Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

У квітні 2019 року до Малиновського районного суду м.Одеси звернувся з позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про захист прав споживачів, в якому просить суд визнати дії Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» щодо нарахування відсотків, пені та штрафних санкцій за кредитним договором № 014/83122/85/85109, укладеним 01.11.2007 року між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» після 19.08.2011 року неправомірними, зобов`язати ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» припинити нарахування процентних платежів, пені та штрафних санкцій за кредитним договором № 014/83122/85/85109, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» починаючи з 19.08.2011 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01.11.2007 року між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір № № 014/83122/85/85109 про надання невідновлюваної кредитної лінії у сумі 377300 грн. Того ж дня між сторонами укладено договір Іпотеки, відповідно до якого в іпотеку передано земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . З письмових пояснень відповідача від 25.02.2019 року, наданих в рамках іншої справи № 521/20104/18, позивачу стало відомо про те, що Малиновським районним судом м .Одеси ухвалено рішення від 08.08.2011 року за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] , яким стягнуто заборгованість за кредитним договором № 014/83122/85/85109 від 01.11.2007 року у розмірі 437864,82 грн., у тому числі заборгованість за кредитом 378343,93 грн., за відсотками 31855,99 грн., пеня по тілу кредиту 3451,89 грн., пеня по відсоткам по кредиту 24213,01 грн. На виконання рішення суду видано виконавчий лист у 2011 році, який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця. Таким чином, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч.2 ст. 1050 ЦПК України, і таке право позивача було припинено. Вказав, що згідно з формулами розрахунків ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» доданими до письмових пояснень, сума пені нарахована у розмірі 2294762,83 грн., борг за процентами 426907,68 грн., в т.ч. прострочена заборгованість за відсотками 423820,29 грн. Таким чином, відповідач, за умови наявності рішення суду, яке набуло законної сили, безпідставно та незаконно продовжує нараховувати проценти та пеню. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси Маркарової С.В. від 12 квітня 2019 року у відкритті провадження по справі відмовлено. Постановою Одеського апеляційного суду вудь 13.09.2019 року апеляційна скарга [PERSON] залишена без задоволення. Ухвала Малиновського районного суду м.Одеси від 12.04.2019 року залишена без змін. Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.09.2020 року касаційна скарга [PERSON] задоволена частково. Ухвала Малиновського районного суду м.Одеси від 12.04.2019 року та постанова Одеського апеляційного суду від 13.09.2019 року скасовані, справа передана для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 19.10.20202 року задоволено самовідвід судді Маркарової С.В. Відповідно до протоколу повторно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2020 року справа була передана судді Мурзенко М.В. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 22.10.2020 року по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у підготовчому судовому засіданні на 23.11.2020 року. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 22.12.2020 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.02.2021 року. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на викладене у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлені належним чином. Надіслали до суду заяву, в якій просили у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі, також, просили суд справу розглянути за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що між сторонами по справі було укладено кредитний договір № 014/83122/85/85109 від 01.11.2007 року, відповідно до умов якого позивач отримав кредит в сумі 377\~300 грн. строком до 01.11.2027 року зі сплатою 14,2 відсотків річних з погашенням кредиту та відсотків щомісячними платежами відповідно до графіку погашення кредиту. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 08.08.2011 року по справі № 1519/2-3274/2011 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] , стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 014/83122/85/85109 від 01.11.2007 року у розмірі 437864,82 грн., у тому числі заборгованість за кредитом 378343,93 грн., за відсотками 31855,99 грн., пеня по тілу кредиту 3451,89 грн., пеня по відсоткам по кредиту 24213,01 грн. (а.с.7) Вказане рішення набрало законної сили 19.08.2011 року, на його примусове виконання Малиновським районним судом м.Одеси на виконання рішення від 08.08.2011 року по справі № 1519/2-3274/2011 було видано виконавчий лист. (а.с.8-9) Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області 20.02.2019 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-3274/11, який виданий 12.12.2011 року Малиновським районним судом м.Одеси. (а.с.5-6) Таким чином, відповідач скористався наданим йому ч. 2 ст. 1050 ЦК України правом пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту та відсотків, з моменту пред`явлення такої вимоги припиняються нарахування відсотків, штрафів та пені відповідно до умов договору, що відповідає правовим висновкам, викладеним в постанові Великої палати Верховного суду від 28.03.2018 року № 444/9519/12. З копії розрахунку заборгованості [PERSON] , станом на 07.02.2019 року, виконаного відповідачем(а.с. 14-17) вбачається, що загальна заборгованість за кредитним договором № 014/83122/85/85109 від 01.11.2007 року складає: заборгованість за кредитом: 378343,93 грн.; заборгованість за процентами: 426907,68 грн.; в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 423820,29 грн.; розрахована пеня 2294762,83 грн., що свідчить про продовження нарахування відповідачем відсотків та штрафних санкцій відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору № 014/83122/85/85109 від 01.11.2007 року, що не є правозгідним. Нарахування відповідачем позивачу таких платежів порушує інтерес позивача у правовій визначеності, який є порушеним у разі, якщо особа не вважає себе боржником у відповідних правовідносинах і не може захистити її право у межах судового розгляду, зокрема, про стягнення з неї коштів на виконання зобов`язання, оскільки такий судовий розгляд кредитор не ініціював. Такий висновок суду відповідає викладеним в постанові Великої палати Верховного суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного інтересу шляхом визнання неправомірними дій відповідача щодо нарахування йому відсотків, пені та штрафних санкцій за кредитним договором № 014/83122/85/85109, укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк «Аваль» за період з 19 серпня 2011 року та зобов`язання відповідача припинити нарахування процентних платежів, пені та штрафних санкцій за кредитним договором № 014/83122/85/85109, укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк «Аваль» відповідає змісту порушеного інтересу, є ефективним в розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позову в частині вимог визнання неправомірними дій Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк «Аваль» щодо нарахування відсотків, пені та штрафних санкцій за кредитним договором № 014/83122/85/85109, укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк «Аваль» за період з 19 серпня 2011 року, зобов`язання відповідача припинити нарахування процентних платежів, пені та штрафних санкцій за кредитним договором № 014/83122/85/85109, укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк «Аваль». Водночас суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в частині зобов`язання відповідача припинити нарахування відповідних платежів з 19 серпня 2011 року, оскільки обраний позивачем спосіб захисту щодо припинення дії, яка порушує його інтерес не може бути застосований на минуле. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи,\~що позивача\~звільнено від\~сплати судового\~збору,\~судом задоволено\~частково дві\~вимоги \~немайнового характеру,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача в\~дохід держави\~судовий збір\~в розмірі\~0,8\~розміру прожиткового\~мінімуму для\~працездатних осіб,\~встановленого на\~01\~січня 2019\~року (2*0,4\~розміру прожиткового\~мінімуму для\~працездатних осіб),\~а всього\~ 1536 грн. 80 коп.

Outcome: partial