Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

у листопаді 2016 року відповідача [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 15 липня 2008 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 15 липня 2008 року задоволено позов [PERSON], з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 11 червня 2008 року та до досягнення дитиною повноліття. У заяві про перегляд заочного рішення відповідач зазначає, що судом при ухваленні заочного рішення не було повно з'ясовано усіх фактичних обставин справи, не досліджено, не надано оцінки наявним у матеріалах справи доказам. Відповідач не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. З цих підстав, заявник просить переглянути заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 15 липня 2008 року та за наслідками перегляду скасувати вказане судове рішення, призначити справу до розгляду в загальному порядку. Відповідач та його представник у судовому засіданні підтримали вимоги заяви, просили суд її задовольнити. Відповідач зазначив, що про рішення суду, яким з нього стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі на утримання доньки, дізнався у жовтні 2016 року, до цього часу надавав матеріальну допомогу добровільно. Також відповідач підтвердив, що з 1987 року він має зареєстроване місце проживання в Оболонському районі, однак поштову кореспонденцію він не отримував, оскільки листи передавали позивачу. Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення, просив суд відмовити у задоволенні заяви. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 15 липня 2008 року задоволено позов [PERSON], з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 11 червня 2008 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання. Згідно з ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За приписами ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На час розгляду заяви [PERSON] про перегляд заочного рішення справа № 2-3715/08 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів знищена. Відповідно до тексту судового рішення відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання, заяв, заперечень з приводу розгляду справи у його відсутності до суду не надав. За таких підстав, суд вважав за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Згідно з роз'ясненнями Апеляційного суду м. Києва, викладеними в Узагальненні практики судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства при розгляді цивільних справ у порядку заочного розгляду, скасування заочного рішення можливе при наявності двох обставин: 1) поважні причини неявки в судове засідання, про які відповідач не міг завчасно повідомити суд; 2) наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення. Поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об'єктивно перешкоджають явці в судове засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами (додаватись до заяви про перегляд заочного рішення). Крім того, відповідач також повинен вказати докази, які мають значення для справи, та можуть призвести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Наявність вищенаведених обставин мусить бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них заочне рішення скасуванню не підлягає. Судом встановлено, що з 1987 року відповідач має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS]. За цією адресою відповідач був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідач не надав суду доказів на підтвердження поважних причин неявки у судове засідання. Тривале непроживання відповідача за адресою своєї реєстрації не є поважною причиною, оскільки у такому разі відповідач мав організувати отримання поштової кореспонденції за адресою реєстрації, або зареєструвати своє місце проживання за іншою адресою. В порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим. Крім того, суд звертає увагу, що норми частини 9 статті 74 ЦПК України щодо виклику особи до суду через оголошення у пресі поширюються на випадки, коли невідомо місце проживання відповідача. У даному випадку відповідач протягом тривалого часу має зареєстроване місце проживання в Оболонському районі м. Києва, а тому підстав для розміщення оголошення у пресі не було. Також відповідачем до матеріалів справи не долучено доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення. Посилання відповідача на те, що він добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання доньки, починаючи з 2008 року, належними доказами не підтверджено. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 15 липня 2008 року.

Outcome: dismissed