Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

У квітні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в сумі 27329,67 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.07.2010 року між сторонами було укладено договір без номера про надання банківських послуг, який складається із заяви, умов та правил надання банківських послуг, згідно з якими відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30%, з 01.09.2014\~року процентна\~ставка змінюється\~та становить\~34,80%, з 01.04.2015 року процентна ставка змінюється та становить 43,20%, з 01.03.2017 року процентна ставка змінюється та становить 42%, 01.08.2020 року процентна ставка змінюється та становить 40,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] не виконував належним чином умови кредитного договору, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 16.03.2021 року становить 36879,67 грн. і складається з наступного: 27329,67 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 9550,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 4 ст.\~19\~ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Враховуючи, що дана справа є малозначною, тому суд розглянув її в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечив проти ухвалення заочного рішення . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило. Тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 12.07.2010 року між сторонами було укладено договір без номера про надання банківських послуг, який складається із заяви, умов та правил надання банківських послуг, згідно з якими відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30%, з 01.09.2014\~року процентна\~ставка змінюється\~та становить\~34,80%, з 01.04.2015 року процентна ставка змінюється та становить 43,20%, з 01.03.2017 року процентна ставка змінюється та становить 42%, 01.08.2020 року процентна ставка змінюється та становить 40,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 21-50). 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне найменування банку з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». В порушення Умов і правил надання банківських послуг відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав. У зв`язку з чим в нього утворилася заборгованість, яка станом на 16.03.2021 року становить 36879,67 грн. і складається з наступного: 27329,67 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 9550,00 грн. - заборгованість за\~відсотками нарахованими\~на прострочений\~кредит згідно\~ст.\~625\~ЦК України (а.с. 5-14). На а.с. 15-20 міститься банківська виписка по рахунку [PERSON] , з якої вбачається рух коштів (зняття коштів, погашення, тощо). За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, враховуючи невиконання відповідачем умов договору, наявності в нього заборгованості за кредитом, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заявлена сума боргу, яка виникла станом на 16.03.2021 року і становить 27329,67 грн. за простроченим тілом кредиту. Відповідно до ст. 141 ЦПК України оскільки позов задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений судовий збір в сумі 2270,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved