Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що 05 жовтня 2011 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1713. У цей же день, в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір № 2896, за яким передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,0145 га та розташований на ній житловий будинок загальною площею 192,9 кв.м., житловою площею 98,1 кв.м, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер. Спадкоємцем до майна померлого [PERSON] є [PERSON], яка прийняла спадщину, отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом, у тому числі на вищезазначену земельну ділянку та житловий будинок, а тому до неї перейшли і зобов'язання спадкодавця за кредитним договором. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2013 року, яке набрало законної сили, стягнуто на користь позивача із спадкоємця [PERSON] заборгованість спадкодавця [PERSON] в сумі 159 215,34 грн в межах вартості майна, одержаного у спадщину. 18 березня 2014 року на виконання вказаного рішення судом видано виконавчий лист, а 26 березня 2014 року відділом державної виконавчої служби Броварського МРУЮ Київської області відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа та здійснено заходи щодо реалізації предмета іпотеки. Позивач, посилаючись на те, що рішенням суду звернуто стягнення на предмет іпотеки, просить виселити відповідачів з житлового будинку по [ADDRESS] на підставі ст. 109 ЖК України та ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та зняти їх з реєстраційного обліку. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач [PERSON] та її представник у судовому засіданні позов не визнали, пояснивши, що судом не приймалось рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а навпаки рішенням Броварського міськрайонного суду від 18 жовтня 2013 року договір іпотеки визнано припиненим, тому вважають позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 05 жовтня 2011 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1713, згідно якого йому надано у позику 250 000 грн зі сплатою 18% річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 06 червня 2015 року. 05 жовтня 2011 року в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] також укладено іпотечний договір № 2896, згідно умов якого останній передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,0145 га та розташований на ній житловий будинок загальною площею 192,9 кв.м., житловою площею 98,1 кв.м, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер. Спадкоємцем до майна померлого [PERSON] є [PERSON], яка прийняла спадщину, отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом, у тому числі на земельну ділянку площею 0,0145 га та житловий будинок, що розташовані по [ADDRESS]. У квітні 2013 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за рахунок нерухомого майна, яке знаходиться в іпотеці. У травні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання договору іпотеки припиненим, зняття обтяження із об'єктів нерухомого майна й зобов'язання виплатити грошові кошти. Ухвалою суду від 04 вересня 2013 року обидві справи об'єднані в одне провадження. 18 жовтня 2013 року по вказаній справі Броварським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення, яким позов ПАТ «Державний ощадний банк України» та позов [PERSON] задоволено частково, а саме: - стягнуто на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» із спадкоємця [PERSON] заборгованість спадкодавця [PERSON] в сумі 159 215,34 грн за кредитним договором № 1713 від 05.10.2011 року в межах вартості майна, одержавного у спадщину, а також судові витрати в сумі 1592,15 грн.; - у задоволенні решти позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» відмовлено; - визнано припиненим іпотечний договір № 2896 від 05 жовтня 2011 року, укладений між ПАТ «Державний ощадний банк України» й [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] й зареєстрований в реєстрі за № 3148; - у задоволенні решти позовних вимог [PERSON] відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 13 лютого 2014 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2013 року залишено без змін. 26 березня 2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/361/1632/13 виданого 18 березня 2014 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з спадкоємця [PERSON] боргу спадкодавця [PERSON], який помер [INFO] року на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в розмірі 159215,34 грн в межах вартості майна, одержаного у спадщину, а також судових витрат в розмірі 1592,15 грн. 10 квітня 2014 року здійснено державну реєстрацію припинення іпотеки на земельну ділянку та житловий будинок по [ADDRESS]. Наведені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а також встановлені рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2013 року, яке набрало законної сили. Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Частиною першою статті 109 ЖК України встановлено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Статтями 10, 11, 60 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З огляду на наведене та враховуючи, що судом не приймалось рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок по [ADDRESS], а рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2013 року, яке набрало законної сили, іпотечний договір № 2896, укладений 05.10.20121 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» і [PERSON] визнано припиненим, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для виселення відповідачів, передбачені ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України, а відтак і для зняття з реєстраційного обліку, а тому відмовляє у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed