Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] предявила через суд зазначений позов на предмет визначення додатково строку в два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилася 20 червня 2012 року після [PERSON], якій позивач доводиться донькою, з підстав пропуску встановленого законом строку через постійне перебування з 01 вересня 2002 року по 30 травня 2014 року за станом здоровя в КЗ «Навчально-реабілітаційний центр №12» ДОР, оскільки є інвалідом ІІ групи з дитинства по зору, на час відкриття спадщини тільки-но набула повноліття та будучи юридично необізнаною, вважала, що оскільки є співвласником спадкової квартири [ADDRESS] прийняла спадщину після матері, тому, зважаючи на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, просила суд визначити додатковий строк для подання до Пятої державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після матері [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні з наведених у позовній заяві підстав. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснивши, що наведені позивачем причини є поважними, оскільки позивач набула повноліття лише 01 травня 2012 року, постійно перебувала як інвалід ІІ групи з дитинства з 2002 року по 30 травня 2014 року в інтернаті,є юридично необізнаною особою та, крім того, є співвласником спадкової квартири, яка належала їй та спадкодавцю на праві спільної сумісної власності, а спадкоємець І черги батько та чоловік спадкодавця [PERSON] подав заяву про відмову від спадщини на користь позивача. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, причин неявки суду не повідомив, про відкладення розгляду справи не клопотав, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розгляд справи у його відсутності. Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд згідно з ст. 36 ЦПК України ухвалив продовжувати судовий розгляд без участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Пятої дніпропетровської державної нотаріальної контори, яка клопотала про розгляд справи у відсутності її представника, а також [PERSON], [PERSON] Суд, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши доводи позовної заяви в межах заявлених вимог, дослідивши наявні у справі докази, вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову, виходячи з наступного. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Листом державного нотаріуса Пятої дніпропетровської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що дійсно відкрилася 20 червня 2012 року після [PERSON], з мотивів пропуску позивачем строку на прийняття спадщини, передбаченого ст. 1270 ЦК України, оскільки позивач із спадкодавцем спільно зареєстрований не був в місці відкриття спадщини і з відповідною заявою відповідно до ст. ст. 1268, 1269 цього Кодексу до нотаріуса не звертався. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з поданих суду в копії свідоцтва про народження позивача серії І-КИ №230453, виданого 28 серпня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції (а.с. 5) [PERSON], [INFO], остання доводиться донькою [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] померла 20 червня 2012 року, про що Відділом державної реєстрації смерті РС Дніпропетровського МУЮ 25 червня 2012 року вчинено актовий запис №4271 та видано свідоцтво серії І-КИ №465920 (а.с.9). За життя [PERSON] належала квартира №20 по вул. Героїв Сталінграду у м. Дніпропетровську на праві спільної сумісної власності з [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів 25 грудня 1996 року (а.с.11). Відтак, 20 червня 2012 року після [PERSON] відкрилася спадщина, до якої за даними свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Дніпропетровської міської ради народних депутатів 25 грудня 1996 року, належить частка у спільній власності на квартиру №20 в будинку по вул. Героїв Сталінграду, 2 у м. Дніпропетровську, спільним сумісним власником якої, окрім спадкодавця, є позивач. (а.с.11). За життя [PERSON] розпорядження на випадок свої смерті не зробила, що вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 16 лютого 2013 року (а.с.54-54-зворот). За даними паспорта громадянина України [PERSON] на час відкриття спадщини була зареєстрованою окремо від спадкодавця (а.с.4) та як вбачається з матеріалів спадкової справи з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини звернувся лише у жовтні 2014 року, тобто після спливу 20 грудня 2012 року строку, визначеного ст.ст. 1269, 1270 ЦК України. Інші особи не зверталися за оформленням права власності на спадщину, зокрема, спадкоємці першої черги - мати спадкодавця [PERSON], та чоловік спадкодавця [PERSON], який 16 лютого 2013 року відмовився від спадщини на користь їх зі спадкодавцем доньки позивача у справі, про що свідчить зава до нотаріальної контори (а.с.56-зворот). Також судом встановлено, що позивач [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства по зору, про що свідчить довідка МСЕК від 17 квітня 2013 року та від 07 квітня 2014 року (а.с. 57, 12). За даними довідки КЗ «Навчально-реабілітаційний центр №12» ДОР від 11 листопада 2014 року №936 (а.с.13) [PERSON], [INFO], навчалася у даному закладі для дітей з вадами зору з 01 вересня 2002 року по 30 травня 2014 року (в.с.13). В оцінці доводів поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд, приймає до уваги обставини визнання позову відповідачем, доведеність існування обставин, що перешкоджали позивачу реалізувати свої спадкові права через інвалідність ІІ групи з дитинства по зору, перебування тривалий час до 30 травня 2012 року, тобто майже до часу відкриття спадщини в закладі-інтернаті для осіб з такими вадами зору, тобто в іншому соціальному колі, поза родиною, проживання в якій забезпечувало б значно більшого спілкування і обізнаності з питань прав на майно сімї, зясування порядку оформлення прав на майно лише у лютому 2013 року, коли батько [PERSON] звернувся із заявою про відмову від спадщини на її користь, що разом в своїй сукупності перешкодило позивачу для належного здійснення свого права з прийняття спадщини в Україні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Зважаючи на викладене, суд за внутрішні переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному зясуванні обставин у справі і досліджених безпосередньо доказах, суд приходить до висновку про пропуск позивачем строку для прийняття спадщини, що сплинув 20 грудня 2012 року, з поважних причин, на підставі чого відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України йому по суду належить визначити додатковий строк в два місяці, що відповідатиме загальним засадам спадкового права, будучи достатнім для здійснення ним свого волевиявлення щодо спадкування після матері [PERSON] у належній формі.

Outcome: approved