Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

У липні 2020 року позивач акціонерне товариство комерційний Банк «Приват Банк» (надалі\~АТ КБ «Приват Банк») звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява вмотивована тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 07.06.2007 року. Відповідачка при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» «Тарифами» складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідачки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Позивачем на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, відповідачці надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 21600,00 гривень. Свої зобов`язання Банк виконав належним чином, надавши відповідачці кредит у повному обсязі, однак остання умови кредитного договору не виконує, грошові кошти не повертає, у зв`язку з чим станом на 31.03.2020 року виникла заборгованість в сумі 381275,92 грн., яка складається з: 5678,67 грн. - заборгованість за тілом кредита; 373397,25 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 2200,00 грн. нарахована пеня; 0,00 грн. нараховано комісії. Проте, оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, просили стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 136089 грн. 11 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 5678 грн. 67 коп., загальний залишок заборгованості за відсотками за період з 07.06.2007 по 30.11.2018 у розмірі 130410 грн. 44 коп., а також судові витрати, пов`язані із зверненням до суду в розмірі 2102 грн. Ухвалою судді Першотравневого районного суду Донецької області від 22.07.2020 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду з повідомленням сторін, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Гребенюк О.С. не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути в його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, заказною кореспонденцією з повідомленням. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 07.06.2007 [PERSON] було підписано заяву, на підставі якої вона отримала кредитну картку «Універсальна 55 днів пільгового періоду». Відповідно до вказаної заяви [PERSON] погодила, що вона разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 16). Також, [PERSON] було підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» (а.с. 16). Підписана відповідачкою довідка містить базову процентну ставку в розмірі 1,9% на місяць, щомісячну комісію 1%. Отже, суд вважає, що підписані відповідачкою заява та довідка свідчать про її обізнаність щодо умов кредитування та узгодження з нею саме тих умов, про які вважав узгодженими банк, а відтак становлять у своїй сукупності кредитний договір. Згідно з довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідачці [PERSON] на підставі\~кредитного договору б/н були надані кредитні картки, остання № [NUMBER] зі строком дії до останнього дня серпня 2021 року (а.с. 14). З довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] вбачається, що старт карткового рахунку відбувся 07.06.2007 за карткою № [NUMBER] із встановленням кредитного ліміту у розмірі 21600 грн. В подальшому кредитний ліміт було поступово зменшено та в подальшому збільшено до 5680 грн. (а.с. 15). З розрахунку кредитної заборгованості та виписки по рахунку чітко прослідковується, що відповідачка активно користувалася кредитними коштами: отримувала готівку в банкоматах, розраховувалася карткою в магазинах. При цьому періодично здійснювала платежі в рахунок погашення заборгованості, тобто фактично погоджувалася з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами (а.с. 5-8, 9-13). Згідно наданого банком розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 04.10.2020 становить 381275,92 грн., яка складається з: 5678,67 грн. - заборгованість за тілом кредита; 373397,25 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 2200,00 грн. нарахована пеня; 0,00 грн. нараховано комісії. (а.с.5-8). Проте, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 136089 грн. 11 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 5678 грн. 67 коп., загальний залишок заборгованості за відсотками за період з 07.06.2007 по 30.11.2018 у розмірі 130410 грн. 44 коп. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно положень статті 634ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Саме такий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року, справа № 342/180/17. Відповідач не скористався своїм правом на подання суду доказів, якими спростовуються усе вищевикладене та своїх заперечень щодо розміру заборгованості та доказів щодо сплати кредиту. Таким чином, оскільки\~\~ [PERSON] умови кредитного договору не виконує, з останньої підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості за договором в розмірі 136089,11 гривень, яка складається з 5678,67 грн. - заборгованість за кредитом, 130410,44 грн. загальний залишок заборгованості за відсотками за період з 07.06.2007 по 30.11.2018, отже позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч.2 п.1ст.141\~ЦПК України\~з відповідача на користь банку підлягають стягненню понесені судові витрати в сумі 2102,00 грн.\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved