overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просила шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 30.04.1997 року Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис №254 розірвати, після розірвання шлюбу прізвище собі залишити Клестова. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності (а.с.19), позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності (а.с.16), проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що був зареєстрований 30.04.1997 року Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис №254 (а.с.6). Шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують з квітня 2013 року, сімейні відносини припинені, домашнього господарства не ведуть. Неповнолітніх дітей та майнових суперечок сторони не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 07.10.1994 року зареєстрували шлюб. У сторін є дитина : [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалось, намагання зберегти сімю були безрезультатними. Сторони мають різні характери, протилежні погляди на сімейне життя. Сторони переконались, що є різними людьми, а тому вирішили розірвати шлюб. З вересня 2014 року разом не проживають . Подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала за обставин зазначених у ньому, попросила розірвати шлюб .В зв'язку з її скрутним матеріальним становищем витрати по справі просить покласти на відповідача . Відповідач в судове засідання не з'явився , про день розгляду був повідомлений належним чином , про що свідчить поштове повідомлення . Відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України є підстави для винесення заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сімя сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21 січня 2006 року зареєстрували шлюб. Сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось, намагання зберегти сімю були безрезультатними. Сторони мають різні характери, протилежні погляди на сімейне життя. Сторони переконались, що є різними людьми, а тому вирішили розірвати шлюб. Подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. У судовому засіданні позивачка позов підтримала за обставин зазначених у ньому, попросила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі , не склались. Сімя сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд встановив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 27 квітня 2011 року з відповідачем зареєстрували шлюб. 20 грудня 2011 року у сторін народилась дитина, [PERSON] З 2011 року сторони проживали за адресою: [INFO]. З 2014 року до лютого 2015 року сторони проживали у м. Кіровограді. Починаючи з 2015 року відносини між сторонами почали погіршуватись, що призвело до припинення шлюбних відносин. З лютого 2015 року сторони проживають окремо. Відповідач [PERSON] не розуміє та не хоче розуміти проблеми, що виникають у сторін, не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу у сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За наявності вищезазначеного, позивачка вважає, що збереження у подальшому сімї є неможливим, збереження шлюбу суперечить її інтересам. У судовому засіданні представники позивачки [PERSON] за довіреністю [PERSON] та [PERSON] позов підтримали за обставин зазначених у ньому, просили позов задовольнити. Не заперечували проти винесення у справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Оскільки відповідач, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності в судове засідання не зявився, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представники позивачки не заперечують проти винесення у справі заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сімя сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачка [PERSON] у цій справі понесла судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 487,20 грн, що підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 31 серпня 2013 року з відповідачем зареєстрували шлюб. Дітей у сторін немає. Шлюбні відносини припинені з березня 2015 року. Спільне життя у сторін не склалось, намагання позивачки зберегти сімю результату не дали, сторони мають різні погляди на сімейне життя. [PERSON] більше року не працював, матеріально сімю не забезпечував, поїхавши на заробітки знайшов іншу жінку з якою проживає. Тепер сторони не ведуть спільного господарства, мають окремі бюджети, а тому подальше спільне проживання та збереження сімї неможливе. У судове засіданні позивачка [PERSON] не зявилась, однак надіслала до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути за її відсутності, позов підтримує, просить понесені судові витрати залишити за нею. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, про причину неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Оскільки відповідач, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності в судове засідання не зявився, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сімя сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачка [PERSON] у цій справі понесла судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 487,20 грн. Згідно заяви [PERSON], просить залишити за нею понесені судові витрати. Беручи до уваги принцип диспозитивності у цивільному судочинстві, суд уважає залишити за позивачкою понесені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-25 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. Зазначала, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що вона з чоловіком перестали розуміти один одного, шлюбні відносини не підтримують, ведуть окремі бюджети, однією сім'єю не проживають, просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею, [PERSON], та [PERSON] 05 березня 2011 року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 246, після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище. У судове засідання [PERSON] не з`явилась, однак подала до суду заяву, у якій просила розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала. [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку із чим розгляд справи проводиться у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, ведуть самостійні бюджети, шлюб має формальний характер. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам [PERSON] та [PERSON], а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. Зазначала, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 1997 року. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], 1998 року народження, [PERSON], 2001 року народження, [PERSON], 2009 року народження. Посилаючись на те, що вона з чоловіком перестали розуміти один одного, шлюбні відносини не підтримують, ведуть окремі бюджети, однією сім'єю не проживають, просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею, [PERSON], та [PERSON] 11 жовтня 1997 року у Одрадокам'янській сільській раді Бериславського району Херсонської області, актовий запис № 14, вирішити питання про державне мито при реєстрації розірвання шлюбу. [PERSON] у судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати у її відсутність. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом із тим, подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 1997 року. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, ведуть самостійні бюджети, шлюб має формальний характер. 24 грудня 2015 року [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, однак подав до суду заяву про залишення позову без розгляду, не маючи на це процесуальних підстав, оскільки залишення позову без розгляду є диспозитивним правом позивача. 21 січня 2016 року [PERSON] через канцелярію суду подав заяву, у якій просив справу про розірвання шлюбу розглядати у його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечував. З огляду на те, що і позивач, і відповідач вказали своє місце проживання у м. Яготині, спір відповідно до ч. 2 ст. 110 ЦПК України може бути розглянутим Яготинським районним судом Київської області. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам [PERSON] та [PERSON], а тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. Разом із тим, вимоги позивачки в частині вирішення питання про стягнення державного мита при реєстрації розірвання шлюбу задоволенню не підлягають, оскільки вирішення такого питання не відноситься до компетенції суду.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. Зазначала, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 червня 1987 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Посилаючись на те, що вона з чоловіком перестали розуміти один одного, шлюбні відносини не підтримують, ведуть окремі бюджети, однією сім'єю не проживають, у добровільному порядку відповідач шлюб розірвати не бажає, просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею, [PERSON], та [PERSON] 20 червня 1987 року у м. Холмськ Сахалінської області, актовий запис № 284. У судове засідання [PERSON] не зявилась, однак надала до суду заяву, у якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку із чим справа розглядається судом у заочному порядку. Вивчивши надані докази, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 червня 1987 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, ведуть самостійні бюджети, шлюб має формальний характер, відповідач у добровільному порядку розірвати шлюб не бажає. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам [PERSON] та [PERSON], а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. Зазначала, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 лютого 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що вона з чоловіком перестали розуміти один одного, шлюбні відносини не підтримують, ведуть окремі бюджети, однією сім'єю не проживають, просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею, [PERSON], та [PERSON] 27 лютого 2009 року у виконавчому комітеті Фарбованської сільської ради Яготинського району Київської області, актовий запис № 01. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Пояснила, що примиритись з чоловіком не бажає, вжиті ухвалою суду заходи щодо примирення подружжя результату не дали, чоловік її зраджував. [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, у звязку із чим розгляд справи проводиться у заочному порядку. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 лютого 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, ведуть самостійні бюджети, шлюб має формальний характер. Вжиті ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 26 грудня 2015 року заходи щодо примирення подружжя результату не дали. Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 20) [PERSON] зверталась до суду із клопотанням про скорочення призначеного судом строку для примирення подружжя, оскільки відповідач зраджував позивачці (а.с. 22). За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам [PERSON] та [PERSON], а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою. Зазначала, 23 травня 2015 року померла її мати, [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить нерухоме майно. Посилаючись на те, що у визначений законом строк вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може, у зв'язку з тим, що нотаріус не має можливості перевірити факт родинних відносин між нею та спадкодавцем, через відсутність свідоцтва про одруження [PERSON] та зміну прізвища на Моісеєнко, просила встановити, що [PERSON], [INFO], є рідною донькою [PERSON], яка померла 23 травня 2015 року. У судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги і просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Однак від представника заінтересованої особи до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника заінтересованої особи, у якій він, крім іншого, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечував. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши надані докази, дійшов наступних висновків. Судом установлено, що 23 травня 2015 року померла [PERSON] (а.с. 6). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить нерухоме майно. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] є донькою [PERSON], показавши, що тривалий час знають [PERSON], [PERSON] з нею працював, бував у неї в дома, вона, [PERSON], називала [PERSON] мамою, а [PERSON] називала [PERSON] донею. [PERSON] показала, що вона є сусідкою [PERSON], [PERSON] перед смертю забрала свою маму [PERSON] до себе. Як вбачається з свідоцтва про народження, прізвище заявника вказано [PERSON]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 18 листопада 1987 року заявниця змінила прізвище на Моісеєнко (а.с. 9). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 17 березня 1989 року після укладення шлюбу прізвище заявниці змінено з Моісеєнко на [PERSON] (а.с. 8). Однак заявник не може надати свідоцтво про укладення шлюбу, за яким вона змінила прізвище із [PERSON] на Моісеєнко, оскільки такий шлюб укладався на території Росії. Відповідно до ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Ураховуючи наведене, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved