Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

у листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з данною заявою вказуючи, що 19 лютого 2011 року померла його мати [PERSON], з якою заявник постійно проживав [INFO]. На цей час він проживає за тією ж адресою. За період трудової діяльності його мати отримала земельну ділянку площею 4,07 гектара, яка розташована на території Кулевчанської сільської ради Саратського району, Одеської області. Заявник зазначає, що на час смерті мати була зареєстрована за адресою: [INFO]. При зверненні до нотаріуса з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріус відмовив у його видачи через пропуск строку для прийняття спадщини та неможливістю встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час смерті матері. Заявник просив встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] в с. Кулевча Саратського району, Одеської області, вул. Центральна, № 95 на момент її смерті, яка настала 19 лютого 2011 року. Під час розгляду справи заявник підтримав заяву, просив її задовольнити, надавши пояснення відповідно до поданої заяви. Представник Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області у дане судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви. Свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили у судовому засіданні, що на час смерті [PERSON] її син [PERSON] постійно проживав разом з матір'ю по вул. Центральна, № 95 в с. Кулевча Саратського району. Заслухавши заявника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статею 1270 цього Кодексу не відмовився від неї. Ч.1 ст. 1269 ЦК України встановлено, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, 19 лютого 2011 року померла [PERSON] (а.с. 5). Заявник [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 266924 (а.с. 8), [PERSON] належала земельна ділянка площею 4,07 гектара, що розташована на території Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області. Нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] (а.с. 9). Згідно довідок, виписки з книги погосподарського обліку Кулевчанської сільської ради Саратського району, [PERSON] на час смерті матері [PERSON] проживав разом з нею за адресою: с. Кулевча Саратського району, Одеської області, вул. Центральна, 95 (а.с. 10-13). Судом встановлено факт постійного проживання [PERSON] разом з матір'ю [PERSON] на момент її смерті, яка настала 19 лютого 2011 року. Встановлення даного факту породжує для заявника юридичні наслідки, повязані з прийняттям спадщини як спадкоємця за законом першої черги. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, тому суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved