overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

у липні 2017 року [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 18 лютого 2006 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. В обгрунтування позовної заяви зазначав про те, що від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З 23 жовтня 2016 року вони із відповідачем проживають окремо, не підтримують жодних подружніх стосунків, вони не ведуть спільного господарства. У них немає жодних спільних інтересів, між ними немає ні любові, ні взаємної поваги, без чого шлюб існувати не може. На даний час шлюб існує лише формально, подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому він вирішив звернутися в суд із позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання, яке було призначено на 31 серпня 2017 року о 10.00 год., позивач [PERSON] не з'явився та подав до суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити та проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання, яке було призначено на 31 серпня 2017 року о 10.00 год., не з'явилася та подала до суду заяву, з якої вбачається, що вона визнає позов та просить суд розглядати справу за її відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, оскільки в ній наявні достатні дані про їх права та взаємовідносини. У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування цього судового засідання 31 серпня 2017 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернувся до [PERSON] із позовом про поділ майна подружжя, припинення спільної часткової власності, визнання права власності, поділ грошових коштів, які є спільним майном подружжя, зобов`язання виплати грошової компенсації. В обґрунтування позову зазначив, що 15 серпня 1979 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] з. Під час перебування у шлюбі сторони придбали майно - квартиру [ADDRESS] . Спільне проживання з відповідачем [PERSON] вважає неможливим. Крім того, вказав, що за час спільного проживання сторонами накопичено грошову суму у розмірі 400 000 грн. Тому, з урахуванням уточненої позовної заяви, [PERSON] ,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], у якому просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. В обгрунтування свого позову зазначив, що 17 лютого 2006 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, від якого народився син, [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів, відсутність взаємопорозуміння між ними, втрати поваги один до одного. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Між ними постійно виникають конфлікти та сварки, нерідко в присутності їх малолітнього сина, що негативно впливає на його психічний стан, погляди на життя та формування його світогляду. Фактично шлюбно - сімейні відносини між ними припинені з 30 квітня 2016 року, з відповідачем спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, почуття кохання до відповідача втрачено. Вважає відновлення і збереження родини з відповідачем неможливим. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Доповнив також, що відповідач фактично створила нову сім'ю, оскільки проживає з іншим чоловіком та народила йому дитину. Їх шлюб існує формально та він в подальшому не бажає продовжувати подружні відносини з відповідачкою. Відповідач до судового засідання не з'явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена була належним чином. Надала суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи у її відсутність та зазначила що, позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення і доводи позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 17 лютого 2006 року був зареєстрований шлюб сторін, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії I-ВЛ № 023029, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 46. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії I-ВЛ № 055809, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції міста харкова, актовий запис № 572. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, спільного сімейного господарства не ведуть, втратили почуття кохання один до одного. При таких обставинах суд вважає, що родина існує формально, що розпалася вона остаточно і відновлена бути не може. Майнового спору немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON], в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що з відповідачем за даним позовом він знаходиться у шлюбі, зареєстрованому 21 липня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 404. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені у звязку з втратою взаємних почуттів. Вважає, що їх сімя розпалася остаточно, поновлення шлюбних відносин неможливо. Подальше збереження їхньої сімї є неможливим та просто недоцільним. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні зясовано, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємоповаги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області, яке набрало законної сили 04 листопада 2013 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], на час його навчання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 01.10.2013 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23х річного віку. Як йому стало відомо, [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Нова Пошта» з 03 січня 2017 року та працює на посаді фахівця (приймальника) відділення № 1 представництва м.Марганець з окладом згідно штатного розпису. Вважаю, що [PERSON] припинив навчання, офіційно працює, має постійну заробітну плату, а тому аліменти які стягуються з нього на утримання сина повинні бути припинені. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала, надалі надала суду заяву про подальший розгляд справи за її відсутності, і про те, що проти задоволення позову не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що позов визнаний відповідачем (заява від 29.09.2017 року), це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову\~відповідно до вимог ст.174 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

у липні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2000 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю, відповідачем по справі. Спільне життя з відповідачем не склалося, почуття взаємної поваги і взаєморозуміння втрачене та фактично сім'я розпалася. Спір про поділ майна та місця проживання неповнолітньої дитини відсутній. У зв'язку з наведеним позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Сторони в судове засідання не з'явилися направили заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, відповідач позов визнала у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення та просить після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON] (а.с.11.24). Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Суд, дослідивши надані докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 15 липня 2000 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.3-4). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.10). Згідно довідки Кустолово-Суходільської сільської ради № 346 від 04.07.2017р. позивач зареєстрований [ADDRESS] та має такий склад сім'ї: дружина - [PERSON], 1963 р.н., син дружини - [PERSON]., 1995 р.н., син - [PERSON],2002 р.н.(а.с.5). За повідомленням голови Кустолово-Суходільської сільської ради № 04-08/340 від 13.09.2017 (а.с.17), відповідач [PERSON] 1963 р.н., зареєстрована по [ADDRESS]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 цього Кодексу - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, вони втратили почуття взаємної поваги та взаєморозуміння та фактично сім'я розпалася, що свідчить про те, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому суд приходить до висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. За проханням відповідачки залишити їй після розірвання шлюбу прізвище - [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказував, що 06 вересня 2014 року в Олександрівській селищній раді Вознесенського району Миколаївської області між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, актовий запис № 20. Від шлюбу мають спільну малолітню доньку [PERSON] [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї. В зв'язку з цим позивач вважав неможливим збереження шлюбу та просив про його розірвання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте в матеріалах справи міститься заява останнього про розгляд справи без його участі в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Додатково в заяві пояснив, що спір про місце проживання дитини та поділу майна відсутній. На примирення не згодний. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі в якій остання позовні вимоги визнає повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказує на відсутність з її боку спорів майнового характеру та з приводу місця мешкання дитини. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін, оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про їх права та взаємовідносини. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову з підстав, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачкою позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Зокрема судом встановлено, що 06 вересня 2014 року в Олександрівській селищній раді Вознесенського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 20. Від шлюбу мають спільну малолітню доньку [PERSON] [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачем та відповідачкою не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачкою, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказував, що 07 серпня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1151. Проте сімейні відносини не склалися та з 2015 року припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сімї. Спору про поділ спільного майна немає. В звязку з цим позивач просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте в матеріалах справи міститься заява останнього про розгляд справи у його відсутність в якій він позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, судом відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи за місцем її реєстрації, причину неявки суду не повідомила. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивач в своїй заяві не заперечував проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 07 серпня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1151. Проте сімейні відносини між позивачем та відповідачкою не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачкою, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON]звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13.07.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 336, мотивуючи позов тим, що з відповідачем склались неприязні стосунки у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. Між позивачем та відповідачем постійно відбувались сварки, що негативно відображаються на спокої позивача та спокої спільної з відповідачем малолітньої дитини. Розірвання шлюбу буде являтися захистом інтересів малолітньої дитини, оскільки будь-які хвилювання, стреси та інші психологічні фактори можуть відобразитись на її здоров'ї. Вважає, що збереження сім'ї та примирення між сторонами є неможливим. Шлюбні відносини припинено у листопаді 2015 р. У судовому засіданні 02.10.2017 р., 28.11.2017 р. та 14.12.2017 р. позовні вимоги підтримував, просив їх задовольнити. 31.01.2018 р. у судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. 02.10.2017 р. позивач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважає, що шлюб можна зберегти. 31.12.2018 р. відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ч.9 ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги можуть бути задоволені, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 13.07.2011 р., що підтверджується повторним свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25.07.2017 р., актовий запис № 336 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства між сторонами припинено у листопаді 2015 р. Питання щодо розподілу спільного майна та місце проживання дитини вирішення у судовому порядку не потребує. Згідно ч.3 ст.109 та ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved