Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

у липні 2016 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Одинадцята КДНК, про визнання права власності на частину квартири. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період перебування в зареєстрованому шлюбі з позивачем [PERSON] було придбано квартиру [ADDRESS], яка є спільною сумісною власністю подружжя. Після смерті [PERSON] позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на 1/2 частину квартири, однак останній було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки на момент відкриття спадщини шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його діти [PERSON] та [PERSON] За таких обставин, позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа Одинадцята КДНК явку свого представника у судове засідання не забезпечила, надіслала на адресу суду заяву, в якій просила розглядати справу без участі представника нотаріальної контори. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 12 жовтня 1991 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Відповідно до договору купівлі-продажу від 27 серпня 2001 року [PERSON] придбав у власність квартиру [ADDRESS]. (а.с.6) 08 липня 2014 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 05 грудня 2014 року. [PERSON] помер [INFO]. У відповідності до положень ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За приписами ст. 68 вказаного кодексу розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. За приписами ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст. 1218 Цивільного кодексу України) За приписами ст. ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Статтею 1258 ЦК України встановлена черговість спадкування за законом, а саме: спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За приписами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Матеріалами справи підтверджено, що спадщина щодо майна померлого [PERSON] відкрилася [INFO]. Після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулися діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] Також 17 січня 2015 року до нотаріальної контори надійшла заява [PERSON], подана в інтересах її малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в якій заявник повідомила про намір її малолітньої дочки прийняти спадщину після смерті батька [PERSON] Листом від 20 січня 2015 року № 236/02-14 завідувач Одинадцятої київської державної нотаріальної контори повідомила [PERSON] про необхідність надати документи для підтвердження родинних стосунків з спадкодавцем. Інших заяв від [PERSON] на адресу нотаріальної контори не надходило. Від [PERSON], яка є матір'ю спадкодавця, надійшла заява, в якій остання повідомила, що відмовляється від прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] на користь дочки спадкодавця [PERSON] Заяв від інших спадкоємців не надходило. Заповіт на випадок своєї смерті [PERSON] не залишив. До складу спадкового майна, серед іншого, увійшла квартира [ADDRESS], яка була придбана спадкодавцем на підставі договору купівлі-продажу від 27 серпня 2001 року. Починаючи з 12 жовтня 1991 року, [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Органами державної реєстрації актів цивільного стану 08 липня 2014 року зареєстровано запис про розірвання шлюбу, укладеного з позивачем. Відтак, вказана квартира була придбана спадкодавцем під час перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачем, а тому в порядку, передбаченому ст. 60 Сімейного кодексу України, така квартира є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] Позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на 1/2 частину квартири у позасудовому порядку, оскільки листом завідувача Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ричок Р.М. позивачу було відмовлено у вчинення такої нотаріальної дії, у зв'язку з розірванням шлюбу на момент відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved