Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним і [PERSON], зареєстрований 17 листопада 2008 року виконкомом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 51. В обґрунтування позову зазначав, що з 17 листопада 2008 року він перебуває у шлюбі з [PERSON], від цього шлюбу дітей вони не мають. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. За час перебування у шлюбі між ними досить часто виникали сварки і непорозуміння, причиною яких є психологічно несумісні характери та погляди на життя, обов'язки чоловіка і жінки у шлюбі. Через відсутність взаєморозуміння вони не могли дійти згоди навіть у вирішенні повсякденних питань. Систематична напруга в сім'ї призвела до того, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, припинили подружні стосунки, проживають окремо. На даний час кожен з них живе своїм життям, він має намір створити нову сім'ю з іншою жінкою. Вважає, що примирення між ними неможливе, їхній шлюб носить формальний характер та суперечить його інтересам. Поновлювати сімейні відносини з відповідачем і проживати разом із нею він не бажає, тому на примирення не погоджується. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він підтримує, просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Проти ухвалення у справі заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд вона не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 17 листопада 2008 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 51. Дітей від шлюбу вони не мають. Суд встановив, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved