Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

У листопаді 2015 року ПАТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилалося на те, що 05.03.2015 року між ПАТ «Альфа-Банк» [PERSON] було укладено кредитний договір № 500972895, згідно якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 22\~229,29 грн. шляхом безготівкового перерахування відповідної суми з процентною ставкою 15,99% річних, тип процентної ставки фіксована, на строк з 05.03.2015 року до 06.03.2020 року. Відповідно до п.4 розділу 2 вищевказаного кредитного договору, повернення заборгованості за кредитом, враховуючи сплату процентів за його користування та сум комісійної винагороди, в тому числі комісійної винагороди за дії банку, що вчиняються на користь позичальника з метою сприяння останньому у виконанні ним своїх зобов»язань за цим договором, а також сум будь-яких інших комісійних винагород передбачена умовами розділу №1, здійснюється позичальником щомісячно відповідно до визначених сторонами умов. Відповідно до п.п. а) п. 13. розділу 2 кредитного договору № 500972895 від 05.03.2015 року позичальник зобов»язується повертати отриманий кредит, сплачувати проценти за його користування та/або комісії та/або інші платежі за цим договором, в порядку, визначеному договором. У зв'язку з невиконанням відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань, позивач просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором станом на 06.10.2015 року в сумі 26116,25 грн., яка складається з наступного: 21663,67 грн. - заборгованість за кредитом; 1732,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1720,56 грн. - заборгованість за комісією; 1000,00 грн. штраф. Представник позивача просив суд розглянути справу за його відсутності, підтримуючи заявлені позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до ст. 74 ЦПК України, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 25 листопада 2015 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі ч. 9 ст. 110 ЦПК України. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 30 березня 2016 року вищевказану ухвалу скасовано та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 05.03.2015 рокуміж ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500972895, згідно якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 22\~229,29 грн. шляхом безготівкового перерахування відповідної суми з процентною ставкою 15,99% річних, тип процентної ставки фіксована, на строк з 05.03.2015 року до 06.03.2020 року. Відповідно до п.4 розділу 2 вищевказаного кредитного договору, повернення заборгованості за кредитом, враховуючи сплату процентів за його користування та сум комісійної винагороди, в тому числі комісійної винагороди за дії банку, що вчиняються на користь позичальника з метою сприяння останньому у виконанні ним своїх зобов»язань за цим договором, а також сум будь-яких інших комісійних винагород передбачена умовами розділу №1, здійснюється позичальником щомісячно відповідно до визначених сторонами умов. Банк свої зобовязання виконав, надавши [PERSON] кредитні кошти в розмірі 22229,29 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача, а остання порушила умови сплати кредиту (пунктів 2.6, 2.8 розділу №1, п. 4, п.п. а) п. 13 розділу № 2 кредитного договору № 500972895) у зв'язку з чим станом на 06.10.2015 року у неї виникла заборгованість в сумі 26116,25 грн., яка складається з наступного: 21663,67 грн. - заборгованість за кредитом; 1732,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1720,56 грн. - заборгованість за комісією; 1000,00 грн. штраф. Зазначені позивачем розрахунки боргу відповідають вимогам та ст.ст. 534, 536, 550 ЦК України. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України,\~ порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Судовим розглядом достеменно встановлено, що свої зобов»язання за кредитним договором № 500972895 від 05.03.2015 року [PERSON] не виконала, що підтверджується розрахунком заборгованості за вищевказаним договором, станом на 06.10.2015 року. На підставі викладеного, суд вважає, що з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача заборгованість в сумі 26116,25 грн. Відповідно до вимог ч.1ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягає стягненню понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1218 грн.

Outcome: approved