Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

У липні 2021 року КП «Водоканал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач мешкає в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та користується послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносить не в повному обсязі, у зв`язку з чим, за період з 01.09.2010 по 31.05.2021 за ним утворилася заборгованість в розмірі 23 469 грн. 69 коп., яку позивач просить суд стягнути з відповідача на користь Комунального підприємства «Водоканал». Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19.10.2021 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Водоканал» суму заборгованості по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення за період з 01.09.2010 по 31.05.2021 у розмірі 23 469 гривень 69 копійок та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 гривень. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 29.11.2021 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено та скасовано заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19.10.2021 року по справі за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, разом з тим подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, разом з цим, від представника відповідача - адвоката Журавльова Д.І. надійшла заява, у якій він просить суд застосувати строк позовної давності та стягнути з відповідача борг по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення з 12 березня 2017 року по день відчуження відповідачем квартири, тобто по 27.11.2017 року у розмірі 2 185 грн.77 коп. Розгляд справи просить провести за відсутності сторони відповідача. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи та ухвалити рішення, що відповідає положенням ч.3 ст.211 та ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Загальні положення про плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст.ст.67, 68 Житлового кодексу України, та визначено, що наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання і водовідведення. Відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення заборгованості) учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно з п.5 ч.3 ст.20, ч.1,2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення заборгованості) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. за № 630 зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Рішенням Запорізької міської ради № 546 від 28.10.1999 «Про порядок оплати послуг за водоспоживання та водовідведення», яке є обов`язковим для виконання на всій території м. Запоріжжя, визначено, що збирання абонентської плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунально-побутових послуг, а функції зі збору платежів з населення передано Комунальному підприємству «Водоканал». Як вбачається з матеріалів справи за адресою: [ADDRESS] , відкритий особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Згідно довідки КП «Водоканал» та розрахунку заборгованості, за період з 01.09.2010 по 31.05.2021 відповідач має заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення загальним розміром 23 469 гривень 69 копійок. Разом з цим, як вбачається з заяви про перегляд заочного рішення та долучених до неї документів, відповідач [PERSON] позовні вимоги, щодо стягнення з нього заборгованості за централізоване водопостачання і водовідведення за період з 01.09.2010 по 31.05.2021 визнає частково та зазначає, що квартира, розташованою за адресою: [ADDRESS] лише деякий час належала йому на праві власності та у листопаді 2017 року була відчужена, з цього часу до вказаної квартири немає ніякого відношення, а відтак не є споживачем послуг, які надаються позивачем. Судом встановлено, що 15.12.2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування квартири, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Півняком О.С., зареєстрований у реєстрі за №8666. За умовами вказаного договору [PERSON] безоплатно передала у власність [PERSON] квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . 27.06.2007 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір №010/02-2/369/2. В забезпечення виконання вимог за кредитним договором 27.06.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено договір іпотеки №010/02-2/369/2, предметом договору є нерухоме майно: розташована за адресою: [ADDRESS] . 27.10.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено договір відступлення права вимоги №Б/Н, за яким права кредитора за кредитним договором та Договором поруки передані Публічному акціонерному товариству «Комерційний Індустріальний Банк». 27.10.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» було укладено договір факторингу №Б/Н, за яким права кредитора за кредитним договором та договором поруки передані Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс». 27.10.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про заміну кредитора у зобов`язанні, за яким права кредитора за кредитним договором та договором поруки передані [PERSON] . 27.11.2017 року право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] зареєстровано на ім`я [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису:23667156. Відтак судом встановлено, що з 27.11.2017 року право власності відповідача на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] припинено, а відтак доказів на підтвердження того, що відповідач є споживачем послуг після 27.11.2017 року суду не надано. Відповідно до ст.322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи позивачем доказів того, що відповідач [PERSON] після листопада 2017 є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] та/або був споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, за вказаною адресою суду не надано. За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за послуги надані позивачем після 27.11.2017 року задоволенню не підлягають. Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1ст. 261 ЦК України). Початок позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно з ч. 2 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Щодо вимог про стягнення заборгованості з оплати комунальних послуг спеціальної позовної давності (скороченої або більш тривалої порівняно із загальною позовною давністю) чинним законодавством не встановлено. Доказів вчинення сторонами справи правочину щодо збільшення позовної давності суду не надано. Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020, який набрав чинності 02.04.2020, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 12, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки позовної давності, визначені статтею 257 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Частиною 1 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11.03.2020 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин. Дію карантину, встановленого зазначеною Постановою, продовжено на всій території України згідно з Постановами КМУ. Станом на день ухвалення судом рішення карантин не відмінено. З урахуванням вищезазначених приписів Цивільного кодексу України та строків сплати споживачем наданих житлово-комунальних послуг (до 20 числа місяця, що наступає за розрахунковим), суд застосовує позовну давність до вимог позивача про стягнення заборгованості за період з вересня 2010 року по лютий 2017 року, оскільки вони перебувають поза межами трирічного строку позовної давності (не до моменту звернення позивача до суду з позовом, а до моменту набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким було продовжено строк позовної давності на строк дії такого карантину). На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову Комунального підприємства «Водоканал» та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за період з 12 березня 2017 року по 27 листопада 2017 року у розмірі 2 185 грн.77 коп. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем, при зверненні до суду сплачено 2 270,00 грн. судового збору. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 211 грн. 34 коп. (з розрахунку: 2 185,77 грн. х 100% / 23 469,69 грн. = 9,31%; 9,31% х 2 270,00 грн. / 100% = 211,34 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial