Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON]. На обгрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, наявне спадкове майно складається із земельної ділянки, розташованої на території Покровської сільської ради Краснопільського району Сумської області. За життя спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядився усім своїм майном, склавши заповіт на їм'я позивача. Маючи на руках заповіт, позивач розпорядилася спадковим майном у вигляді житлового будинку та земельної ділянки на території с. Покровка. Отримавши копію Архівного державного акта, маючи намір оформити свої спадкові права, вона звернулася до приватного нотаріуса Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом, проте у прийнятті останньої їй було відмовлено через пропуск встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини. Про таку необхідність вона раніше не знала, оскільки не орієнтується в цивільному законодавстві. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку немає, майновий спір відсутній, відумерлою спадщина не визнавалась. Викладені обставини вважає поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. В судове засідання сторони не з'явилися, згідно поданих заяв просили справу розглянути за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, представник відповідача проти задоволення не заперечує /ас 24,17/. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін у справі на підставі наявних у ній доказів відповідно до положень статей 158, 169, 197 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/. Згідно з приписами з п. 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставини спору сторонами визнаються, а тому доказуванню у відповідності до положень статті 61 ЦПК України не підлягають. Згідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях Цивільного Кодексу України /далі - ЦК України/, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Крім того, Верховний Суд України в своєму Листі від 01.04.2014 року «Аналіз практики застосування судами статті 16 ЦК України» зазначив, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. За матеріалами справи Судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини з питання спадкування і врегульовані нормами ЦК України. Зі змісту викладених у позові та визнаних сторонами обставин спору суд встановив, що [INFO] в с. Покровка Краснопільського району Сумської області помер [PERSON], про що складено відповідний актовий запис за № 150921 від 30.03.2010, місце державної реєстрації: Виконком Покровської сільської ради Краснопільського району сумської області /копія ас 5/. На час відкриття спадщини [INFO] [PERSON] самотньо проживав за адресою реєстрації: село Покровка Краснопільського району Сумської області /ас 6/; наявна спадкова маса складається з земельної ділянки розміром 4,29 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Покровської сільської ради Краснопільського району Сумської області /копія ас 10/. До правовідносин, що виникли, необхідно застосувати норми ЦК України у редакції 2004 року, так як спадщина після померлого [PERSON] відкрилась після 01.01.2004. За загальними положеннями про спадкування, чинними на час виникнення спірних відносин, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1220, частина перша статті 1222, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За життя 17.01.2006 [PERSON] склав заповіт на користь [PERSON], і за даними Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру /номери інформаційних довідок 48609357 та 48609397 від 01.08.2017/ спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилася та не видавалася /копія ас 7, ас 21-23/. Згідно з приписами частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи те, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, разом з тим, із заявою про прийняття спадщини у визначений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк позивач до нотаріуса не звернулася. 19 червня 2017 року приватний нотаріус Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] у зв'язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини та роз'яснив про її право на звернення до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини /ас 8/. Наведене вище свідчить про те, що позивач є спадкоємцем за заповітом і мала намір прийняти спадщину, яка відкрилась після померлого [INFO] [PERSON], і від неї як спадкоємець не відмовилася. За інформації Покровської сільської ради Краснопільського району Сумської області № 272 від 15.11.2016 [PERSON] спадщину після померлого [INFO] [PERSON] прийняла фактичним розпорядженням спадковим майном /ас 9/. У теперішній час спір про спадкове майно відсутній і спадщина не визнана відумерлою. Належним відповідачами у даній справі є Покровська сільська рада Краснопільського району Сумської області, на території якої відкрилася спадщина та знаходиться наявне спадкове майно. Згідно з частиною третьою статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За викладеного, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке приймається Судом, оскільки не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд уважає, що причини, на які посилається позивач, що завадили їй вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, є поважними, а тому позов є обґрунтованим, і з метою поновлення порушених прав позивача на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] підлягає задоволенню. Достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини суд вважає надання їй строку у три місяці.

Outcome: approved