Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

у липні 2016 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до Київської міської ради про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у [INFO] року помер [PERSON]. До складу спадкового майна, зокрема, увійшла 18/100 частин квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом є позивачі по справі: дружина [PERSON] та дочка [PERSON] Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, однак у видачі свідоцтва на спадкове майно їй було відмовлено, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на частину квартири. За таких обставин, позивач просить визнати в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності за [PERSON] та [PERSON] по 9/100 частин квартири [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач по справи на адресу суду надіслав пояснення, в яких просив суд на підставі поданих стороною доказів прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу у відсутності представника Київської міської ради. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. (а.с. 29) 06 червня 2014 року [PERSON], діючи в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON], звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Родинні стосунки із спадкодавцем підтверджені свідоцтвами про народження та укладення шлюбу. До складу спадкового майна на території м. Києва увійшли 18/100 частин квартири [ADDRESS]. У видачі свідоцтва на спадкове майно державним нотаріусом було відмовлено, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на частину квартири. У відповідності до положень ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Матеріалами справи підтверджено, що [INFO] року помер [PERSON] Станом на день відкриття спадщини [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: Російська Федерація, [ADDRESS]. Протягом строку, встановленого законом, спадкоємці за законом першої черги дружина [PERSON] та неповнолітня дочка [PERSON] звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. До складу спадкового майна увійшла 18/100 частин квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Право власності на вказану частину спірної квартири набуто спадкодавцем на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 липня 2012 року. Спірна квартира є квартирою спільного заселення. Свідоцтво про право на спадщину за законом від 20 липня 2012 року видано державним нотаріусом Четвертої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] Державна реєстрація права власності на вищезазначену частину квартири спадкодавцем за своє життя проведена не була. За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, спадкодавець [PERSON] набув право власності на 18/100 частин спірної квартири, в порядку спадкування за законом після смерті свого батьку. У зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності державний нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину. Такі обставини свідчать про наявність спору про право, що дозволяє позивачам звернутися до суду в порядку позовного провадження з приводу визнання права власності на спадкове майно. Судом встановлено, що позивачі є спадкоємцями за законом першої черги, прийняли спадщину протягом шести місяців з дня її відкриття. Спадкодавець за своє життя набув право власності на частину спірної квартири, визнання права власності на яку за позивачами прав та інтересів третіх осіб не порушує. За таких підстав, суд доходить висновку позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved