Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.07.2020 о 19 год. 50 хв. на 302 км автодороги Київ-Харків-Довжанський сталася ДТП за участю транспортного засобу Fiat Ducato, н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу Ford Fusion, н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок даної ДТП було пошкоджено транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2020 року по справі №359/6081/20 винуватцем ДТП визнано відповідача [PERSON] . Між ПрАТ «СК «Еталон» та [PERSON] було погоджено спільний висновок, що розмір матеріального збитку, який підлягає відшкодуванню страховиком, за вирахуванням франшизи становить 120000,00 грн, які були перераховані позивачу. Однак вартість ремонту пошкодженого автомобіля Ford Fusion склала 444843,21 грн, ринкова вартість якого станом на 28.08.2020 складала 380008,00 грн. За результатами проведеного ПрАТ «СК «Еталон» аукціону вартості пошкодженого автомобіля Ford Fusion, н.з. [NUMBER] , його вартість склала 136890,00 грн. Тобто, позивачем понесені більші збитки, ніж отримані страхові відшкодування, а саме, невідшкодованими залишилися збитки в сумі 123118,00 грн. Посилаючись на вищезазначені обставини [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з [PERSON] 123118,00 грн шкоди, завданої внаслідок ДТП, та судовий збір у розмірі 1231,18 грн. Згідно відповіді Реєстраційної служби Виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 05.05.2021, місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 13.05.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 20.07.2021, яке було відкладене на 25.08.2021 у зв`язку з неявкою відповідача. У зв`язку з відсутністю забезпечення суду поштовими марками для відправлення кореспонденції, судова повістка про виклик до суду на 25.08.2021 не були направлені учасникам процесу, тому судове засідання було відкладене на 07.10.2021. У зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання 07.10.2021 розгляд справи було відкладено на 15.11.2021. У судове засідання не з`явився позивач, 20.07.2021 подав до суду клопотання, у якому просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 77). Відповідач у судове засідання 20.07.2021, 07.10.2021 та 15.11.2021 не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі (а.с. 76, 89, 98). Відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому ЦПК України, не подав, будь-яких заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило. У судове засідання не з`явився представник третьої особи, повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляли (а.с. 97). Отже, за письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280-281 ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником транспортного засобу Ford Fusion, н.з. [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 6). Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2020 року, яка набрала законної сили 21.08.2020, встановлено, що 29.07.2020 о 19 год. 50 хв. на 302 км автодороги Київ-Харків-Довжанський сталася ДТП за участю транспортного засобу Fiat Ducato, н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Ford Fusion, н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок даної ДТП було пошкоджено транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, було визнано відповідача [PERSON] , який керував автомобілем Fiat Ducato (а.с. 7-8). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно протоколу технічного огляду КТЗ від 31.07.2020, складеного [PERSON] , транспортного засобу Ford Fusion, н.з. [NUMBER] , завдані механічні пошкодження елементам кузову та шасі (а.с. 9-12). На підставі заяви [PERSON] про відшкодування матеріального збитку страховиком від 21.09.2020, ПрАТ «СК «Еталон» перерахувала позивачу суму страхового відшкодування - 120000,00 грн, за вирахуванням суми комісії, що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 28.01.2021 (а.с. 13, 14). За результатами проведеного ПрАТ «СК «Еталон» аукціону найвища пропозиція за пошкоджений автомобіль Ford Fusion склала 136890,00 грн (а.с. 15-16). Згідно звіту № 701 про оцінку майна автомобіля Ford Fusion, н.з. [NUMBER] , вартість матеріального збитку становить 380008,00 грн (а.с. 17-60). Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до вимог частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування лише у разі, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Таким чином, частиною 2 статті 1166 ЦК України встановлено презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин). Будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Отже, для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 ЦК України необхідно довести наступні факти: неправомірність поведінки особи, тобто будь-якої поведінки, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; наявність шкоди: втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Наявність всіх вищезазначених умов є підставою для відшкодування завданої шкоди. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Тобто нормами частини другої статті 1187 ЦК України визначено особливого суб`єкта, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, це є його законний володілець. Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. У відповідності до положень статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно статті 13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином до стягнення на користь позивача [PERSON] з відповідача [PERSON] підлягає сума збитків 123118,00 грн, оскільки шляхом здійсненої калькуляції: 380008,00 грн (сума матеріальних збитків) - 120000,00 грн (сума виплаченого страхового відшкодування страховиком позивача) - 136890,00 грн (вартість пошкодженого транспортного засобу згідно проведеного третьою особою аукціону) = 123118,00 грн Необхідно зазначити, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Наведені висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 14-176цс18. Матеріали справи не містять відомості щодо наявності договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, які б свідчили, що в момент ДТП, 29.07.2020, [PERSON] керував забезпеченим транспортним засобом. Крім того, відповідач повідомлявся належним чином, однак жодних доказів суду не надав, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Відповідно до частин статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З огляду на вищезазначене, конкретно в даному спорі право потерпілої особи на відшкодування завданих збитків було реалізовано нею на власний розсуд, шляхом пред`явлення позову безпосередньо до винної особи. Відповідач своїм правом на спростування доводів позивача не скористався, доказів до суду не надіслав. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення про сплату судового збору № 7400028 від 15.04.2021 встановлено, що [PERSON] при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 1231,18 грн (а.с. 1). Враховуючи вищезазначене та у зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі [PERSON] в розмірі 1231,18 грн на користь позивача. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved