Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від щомісячного доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем має спільну доньку, яка на теперішній час проживає з нею. Відповідач добровільно допомоги на утримання малолітньої дитини не дає, участі у вихованні дитини не приймає, у зв'язку з чим позивач змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. В судовому засідання позивач позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 4 ст.155 СК України, встановлено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. З матеріалів справи вбачається, що сторони 14 червня 2014 року уклали шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблено актовий запис № 655 (а.с.5). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно з ч.2 ст.182 СК мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею ст.191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як встановлено в судовому засіданні дитина проживає разом із позивачем, відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Доказів протилежного суду не надано. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, крім іншого, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач є молодим працездатним чоловіком. Відомостей про незадовільний стан його здоров'я суду не надано. Окрім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що у нього є інші діти, окрім [PERSON], а також не надано доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні особи. Також в судовому засіданні, відповідач не заперечував тієї обставини, що він офіційно працевлаштований та має регулярний дохід. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що за обставин, які склалися та враховуючи те, що відповідач офіційно працює та має регулярний дохід, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання малолітньої дитини підлягають задоволенню , а саме: слід стягнути з відповідача на користь позивача, на утримання їх спільної доньки, аліменти у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину, відповідного віку, починаючи з 01.07.2016 до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved