Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] в інтересах [PERSON], [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Новомосковської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в лютому 2000 року [PERSON], на склад сім'ї з трьох осіб, була надана у користування окрема однокімнатна квартира [ADDRESS] новомосковського району Дніпропетровської області, в яку останній та його члени сім'ї вселилися на підставі ордеру № 23, виданого Гвардійською КЕЧ району від 07 лютого 2000 року. Відповідачі в квартирі не проживають з 2004 року. Дане житло без укладення договору піднайму та без дозволу БУ № 1 Гвардійської КЕЧ району здається відповідачем громадянці [PERSON] Крім того зазначає, що станом на 01 серпня 2013 року за даною житловою площею виникла заборгованість по сплаті за комунальні послуги у розмірі 11906,24 гривень. Тому просить визнати відповідачів таким, що втратили право користування житловим приміщенням. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення рішення по справі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надали. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який згідно заяви не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] та членам його сім'ї - [PERSON] в інтересах [PERSON], [PERSON] Гвардійською КЕЧ району Дніпропетровської області видано ордер № 23 від 07 лютого 2000 року на право проживання в квартирі [ADDRESS] (а.с. 6), Згідно довідки № 234 БУ № 1 Гвардійської КЕЧ району від 21 серпня 2013 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] /а.с. 5/. Відповідно до довідки Відділу адресно-довідкової роботи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] /а.с. 11,12,14/. Судом досліджено акт, складений комісією Будинкоуправління № 1 Гвардійської КЕЧ району Дніпропетровської області від 01 червня 2013 року, згідно якого, у відповідності до пояснень мешканців будинку № 6 кватири №15 та №41 [PERSON] і [PERSON] по [ADDRESS], зазначено, що в квартирі [ADDRESS] відповідачі зареєстровані, але не проживають з 2007-2009 року. /а.с. 4 /. Отже, представник позивача, відповідно до ст.10 ЦПК України, довів за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст.57-59 ЦПК України, зазначені обставини, того, що у квартирі [ADDRESS], відповідачі не проживають більше шести місяців, а лише зареєстровані в ній. Згідно ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідачів, такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі за вищезазначеною адресою. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 229 гривень 70 копійок, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved