Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

У квітня 2017 року позивач звернулвсь до суду з позовом до відповідача та просила витребувати з незаконного володіння [PERSON] належне їй на праві власності рухоме майно, а саме: автомобіль Skoda Oktavia Combi Tour 1.9TDi/66kW, кузов [NUMBER], 2008 року виготовлення, сірого кольору, державний номерний знак [NUMBER]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15 квітня 2009 року позивачем на підставі договору №147/09 купівлі-продажу автомобіля, укладеного з ЗАТ «Прага-Авто» був придбаний автомобіль Skoda Oktavia Combi Tour 1.9TDi/66kW, кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. Зазначила, що з відповідачем позивач перебуває у родинних стосунках, він являється її батьком, а тому, після придбання позивачем автомобіля, він з її погодження періодично користувався ним, допомагав їй та її родині з перевезенням вантажу та переміщенням по м. Києву. Однак, у січні 2016 року відповідач, взяв без дозволу позивача за місцем її проживання з її особистих речей свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключі від нього та зник у невідомому напрямку. З того часу позивач відповідача не бачила, автомобіль продовжує незаконно перебувати у його користуванні та розпорядженні. Місцезнаходження автомобіля позивачу на сьогодні достовірно не відоме. Коли інколи відповідач виходить на зв'язок, категорично відмовляє у добровільному поверненні автомобіля, більше того, останній раз при телефонній розмові погрожував продати його на запасні частини у разі звернення позивача до поліції. Автомобіль на сьогодні дуже необхідний позивачу, а відповідач своїми протиправними діями порушує її право власності на нього, позивач повністю позбавлена права ним користуватися, розпоряджатися та володіти. Позивач неодноразово зверталась до правоохоронних органів з заявами про вчинення по відношенню до неї злочину, однак у порушенні кримінального провадження відмовляли, посилаючись на цивільно-правові відносини. У зв'язку з викладеним просила позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15 квітня 2009 року позивачем на підставі Договору №147/09 купівлі-продажу автомобіля, укладеного з ЗАТ «Прага-Авто» був придбаний автомобіль Skoda Oktavia Combi Tour 1.9TDi/66kW, кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. (а.с. 13). Відповідач є батьком позивача. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 18.10.2013 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] (позивач) та [PERSON] та її прізвище змінилось на [PERSON]. Судом встановлено, що після придбання позивачем автомобіля, відповідач з її погодження періодично користувався ним, допомагав їй та її родині з перевезенням вантажу та переміщенням по м. Києву. Однак, у січні 2016 року відповідач, взяв без дозволу позивача за місцем її проживання з її особистих речей свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключі від нього та зник. З того часу позивач відповідача не бачила, автомобіль продовжує незаконно перебувати у його користуванні та розпорядженні. Місцезнаходження автомобіля позивачу на сьогодні достовірно не відоме та добровільно автомобіль відповідач не повертає. Позивач зверталась за захистом своїх прав до органів Національної поліції м. Києва, що підтверджується повідомленням про злочин від 18.01.2017 року зареєстрованим в Солом'янському УП ГУ НП в м. Києві за вх. №С-245. Згідно відповіді начальника Солом'янського УП ГУ НП в м. Києві Василенка П.Ю. позивачу було рекомендовано для вирішення питання, зазначеного в її заяві повідомленні про злочин, звернутися до суду, оскільки між позивачем та відповідачем виникли цивільно-правові відносини. У відповідності до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до цивільного законодавства, особа, яка вважає, що її речові права порушено, має право звернутись до суду, зокрема, з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння (ст.ст. 330,338 ЦК України). Постанова Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» містить роз'яснення, зокрема у п. 21 Постанови вказано, що у разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов'язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, або власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, спір про повернення майна власнику підлягає розгляду та вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК України. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Зі змісту зазначеної норми вбачається, що витребувати майно із чужого незаконного володіння може власник цього майна, тобто особа, яка мала право володіти, користуватися і розпоряджатися цим майном. Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до ч. 1 ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Пунктом 23 зазначеної Постанови Пленуму вказано, що відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК України, особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому, суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. Відповідно до встановлених статтями 1212, 1213 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно або відшкодувати його вартість. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події, що зазначено у нормах ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України. За змістом частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Таким чином, даною статтею передбачена можливість виникнення недоговірних зобов'язань двох видів: внаслідок безпідставного набуття майна за рахунок іншої особи та внаслідок безпідставного збереження майна за рахунок іншої особи. Умовами виникнення зобов'язань внаслідок безпідставного набуття майна є: збільшення майна у однієї особи; втрата майна іншою особою; причинний зв'язок між збільшенням майна у однієї особи і відповідною втратою майна іншою особою; відсутність достатньої правової підстави для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння. Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачу відомо, що автомобіль знаходиться в його користуванні та він відмовляється добровільно його повертати законному власнику, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що правових підстав для перебування автомобіля в користуванні відповідача [PERSON] немає. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що автомобіль Skoda Oktavia Combi Tour 1.9TDi/66kW, кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності позивачу та знаходиться в користуванні відповідача має бути витребуваний з володіння відповідача [PERSON] Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 1507,72 грн.

Outcome: approved