Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

У квітні 2018 року Приватне акціонерне товариство Страхове товариство Гарантія (далі [PERSON]\~СТ\~Гарантія або Страховик) звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором про сплату боргу від 20 травня 2016 року в розмірі 2315 грн. 92 коп. В обґрунтування\~позову зазначало,\~що 09\~лютого 2015\~року між\~[PERSON]\~СТ\~Гарантія та\~[PERSON]\~укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №\~АІ/4104878, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є належний відповідачу автомобіль марки ЗАЗ-110557?, реєстраційний номер [NUMBER], строком з 10 лютого 2015 року по 09 лютого 2016 року. 02 січня 2016 року [PERSON], керуючи вказаним транспортним засобом у місті Києві, скоїв дорожньо-транспортну пригоду (далі ДТП). Постановою Дарницького районного суду м.\~Києва від 05 лютого 2016 року відповідача [PERSON] визнано винним у даній ДТП та притягнуто його до адміністративної відповідальності. За заявою потерпілого у зазначеній ДТП, згідно із звітом про оцінку вартості відновлювального ремонту [PERSON]\~СТ\~Гарантія виплатило потерпілому страхове відшкодування в розмірі 3315 грн. 92 коп., після чого у Страховика виникло право регресної вимоги до відповідача [PERSON] З метою досудового врегулювання спору 20 травня 2016 року між [PERSON]\~СТ\~Гарантія та [PERSON] укладено договір про сплату боргу, за умовами якого [PERSON]\~СТ\~Гарантія як кредитор з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони домовилися про те, що останній бере на себе обовязок у добровільному порядку відшкодувати збитки, завдані ним у результаті ДТП, що сталася 02 січня 2016 року, у розмірі 3315 грн. 92 коп., із кінцевим строком погашення до 10 липня 2016 року, проте своїх зобовязань він не виконав. Після закінчення дії строку договору в рахунок погашення боргу відповідач сплатив 12 липня 2016 року лише 1000 грн., більше жодних сум він не сплачував. На неодноразові письмові вимоги [PERSON]\~СТ\~Гарантія сплатити залишок суми боргу відповідач не реагує, тому Страховик змушений звернутися до суду за захистом порушених прав. На момент звернення до суду з цим позовом заборгованість відповідача [PERSON] за договором про сплату боргу від 20 травня 2016 року становить 2315 грн. 92 коп. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем реєстрації та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд він не повідомив, відзив на позов і заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 09 лютого 2015 року [PERSON]\~СТ\~Гарантія і [PERSON] уклали договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №\~АІ/4104878), за умовами якого [PERSON]\~СТ\~Гарантія взяло на себе зобовязання по відшкодуванню шкоди перед третіми особами, що може бути завдана водієм транспортного засобу автомобіля марки ЗАЗ-110557?, реєстраційний номер [NUMBER], що належить відповідачу [PERSON], строк дії договору з 10 лютого 2015 року по 09 лютого 2016 року. Постановою Дарницького районного суду м.\~Києва від 05 лютого 2016 року у справі №\~753/1436/16-п встановлено, що 02 січня 2016 року о 13.00 год. [PERSON], керуючи автомобілем марки ЗАЗ-110557?, реєстраційний номер [NUMBER], у місті Києві по вулиці Драгоманова, 42-Б, не дотримався безпечного інтервалу, у результаті чого здійснив зіткнення із автомобілем Ford Focus?, реєстраційний номер [NUMBER], припаркованим на прибудинковій території, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Винним у цій ДТП суд визнав [PERSON], який порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 20 травня 2016 року позивач [PERSON]\~СТ\~Гарантія перерахувало потерпілому [PERSON] згідно із страховим актом №\~177/16 від 20 травня 2016 року страхове відшкодування в розмірі 3315 грн. 92 коп., що підтверджується платіжним дорученням №\~1007 від 20 травня 2016 року. Того ж дня, 20 травня 2016 року між позивачем [PERSON]\~СТ\~Гарантія (далі також Кредитор) і відповідачем [PERSON] (далі Боржник) був укладений договір про сплату боргу, за умовами п. 1.1 якого предметом даного договору є майнові інтереси Кредитора, повязані з обовязком Боржника відшкодувати йому збитки в розмірі 3315 грн. 92 коп., що утворилися внаслідок виконання Страховиком своїх обовязків за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 09 лютого 2015 року №\~АІ/4104878. Згідно із п. 2.1 вказаного договору відповідач [PERSON] взяв на себе зобовязання сплатити Кредитору зазначену вище суму, у такому порядку: перший платіж у розмірі 1665 грн. 92 коп. здійснити в строк до 10 червня 2016 року, другий платіж у розмірі 1650 грн. здійснити в строк до 10 липня 2016 року. Суд встановив, що 12 липня 2016 року на виконання умов даного договору про сплату боргу від 20 травня 2016 року відповідач [PERSON] здійснив погашення частини суми боргу в розмірі лише 1000 грн. Залишок суми боргу складає 2315 грн. 92 коп., яку у порушення умов договору та вимог закону [PERSON] не сплатив. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У ст. 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. У ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 06 листопада та 04 грудня 2017 року позивач [PERSON]\~СТ\~Гарантія з метою досудового врегулювання спору направляв на адресу відповідача [PERSON] вимоги про добровільну сплату ним суми боргу в розмірі 2315 грн. 92 коп., проте ці вимоги відповідачем залишені без задоволення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON]\~СТ\~Гарантія ґрунтуються на вимогах закону, тому на його користь із відповідача [PERSON] підлягає стягненню сума боргу договором від 20 травня 2016 року в розмірі 2315 грн. 92 коп. Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1762 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved