Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

У липні 2016 р. до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області\~ звернулась [PERSON] з вищевказаним позовом. Вказує, що з січня 2014 року шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, кожен з подружжя має окремий бюджет, хоча і проживають за однією адресою, але спільно господарство не ведуть. Вказує також, що збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. У поданій через канцелярію суду заяві позивач позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки відповідач завчасно не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. За згодою позивача судом ухвалено провести заочний судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, який зареєстровано 30 вересня 1995 р. відділом РАГСу Шосткинської райдержадміністрації Сумської області, актовий запис № 9. Вказана обставина встановлена на підставі оригіналу свідоцтва про шлюб, наявного в матеріалах справи. Також встановлено, що позивач та відповідач мають неповнолітню дитину, яка народжена у зареєстрованому шлюбі, а також дитину, яка на час звернення з вказаним позовом вже досягла повноліття. Згідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч.2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Оскільки подружжя спільно хоча і мешкають, але не мають взаємних почуттів один до одного, суд вважає, що збереження шлюбу з відповідачем суперечить інтересам позивача, що відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Частина 1 ст. 10 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідач в даній справі не скористався своїми правами щодо подання заперечень на позовну заяву, доказів не подав, в судове засідання не зявився без поважних причин. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, позивач довів обґрунтованість своїх вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню понесені нею судові витрати із сплати судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved