Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

У липні 2013 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON], [INFO], заборгованість по кредитному договору, а також судові витрати пов'язані із розглядом справи судом. При цьому посилається на те, що 01.03.2007 р. між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір під № ZRХRRХ06310134, за яким останньому надано кредит у сумі 942 грн. за умов сплати 12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом та з кінцевим терміном повернення - 01.06.2007 р. включно. Умови договору відповідач належним чином не виконував, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків і комісії не проводив, таким чином загальна заборгованість станом на 17.05.2013 р. становить 30923,83 грн., яку у добровільному порядку [PERSON] погасити відмовляється. Сторони у судове засідання 14.01.2014 р. не з'явились. Уповноважений представник позивача подав клопотання про розгляд справи у відсутність представника банку, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечував. /а.с. 48, 49/ У судові засідання 21.10.2013 р., 26.11.2013 р. та 14.01.2014 р. відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи завчасно повідомлявся судом у відповідності до вимог статей 74-76 ЦПК України, що підтверджується повернутими на адресу суду рекомендованими листами у зв'язку із закінченням терміну зберігання /а.с. 36-37, 40-41/, а також друкованим оголошенням у газеті «Урядовий кур'єр» за № 231 (5117) від 13.12.2013 р. /а.с. 50-51/ Заперечень на позов до суду не надходило, про поважність причин відсутності, суд не повідомляв. Згідно положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку із неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалось. /а.с. 53/ Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та уповноваженого представника позивача, що відповідає положенням, які передбачені ч. 2 ст. 158, ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України. Статтею 60 ЦПК України чітко передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 цього ж Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 01.03.2007 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник ЗАТ КБ «ПриватБанк» згідно статуту /а.с. 32/) та [PERSON] уклали кредитний договір № ZRХRRХ06310134, згідно якого відповідачу було надано кредит у сумі 942,00 грн. за умов погашення тіла кредиту, а також сплатою 12 % річних і остаточним терміном повернення 01.06.2007 р. включно. /а.с. 6-25/ У зв'язку із порушенням відповідачем обумовленого сторонами графіку погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 17.05.2013 р. утворилась заборгованість у сумі 30923 грн. 83 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 942,00 грн., заборгованість по відсоткам і комісії за користування кредитом - 10543,72 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 17489,36 грн., штрафи за несвоєчасність виконання зобов'язань згідно положень п.п. 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг - 1948,75 грн. (500 грн. - фіксована частина і 1448,75 грн. - відсоткова складова). /а.с. 4/ Відповідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У відповідності із ст. 625 цього ж Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно із нормами ст.ст. 525-526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За таких обставин, задоволенню повністю підлягають пред'явлені позовні вимоги у частині стягнення основного боргу у сумі 942,00 грн., та заборгованості по відсоткам і комісії за користування кредитом у сумі 10543,72 грн. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Правовими наслідками порушення зобов'язання є сплата неустойки - п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України. У відповідності до ст. 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно із ст. 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки нарахований позивачем розмір пені значно перевищує основну заборгованість відповідача за кредитом, суд вважає за необхідне зменшити пеню до 300 грн. Згідно до положень п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. У відповідності до норм, передбачених ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial