область Бериславський район смт Козацьке, вулиця Чехова 10 (а.с.16). Згідно пропозиції від 14.03.2016 року та вимоги від 29.03.2016 року щодо оформлення договору купівлі продажу нерухомого майна у нотаріальній конторі залишилися без відповідного реагування з боку відповідача (а.с.18). Ухиляння відповідача від нотаріального посвідчення Договору порушує суб'єктивні права позивача, не дає їй можливості розпоряджатися предметом договору відповідно до приписів законодавства, перешкоджає ідентифікації позивача, як власника нерухомого майна у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд вважає позовні вимоги законним і обґрунтованими, а тому вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Підстав для відмови у задоволенні позову у суду не має.

Outcome: approved