Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

У липні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, яким просила стягнути з нього аліменти на її користь в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму в залежності від віку дитини, на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , кожного місяця, починаючи з дати подання позову та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовної заяви, позивач посилалась на те, що 01.03.2008 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу у подружжя народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , діти проживають наразі з позивачем. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати дітей. Відповідач працює та за станом здоров`я та матеріальним становищем може надавати матеріальну допомогу. Наскільки відомо позивачу, аліменти відповідач нікому не платить та стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, у зв`язку з чим вимушена звернутись до суду. В судове засідання позивач не з`явилась, надавши через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач не з`явився в судове засідання надавши через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Згідно свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01 березня 2008 року (аркс.3). Встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] , виданого Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 09 вересня 2008 року серії [NUMBER] , батьками дитини зазначені: [PERSON] та [PERSON] ( арк.с.4). Встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] , виданого Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 23 жовтня 2012 року серії [NUMBER] , батьками дитини зазначено: [PERSON] та [PERSON] ( арк.с.5). Відповідно до довідки №11343 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що свідчить про те що, діти проживають разом зі своєю матір`ю (арк.с.6). Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини ООН від 20 листопада 1989 року, яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до норм чинного законодавства, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. За змістом ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ч.1-4 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 статті 182 СК України встановлює обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя, також враховує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи матеріали справи щодо порядку утримання та способу життя, який склався відносно утримання неповнолітньої дитини сторін, враховуючи, що позивач несе витрати по утриманню дитини і не має достатніх коштів для забезпечення потреб дитини з врахуванням: віку дитини, стану здоров`я, витрат на забезпечення життєдіяльності, підтримання нормального здоров`я та відпочинок, а відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення повноліття і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації життя, суд прийшов до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню в повному обсязі. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18.07.2019 року та до повноліття дітей. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved