Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

У липні 2013 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відділу держаної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві про звільнення заставленого майна з-під арешту. Просив звільнити з-під арешту автомобіль марки «Богдан», д.н. [NUMBER], 2007 р.в., що належить на праві власності [PERSON]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції міста Києва від 15.05.2013 року накладено арешт на майно [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження в межах виконавчого провадження №35779104 з примусового виконання виконавчого листа №2/2608/4421/12, виданого 12.12.2012 року Святошинським районним судом міста Києва. Внаслідок цього, накладено арешт на транспортний засіб марки «Богдан А09202», 2007 року випуску, колір жовтий, шасі № [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 23.05.2007 року, що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві. В судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Представник ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи на те, що на даний час строк обтяження на спірне авто закінчився. Представник ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» проти задоволення позову заперечував, вказуючи на безпідставність його вимог і законність накладення арешту на вказаний транспортний засіб. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду судового засідання повідомлений належним чином. Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення даного позову, виходячи із такого. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 04.06.2007 року між [PERSON] і ПАТ «МЕГАБАНК» було укладено договір застави майна № 77в-п/2007 року, за умовами якого, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, [PERSON] передала у заставу автомобіль марки «Богдан» 2007 року випуску, колір жовтий, шасі № [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 23.05.2007 року. За пунктом 7.2. договору застави, його дія закінчується після повного виконання заставодавцем основного зобов'язання за кредитним договором. Разом із цим за змістом пункту 1.1. кредитного договору кінцевою датою повернення [PERSON] кредитних коштів є 03.06.2014 року. При цьому із наявної у матеріалах справи копії витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 21.10.2013 року вбачається, що термін дії обтяження вказаного заставного транспортного засобу встановлено до 21.10.2018 року із строком виконання основного зобов'язання до 03.06.2014 року (а.с. 62). Відповідно до приписів ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Як вбачається з довідки ПАТ «Мегабанк» від 15 листопада 2013 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Мегабанк» складає 3 706,48 доларів США та 216,60 гривень.(а.с. 64). Крім того, у ході розгляду даної справи представником позивача було надано суду вимогу ПАТ «Мегабанк» до [PERSON] від 12.12.2013 року щодо виконання умов договорів кредиту і застави, за змістом якої банк заявив заставодавцю вимогу на сплату 3 706,48 доларів США кредитної заборгованості та 216,60 гривень комісії і 19 550,00 грн. штрафних санкцій, передбачених кредитним договором і договором застави. Як вбачається з матеріалів справи, 15.05.2013 року постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві Боголей І.Ю. накладено арешт на все майно відповідача в межах виконавчого провадження ВП №35779104 за виконавчим листом № 2/2608/4421/12, виданого 12.12.2012 року Святошинським районним судом міста Києва по стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ «Хрещатик» боргу у розмірі 820 821.92 грн. (а.с.13). Як зазначив представник позивача у судовому засіданні, права позивача як заставодержателя були порушені, оскільки наявність накладеного ВДВС арешту на заставний автомобіль перешкоджає можливості реалізації його права на першочергове задоволення вимог до боржника за рахунок заставного майна. Відповідно до приписів статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV із змінами, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини; копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника; з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом; у разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований; у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно до статті14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 №1255-IV із змінами, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Обтяжував з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет застави. В свою чергу частина 1 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» зазначає, що стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю (відповідно до частини 3 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження»). За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що постанова старшого державного виконавця ВДВС Святошинського районного управління юстиції у місті Києві Боголей І.Ю. від 15.05.2013 року та відповідне до неї накладення арешту на транспортний засіб марки «Богдан А09202», 2007 року випуску, колір жовтий, шасі № [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 23.05.2007 року, що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, порушує майнові права і законні інтереси ПАТ «Мегабанк», як заставодержателя у частині одержання задоволення своїх вимог за рахунок заставного майна переважно перед іншими кредиторами, що свідчить про необхідність судового захисту такого права і зумовлює необхідність задоволення вимог даного позову. Частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Відповідно до положень вказаної статті, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи з фактичних обставин справи, дослідження наявних матеріалів справи, врахувавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, суд дійшов висновку про те, що належним способом захисту прав позивача буде звільнення спірного заставного майна з-під арешту. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved