Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Новогригорівської сільської ради Вознесенського району про визначення часток в спільному майні, визнання права власності на майно в порядку спадкування, припинення права спільної власності, визнання права власності. В подальшому, в остаточному варіанті надали суду уточнений позов до Новогригорівської сільської ради Вознесенського району про встановлення факту родинних відносин, визначення часток в спільному майні, визнання права власності на майно в порядку спадкування в якому вказували, що 16 жовтня 1999 року помер їх батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшов житловий будинок №80 по вул. Набережній в с. Новогригорівка Вознесенського району Миколаївської області. Спадщина була прийнята, проте не оформлена спадкоємцями першої черги за законом - позивачкою [PERSON], а також матір'ю позивачів та дружиною спадкодавця [PERSON]. 15 серпня 2015 року [PERSON] померла. Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом, які у встановленому порядку прийняли спадщину після смерті матері, проте нотаріус відмовив їм в оформленні спадкових прав щодо спірного будинку в зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності спадкодавця на це майно, який є втраченим. В той же час позивачі вказували, що спірний житловий будинок до 15 квітня 1991 року був у складі майна колгоспного двору, головою якого був [PERSON], членами [PERSON], [PERSON] Враховуючи вказані обставини, виходячи з того, що майно колгоспного двору на час його припинення належало його членам на праві спільної сумісної власності, при цьому діяв принцип рівності часток, а тому позивачі просили: - встановити факт, що [PERSON] є батьком [PERSON] (документально не підтверджується родинний зв'язок); - визначити, що частки [PERSON] та [PERSON] (за життя), як голови та члена колгоспного двору, у праві власності на житловий будинок №80 по вул. Набережній в с. Новогригорівка Вознесенського району Миколаївської області складали по 4/12 часток цього майна; - визначити, що частка [PERSON], як члена колгоспного двору, у праві власності на житловий будинок №80 по вул. Набережній в с. Новогригорівка Вознесенського району Миколаївської області складає 4/12 часток цього майна; - визнати за [PERSON] право власності на 2/12 часток житлового будинку №80 по вул. Набережній в с. Новогригорівка Вознесенського району Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]; - визнати за [PERSON], [PERSON] (за кожним з них) право власності на 3/12 часток житлового будинку №80 по вул. Набережній в с. Новогригорівка Вознесенського району Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Ухвалою суду від 08 вересня 2017 року позовну заяву в частині вимоги [PERSON] до Новогригорівської сільської ради Вознесенського району про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], їх представник [PERSON] не з'явилися, проте надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача Новогригорівської сільської ради Вознесенського району в судове засідання не з'явився, проте надіслав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі вказаних осіб, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації про обставини справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що спірний житловий будинок №80 по вул. Набережній в с. Новогригорівка Вознесенського району Миколаївської області до 15 квітня 1991 року був у складі майна колгоспного двору, головою якого був [PERSON], членами [PERSON], [PERSON] Останні не втратили членства в колгоспному дворі на час його припинення (а.с. 21, 36, 50-51). Згідно копії свідоцтва про право власності від 14 квітня 1989 року, довідок КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 31 травня 2017 року та від 07 вересня 2017 року, інших матеріалів справи (а.с. 21, 34, 50-51, 86) право власності на житловий будинок №80 по вул. Набережній в с. Новогригорівка Вознесенського району Миколаївської області на час розгляду справи зареєстровано за [PERSON] (помилково вказано «Тістов»). При цьому факт належності спірного майна саме [PERSON] підтверджується копією технічного паспорта на будинок, в якому власником зазначено спадкодавця (а.с. 22-25); копією довідки виконавчого комітету Новогригорівської сільської ради від 25 травня 2017 року (а.с. 29), згідно якої [PERSON] був зареєстрований та мешкав в спірному будинку з 1975 року по день смерті; копією довідки виконавчого комітету Новогригорівської сільської ради від 29 червня 2017 року (а.с. 36), згідно якої [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року був головою колгоспного двору за адресою: Вознесенський р-н, с. Новогригорівка, вул. Набережна, 80; наявністю в нього, а в подальшому в спадкоємців правовстановлюючого документа та технічної документації щодо будинку. При цьому в зв'язку зі смертю [PERSON] та втратою оригіналу правовстановлюючого документа зацікавлені особи позбавлені можливості внести в нього зміни, виправлення або в іншому порядку встановити факт належності документа та майна спадкодавцю. 16 жовтня 1999 року [PERSON] помер (а.с. 18). Після його смерті відкрилася спадщина. Спадщина була прийнята, проте не оформлена спадкоємцями першої черги за законом - позивачкою [PERSON], а також матір'ю позивачів та дружиною спадкодавця [PERSON] (а.с. 26-29, 32, 72-77). 15 серпня 2015 року [PERSON] померла (а.с. 19). Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом, які у встановленому порядку прийняли спадщину після смерті матері, проте нотаріус відмовив їм в оформленні спадкових прав щодо спірного будинку в зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності спадкодавця на це майно, який є втраченим (а.с. 16-17, 20, 26-28, 30, 35, 49, 72-77). Аналізуючи вимоги позивачів, суд виходить з наступного. 1) в частині вимог про визначення часток в спільному майні: Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 120 ЦК України 1963 року (чинного на час існування колгоспного двору) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору (ч. 1 ст. 121 ЦК України 1963 року). Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ч. 2 ст. 123 ЦК України 1963 року). Згідно роз'яснень, які надав Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови від 22 грудня 1999 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: - право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); - розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося; - згідно зі ст.4 постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність»» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Згідно ст. 112 ЦК України 1963 року майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Відповідно до абз. 3 п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22 грудня 1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини тощо. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою\~ частки визначаються рівними. За вищевстановлених обставин вимоги про визначення часток [PERSON], [PERSON], [PERSON] в праві спільної сумісної власності на житловий будинок №80 по вул. Набережній в с. Новогригорівка Вознесенського району Миколаївської області, а саме по 4/12 часток за кожним є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 2) в частині вимог про визнання права власності на майно в порядку спадкування: Згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. 525 ЦК України 1963 року (що діяв на час смерті [PERSON]П.), ст. 1220 ЦК України (що діяв на час смерті [PERSON]Г.)). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст.ст. 534, 537 ЦК України 1963 року, ст. 1223 ЦК України). Частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК України 1963 року, ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом. Як раніше встановлено судом, [PERSON] належало 4/12 часток житлового будинку №80 по вул. Набережній в с. Новогригорівка Вознесенського району Миколаївської області. Після його смерті спадщина підлягала розподілу в рівних частках між двома спадкоємцями, які її прийняли, а саме [PERSON] (1/2 від 4/12 = 2/12 часток) та [PERSON] (1/2 від 4/12 = 2/12 часток). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обовязкову частку, судом не виявлено. Водночас [PERSON] на час смерті належало 6/12 часток житлового будинку №80 по вул. Набережній в с. Новогригорівка Вознесенського району Миколаївської області (4/12 (власна частка) + 2/12 (отримана в порядку спадкування)). Після її смерті спадщина підлягає розподілу в рівних частках між двома спадкоємцями, які її прийняли, а саме [PERSON] (1/2 від 6/12 = 3/12 часток) та [PERSON] (1/2 від 6/12 = 3/12 часток). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обовязкову частку, судом не виявлено. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, виходячи з неможливості позивачів оформити своє право на спадщину через органи нотаріату, а тому суд вважає, що їх право підлягає захисту шляхом визнання за ними права власності на частку спірного майна в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved