Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача 6355,16грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням належного йому автомобіля «Renault kangoo» в ДТП 13.11.2012 р., та судові витрати. Позовні вимоги мотивував тим, що автомобіль пошкоджений в ДТП з вини відповідача; невідшкодована шкода полягає у втраті товарної вартості транспортного засобу, визначеної спеціалістом у [PERSON] про визначення вартості матеріального збитку на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів. Пояснив, що раніше він звертався з подібним позовом до суду, але після відмови йому у позові рішенням від 24.05.2013р., змінились обставини і виникли нові підстави для звернення до суду, а саме: він на даний час повністю виконав зобовязання перед банком за кредитним договором і договором застави рухомого майна (з приводу придбаного в кредит автомобілю), крім того він сплатив кредитору суму втраченої заставної вартості 6355,16грн. тобто в розмірі, рівному вказаній втраті товарної вартості, тому вважає, що має право на відшкодування завданої йому шкоди у повному обсязі, в тому числі на відшкодування відповідачем втрати товарної вартості. Як пояснив позивач, за даним страховим випадком він звертався до страховика АТ «СК «АХА Страхування», на підставі договору страхування від 16.10.2012р. №0610Га/12к/п, страховик свої зобовязання перед ним виконав належним чином, повністю - шляхом перерахування страхової виплати виконавцю відновлювального ремонту; претензій до страховика він не має, але страховою виплатою йому не покрито втрату товарної вартості пошкодженого автомобіля в розмірі 6355,16грн. Такі дії страховика не оспорює, вважає правомірними, враховуючи межі зобовязань, взятих страховиком на себе за договором страхування. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на чинне рішення суду від 24.05.2013р. між тими ж сторонами про той самий предмет спору, яким позивачу було відмовлено у стягненні з відповідача вказаної суми, тому вважає, що підстави для задоволення позову відсутні. Проте, відповідач не заперечує, що ДТП дійсно мала місце, що ДТП сталась з його вини, і що він був притягнутий до адміністративної відповідальності за дане правопорушення; не заперечує, що дійсно автомобіль позивача був пошкоджений в ДТП, але вважає, що втрата товарної вартості позивачем явно завищена. Пояснив, що після ДТП він пропонував позивачу відшкодувати шкоду у розмірі 100 доларів США, на його думку в достатній сумі для відновлення автомобіля від пошкоджень і відшкодування втрати товарної вартості, але позивач від даних грошей тоді відмовився; у подальшому, на виконання рішення суду від 24.05.2013р. він виплатив позивачу 850грн. - на відшкодування шкоди в межах передбаченої договором страхування франшизи. Відповідач також не оспорює правомірність дій страховика за даним страховим випадком, в тому числі погоджується з тим, що договором страхування не передбачено взяття страховиком на себе зобовязання по відшкодуванню втрати товарної вартості, не заявив клопотань про притягнення страховика до участі у справі. З даних підстав страховик АТ «СК «АХА Страхування» не залучався до участі у даній справі, і позивачем правильно визначено належного відповідача. Розглядаючи дані позовні вимоги по суті, суд дійшов висновку, що в даному випадку відсутні підстави для закриття провадження у даній справі. При цьому суд виходив з наступного: Раніше позивач звертався до суду з позовом до відповідача про відшкодування йому шкоди, заподіяної внаслідок даної ДТП. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.05.2013р. у цивільній справі за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди позов було задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача на відшкодування шкоди 850грн. (в межах франшизи за умовами договору страхування); у позові в частині вимог про відшкодування моральної шкоди, витрат на проведення оцінки експертом 800грн. та в частині вимог про стягнення з відповідача суми 6355,16грн. (втрати товарної вартості) було відмовлено. Як видно з даного рішення, відмовляючи в позові в частині вимог про стягнення втрати товарної вартості в сумі 6355,16грн., суд виходив з того, що вказаний автомобіль був придбаний у кредит, позивач не мав наміру на його реалізацію, і автомобіль як рухома річ ще не набув ознак товару. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17.07.2013р. дане рішення суду першої інстанції залишено без змін. Позивач вдруге звернувся до суду 30.07.2014р. з позовом, який розглядається в даній цивільній справі. Ухвалою Броварського міськрайонного суду від 3.03.2015р. провадження в даній справі було закрито за п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України з тих підстав, що є рішення Броварського міськрайонного суду від 24.05.2013р., яким вирішено спір між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 13.05.2015р. вказана ухвала суду першої інстанції від 3.03.2015р. про закриття провадження у справі скасована, справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції. В даній ухвалі апеляційний суд зазначив, що рішенням Броварського міськрайонного суду від 24.05.2013р. було відмовлено в задоволенні позову [PERSON], оскільки автомобіль [NUMBER], як рухома річ не набув ознак товару, а саме кредит на його придбання не було погашено, і автомобіль перебував під заставою; проте, 17.07.2014 р. [PERSON] повністю погашено кредитне зобовязання по вказаному автомобілю, а тому з'явилися законні підстави для звернення до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди, а саме щодо втрати товарної вартості вказаного автомобіля внаслідок ДТП, і що в даному випадку, хоча спір існує між тими ж сторонами і про той самий предмет, але позов подано з інших підстав. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані докази, суд встановив такі факти і дійшов таких висновків: З постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2012 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності встановлено, що 13 листопада 2012 року [PERSON], відповідач в справі, в м. Бровари по вул.. Чкалова біля будинку № 9-а на території автостоянки ПП «Завадський», керуючи автомобілем [NUMBER], та рухаючись заднім ходом, не переконався в безпечності і допустив зіткнення з припаркованим автомобілем Renault, д\\н АА 3736 МК, належним [PERSON], внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження; після чого залишив місце дорожньо- транспортної пригоди. За вказані дії [PERSON] притягнутий до адмін. відповідальності за ст..124, 122-4 КУАП. Таким чином, встановлено факт ДТП, факт пошкодження в даній ДТП автомобіля Рено, належного позивачу, і встановлено вину відповідача в даній ДТП та відповідно його вину в пошкодженні автомобіля позивача. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль [NUMBER], 2012 року випуску, зареєстрований на праві власності за позивачем [PERSON], дата реєстрації 26.09.2012р., на підставі довідки- рахунку від 25.09.2012р. Згідно довідки ПАТ «Креді [PERSON] банк» - між банком і [PERSON] 16.10.2012р. було укладено кредитний договір № 1\\1248654; станом на 21.07.2014р. залишок заборгованості за даним кредитним договором складає 0,00грн. З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вбачається, що з даного Реєстру 24.07.2014р. вилучено запис про обтяження, підстава обтяження- договір застави z1\\1248654 від 16.10.2012р., обтяжувач ПАТ «Креді [PERSON]», боржник [PERSON]. З заяви боржника [PERSON] кредитору ПАТ «Креді [PERSON]» від 8.07.20113р., квитанції № 4392611-1 від 4.07.2013р. вбачається, що [PERSON] 4.07.2013р. на вимогу кредитора сплатив останньому суму 6355,16грн. втрачену заставну вартість предмету застави, призначення платежу - зарахування коштів згідно кредитного договору № 1\\1248654 від 16.10.2012р., платник [PERSON] Таким чином, позивач станом на час ДТП був власником транспортного засобу, купленого ним за кредитні кошти, і мав не виплачений кредит, а автомобіль станом на час ДТП і розгляду справи в 2013 році перебував у заставі на забезпечення вказаного кредитного договору. Після звернення до суду і ухвалення судом рішення 24 травня 2013року, наведеного вище, позивач як боржник за кредитним договором і заставодавець на виконання своїх зобовязань за договором застави сплатив кредитору втрачену заставну вартість автомобіля (заставного майна) у звязку з його пошкодженням, причому сплачена заставодавцем заставоутримувачу втрачена заставна вартість була рівною втраті товарної вартості вказаного автомобілю. У подальшому позивач як боржник у кредитному договорі і в договорі застави свої зобовязання виконав повністю, і станом на час звернення до суду з новим позовом в 2014 році вже не існувало жодних обмежень і обтяжень щодо даного автомобілю, тобто змінились обставини, і позивач отримав нові підстави для звернення до суду з даним позовом. На даний час автомобіль перебуває у власності і в повному розпорядженні та користуванні позивача. Станом на час розгляду даної цивільної справи шкода, заподіяна внаслідок пошкодження вказаного автомобіля в ДТП з вини відповідача, позивачу відшкодована частково у такий спосіб: Страховиком АТ «СК «АХА Страхування» - у вигляді страхового відшкодування вартості відновлювального ремонту, перерахованого виконавцю ремонту, зменшеного на розмір франшизи, передбаченої договором страхування, і відповідачем у розмірі франшизи в сумі 850грн. Згідно [PERSON] про визначення вартості матеріального збитку від 12.12.2012р., виконаного ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза Стандарт», матеріальний збиток, заподіяний власнику транспортного засобу Renault kangoo д\\з АА 3736 МК, станом на 12.12.2012р. становить 12401,37 грн., з них вартість відновлювального ремонту 6046,21 грн. та втрата товарної вартості 6355,16 грн. Як видно з даного звіту, дослідження проведено спеціалістом, що мав відповідну кваліфікацію і дозвіл на виконання оціночних робіт; дослідження і розрахунки проведено на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом МЮ України від 24.11.2003р. Як пояснили сторони у судовому засіданні, і як видно з наявних у справі повідомлень про виклик учасників ДТП для участі в проведенні обстеження транспортного засобу, дослідження спеціалістом пошкодженого автомобіля відбулось у присутності обох учасників ДТП, в тому числі в присутності відповідача. Суд не вбачає підстав для недовіри даному Висновку спеціаліста, і приймає його як належний і достовірний доказ, поданий позивачем на підтвердження розміру матеріальної шкоди, зокрема на підтвердження розміру втрати товарної вартості автомобіля, як складової частини матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу його пошкодженням в ДТП. Посилання відповідача, що позивач явно завищив розмір втрати товарної вартості є необґрунтованими і такими, що суперечать доказам, наявним у справі. Ніяких доказів на спростування поданого позивачем [PERSON] про визначення вартості матеріального збитку відповідач суду не подав і не заявив про наявність таких доказів. Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільних прав, має право на їх відшкодування. Згідно ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі. Згідно п.8.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів - вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості (ВТВ). Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідне ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Згідно ст. 29 та ст.32 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників транспортних засобів» (далі Закон про страхування) страховик відшкодовує витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу; і не відшкодовує втрату товарної вартості. Таким чином, позивач має право на повне відшкодування шкоди, завданої йому пошкодженням належного йому автомобіля, в тому числі і на відшкодування йому втрати товарної вартості, а відповідач є тією особою, яка зобовязана відшкодувати шкоду, завдану з його вини майну позивача. В даному випадку відповідач зобов'язаний відшкодувати шкоду в частині, яка не покрита страховою виплатою, і в тій частині, відшкодування якої не передбачено договором страхування і Законом про страхування. Враховуючи виявлений спеціалістом обсяг і характер пошкоджень автомобіля, визначену ним вартість відновлювального ремонту, в тому числі необхідність проведення кузовних робіт, враховуючи, що автомобіль був позивачем набутий у власність новим, перебував в експлуатації менше трьох місяців і до даної ДТП не мав інших пошкоджень, то безперечною є втрата товарної вартості вказаного автомобілю у звязку з його пошкодженням в ДТП, і безсумнівним є заподіяння позивачу вказаної матеріальної шкоди. Крім того, суд враховує, що позивач на виконання зобовязань за кредитним договором і договором застави сплатив кредитору заставоутримувачу втрачену заставну вартість предмету застави в розмірі 6355,16грн. - у розмірі, рівному втраті товарної вартості, тобто поніс реальні збитки на вказану суму. Таким чином, втрата товарної вартості в даному випадку підлягає відшкодуванню відповідачем. Позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Також на підставі ст.88 ЦПК України відшкодуванню відповідачем підлягають понесені позивачем судові витрати - сплачений ним судовий збір у розмірі 243,60грн., що підтверджено квитанцією про сплату судового збору. На підставі ст.1188, 1194, 1166, 22 ЦК України,

Outcome: approved