overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У листопаді 2016 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем вони знаходяться у\~ шлюбі, зареєстрованому 18 жовтня 2013 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 486, між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу спільних дітей не мають. З відповідачем вони не проживають з липня 2015 року, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено, просить розірвати шлюб. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність, судові витрати просить віднести на її рахунок (а.с.7,17). Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи за місцем реєстрації, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, до судового засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, клопотань не надходило (а.с. 18). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач перебуває з відповідачем в шлюбі, що зареєстрований 18 жовтня 2013 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 486, між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6).\~ Позивач з відповідачем\~ з липня 2015 року не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Відповідач проживає окремо. Причиною розірвання шлюбу є взаємне непорозуміння подружжя. Спір щодо розподілу спільного майна між сторонами відсутній. Розірвання шлюбно-сімейних стосунків пройшло належне випробування часом, шлюб відновити неможливо. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Так, позивач подала до суду позов про розірвання шлюбу відповідно до ст.110 СК України. Тому суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, відсутність спільних дітей, встановив, що при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, в звязку з чим позов слід задовольнити. За заявою позивача судові витрати понести на її рахунок (а.с. 3). Відповідно до ст.ст. 105, 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем вони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 26 квітня 2012 року Виконавчим комітетом Степової сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 03. Від шлюбу мають дітей [PERSON], 16 серпня 2010 року, [PERSON], [INFO]. З листопада 2016 року спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність, а судові витрати розділити порівну (а.с. 23). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що позов визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згодний (а.с.22). Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач перебуває з відповідачем у шлюбі, що зареєстрований 26 квітня 2012 року Виконавчим комітетом Степової сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 03, між [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Сторони мають спільних дітей [PERSON], 16 серпня 2010 року, [PERSON], [INFO] (а.с. 8, 9). Позивач з відповідачем з листопада 2016 року не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільне господарство. Відповідач проживає окремо. Причиною розірвання шлюбу є взаємне непорозуміння подружжя. Оскільки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а розірвання шлюбно-сімейних стосунків пройшло належне випробування часом, шлюб відновити неможливо. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Так, позивач подала до суду позов про розірвання шлюбу відповідно до ст.110 СК України. Тому суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, відсутність майнового спору та наявніх неповнолітніх дітей, встановив, що при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, в зв'язку з чим позов слід задовольнити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору, суд враховує обставини на які посилається кожна із сторін на обґрунтування підстав розірвання шлюбу, характер стосунків, які склалися між сторонами, на час розірвання шлюбу. Суд вважає, що збереження нормальних стосунків в сімї, які базуються на почуттях любові, взаємної поваги та допомоги, залежить від обох сторін, а тому кожна із сторін несе відповідальність за те, що шлюб розпався. За таких підстав, суд вважає за доцільне розподілити судові витрати зі сплати судового збору на кожну із сторін порівну. Оскільки весь судовий збір сплачений позивачем, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1/2 частка судового збору. Відповідно до ст.ст. 105, 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем вони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 27.01.2001 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 05. Від шлюбу мають спільних малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З 2015 року спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність, спір щодо спільного майна подружжя відсутній (а.с. 25). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що позов визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згодний (а.с.24). Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач перебуває з відповідачем у шлюбі, що зареєстрований 27.01.2001 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 05, між [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Сторони мають спільних малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], згідно зі свідоцтв про народження (а.с. 6,7), які проживають разом з позивачем. Позивач з відповідачем з 2015 року не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Відповідач проживає окремо, а з 22.12.2015 року відбуває покарання у Криворізькі виправній колонії № 80. Причиною розірвання шлюбу є взаємне непорозуміння подружжя, малолітні діти проживають зараз та після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачем, спору щодо місця проживання, утримання, виховання дитини, та спору щодо розподілу спільного майна між сторонами не має. Розірвання шлюбно-сімейних стосунків пройшло належне випробування часом, шлюб відновити неможливо. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Так, позивач подав до суду позов про розірвання шлюбу відповідно до ст.110 СК України. Тому суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, наявність двох спільних малолітніх синів та перебування відповідача у місцях позбавлення волі, встановив, що при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а також інтересам їх спільних дітей, що має істотне значення, в зв'язку з чим позов слід задовольнити. Щодо сплати судового збору, то позивач, згідно довідки МСЕК від 01.03.2016 року є інвалідом другої групи та звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях (п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»). Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст.ст. 105, 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернулась до суду з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 24.11.2007 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.11.2007 року у Дзержинському відділі РАЦС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 871. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

у листопаді 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що між нею та відповідачем - [PERSON] 21.11.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, за актовим записом № 1466 зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовної заяви зазначає, що на протязі останніх двох років сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач та відповідач мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, за глибоким переконанням позивача немає подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, також зазначила що позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в заяві зазначив, що позов визнає. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.11.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, за актовим записом № 1466 (а.с. 8). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин на протязі останніх двох років, позивач примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

у листопаді 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що між нею та відповідачем - [PERSON] 26 липня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Кам'янець-Подільському Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, за актовим записом № 470 зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] - [INFO] В обґрунтування позовної заяви зазначає, що спочатку сімейне життя складалось добре, проте протягом останніх років шлюбні відносини між ними поступово погіршились. Тепер у відносинах позивача та відповідача взагалі відсутнє порозуміння. Позивач та відповідач не зійшлись характерами. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, також зазначила що позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в заяві зазначив, що позов визнає. Також надав письмові пояснення на позовну заяву про розірвання шлюбу. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 липня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Кам'янець-Подільському Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, за актовим записом № 470 (а.с. 4). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, позивач примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні у позивача. На даний час матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач у належному розмірі не надає. Тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача починаючи із дня подачі позову і до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти заявленого розміру аліментів. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров′я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітня дитина знаходиться на утриманні своєї матері. В добровільному порядку відповідач не надає допомогу в належному розмірі, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліменти в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 16.09.2014 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність спільних інтересів та порозуміння, різні погляди на права і обовязки подружжя. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе. Сторони в судове засідання не прибули, надіслали до суду письмові заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутність. Позивач позовні вимоги підтримала, проти чого відповідач не заперечив. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сімї неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.09.2014 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивачка та відповідач не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. У сімї немає перспективи возз'єднання. До порозуміння сторони не прагнуть, у кожного сформувався свій погляд на життя та інтереси, а йти на поступки один одному подружжя не бажає. В письмовій заяві до суду позивачка наполягала на розірванні шлюбу, вважаючи примирення і збереження їх сімї неможливим, проти чого відповідач, в свою чергу, не заперечив. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дитини, тому є підстави для розірвання шлюбу. Місцем проживання неповнолітнього сина сторін [PERSON] суд визначає з матірю, оскільки спору про це у них не виникло. З відповідача належить стягнути судовий збір, понесений позивачкою при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 23.01.2009 року, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яку просила залишати на її утриманні. В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність спільних інтересів та порозуміння, різні погляди на права і обовязки подружжя. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе. Сторони в судове засідання не прибули, надіслали до суду письмові заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутність. Позивач позовні вимоги підтримала, просила поновити їй дошлюбне прізвище, проти чого відповідач не заперечив. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сімї неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.01.2009 року, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивачка та відповідач не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. У сімї немає перспективи возз'єднання. До порозуміння сторони не прагнуть, у кожного сформувався свій погляд на життя та інтереси, а йти на поступки один одному подружжя не бажає. В письмовій заяві до суду позивачка наполягала на розірванні шлюбу, вважаючи примирення і збереження їх сімї неможливим, проти чого відповідач, в свою чергу, не заперечив. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дитини, тому є підстави для розірвання шлюбу. Місцем проживання неповнолітньої доньки сторін [PERSON] суд визначає з матірю, оскільки спору про це у них не виникло. У відповідності до ст. 113 СК України вимоги позивачки щодо відновлення її дошлюбного прізвища також підлягають задоволенню. З відповідача належить стягнути судовий збір, понесений позивачкою при подачі позову.

Outcome: approved