Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

У квітні 2021 року до Малиновського районного суду м.Одеси звернулась з позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», приватного нотаріуса Горай Олега Станіславовича, третя особа державний виконавець Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що з Єдиного реєстру боржників дізналась про існування оскаржуваного виконавчого напису, вчиненого Горай О. С., приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу 30 листопада 2020 р., реєстр. № 112752, яким з позивача на користь відповідача ТОВ «Веллфін» було стягнуто заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 199\~232 грн. 00 коп. Вказаний виконавчий напис позивач вважає незаконним, оскільки чинним законодавством не передбачено можливість його вчинення за кредитними договорами, відсутність ознак безспірності стягуваної заборгованості, зокрема безпідставність нарахування відсотків та неустойки. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 06.04.2021 року по справі було відкрито провадження, вирішено питання щодо витребування доказів. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 06.04.2021 року по справі було вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису. Ухалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 10.08.2021 року (протокольною) по справі вирішено питання щодо витребування доказів. Ухалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 21.09.2021 року (протокольною) по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.10.2021 року. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, підтримала позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не подали. Враховуючи викладене, відповідно до ст. 280-281 ЦПК України, суд проводить розгляд справи в заочному порядку. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, пояснень на позов не надала. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК). Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 14.08.2017 р. між сторонами по справі було укладено Договір позики № 241170, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався надати позивачу позику в сумі 6\~000 грн. 00 коп. строком до 13.09.2017 р. зі сплатою відсотків в розмірі 1,8 % за кожен день користування позикою та додатково 2% за кожен день користування позикою у разі прострочення її повернення аж до дати фактичного повернення. (а.с. 40-44). Вказаний договір було укладено в електронній формі за допомогою веб-сайту www.creditup.com.ua шляхом його підписання позивачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором. З виписки по особовому рахунку позивача вбачається, що станом на 20.12.2019 р. відповідачем їй було нараховано заборгованість в загальній сумі 198\~132 грн. 00 коп. (а.с. 45) Також судом встановлено, що 30 листопада 2020 року [PERSON] , приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу було вчинено оспорюваний виконавчий напис, реєстр. № 112752 (а.с. 37), яким було стягнуто з позивача на користь відповідача вказану суму заборгованості. З листа приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. від 17.08.2021 р. вбачається відсутність документів, на підставі яких було вчинено відповідний напис. Також з копії ухвали судді Малиновського районного суду м.Одеси від 07.07.2020 р. по справі № 521/1099/20 вбачається, що відповідач звертався з позовом до позивача про стягнення заборгованості, проте позовну заяву було повернуто позивачу з огляду на неусунення недоліків позовної заяви (а.с. 170) За таких обставин суд доходить висновку, що сума заборгованості, визначена відповідачем та зазначена у виконавчому написі не є безспірною в розумінні ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Також суд погоджується із позицією сторони позивача про незаконність вчинення оспорюваного виконавчого напису з огляду на відсутність станом на дату вчинення виконавчого напису в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172, кредитних договорів. Так, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, після 22.02.2017 року нотаріуси позбавлені права вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Оспорюваний виконавчий напис було видано 30.11.2020 року, що свідчить про незаконність його вчинення. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог та про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «Веллфін» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved