Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила поділити майно, що перебуває у спільній сумісній власності. В обґрунтування вимог викладених у позовній заяві, зазначила про те, що перебуваючи у шлюбі відповідач придбав нерухоме майно, а саме 2/3 частин квартири [ADDRESS] договірною вартістю 423 135 грн. Вказане майно було придбано на підставі договору купівлі-продажу від 25.09.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Крім цього, відповідно до договору купівлі-продажу № 2510-1 від 25.10.2012 р. відповідач придбав автомобіль марки Shkoda Octavia A5 Ambition 1,6 MPI/75rW, номер кузова (шасі) [NUMBER], державний номерний знак автомобіля [NUMBER], вартістю 167 400 грн. З огляду на викладене, посилаючись на норми статей 60, 69 Сімейного кодексу України просила поділити між позивачем та відповідачем майно, що перебуває у їх спільній сумісній власності, а саме: [PERSON] присудити 2/3 частин квартири [ADDRESS]; [PERSON] присудити автомобіль марки Shkoda Octavia A5 Ambition 1,6 MPI/75rW, номер кузова (шасі) [NUMBER], державний номерний знак автомобіля [NUMBER]. Також просила: визнати за [PERSON] право власності 2/3 частин квартири [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки Shkoda Octavia A5 Ambition 1,6 MPI/75rW, номер кузова (шасі) [NUMBER], державний номерний знак автомобіля [NUMBER]. В подальшому, позивачем було подано заяву про залишення без розгляду позовної заяви в частині, в якій позивач просила залишити без розгляду позов в частині вимог про присудження відповідачу, [PERSON], автомобіль марки Shkoda Octavia A5 Ambition 1,6 MPI|75rW, номер кузова (шасі) [NUMBER], державний номерний знак автомобіля [NUMBER], та визнання за відповідачем права власності на вказане майно, про що постановити відповідну ухвалу. Відповідно до вимог ст. 207 ЦПК України судом було залишено без розгляду позовну заяву в заявленій позивачем частині. Також позивачем було подано до суду заяву про зміну (уточнення) позовних вимог, згідно із якою позивач просив суд поділити між позивачем та відповідачем майно, що перебуває у їх спільній сумісній власності, а саме: [PERSON] присудити 1/3 частину квартири [ADDRESS]; [PERSON] присудити 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Також позивач просив: визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. У судове засідання сторони не з'явилися надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 19 квітня 2012 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований 19.04.2012 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що у книзі реєстрації шлюбів 19.04.2012 року зроблено відповідний актовий запис № 441, що підтверджується даними свідоцтвом про шлюб від 19.04.2012 р., серія [NUMBER] ( а.с. 4). У період перебування у шлюбі у сторін у справі народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 27 червня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві ( а.с. 5). Перебуваючи у шлюбі [PERSON] придбав нерухоме майно, а саме 2/3 частин квартири [ADDRESS] договірною вартістю 423 135 грн. Вказане майно було придбано на підставі договору купівлі-продажу від 25.09.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрованого 29 вересня 2013 року ВТМ № 775912 (а.с. 10). За правилами ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 1, 2 ст. 60ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно із ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, 2/3 частин квартири [ADDRESS] належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частина 1 ст. 70 Сімейного кодексу України встановлює, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Оскільки позивач заявила вимогу про поділ спільного майна в рівних частинах, що відповідає вимогам закону, а інших домовленостей щодо поділу майна сторони не визначали, то позовні вимоги, з урахуванням заяви про зміну позову, підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved