Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

У квітні 2018 року позивач ПАТ «Київенерго» звернулося з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за не обліковану електричну енергію. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачає «Київенерго». Як стверджує позивач, відповідачем було порушено Правила користування електричною енергією (надалі - ПКЕЕН), внаслідок чого утворилась заборгованість за необліковану електричну енергію, яка складає 15 066, 93 грн. Посилаючись на те, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем у споживача утворилася заборгованість з оплати послуг, яку позивач просив стягнути з відповідача у розмірі 15 066,93 грн. та судовий збір. Ухвалою суду від 14 травня 2018 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11.02.2018 року у цивільній справі замінено позивача ПАТ «Київенерго» на його правонаступника ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». На підставі розпорядження керівника апарату суду Ліннік Н. В. № 676 від 24 липня 2019 року, здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, у зв`язку із перебуванням судді Бортницької В. В. у відпустці. 24 вересня 2019 року відповідачем надано відзив на позов, відповідно до якого позовні вимоги є безпідставним. Посилається на те, що вона не була присутня під час розгляду комісією питання щодо порушення користування електричною енергією. Ухвалою суду від 07 жовтня 2019 року підготовче провадження у справі закінчено і призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав, наведених у позові. Відповідачка позовні вимоги не визнала, вказавши на їх безпідставність та необгрунтованість, просила у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача позов не визнав за обставин, наведених у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Нормами конституційного законодавства закріплено, а саме ч. 3 ст. 13 Конституції України, що власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] та на її прізвище відкрито особовий рахунок споживача електричної енергії № [NUMBER]. Згідно даних Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» є правонаступником ПАТ «Київенерго». 24.05.2015 року за адресою відповідача в ході обстеження приладу обліку працівниками складено акт про порушення № 43746, з якого вбачається, що [PERSON] порушила ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п.п. 10, 14, 42 ПКЕЕН - пошкоджено/ відсутня пломби Держспоживстандарту, які встановлені на верхньому та нижньому гвинті кріплення кожуха лічильника. 30.06.2015 року відбулося засідання комісії з розгляду акту про порушення, про що повідомлено відповідача. За прийнятим комісією рішенням нарахування обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН для населення, проведено за п. 3.5 Методики визначення обсягу і вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил, затвердженої постановою НКРЕ України від 04.05.2006 р. № 562 та формулою (2.7). Станом на 01.03.2018 року та на час розгляду справи вимоги ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» відповідачем не виконані, сплата не відбулась. Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України та Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 р. (надалі - Правила) і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживача Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №1416 від 22.11.1999 р., які були чинні на час виникнення спірних правовідносин. Законом України від 06 жовтня 1997 року № 575/97-ВР «Про електроенергетику» та Правилами, які були чинні на час виникнення спірних правовідносин, врегульовано відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками. Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» та пунктом 42 Правил, передбачені обов`язки та відповідальність споживачів електричної енергії, а саме: споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії; безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач; споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Згідно з пунктом 48 Правил, побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема, за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до пункту 53 Правил, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. Відповідно до підпункту 2 пункту 3.1 Методики, вона застосовується у разі пошкодження або відсутності пломб з відбитками тавр електропередавальної організації або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про збереження пломб, складеному в порядку, установленому ПКЕЕН ( 1357-99-п ), або в іншому документі, який підтверджує факт пломбування приладів обліку, установлення індикаторів та передачу на збереження приладів обліку електричної енергії, відповідних пломб та індикаторів. Розрахунок вартості не облікованої електричної енергії згідно з пунктом 3.3. Методики здійснюється за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії та за кількістю днів. Виходячи з положень ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 25, 26, 27 Закону України «Про електроенергетику» споживачі електричної енергії мають право на: приєднання та підключення до електричної мережі, за умови виконання правил приєднання електроустановок до електричних мереж. Споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України. Правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення правил користування енергією. Слід зазначити, що недооблікована електрична енергія - це обсяг електричної енергії, використаний споживачем, але не врахований розрахунковими засобами обліку або врахований неправильно. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Як визначено у ч. 1 та ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Як встановлено ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто, належним виконанням зобов`язання з боку відповідача в даному випадку є оплата спожитої електричної енергії у встановлені законом строки та забезпечення безпечної експлуатації енергетичного обладнання. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Посилання відповідача, про те, що між сторонами не укладено договір про електропостачання, суд не бере до уваги як безпідставні, оскільки відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними. Крім того, посилання відповідачки на те, що Методика визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією від 04.07.2006, відповідно до якої нараховано заборгованість, втратила чинність, не заслуговують на увагу, оскільки дана Методика втратила чинність тільки 18.07.2019 року. Таким чином, стороною позивача доведено обставини, на які посилається у позовній заяві, а стороною відповідача вони не спростовані. Перевіривши наведений представником позивача розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН за актом № 43746, здійснений на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтовані, і тому позов про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за необліковану електричну енергію, що складає 15 066,93 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року). У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 762 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved