Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

У квітні 2018 року позивач звернулася до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 12 червня 2009 року, вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають двох малолітній дітей, сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через розбіжності в характерах, у звязку з чим у них неодноразово виникали конфлікти та непорозуміння. Вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне сімейне життя з відповідачем є неможливим, оскільки побудувати нормальні сімейні відносини їм не вдалося. Позивач зазначає, що їх фактичні сімейні відносини припинені, подальше спільне життя з відповідачем неможливе, тому звернулася до суду з даним позовом. Позивач в підготовчому судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених в ньому, просила суд його задовольнити та залишити їй шлюбне прізвище «Новіцька». Відповідач в підготовчому судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, враховуючи умови визначені ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд вважає за можливе винести рішення у цьому підготовчому судовому засіданні, задовольнивши позовні вимоги з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 червня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 139, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія 1-ОК № 078632, виданим 12 червня 2009 року. (а.с.8) Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO] та малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвами про їх народження Серія 1-ОК № 141733, виданим 14 жовтня 2009 року та Серія 1-ОК № 229180, виданим 30 жовтня 2012 року. (а.с.6, 7). Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. (ст. ст. 21, 24 СК України). Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, позивач виявила бажання залишити собі шлюбне прізвище «Новіцька». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх малолітніх дітей, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved