Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

У листопаді 2015 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій позивач просив стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/2 частки від його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2\~частки від його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 23.11.2015 року до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач не зявилась, подала письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та проти позову не заперечував. У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами аудіо запису не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. ст.\~10,\~11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач, проживаючи з відповідачем у шлюбі, народила від нього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ЖС № 038953, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області 21.07.2006 року. Крім того, позивача народила від відповідача другого сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ЖС № 138459, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області 13.01.2010 року. Відповідач визнає дітей своїми, батьківство не оспорює. Діти, проживають разом з позивачем, але відповідач не здійснює добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Між сторонами не існує домовленостей щодо надання у добровільному порядку матеріальної допомоги позивачу на утримання цих дітей.\~Доказів надання такої допомоги відповідач не надав. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дітям, що випливає з відомостей про рівень його доходу, які ніким не оспорюються. Відповідно до загальних норм права ст.ст.\~180,\~181 СК України\~обов'язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини. Згідно із ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивач просила суд визначити аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частки від його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, що в силу ст. 174 ЦПК України є умовою для задоволення позову. Суд знаходить даний розмір аліментів на дитину обґрунтованим, оскільки згідно із\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. За правилами\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд погоджується із заявленим позивачем розміром позовних вимог, оскільки він відповідає вимогам законодавства і визнаний відповідачем. Згідно із ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Встановлено, що позов було подано позивачем до суду 20.11.2015 року. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей, щомісяця у розмірі ? частки від його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, на утримання [PERSON], [INFO] року, та не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, на утримання [PERSON], [INFO], починаючи з дня предявлення позову (20.11.2015 року) і до досягнення дітьми повноліття. При постановленні рішення про стягнення аліментів суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку\~\~ст. 192 СК України. Крім того, в силу\~ст. 88 ЦПК України\~у разі задоволення позову позивача, який звільнений від сплати судового збору 243,60 грн. при подачі позову про стягнення аліментів, цей судовий збір підлягає стягненню у дохід держави з відповідача. Суд вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 1\~ст. 367 ЦПК України\~допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved