Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

У липні 2020р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. На обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що з відповідачем перебував у шлюбі, який рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 25.09.2017р. було розірвано. У шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] , на утримання якого рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 27.07.2015р. з нього було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, щомісячно, до його повноліття, на користь матері - [PERSON] . У вересні 2018 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] в них народилася донька [PERSON] . У зв`язку з тим, що на даний час у нього змінився склад сім`ї, а саме народилася друга дитина, яка також потребує належного матеріального забезпечення, просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Тернівського районного суду від 27.07.2015р., на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) на 1/6 частину усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 14.08.2020р. справу прийнято до провадження суддею Дудіковим А.В., визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 28.09.2020р. Судове засідання, призначене на 28.09.2020р., було відкладено на 21.10.2020р. в зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі та участі позивача та задовольнити позов, проти винесення заочного рішення судом не заперечує (а.с. 47). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача та представника позивача відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останні скористалися своїми процесуальними правами. Відповідач у судові засідання призначені на 21.10.2020р. та 12.11.2020р. не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та розпискою, причини неявки суду не відомі. Відзив на позовну заяву [PERSON] не подала, будь-яких клопотань на адресу суду не надходило (а.с. 39, 43). Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася без поважних причин та без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подала, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З матеріалів справи вбачається, що з 13.07.2013р. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 25.09.2017р. було розірвано (а.с. 7). Від шлюбу, [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася дитина - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданим Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, серія [NUMBER] (а.с. 8). Постановою державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 17.04.2018р., відкрито виконавче провадження по виконавчому листу № 215/2522/15-ц, виданому 27.07.2015р. Тернівським районним судом міста Кривого Рогу про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі ј частини на утримання сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). 15 вересня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що 15 вересня 2018 року складено відповідний актовий запис № 593. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13 березня 2019 року Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 11). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради від 20.03.2019р., [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ( а.с.10). Згідно довідки № 00000000578 від 22.06.2020р., [PERSON] працює в ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» з 14.08.2019р. На даний час займає посаду електрогазозварювальника. Загальна сума доходу за період з 01.12.2019р. по 31.05.2020р. становить 87 825,14 грн (а.с. 13). Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ураховуючи положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права і обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно ч. 3 ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Отже, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, закон надає право платнику аліментів звернутися до суду про зміну розміру аліментів. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду із позовом, [PERSON] просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 27.07.2015р. з 1/4 частини всіх видів його доходу на 1/6 частину всіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини, посилаючись на те що у нього змінився сімейний стан, оскільки народилася ще одна дитина, по утриманню якої він також має обов`язок. Досліджуючи сімейний стан позивача було встановлено, що після винесення 27.07.2015р. у справі № 215/2522/15-ц рішення Тернівським районним судом міста Кривого Рогу, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі ј частини всіх видів його доходів, [PERSON] [INFO] одружився із [PERSON] , та в них [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується доказами, які долучені до матеріалів справи, у позивача змінився сімейний стан, а тому з огляду на вказані вище обставини, суд вважає, що позивачем наведено достатні обґрунтування необхідності зміни розміру аліментів. Викладені позивачем у позовній заяві обставини щодо зміни сімейного стану після прийняття рішення про стягнення аліментів є підставою згідно із ст. 192 СК України для зменшення аліментів. Тому суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) позивача на 1/6 частину усіх видів заробітку (доходу), щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, позивач та представник позивача просили розглядати справу за їх відсутності, відповідач у судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подала, суду не надано документів про сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів, а тому суд не досліджує зазначені обставини справи. Щодо встановлення мінімального розміру аліментів, про який просить позивач, суд зазначає наступне. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. Однак при присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України, а тому в цій частині позову слід відмовити. За наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Роз`яснити відповідачу, що у разі покращення матеріального або сімейного стану платника аліментів, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. В силу ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial