Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що під час перебування у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] 17 травня 2015 року у них народилась дитина син [PERSON]. З червня 2016 року спільне життя між сторонами було припинено, дитина залишилась проживати разом із позивачем, всі обовязки щодо утримання та виховання сина [PERSON] несе самостійно. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, через що позивач змушений звертатися до знайомих та родичів по таку допомогу. Крім того, [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, постійно зайнята доглядом за сином, а тому не має змоги працювати. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що стосується вимог позивача [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліментів у розмірі 1/7 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином трирічного віку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 02.06.2015 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 377, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно довідки № 55, виданої 13.07.2016 року головою КСН «сел. Україна», неповнолітній [PERSON], [INFO], мешкає із матірю [PERSON] за адресою: м. Маріуполь, пров. Курчатова, буд. 13 та знаходиться на її утриманні. Як вбачається із довідки, виданої ТОВ «Метінвест-МРМЗ», [PERSON], яка працює в РМЦ-3 розпорядником робіт 4 розряду, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3 років з 20.07.2015 року по 17.05.2018 року. Позивач потребує матеріальної допомоги на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки не має можливості працювати на постійному місці роботи. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дитини. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Приймаючи до уваги те, що батьки в рівних частках зобов'язані утримувати дітей, матеріальне становище сторін, суд вбачає достатні підстави для стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття, та аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином трирічного віку. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. У звязку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial