Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа ЖКП «Бриз» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої залиттям приміщення належної їй на праві власності квартири [ADDRESS]. При цьому просила стягнути з відповідачів у солідарному порядку 4134 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 229,40 грн. судових витрат. В заяві позивач зазначила, що на підставі договору дарування №4031 від 11.07.2008 рокує власницею квартири [ADDRESS]. 08.10.2013 року приміщення її квартири було затоплено, з вини відповідачів, які є співвласниками квартири, внаслідок їх недбалого відношення до користування комунікаційними мережами водопостачання. Внаслідок залиття були пошкоджені стеля, шпалери на стінах, а також лінолеумне покриття підлог у кімнаті, кухні, вбиральні, коридорі. Добровільно відшкодувати завдану шкоду відповідачі відмовляються, що і послужило її підставою для звернення до суду з вказаним позовом. В подальшому, з врахуванням висновків судової будівельно-технічної експертизи, позовні вимоги уточнила, просила стягнути з відповідачів у солідарному порядку 7926 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 2000 грн. витрат по проведенню експертизи та 229,40 грн. судових витрат. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, підтвердив викладені у заяві фактичні обставини, в подальшому до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву, якою просила розгляд справи провести за її відсутності. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не спростовуючи факту затоплення квартири [PERSON] з вини відповідачів, просив суд, при постановлені рішення щодо визначення суми, що підлягає стягненню в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, врахувати, що витрати, які позивач понесе на здійснення ремонту, можуть бути меншими, чим визначено експертом. У задоволені позовних вимог, щодо відшкодування моральної шкоди, просив відмовити за недоведеністю її спричинення, а також з врахуванням того факту, що [PERSON] є літньою людиною, та сама намагалася усунути причини затоплення, звернувшись до відповідних органів, а отже відсутні неправомірні дії [PERSON] по відношенню до [PERSON]. Проти стягнення судових витрат на користь позивачки не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та представник третьої особи до судового засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Судом приймалось рішення за відсутності вказаних нез'явившихся відповідачів та представника третьої особи. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, роз'яснення спеціаліста Івлічевої Л.В., дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного. Так судом встановлено, що позивач, на підставі Договору дарування №4031 від 11.07.2005 року є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS], на підставі Свідоцтва про право власності від 22.01.1998 року та Свідоцтв про право на спадщину за законом від 25.12.2009 року. 08.10.2013 року відбулося залиття квартири [ADDRESS] по причині того, що в квартирі [ADDRESS] відпав вентель на врізці труби холодної води в квартиру, оскільки при встановлені водоміра, мешканцями квартири, вхідний вентель діаметром 20 мм., був недостатньо накручений на різьбу труби в стояк холодної води, що підтверджується актом складеним 08.10.2013 року майстром ЖЕК №3 ЖКП «Бриз», згідно якого в результаті затоплення у приміщеннях квартири 69 було видно сліди затікання води в кімнаті, вбиральні, кухні, на стелі по швам бетонних плит та по стінам, затікання води по шпалерам. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що затоплення приміщення квартири позивачки сталося внаслідок недбалого ставлення відповідачів до необхідності належного утримання водопровідних мереж. Відповідно до висновку Судової будівельно-технічної експертизи №125-075 від 24.07.2014 року, сума матеріальної шкоди, завданої внаслідок затоплення приміщення квартири [ADDRESS] становить 7926 грн. Згідно зі ст.1166 ЦК України, майнова шкода заподіяна майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.п. 18, 35 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08.10.1992 р. № 572 власники квартир зобов'язані забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла власник квартири повинен своєчасно повідомляти власника будинку про виявлені несправності, які порушують нормальну експлуатацію цього будинку та інше. Також, відповідно до вищезазначених Правил, власники квартири зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, а при появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла. Обов'язок власника квартири як споживача житлово-комунальних послуг утримувати внутрішньо-квартирне обладнання, слідкувати за його технічним станом, своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини, за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини, передбачений також і ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст.ст. 319, 322 ЦК України, власність зобов'язує. власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що з відповідачів у солідарному порядку на користь [PERSON] підлягає стягнення 7926 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок затоплення приміщення належної їй квартири. При цьому, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що витрати, які позивач понесе на здійснення ремонту, можуть бути меншими, чим визначено експертом виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. На підтвердження розміру спричиненої шкоди за клопотанням позивача було призначено та проведено судову будівельно-технічну експертизу, якою встановлено розмір витрат необхідних для усунення пошкоджень, які виникли внаслідок затоплення квартири. На спростування визначеного розміру шкоди будь-яких належних та допустимих доказів у передбаченому ст.ст. 10, 60 ЦПК України порядку представник відповідача [PERSON] суду не надав, а саме по собі посилання відповідача на неправильність визначеного розміру шкоди не дають підстав вважати цю обставину доведеною. Згідно ст..23 ч.ч.1,2 п.3 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. При цьому, як зазначено у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 - «під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Та може полягати, зокрема у моральних переживаннях у зв'язку з порушенням права власності» Відповідно до положень ст..1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що пошкодження майна внаслідок затоплення, стали джерелом негативних емоцій [PERSON]. Таким чином позивачці було завдано моральну шкоду, яка виразилася у душевних стражданнях пов'язаних, з пошкодженням її майна. З урахуванням обставин справи, та з огляду на вимоги розумності і справедливості суд вважає, що моральну шкоду, яку належить стягнути з відповідачів, слід визначити у розмірі 1000 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ними і документально підтверджені судові витрати а саме 2000 грн. витрат по проведенню експертизи; 229,40 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial