Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

У квітні 2018 року представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований 24 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Блінова) [PERSON], [INFO]. Подружнє життя позивача та відповідача не склалося через несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, ведення спільного побуту, способу життя та інших важливих питань. Сторони намагалися досягти згоди та зберегти родину. Проте, зберегти сімю не вдалося і сторони припинили фактичні шлюбні відносини та ведення спільного побуту з березня 2017 року. Зазначено, що на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя позивачем втрачено почуття любові до відповідача. Станом на квітень 2018 року сторони майнового спору та спільних неповнолітніх дітей не мають. У звязку з переведенням шляхом відрядження строком до шести місяців судді Добропільського міськрайонного суду Кошлі А.О. на роботу на посаді судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області, на підставі розпорядження № 387 в.о. керівника апарату Добропільського міськрайонного суду [PERSON] 25 липня 2018 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу № 227/1179/18 за позовною заявою [PERSON], в інтересах якого діє адвокат [PERSON], до [PERSON] про розірвання шлюбу розподілено судді Мацишин Л.С. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Проте, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, у якій зазначено, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач\~ в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Заяв про відкладення розгляду справи від відповідача з повідомленням причин неявки до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 24 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, за актовим записом 604. (а.с.7) Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Проголошена\~ст. 51 Конституції України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», в якому розяснено, що проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, суд вважає що сім'я сторін фактично розпалася з березня 2017 року, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги і шлюб носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін. Заяв про надання строку на примирення від сторін спору до суду не надходило, відзив з запереченнями проти позовних вимог відповідач не надавала. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін. Врахувавши, що одна із основних засад шлюбу є його добровільність, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного та

Outcome: approved