Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

У липні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 25 жовтня 1997 року виконавчим комітетом Софіївсько-Борщагівської сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 28, було зареєстровано шлюб між [PERSON] і [PERSON]. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 квітня 2016 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано. Станом на час звернення до суду вона і [PERSON] проживають окремо, а неповнолітня дитина проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS]. Проте, [PERSON] нехтує своїми обов»язками щодо утримання дитини, грошей на утримання дитини не надає, хоча має постійний заробіток. При цьому, неповнолітня [PERSON], [INFO], продовжує навчання, є студенткою другого курсу факультету № 2 Національної академії внутрішніх справ за спеціальністю «Правознавство», денна форма навчання. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Більше того, [PERSON] після розірвання шлюбу заявив про відмову в утриманні дитини у будь-який спосіб. В той же час стан здоров»я і матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати свою неповнолітню дитину, він має нерегулярний, мінливий дохід в розмірі не менше 20 000 грн. на місяць. Як зазначала позивач [PERSON], у неї відсутній дохід, достатній для належного матеріального забезпечення дочки, а саме тому у відповідності до вимог ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів до стягнення слід визначити у твердій грошовій сумі, яка становить 3 000 грн. щомісячно. В порушення вимог ст. 180 СК України відповідач ухиляється від виконання покладених на нього законом обов»язків щодо надання матеріальної допомоги дитині, пояснюючи це тим, що оскільки вона звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, з її вини їхня родина розпалась, дочка залишилась проживати разом з нею, то тягар відповідальності за утримання дитини має бути покладений виключно на неї, а вимоги про надання допомоги на утримання дитини є необгрунтованими. Саме тому вона змушена звернутись до суду з цим позовом про примусове стягнення аліментів на утримання дитини. З огляду на викладене, у відповідності до вимог ст. 184 СК України вона просила визначити розмір аліментів у розмірі 3 000 грн. на місяць до повноліття [PERSON], [INFO]. На даний час неповнолітня [PERSON] потребує додаткових витрат на навчання. Так, згідно п. 4.4. Договору № ІД15-480-ю від 06 серпня 2015 року вартість навчання [PERSON] в Національній академії внутрішніх справ України за семестр становить 9 400 грн.. Квитанцією № 0.0.418643352.1 від 07 серпня 2015 року підтверджено факт оплати нею навчання [PERSON] за 2015 рік у сумі 18 800 грн.. Таким чином, вартість навчання неповнолітньої [PERSON] складає 18 800 грн. на рік (9400+9400=18800) і відповідно становить 1566,67 грн. на місяць (18800/12=1566,67). Виходячи з принципу розумності і справедливості, вищезазначені витрати мають бути поділені між сторонами порівну, і тому до стягнення з відповідача підлягає стягненню 783,33 грн. на місяць на період навчання [PERSON]. Позивач [PERSON] також просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки на період навчання у розмірі 3 000 грн. на місяць. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 3000 грн. щомісячно від дня пред»явлення позову до досягнення [PERSON] повноліття; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 783 грн. 33 коп. щомісячно від дня пред»явлення позову до досягнення [PERSON] повноліття; Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 3000 грн. щомісячно від 24 листопада 2016 року і до закінчення навчання. У вересні 2016 року позивач [PERSON] подала суду заяву про збільшення розміру позовних вимог в порядку вимог ст. 31 ЦПК України, в якій вважала за необхідне збільшити заявлені нею позовні вимоги до [PERSON] шляхом збільшення розміру аліментів, що підлягають до стягнення, на суму витрат на навчання [PERSON] у розмірі 1566,67 грн. на місяць із одночасною відмовою від вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на навчання дитини. Так, згідно п. 4.4. Договору № ІД15-480-ю від 06 серпня 2015 року вартість навчання [PERSON] в Національній академії внутрішніх справ України за семестр становить 9400 грн.. Таким чином, вартість навчання неповнолітньої [PERSON] складає 18800 грн. на рік (9400+9400=18800) і відповідно становить 1566,67 грн. на місяць (18800/12=1566,67). З огляду на викладене, оскільки нею було заявлено до стягнення аліменти у розмірі 3000 грн. щомісячно, то збільшений розмір аліментів становить 4566 грн. 67 коп. щомісячно (3000+1566,67=4566,67). Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 4566 грн. 67 коп. щомісячно від дня пред»явлення позову до досягнення [PERSON] повноліття; Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 4566 грн. 67 коп. щомісячно від 24 листопада 2016 року і до закінчення навчання; Позовну вимогу про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] додаткових витрат на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 783 грн. 33 коп. щомісячно від дня пред»явлення позову до досягнення [PERSON] повноліття-залишити без розгляду на підставі вимог п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. Ухвалою суду від 26 вересня 2016 року позовну заяву [PERSON] в частині вимог до відповідача [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] додаткових витрат на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 783 грн. 33 коп. щомісячно від дня пред»явлення позову до досягнення [PERSON] повноліття залишено без розгляду на підставі вимог п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. У судовому засіданні позивач [PERSON] і представник позивача позов підтримали і просили його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов визнав в частині стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання дочки [PERSON] в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття і на період навчання, в решті позов не визнав і заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] з 25 жовтня 1997 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-БК № 165241, виданого Софіївсько-Борщагівською сільською радою Києво-Святошинського району, Київської області від 25 жовтня 1997 року. В шлюбі в подружжя 23 листопада 1998 року народилась дочка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БК № 029014, виданого Софіївсько-Борщагівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 квітня 2016 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу позов задоволено, і шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 25 жовтня 1997 року Софіївсько-Борщагівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 28, розірвано. Відповідно до наданої суду довідки виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 08 липня 2016 року № 1083 [PERSON] дійсно проживає і зареєстрована в [INFO], і в даній квартирі також проживає [PERSON], [INFO]. Згідно наявних у матеріалах справи копії Договору №УД15-480ю про підготовку здобувача ступеня вищої освіти бакалавра і довідок Національної академії внутрішніх справ від 07 липня 2016 року, від 26 вересня 2016 року № 625, від 15 вересня 2016 року № 615 [PERSON] наказом НАВС від 17 серпня 2015 року № 1146 зарахована з 1 вересня 2015 року студентом першого курсу денної форми навчання (за рахунок коштів фізичних осіб) з підготовки фахівців ступеня вищої освіти бакалавра навчально-наукового інституту права та психології (нині факультет № 2) за спеціальністю «Правознавство». За перший та другий семестри 2015-2016 навчального року на рахунок НАВС за навчання [PERSON] надійшла оплата, а саме доручення від 10 серпня 2015 року на суму 18 800 грн.. Наказом від 12 серпня 2016 року № 1071 [PERSON] переведена на другий курс денної форми навчання (за рахунок коштів фізичних осіб) здобувачів ступеня вищої освіти бакалавра за спеціальністю «Право» факультету № 2. За третій семестр 2016-2017 навчального року на рахунок НАВС за навчання [PERSON] надійшла оплата, а саме доручення від 08 вересня 2016 року на суму 9400 грн.. Згідно довідки Київської міської клінічної лікарні від 26 вересня 2016 року № 2396 [PERSON] працює старшою сестрою медичною анестезіологічного відділення з ліжками для інтенсивної терапії Київської міської клінічної лікарні № 6, і її тарифний оклад з надбавками станом на 26 вересня 2016 року складає 3274,33 грн.. Відповідно до наданої копії трудової книжки [PERSON] і довідки ТОВ «Люко-Плюс» від 30 серпня 2016 року № 020/16 [PERSON] дійсно працює в ТОВ «Люко-Плюс» на посаді виконавчого директора з 14 вересня 2015 року по теперішній час та отримав заробітну плату за останні 6 місяців (лютий 2016 року-липень 2016 року) в сумі 8757 грн. 87 коп.. Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно вимог ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно роз»яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 20 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов»язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв»язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до вимог ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітньою дочкою, сином. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як зазначала позивач [PERSON], у неї відсутній дохід, достатній для належного матеріального забезпечення дочки, а саме тому у відповідності до вимог ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів до стягнення слід визначити у твердій грошовій сумі, яка становить 3 000 грн. щомісячно. У вересні 2016 року позивач [PERSON] подала суду заяву про збільшення розміру позовних вимог в порядку вимог ст. 31 ЦПК України, в якій вважала за необхідне збільшити заявлені нею позовні вимоги до [PERSON] шляхом збільшення розміру аліментів, що підлягають до стягнення, на суму витрат на навчання [PERSON] у розмірі 1566,67 грн. на місяць із одночасною відмовою від вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на навчання дитини. Згідно п. 4.4. Договору № ІД15-480-ю від 06 серпня 2015 року вартість навчання [PERSON] в Національній академії внутрішніх справ України за семестр становить 9400 грн.. Таким чином, вартість навчання неповнолітньої [PERSON] складає 18800 грн. на рік (9400+9400=18800) і відповідно становить 1566,67 грн. на місяць (18800/12=1566,67). І як вказувала позивач у позові, оскільки нею було заявлено до стягнення аліменти у розмірі 3000 грн. щомісячно, то збільшений розмір аліментів становить 4566 грн. 67 коп. щомісячно (3000+1566,67=4566,67). Також як зазначала позивач [PERSON] у позовній заяві та в наданих поясненнях в судовому засіданні, угоди про добровільну сплату аліментів між нею і [PERSON] не досягнуто. Більше того, [PERSON] після розірвання шлюбу заявив про відмову в утриманні дитини у будь-який спосіб. В той же час стан здоров»я і матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати свою неповнолітню дитину, він має нерегулярний, мінливий дохід в розмірі не менше 20 000 грн. на місяць. Однак, доказів про одержання відповідачем [PERSON] доходу в розмірі 20 000 грн. щомісячно, позивач суду не надала. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наданої копії трудової книжки [PERSON] і довідки ТОВ «Люко-Плюс» від 30 серпня 2016 року № 020/16 [PERSON] дійсно працює в ТОВ «Люко-Плюс» на посаді виконавчого директора з 14 вересня 2015 року по теперішній час та отримав заробітну плату за останні 6 місяців (лютий 2016 року-липень 2016 року) в сумі 8 757 грн. 87 коп.. За таких обставин суд, зясувавши дійсні обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані докази, а також

Outcome: partial