Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з неї на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 12\~942, 97 грн., мотивуючи тим, що всупереч умов укладеного кредитного договору № ZRNZRX57300095 від 01.07.2013 року між ним та відповідачем, остання своїх договірних зобовязань належним чином не виконує у звязку з чим у неї перед банком виникла заборгованість. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача в позовній заяві просив справу розглянути без його участі, не заперечив щодо винесення заочного рішення. Враховуючи те, що про час і місце розгляду справи відповідач була повідомлена в порядку, визначеному ст. 76 ЦПК України, про причини неявки до суду вона не повідомила, заперечення проти позову не подала, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст. 3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 статті 626 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то й права і обовязки виникають у кожного контрагента. Судом встановлено, що 01.07.2013 року відповідач звернулась до банку з заявою Позичальника № ZRNZRX57300095 з метою отримання кредиту. Цього ж дня між сторонами було укладено кредитний договір за вищевказаним номером, який складається із заяви кредитора та Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка». Відповідно до даного договору відповідач отримала кредит в сумі 4\~632,94 грн. у строк на 36 місяців з 01.07.2013 року по 30.06.2016 року для придбання техніки з перерахуванням кредитних коштів на розрахунковий рахунок, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,01 % в місяць, що складає 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З рахунку-фактури № СЧ-3863 від 01.07.2013 року слідує, що відповідач отримала кредитні кошти для придбання ноутбуку на суму у 4 998 грн. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем суду, слідує, що відсоткова ставка за весь період кредитування не змінювалась, а з грудня 2013 року у відповідача почала утворюватись прострочена заборгованість за наданий кредит. Перед укладенням кредитного договору відповідач була вільною в погодженні всіх умов кредитування в банку, з Умовами, тарифами, порядком погашення по кредиту вона була ознайомлена, погодилась з ними та надала свою згоду, що останні разом з її заявою складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить її підпис. Відповідач зобовязалась погасити заборгованість за кредитом до 30.06.2013 року, а також сплачувати відсотки за його користування, щомісячну винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 138,99 грн. та платіж у сумі 267, 92 грн. з 23 по 27 число кожного місяця, а за порушення кредитної дисципліни понад 90 днів сплатити пеню і штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (п 2.4.5.5 Умов). Належним чином не виконуючи умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків і комісії, на день звернення позивача до суду з даним позовом загальна заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 20.10.2016 року склала 12\~942,97 грн., яка включає в себе: заборгованість за кредитом 3\~990,41 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 3,25 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 1\~243, 49 грн., пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 6\~613,30 грн. та штраф 1\~092,52 грн. (500 грн. фіксована частина, 592,52 грн. процентна складова). Правильність проведеного позивачем розрахунку відповідачем не спростована, будь-яких клопотань на його спростування нею не заявлено, як і не було надано власного розрахунку, що свідчить про погодження з вказаною в позовній заяві сумою. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач не виконує умови кредитного договору, припинила погашення кредиту і відсотків та на день подачі позовної заяви до суду заборгувала позивачу грошові кошти. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобовязань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Підстав для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України суд не знаходить, оскільки відповідач в судове засідання не прибула, заперечень проти позову не подала та не надала суду будь-яких доказів на наявність обставин, які б мали істотне значення для вирішення справи. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, зобовязання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі. З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved