Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 01 лютого 2012 року між сторонами було укладено договір дарування грошових коштів, відповідно до умов якого відповідач подарувала позивачу 100000 грн. Після отримання грошових коштів ним було власноручно написано розписку про отримання грошових коштів. Відповідно до п. 10 Договору дарування, він підлягає нотаріальному посвідченню протягом одного року, з моменту його укладення. Позивач неодноразово звертався з листами до відповідача із проханням визначити час та дату для нотаріального посвідчення договору. Такий лист було вручено відповідачу 01 березня 2012 року. 15 січня 2013 року позивач запрошував відповідача до нотаріальної контори для посвідчення договору. Протягом усього часу позивач отримував від відповідача негативну відповідь. Своє ухилення від нотаріального посвідчення договору мотивував поганим самопочуттям, постійною зайнятістю та недоцільністю вчинення відповідних дій, оскільки це спричинить додаткові витрати. Просив визнати договір дарування грошових коштів, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] 01 лютого 2012 року дійсним. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, позов визнала у повному обсязі, просила розглядати справу без її участі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та наявні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Ч. 1 ст. 208 ЦК України передбачено, що правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян належить вчиняти у письмовій формі. Зважаючи на ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Виходячи зі змісту ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно ( дарунок) у власність. Положеннями ст. 718 ЦК України визначено, що дарунком можуть бути рухомі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі. Відповідно до ст. 719 ЦК України договір дарування валютних цінностей на суму, яка перевищує п'ятдесятикратний розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. З огляду на ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилялася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Судом установлено, що 01 лютого 2012 року між сторонами у справі було укладено договір дарування грошових коштів, відповідно до умов якого відповідач подарувала позивачу 100000 грн. Вказана обставина підтверджується письмовим договором дарування грошових коштів від 01.02.2011 року ( а.с. 4), та розпискою [PERSON] про отримання вказаних грошових коштів від 01.02.2010 року ( а.с. 5). Відповідно до п. 10 договору дарування, він підлягає нотаріальному посвідченню протягом одного року, з моменту його укладення. Позивач неодноразово звертався з листами до відповідача із проханням визначити час та дату для нотаріального посвідчення договору, проте остання ухиляється від його посвідчення, що підтверджується письмовими зверненнями [PERSON] до [PERSON] (а.с. 6, 7). Враховуючи вище перелічені правові норми в розрізі наданих суду доказів, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі, оскільки з матеріалів справи вбачається, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, відбулося повне виконання договору, але відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення.

Outcome: approved