Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

У листопад 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Інвестиційний фонд «Інвестжитло» (надалі - відповідач-1), [PERSON] інвестиційно-будівельне госпрозрахункове підприємство «Інвестбуд-3000» (надалі - відповідач-2), у якому просила визнати за позивачем право власності на квартири [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 05.01.2006 року між [PERSON] та ТОВ «ІФ «Інвестжитло» було укладено договіри: - № 4/Г на будівництво квартири [ADDRESS] - № 5/Г на будівництво квартири [ADDRESS] - № 6/Г на будівництво квартири [ADDRESS] - № 7/Г на будівництво квартири [ADDRESS] - № 13/Г на будівництво машиномісця [ADDRESS] - № 14/Г на будівництво машиномісця [ADDRESS] Орієнтований строк введення в експлуатацію за даними договорами - 2 квартал 2007 року. Станом на 08.10.2007 рік позивач виконав свої зобов'язання в повному обсязі по договорам про будівництво квартир [ADDRESS] та зробив повне інвестування в розмірі - 777 801,00 грн. за договором № 4/Г; 1 048 178,00 грн. за договором №5/Г; 1 011 818,00 грн. за договором №6/Г; 701 950,00 грн. за договором №7/Г. А також, станом на 15.01.2007 рік позивач виконав свої зобов'язання в повному обсязі по договорам про інвестування будівництва машиномісця, що знаходиться у паркінгу за адресою: [ADDRESS] та зробив повне інвестування в розмірі - 101 000,00 грн. за договором № 13/Г; 101 000,00 грн. за договором №14/Г. Відповідач свої зобов'язання не виконує, будинок в експлуатацію не вводить, з огляду на наведене, позивач звернувся із захистом своїх порушених прав до суду. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Інвестиційний фонд «Інвестжитло» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення в газету про дату і час судового засідання. Представник відповідача [PERSON] інвестиційно-будівельне госпрозрахункове підприємство «Інвестбуд-3000» в судовому засіданні позов визнав та зазначив, що позивач оплатив усі кошти належні кошти, але будинок в експлуатацію не введено з технічних підстав. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що 05 січня 2006 року між [PERSON] та ТОВ «Інвестиційний фонд «Інвестжитло» було укладено договір № 4/Г на будівництво квартири [ADDRESS] (а.с. 11-17). Згідно п. 1.2. Договору, Загальна площа квартири - 77,01 м2; Орієнтований строк введення будинку в експлуатацію - 2 квартал 2007 року. Пунктом 3.2. цього ж Договору передбачено, сума цього Договору складає 777 801,00 грн. Як встановлено в судовому засіданні позивач повністю виконав свої зобов'язання за Договором №4/Г, що підтверджується платіжними дорученнями та актом звірки 06 листопада 2014 року. (а.с. 13-22). 05 січня 2006 року між [PERSON] та ТОВ «Інвестиційний фонд «Інвестжитло» було укладено договір № 5/Г на будівництво квартири [ADDRESS] (а.с. 23-29). Згідно п. 1.2. Договору, Загальна площа квартири - 103,78 м2; Орієнтований строк введення будинку в експлуатацію - 2 квартал 2007 року. Пунктом 3.2. цього ж Договору передбачено, сума цього Договору складає 1 048 178,00 грн. Як встановлено в судовому засіданні позивач повністю виконав свої зобов'язання за Договором №5/Г, що підтверджується платіжними дорученнями та актом звірки 06 листопада 2014 року. (а.с. 30-34). 05 січня 2006 року між [PERSON] та ТОВ «Інвестиційний фонд «Інвестжитло» було укладено договір № 6/Г на будівництво квартири [ADDRESS] (а.с. 35-41). Згідно п. 1.2. Договору, Загальна площа квартири - 100,18 м2; Орієнтований строк введення будинку в експлуатацію - 2 квартал 2007 року. Пунктом 3.2. цього ж Договору передбачено, сума цього Договору складає 1 011 818,00 грн. Як встановлено в судовому засіданні позивач повністю виконав свої зобов'язання за Договором №6/Г, що підтверджується платіжними дорученнями та актом звірки 06 листопада 2014 року. (а.с. 42-47). 05 січня 2006 року між [PERSON] та ТОВ «Інвестиційний фонд «Інвестжитло» було укладено договір № 7/Г на будівництво квартири [ADDRESS] (а.с. 48-54). Згідно п. 1.2. Договору, Загальна площа квартири - 69,50 м2; Орієнтований строк введення будинку в експлуатацію - 2 квартал 2007 року. Пунктом 3.2. цього ж Договору передбачено, сума цього Договору складає 701 950,00 грн. Як встановлено в судовому засіданні позивач повністю виконав свої зобов'язання за Договором №7/Г, що підтверджується платіжними дорученнями та актом звірки 06 листопада 2014 року. (а.с. 55-59). Відповідно до п. 4.1. цих Договорів, право власності на квартиру, яка є предметом цього Договору, виникає у «Пайовика з моменту введення житлового будинку в експлуатацію, передачі «Пайовику» квартири по акту прийому-передачі та оформлення «Пайовиком» квартири у власність згідно чинного Законодавства. Також в судовому засіданні встановлено, що 05 січня 2015 року між [PERSON] та ТОВ «Інвестиційнй фонд «Інвестжитло» було укладено Договори № 13/Г, № 14/Г про інвестування будівництва машиномісця [ADDRESS] (60-66, 70-77). Як вбачається з матеріалів справи, позивач повністю інвестував грошові кошти на будівництво машиномісця за [NUMBER], що підтверджується платіжними дорученнями та актами звірки від 06 листопада 2014 року. (а.с. 67-69; 77-80). З правовідносин, які склалися між сторонами, можливо зробити висновок, що такі правовідносини регулюються Законом України «Про інвестиційну діяльність». Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність», інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій відповідно до законодавчих актів. Згідно до ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність», об'єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь - яке майно, а також майнові права. Разом з тим, відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно з ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Відповідно до положень ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ч. ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 182 та ст. 331 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Права на новостворене нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Враховуючи викладене, оскільки позивач свої зобовязання за вищевказаними договорами майнових прав виконав, здійснивши повний розрахунок за квартири та машиномісця, що не заперечується відповідачами, а відповідачі [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Інвестиційний фонд «Інвестжитло», [PERSON] інвестиційно-будівельне госпрозрахункове підприємство «Інвестбуд-3000» взяті на себе зобовязання щодо передачі у власність обєктів інвестування квартир за [ADDRESS] не виконують, будинок досі не введено в експлуатацію, чим фактично порушує права позивача, суд вважає за необхідне захистити права позивача шляхом визнання за позивачем майнових прав на спірне нерухоме майно. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Інвестиційний фонд «Інвестжитло», [PERSON] інвестиційно-будівельне госпрозрахункове підприємство «Інвестбуд-3000» про визнання майнових прав на про інвестовані об»єкти нерухомого майна підлягає задоволенню Враховуючи викладене, на підставі ст. 41 Конституції України, Законом України «Про інвестиційну діяльність», ст.ст. 177, 182, 190, 328, 331, 321, 526 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved