Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить зняти арешти з квартири [ADDRESS], зареєстровані 06 і 12 серпня 2004 року за №№ 1223259 і 1233477 відповідно, реєстратором: Броварською міською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали №\~б/н народного суду м.\~Бровари, та виключити з Єдиного реєстру заборон відчужень нерухомого майна вказані записи про арешт квартири. В обґрунтування позову зазначала, що їй на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. 08 березня 2014 року помер її син [PERSON], один із співвласників цієї квартири. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, у тому числі й на 1/3 частку вказаної квартири. 04 червня 2015 року вона як єдиний спадкоємець за законом звернулася до приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON], у звязку з чим була відкрита спадкова справа. Однак, оформити свої спадкові права на належну синові частку зазначеної квартири вона не може через наявність в Єдиному реєстрі заборон відчужень обєктів нерухомого майна двох арештів на дану квартиру щодо [PERSON], про що їй нічого відомо не було. Згідно із листом [PERSON] державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області (далі [PERSON] ДВС) від 07 липня 2015 року арешт на квартиру було накладено постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 03 квітня 2007 року, яке завершено ще 05 червня 2007 року та на даний час знищено. Для зняття арешту з квартири їй рекомендовано звернутися до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] ДВС і третя особа: Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області у судове засідання теж не зявилися, подали до суду заяви, у яких просили розглянути справу за відсутності їхніх представників. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що співвласниками квартири [ADDRESS] є: [PERSON] (позивач), [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим Фондом комунального майна Броварської міської ради Київської області згідно із розпорядженням № 593 від 30 червня 1999 року. 08 березня 2014 року помер один із співвласників даної квартири [PERSON]. 04 червня 2015 року після його смерті відкрито спадкову справу, про що свідчить [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 40571348 від 04 червня 2015 року. Згідно із Витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів № 98793707 від 04 червня 2015 року, підстава оформлення спадщини, у даному реєстрі наявні два записи про арешт квартири [ADDRESS], реєстраційні номери обтяження: 1223259 і 1233477, зареєстровані 06 і 12 серпня 2004 року реєстратором: Броварською міською державною нотаріальною конторою; тип обтяження; арешт (архівний запис); підстава обтяження: ухвала №\~б/н народного суду м.\~Бровари; власник: [PERSON]; додаткові дані: архівні номери: 3201255KIEV469 і 3492682KIEV469; архівні дати: 06 грудня 2000 року та 13 липня 2001 року; дата виникнення: 06 грудня 2000 року і 10 квітня 1999 року. Із листа [PERSON] ДВС від 07 липня 2015 року за вих. № 27376 видно, що у [PERSON] ДВС на виконанні перебувало виконавче провадження по стягненню із [PERSON] боргу в розмірі 282 грн. 46 коп. на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ\~МВС України в Київській області, яке відкрите 03 квітня 2007 року та завершене 05 червня 2007 року, у ході якого постановою державного виконавця було накладено арешт на майно боржника. У звязку із закінченням строку зберігання дане виконавче провадження знищено. Для зняття арешту з майна позивачу [PERSON] рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України Про виконавче провадження арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. За змістом ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У ст. 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ч. 1 ст. 316, ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до норми ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Наявність арешту на квартиру [ADDRESS] порушує права позивача [PERSON], перешкоджає їй вільно володіти та розпоряджатися своїм майном, а також оформити спадкові права на частку даної квартири, належну померлому синові [PERSON]. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи відсутність виконавчих проваджень щодо [PERSON], а також підстав для існування арешту квартири [ADDRESS], суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. За змістом ч. 2 ст. 60 Закону України Про виконавче провадження у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved