Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання його батьківства щодо дитини [PERSON], [INFO], та внесення змін до актового запису №3784 про народження дитини, який проведено міським відділом РАЦС Миколаївського міського управління юстиції 17.11.2009 року за правилами ч.1 ст.135 СК України, зазначивши в обґрунтування позову, що з відповідачкою проживали у цивільному шлюбі з грудня 2008 року по травень 2014 року. 05 листопада 2009 року від спільного життя в них народився син [PERSON]. При реєстрації народження дитини в органах РАЦС в актовому запису в графу «батько» внесено [PERSON], оскільки мати дитини не перебувала у шлюбі. Ним на тої час заява до органу РАЦС про визнання себе батьком дитини не подавалася, оскільки відповідачка весь час їх спільного проживання вела розгульний спосіб життя, тому в нього були сумніви щодо свого батьківства до народженої відповідачкою дитини. З травня 2014 року він разом з дитиною проживає у своїх батьків в м.Миколаїв тому, що [PERSON] на травневі свята загуляла і пішла з дому, заявивши йому, що залишає дитину на свого батька. У січні 2015 року він настояв на проведення тесту ДНК на батьківство та згідно медичного висновку від 06.01.2015 року було підтверджено його батьківство по відношенню до [PERSON], [INFO]. За таких обставин, він бажає, щоб дитина носила його прізвище та в актовому запису про народження дитини він був записаний батьком дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримав і просив його задовольнити по підставам, викладеним ним у позовній заяві. Враховуючи, що відповідачка в судове засідання не зявилась, спілкуватися з ним відмовляється, він дає згоду на розгляд справи за відсутність відповідача з ухваленням заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином /а.с.16,19/, причину неявки суду не повідомила, у звязку з чим суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення у справі, що відповідає положенням ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позовні вимоги з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до державного органу реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути предявлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації на-роджень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Згідно ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а імя та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Судом установлено, що 05 листопада 2009 року в м.Миколаїв Миколаївської області народився [PERSON], про що Міським відділом РАЦС Миколаївського міського управління юстиції в Книзі реєстрації народжень 17.11.2009 року зроблено актовий запис за №3784, де батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] / а.с.7/. Як убачається з наданих позивачем доказів [PERSON] на день народження сина [PERSON] в шлюбі не перебувала, заяви від батька дитини при реєстрації її народження або рішення суду про встановлення батьківства до органу РАЦС не надходило, батько дитини в актовому запису про народження [PERSON] записано згідно ч.1 ст.135 СК України. Відповідно до ч.2 ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно висновку по тесту на ДНК від 02.02.2015 року, проведеного фірмою «Asper Вiotech» ltd., вірогідність батьківства [PERSON], [INFO], відносно [PERSON], 05.11.2009 року народ-ження, не виключена. З імовірністю 99.99999909% [PERSON] є біологічним батьком дитини /а.с.10/. Таким чином, позивачем належними та допустимими доказами доведені обставини свого батьківства відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. На підставі ст.ст.125,126,128,135 СК України і

Outcome: approved