Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

У липні 2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Позовна заява вмотивована тим, що [INFO] померла [PERSON] . Разом із нею на час смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , її син - відповідач [PERSON] , який в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки, площею 0,1500 га для обслуговування житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] . Під час прибирання помешкання, в якому проживала [PERSON] до своєї смерті, позивачка в кінці серпня 2019 знайшла заповіт разом із державним актом на право приватної власності на землю. Вказує, що пропустила строк на прийняття спадщини з поважної причини та просить суд визначити їй додатковий строк в два місяці на прийняття спадщини за заповітом, відкритої після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 17.08.2021 через канцелярію суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Заярної М.А., в якій просять суд розглянути справу в підготовчому судовому засіданні за відсутності позивачки, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.35-38). Від [PERSON] 17.08.2021 через канцелярію суду надійшла заява, в якій зазначено, що відповідач із позовною заявою згоден у повному обсязі, просить справу розглядати за його відсутності (а.с.39-43). З врахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин суд вважає, що відсутні перешкоди для здійснення розгляду справи за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . (а.с.5) Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , із цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №267071 (а.с.7). З матеріалів спадкової справи №278/2019, відкритої Запорізькою районною державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] вбачається, що до нотаріальної контори 28.08.2019 звернулась [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом(а.с.22). За змістом заповіту від 12.07.2016, посвідченого секретарем Володимирівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, [PERSON] заповіла належну їй земельну ділянку [PERSON] .. Крім того, в заповіті зазначено, що всіх інших спадкоємців, де б вони не були і в якому стані не знаходилися, [PERSON] спадщини лишає (а.с.6, 23 зворот). Відповідно до довідки, наданої 11.07.2019 виконавчим комітетом Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , з 26.08.1999 по день смерті [INFO] . На день смерті спадкодавця разом із нею був зареєстрований та проживав син [PERSON] (а.с.23). Відповідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини. Частиною 2 статті 1220 ЦК України визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Таким чином позивачка мала звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у період 07.02.2019 (день смерті [PERSON] ) по 07.08.2019. Проте в порушення вимог діючого законодавства з такою заявою позивачка звернулася 28.08.2019 року. Порушення строку обгрунтовує необізнаністю про наявність заповіту. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 (справа № 6-1320цс17). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до п. 2, 6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність. Вирішуючи питання поважності пропуску строку для прийняття спадщини суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку [PERSON] для прийняття спадщини за заповітом та, з урахуванням умов заповіту щодо позбавлення спадщини всіх інших спадкоємців, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд вважає за необхідне визначити позивачці додатковий строк для прийняття спадщини. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, поверненню з державного бюджету на користь позивачки підлягає судовий збір у розмірі 50 відсотків від сплаченого нею при поданні позову, тобто, 454 грн (а.с.3). З урахуванням задоволення позову та визнання позову відповідачем, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає 50 відсотків від сплаченого нею при поданні позову судового збору, що складає 454 грн (а.с.3).

Outcome: approved