Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

У липні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з названим позовом в якому просить суд скасувати рішення загальних зборів СТ «Катюша» від 21.04.2013 року в частині визначення площі земельної ділянки [ADDRESS], зобов'язати відповідача видати довідку для приватизації земельної ділянки [ADDRESS] в СТ «Катюша» в розмірі 0,1 г, стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 20000,00 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Гагарінського районного суду м. Севастополя від 01.10.2008 року задоволений позов її чоловіка [PERSON] до СТ «Катюша». Визнано право користування позивача земельною ділянкою [ADDRESS], зобов'язано видати довідку на приватизацію цієї земельної ділянки та стягнуто моральну шкоду в розмірі 2000 грн. Відповідач не виконував цього рішення протягом двох років. Довідку на приватизацію земельної ділянки [ADDRESS] було отримано лише 29 липня 2010 року. [INFO] [PERSON] помер, приватизувати свою ділянку [ADDRESS] площею 0,1 га він не встиг. Після смерті чоловіка та відповідно до вимог Статуту СТ «Катюша» позивач звернулась до відповідача з заявою про вступ до членів товариства. 11.05.2013 року позивач звернулась до голови правління Холденко О.І. з заявою видати її довідку на приватизацію та витяг з протоколу загальних зборів щодо її прийняття до товариства. Відповідно до листа СТ, вбачається, що за рішенням загальних зборів товариства від 21 квітня 2013 року площа земельної ділянки [ADDRESS] зменшена до 0,78 га в супереч рішенню суду та знову вручено вимогу правління звільнити певну частину ділянки. За життя [PERSON] площа земельної ділянки не зменшувалась. У 1995 році він мав 0,06 га, та після цього ще отримав 0,04 га. Суд в 2008 році поновив його право та зазначив площу земельної ділянки [ADDRESS] як 0,1 га землі. Після смерті [PERSON] відповідач зменшив цю площу. Права позивача як спадкоємця порушено. Одного разу вже знищили усі насадження на додаткової площі, за яку було сплачено в касу товариства. Позивач є інвалідом, ледве пересувається за допомогою палкі, пересувається містом тільки на чийомусь авто, вимушена витрачати додаткові кошти, щоб потрапити до правління та доказувати те, що вже суд встановив. Діями відповідача позивачеві заподіяні моральні страждання, переживання, порушений звичайний спосіб життя. На думку позивача це не просто моральні страждання, це знущання відповідача над позивачем. На зазначених підставах просила позов задовольнити. У судовому засіданні позивач підтримала в повному обсязі, моральну шкоду обґрунтовує знесенням відповідачем частини земельної ділянки разом з деревами, внаслідок чого у позивача стався інсульт в 2007 році; в теперішній час відповідачем відключено водо та електропостачання земельної ділянки, що призвело до смерті її чоловіка. Представник позивача підтримав позов довірителя та зазначив, що рішенням суду встановлено право користування земельною ділянкою, яке є речовим правом та не може зменшуватись відповідачем. Представник відповідача позов не визнав повністю з тих підстав, що після смерті [PERSON] звільнилась земельна ділянка та перейшла до земель СТ, після звернення позивача СТ його прийняв у члени та передав у користування земельну ділянку, тією площею, яку вважав за потрібну - 0,78 га. Доказів, що чоловіку позивача виділялося додаткові 0,22 га немає. Довідку видати неможливо, так як рішення про передачу у приватну власність приймаються загальними зборами. Рішень загальних зборів з приводу зменшення земельної ділянки не приймалося. Моральна шкода не доведена. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 10 ч.3, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Гагарінського районного суду м. Севастополя від 01.10.2008 року частково задоволений позов [PERSON] до СТ «Катюша» про визнання права користування на земельну ділянку, визнанні дії незаконними, стягнення матеріальної і моральної шкоди, стягненні упущеної вигоди. Відповідно до вказаного рішення визнані незаконними дії СТ «Катюша» в частині знищення власності на земельній ділянці площею 0,1 га у межах СТ «Катюша», визнано право користування за [PERSON] на вищезгадану земельну ділянку. СТ «Катюша» зобов'язано видати [PERSON] на вищезгадану земельну ділянку, видати довідку для приватизації ділянки з урахуванням 0,1 га землі. Стягнута моральна шкода та судові витрати в іншої частині позову відмовлено. Ухвалою Верховного суду України від 03.11.2010 року касаційна скарга СТ «Катюша» відхилена, рішення набуло чинності. 29.10.2010 року [PERSON] видана довідка, відповідно до якої він є членом СТ «Катюша» та використає земельну ділянку [ADDRESS] площею 0,1 га для індивідуального садівництва в межах землекористування садівничого товариства з 1985 року. Відносно голови СТ «Катюша» державним виконавцем ВДВС ГРУЮ м. Севастополя винесені постанови про накладення штрафу за не виконання рішення Гагарінського районного суду. Відповідно до листа правління СТ «Катюша» від 20.05.2013 року надісланого на адресу позивача вбачається, що вона, відповідно до рішення загальних зборів СТ «Катюша» від 21.04.2013 року прийнята до членів СТ після смерті свого чоловіка з виділенням земельної ділянки [ADDRESS] площею 0,078 га, земельна ділянка площею 0,02 га розташована на центральній вулиці вздовж дороги, була виділена [PERSON] за рішенням суду, після його смерті вищевказана земельна ділянка перейшла в постійне користування СТ, так як є не приватизована. Крім того, на засіданні членів правління 27 квітня 2013 було вирішено дати [PERSON] термін два тижні для звільнення території земельної ділянки площею 0.02 га. Зазначене рішення СТ є неправомірним, так як рішенням суду встановлено розмір виділеної [PERSON] земельної ділянки площею 0,1 га та визнано право користування [PERSON] земельною ділянкою саме такої площі. Таким чином, позивач, яка спадкоємець [PERSON] має першочергове право на прийняття у члени СТ та отримання в користування саме той земельної ділянки, що була передана [PERSON], тобто площею 0,1 га. За таких обставин позовна вимога щодо часткового скасування рішення загальних зборів від 21.04.2013 року підлягає задоволенню. Крім того, суд вважає, що відповідач необґрунтовано відмовив позивачеві у видачі довідки на приватизацію земельної ділянки із зазначенням площі земельної ділянки [ADDRESS] в СТ «Катюша» - 0,1 га, в зв'язку з чим підлягає задоволенню вимога про надання довідки із зазначенням вірної площі земельної ділянки. Вимога про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає, внаслідок недоведеності стороною позивача спричинення такої шкоди та причинно-наслідкового зв'язку між діями позивача та моральною шкодою позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір сплачений позивачем при подачі позову у розмірі 449 грн. 20 коп. та поверненню з державного бюджету на користь позивача надмірно сплачений судовий збір в розмірі 9,60 грн На підставі викладеного, відповідно із ст.ст. 401,402,403,

Outcome: partial