Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

У липні 2015р. позивачі звернулись до суду з даним позовом. Посилались на те, що вони знаходились з відповідачем у трудових відносинах. Починаючи з червня - липня 2014р. відповідачем заробітна плата нараховувалась, але не виплачувалась з посиланням на різні причини - відсутність достатнього фінансування державного бюджету, організаційні причини, пов'язані з проведенням АТО та таке інше. До часу звернення з позовом заборгованість по заробітній платі не виплачена. Відповідач в добровільному порядку відмовляється виплатити заборгованість по заробітній платі з посиланням на те, що начебто вона виникла в період часу, коли державним вищим навчальним закладом ДонНТУ керував інший склад ректорату та місцезнаходження університету як юридичної особи було зареєстроване у м. Донецьку по вул. Артема, 58. Позивачі також вважають незаконними рішення, дії та бездіяльність відповідача, який заявляє, що трудові правовідносини з ними, починаючи з 03.11.2014 року у зв'язку з переведенням ДонНТУ в м. Красноармійськ за наказом Міністерства освіти України від 03.10.2014 року №1129 припинені в односторонньому порядку на підставі п.6 ст.36 КЗпП України, чим порушує їхні трудові права щодо оплати праці. Міністерство освіти і науки України є засновником ДонНТУ, а тому у разі недостатності коштів у відповідача має нести солідарну відповідальність за зобов'язаннями університету. Просили визнати незаконними рішення, дії та бездіяльність відповідача щодо припинення трудових відносин у зв'язку з переміщенням ДВНЗ ДонНТУ в інший населений пункт відповідно до наказу Міносвіти України від 03.10.2014 року №1129, зобов'язати відповідача та співвідповідача виконати певні дії по відновленню з позивачами трудових правовідносин з дотриманням норм трудового законодавства (ст.ст. 22, 36 п.6, 40 п.1 КЗпП України) та поновлення їх на роботі. Стягнути солідарно з відповідачів на користь позивачів: [PERSON] одноразово заборгованість по зарплаті та іншим грошовим нарахуванням - 4786, 46 грн., компенсацію втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків їх виплати у сумі - 2239,07грн., середній заробіток за час затримки розрахунку, розраховуючи з дати припинення трудових правовідносин, у відшкодування моральної шкоди - 5000,00 грн. [PERSON] одноразово заборгованість по зарплаті та іншим грошовим нарахуванням - 13221,14 грн., компенсацію втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків їх виплати у сумі - 6224, 74 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку розраховуючи з дати припинення трудових правовідносин, у відшкодування моральної шкоди -5000,00 грн. [PERSON] одноразово заборгованість по зарплаті та іншим грошовим нарахуванням - 4372,66 грн., компенсацію втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків їх виплати у сумі - 2087, 92 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку розраховуючи з дати припинення трудових правовідносин, у відшкодування моральної шкоди - 5000,00 грн. [PERSON] одноразово заборгованість по зарплаті та іншим грошовим нарахуванням - 17744, 19 грн., компенсацію втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків їх виплати у сумі - 8238, 72 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку розраховуючи з дати припинення трудових правовідносин, у відшкодування моральної шкоди - 5000,00 грн. [PERSON] одноразово заборгованість по зарплаті та іншим грошовим нарахуванням - 4916, 37 грн., компенсацію втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків їх виплати у сумі - 2275, 61 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку розраховуючи з дати припинення трудових правовідносин, у відшкодування моральної шкоди - 5000,00 грн. [PERSON] одноразово заборгованість по зарплаті та іншим грошовим нарахуванням - 7136,90 грн., компенсацію втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків їх виплати у сумі - 3395,34 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку розраховуючи з дати припинення трудових правовідносин, у відшкодування моральної шкоди - 5000,00 грн.. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено. У апеляційній скарзі позивачі просять скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення їх позову у повному обсязі. Посилаються на незаконність та необґрунтованість рішення, не відповідність його вимогам ст.ст. 213 - 214 ЦПК України, так як при ухваленні рішення не було додержано вимог ст.ст. 8, 10, 11, 27, 57-61, 137 ЦПК України. Зокрема, зазначають, що суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, визнав встановленими недоведені відповідачем обставини та не підтверджені належними і допустимими доказами, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом було порушено принцип верховенства права та неправильно застосовано норми матеріального права, що регулюють спірні трудові правовідносини, порушено норми процесуального права в частині відмови у розгляді заяв та клопотань відповідно до ст. 137 ЦПК України щодо витребування у відповідача та безпосередньо у державного органу, наприклад УПФУ, відомостей про позивачів, як застрахованих осіб, з метою ідентифікації штатних працівників та підтвердження суми нарахованої та невиплаченої заробітної плати (доходу) за спірний період, проти чого заперечував відповідач. При розгляді справи було порушено принцип змагальності сторін, суд не сприяв у здійсненні позивачами прав, визначених ст. 27 ЦПК України, не надіслав текст заперечень відповідача на адресу, яку вони повідомляли у позовній заяві. Без дослідження та перевірки доказами суд прийняв фактично голослівну позицію відповідача ДВНЗ «ДонНТУ», який в запереченнях проти позову посилається на невизнання чи оспорювання факту перебування позивачів у трудових відносинах, так як начебто вони не подавали заяв про працевлаштування, не укладали трудових договорів (контрактів) про працевлаштування в системі освіти України, внаслідок чого заперечує проти наявності будь-якої заборгованості по зарплаті. Співвідповідач - Міністерство освіти та науки України у запереченнях проти позову фактично визнав факт припинення виплати заробітної плати по ДонНТУ, починаючи з липня 2014р., що призвело до утворення заборгованості, так як казначейське обслуговування одержувачів бюджетних коштів було зупинене. Суд безпідставно не врахував надані ними докази - завірені копії трудових книжок, розрахунково - платіжні відомості про нараховану та невиплачену заробітну плату за спірні періоди трудових правовідносин, копії листів до відповідача. Натомість суд необґрунтовано прийняв до уваги заперечення відповідача проти реальних фактів та обставин трудових правовідносин без надання відповідачем належних та допустимих доказів. Не враховано, що перереєстрація Статуту університету відбулась лише в частині зміни юридичної адреси місця знаходження, тому у відповідача залишились діючими всі трудові договори (контракти) між працівниками (викладачами) та університетом, які діяли станом до 22.10.2014р., тобто до перереєстрації, а тому не відповідає нормам КЗпП України твердження відповідача про те, що начебто після 22.10.2014р. від почав кадровий розпис з «чистого аркуша», а тому трудові договори, які мали місце до цього часу він начебто не визнає. Відповідач в письмових запереченнях, а потім і суд в рішенні залишив без правової оцінки доводи позивачів щодо допущених відповідачем порушень трудових прав, визначених ст.ст. 36 п.6, 97,115, 120 КЗпП України щодо недодержання порядку визначення трудових відносин у зв'язку з переміщенням університету в іншу місцевість. Суд не розглянув їх письмове клопотання про витребування у відповідача та відповідного державного органу УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька (яке тимчасово розміщене у м. Красноармійську) відомості про позивачів, як застрахованих осіб, з метою ідентифікації штатних працівників та підтвердження суми нарахованої і невиплаченої заробітної плати за період з липня по вересень 2014р.. В засідання апеляційного суду сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені, що підтверджено отриманням 05.02.2016р. кожним з позивачів особисто SMS - повідомлень, а представниками відповідачів ДВНЗ ДонНТУ та Міністерства освіти і науки України05.02.2016р. отримані телефонограми із зазначенням часу та місця розгляду справи. Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові з наступних підстав. Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив із того, що матеріалами справи встановлено, що позивачі знаходились у трудових правовідносинах з відповідачем державним вищим навчальним закладом «Донецький національний технічний університет», їм нараховувалась та виплачувалась заробітна плата у строки, визначені ст. 115 КЗпП України. З червня - липня 2014р. заробітна плата відповідачем нараховувалась, але не виплачувалась, з посиланням на різні причини (відсутність достатнього фінансування державного бюджету, організаційні причини, пов'язані з АТО та таке інше). На теперішній час заробітна плата позивачам не виплачена, однак суд не вважає, що вказані обставини свідчать про неправомірність дій та бездіяльність відповідача. У зв'язку із збройним конфліктом на території м. Донецьк університет згідно наказу Міністерства освіти і науки України від 03.10.2014 року № 1129 «Про організацію освітнього процесу у Донецькому національному технічному університеті» проводить свою діяльність за адресою: м. Красноармійськ, пл. Шибанкова, 2, внесені відповідні зміни до Статуту. На сайті університету було розміщено відповідну інформацію та запропоновано працівникам, студентам, аспірантам, докторантам заповнити реєстраційну заяву через мережу Інтернет або у інший доступний спосіб повідомити про продовження роботи в системі освіти України. Однак позивачі не висловили свій намір працювати в системі освіти України, не надали заяв про працевлаштування, не уклали трудових договорів (контрактів), тому трудові книжки позивачів не зберігаються у відповідача, оскільки вони не перебувають у трудових відносинах з відповідачем. Будівлі та споруди університету у м. Донецьку захоплені невідомими особами, відсутній доступ до будь-якої документації вищого навчального закладу, у тому числі документів кадрового обліку працівників, трудових книжок, особових справ працівників, що робить неможливим встановлення факту перебування у трудових відносинах осіб з університетом, наказів за особовим складом. Позивачами на надано доказів факту перебування у трудових відносинах з відповідачем та виникнення у відповідача заборгованості перед позивачами щодо виплати зарплати та інших компенсаційних виплат. В зв'язку з тим, що між позивачами та відповідачем не було укладено трудових договорів, вимога щодо погашення заборгованості по заробітній платі та відновлення трудових відносин з позивачами є безпідставною. Суд також зазначив, що позивачами не доведений факт порушення відповідачами трудового законодавства, а саме, позивачі перебувають в зоні АТО, а згідно з п.6 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об'єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на Російську Федерацію як на державу, що здійснює окупацію. З вказаними висновками суду погодитись неможливо, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, вимогам матеріального і процесуального права, судом зроблені взаємовиключні висновки про те, що позивачі перебували у трудових відносинах з відповідачем та що позивачами та відповідачем не було укладено трудових договорів . Із справи вбачається, що позивачі у позовній заяві посилаються на те, що вони перебували у трудових відносинах з відповідачем, починаючи з червня - липня 2014р. відповідач нараховував їм заробітну плату, але не виплачував її з посиланням на різні причини (відсутність достатнього фінансування державного бюджету, організаційні причини, пов'язані з АТО та таке інше). В добровільному порядку заборгованість не виплачена. Відповідач також не реагує на їх звернення та заяви, пов'язані з трудовими правовідносинами, відмовляється надати довідки про підтвердження суми заборгованості із заробітної плати, чи було виплачено єдиний соціальний внесок на підтвердження страхового стажу, а також податок з доходів фізичних осіб за спірний період, довідки про знаходження їх у трудових відносинах та з інших організаційних питань їх роботи, пов'язаної з переведенням університету у м. Красноармійськ згідно з наказом міністерства освіти України від 03.10.2014р.. На підтвердження позову позивачами надано фотокопії трудових книжок, фотокопії паспортів, довідок про присвоєння ідентифікаційних кодів, розрахунково - платіжні відомості працівників за липень, серпень, вересень 2014р., фотокопії банківських кредитних карт. При цьому розрахунково - платіжні відомості заповнені щодо [PERSON] 12.02.2015р., щодо [PERSON], [PERSON] 20.02.2015р., щодо [PERSON], [PERSON], [PERSON] 21.04.2015р.. З фотокопії трудової книжки [PERSON] вбачається, що вона була прийнята в Донецький національний технічний університет 10.06.2002р. методистом кафедри економічної теорії тимчасово, після цього декілька разів була переведена, у тому числі 14 вересня 2007р. переведена інженером, 22 грудня 2014р. переведена провідним спеціалістом відділу учбово - методичної роботи на підставі наказу від 23.12.2014р., 20.07.2015р. на копії трудової книжки зроблено запис «продовжує працювати» та копію завірено старшим інспектором без зазначення прізвища. З фотокопії аркуша №9 трудової книжки [PERSON] вбачається, що вона була прийнята в Донецький національний технічний університет 01.09.2011р. за терміновим трудовим договором доцентом кафедри «Програмного забезпечення інтелектуальних систем», 01.11.2014р. призначена завідувачем кафедри програмного забезпечення інтелектуальних систем за контрактом до проведення конкурсу згідно з наказом від 21.11.2014р.. Фотокопія завірена старшим інспектором відділу кадрів без зазначення дати та із нерозбірливим зазначенням прізвища. З фотокопії аркушів №3,4 трудової книжки [PERSON] вбачається, що вона була прийнята в Донецький національний технічний університет 09.12.2013р. секретарем - економісткою факультету економіки, 21.04.2015р. на фотокопії аркуша 4 зроблено запис «продовжує працювати» та копію завірено старшим інспектором без зазначення прізвища. З фотокопії аркушів 25, 4 трудової книжки [PERSON] вбачається, що він був прийнятий на роботу 01.09.2011р. на посаду заступника директора Інституту інформатики і штучного інтелекту, 01.02.2013р. призначений на посаду завідувача кафедри «Системний аналіз і моделювання» до проведення конкурсу, 01.05.2013р. затверджений на посаді завідувача кафедри системного аналізу і моделювання за контрактом, як обраний за конкурсом згідно наказу від 29.04.2013р.. Фотокопія аркушів трудової книжки завірена старшим інспектором відділу кадрів без зазначення дати та із нерозбірливим зазначенням прізвища. З фотокопії аркушів трудової книжки [PERSON] вбачається, що вона 01.09.1998р. була переведена на посаду завідуючої лабораторії кафедри розробки МТШ, 01.04.2013р. переведена провідним інженером кафедри розробки МТШ. Фотокопія завірена старшим інспектором відділу кадрів без зазначення дати та із нерозбірливим зазначенням прізвища. З фотокопії аркушів трудової книжки 1, 3, 22 [PERSON] вбачається, що вона 10.03.1993р. була прийнята в Донецький політехнічний інститут лаборантом кафедри ТТГР, 06.09.1993р. ДПІ перейменовано у Донецький державний технічний університет, 01.05.2013р. кафедра ТТПР перейменована на кафедру технології та техніки буріння свердловин. Фотокопія завірена старшим інспектором відділу кадрів без зазначення дати та із нерозбірливим зазначенням прізвища. Згідно з наказом Міністерства освіти і науки України №1129 від 03.10.2014р. «Про організацію освітнього процесу у Донецькому національному технічному університеті» враховуючи складну суспільно - політичну ситуацію на Сході України та продовження збройного конфлікту на території м. Донецьк, з метою збереження життя та здоров'я громадян України, а також забезпечення конституційного права кожного на належні, безпечні і здорові умови праці ( у тому числі навчання), на заробітну плату, не нижче від визначеної законом встановлено, що до завершення збройного конфлікту на території м. Донецьк Донецький національний технічний університет проводить свою діяльність на базі Красноармійського індустріального інституту Донецького національного технічного університету та розміщується за адресою: м. Красноармійськ, пл. Шибанкова, 2. Виконуючому обов'язки ректора Донецького національного технічного університету в оперативному порядку вирішувати всі питання забезпечення початку нового 2014/2015 навчального року на базі Красноармійського індустріального інституту Донецького національного технічного університету, починаючи з 03 листопада 2014р., забезпечити оперативне інформування працівників і студентів Донецького національного технічного університету з усіх питань, що стосуються тимчасового переведення університету, організації освітнього процесу, забезпечення місцем проживання (гуртожитками), тощо. Наказом першого заступника Міністра Міністерства освіти і науки України №1174 від 17.10.2014р. затверджено зміни до Статуту Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», пункт 1.2 розділу I Статуту викладено у новій редакції: Місцезнаходження Донецького національного технічного університету:85300, Донецька область, місто Красноармійськ, площа Шибанкова, 2, телефон/факс 2-03-09, e-mail: ukrdonntu@gmail.com. Зміни щодо місця знаходження юридичної особи університету внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що підтверджено витягом з цього реєстру від 22.04.2015р.. Як вбачається із заперечень відповідача з 22 жовтня 2014р. Донецький національний технічний університет проводить свою освітню діяльність на території, підконтрольній Україні у м. Краматорську. Будівлі та споруди університету у м. Донецьку захоплені невідомими особами, тому у адміністрації університету повністю відсутній доступ до будь - якої документації. Позивачами було надане письмове клопотання про витребування у відповідача та в Управління пенсійного фонду України відомостей про позивачів, як застрахованих осіб ДВНЗ «ДонНТУ» з метою ідентифікації штатних працівників та підтвердження суми нарахованої та невиплаченої заробітної плати за період з липня по вересень 2014р.. Вказане клопотання без конверта без штампу реєстрації дати вхідної кореспонденції підшите судом після рішення суду та не розглянуте судом. Враховуючи доводи апеляційної скарги щодо не розгляду судом цього клопотання ухвалою Апеляційного суду Донецької області було витребувано у відповідача - Донецького національного технічного університету та в Артемівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області відомості, щодо яких було заявлене клопотання. Від представника університету надійшла відповідь про неможливість надати копії щомісячних звітів до Управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька через відсутність доступу до документації університету, що залишилась у приміщеннях у м. Донецьку. Артемівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області надані Індивідуальні відомості про застраховану особу форми ОК-5 на кожного з позивачів за 2014 рік, з яких вбачається що страхувальником позивачів є [PERSON] вищий навчальний заклад «Донецький національний технічний університет», вказані наступні суми заробітку для нарахування пенсії: [PERSON] у липні 2014р. -1808, 97 грн., у серпні 2014р. - 2936,26 грн., у вересні 2014р.- 1245,85 грн. . [PERSON] у липні 2014р. -4793, 94 грн., у серпні 2014р. - 7684,60 грн., у вересні 2014р. - 4528, 83 грн., [PERSON] у липні 2014р. - 1351, 98 грн., у серпні 2014р. - 2525,27 грн., у вересні 2014р. - 1306, 35 грн., [PERSON] у липні 2014р. - 6622,59 грн., у серпні 2014р. - 9557,36 грн., у вересні 2014р. - 6642,08 грн., [PERSON] у липні 2014р. -2043, 97 грн., у серпні 2014р. 2043,97 грн., у вересні 2014р. 2062, 24 грн., [PERSON] у липні 2014р. - 1953,67 грн., у серпні 2014р. - 3022, 32 грн., у вересні 2014р. - 1973, 16 грн.. У графі «позначка про сплату страхових внесків» у кожній із довідок за липень, серпень, вересень 2014р. зазначено «так», тобто страхові внески сплачені. Таким чином, вказаними довідками безспірно підтверджено, що позивачі перебували у трудових відносинах з відповідачем [PERSON] вищим навчальним закладом «Донецький національний технічний університет». Та обставина, що позивачі після зміни місця знаходження університету не подали заяви про працевлаштування і з ними не укладено нових трудових договорів (контрактів) не свідчить про те, що попередні трудові угоди припинені, оскільки відсутні докази про їх припинення у встановленому законом порядку. Надані позивачами фотокопії трудових книжок завірені неналежно, без зазначення дати та прізвища особи, яка їх завірила, а фотокопії трудових книжок [PERSON] та [PERSON] завірені у 2015р., тобто після переміщення університету на підконтрольну Україні територію. Крім того, у трудових книжках [PERSON] та [PERSON] зроблено записи про переведення та призначення на посаду після 22 жовтня 2014р., тобто після переміщення університету на підконтрольну Україні територію. Отже, копії трудових книжок не є належними доказами перебування у трудових відносинах позивачів з відповідачем, однак, достатнім доказом наявності трудових відносин є Індивідуальні відомості про застраховану особу форми ОК-5. Розрахунково - платіжні відомості працівників, надані кожним з позивачів, заповнені 21.04.2015р., не містять підпису посадової особи, тому не можуть бути визнані допустимими доказами. У них міститься інформація про розмір нарахованих сум заробітної плати, яка співпадає з інформацією, зазначеною у Індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК-5. Однак, сама по собі інформація про розмір нарахованої заробітної плати не є належним підтвердженням того, що заробітна плата не виплачена. Позивачі додали фотокопії їх банківських кредитних карток, однак, ними не надано деталізованої інформації про рух коштів на їх рахунках. Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на відсутність у нього доступу до документації, що залишилась у приміщеннях університету в м. Донецьку. Відповідно до частин 2, 8 ст. 9 Закону України № 2464-VI від 8 липня 2010 року ( з наступними змінами) «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Частиною 2 ст. 24 Закону № 2464-VI від 8 липня 2010 року визначено, що банки приймають від платників єдиного внеску, зазначених у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, платіжні доручення та інші розрахункові документи на видачу (перерахування) коштів для виплати заробітної плати, на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок, та здійснюють видачу (перерахування) зазначених коштів лише за умови одночасного подання платником розрахункових документів про перерахування коштів для сплати відповідних сум єдиного внеску або документів, що підтверджують фактичну сплату таких сум у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Національним банком України та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. Оскільки з Індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 вбачається, що страхові внески за спірний період сплачені, та за відсутності належних та допустимих доказів, які б безспірно свідчили про невиплату заробітної плати позивачам за липень, серпень, вересень 2014р. відсутні підстави вважати, що заробітна плата не виплачена. Відсутні також докази припинення трудових відносин з позивачами, як зазначено вище, встановлено, що позивачі працювали в університеті, після переміщення університету в іншу місцевість не переїхали з ним, однак, не звільнені у встановленому законом порядку до даного часу. Тому підстав для задоволення позову про визнання незаконними рішень, дій та бездіяльності відповідача щодо припинення трудових відносин у зв'язку з переміщенням ДВНЗ ДонНТУ в інший населений пункт, зобов'язання відповідача та співвідповідача виконати певні дії по відновленню з позивачами трудових правовідносин з дотриманням норм трудового законодавства та поновлення їх на роботі, про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди немає. Судом першої інстанції також неправильно застосовано п.6 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», оскільки згідно із ст. 3 цього Закону для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини. Отже на правовідносини, що виникли між сторонами у дані справі вказаний Закон не поширюється. Згідно з п. п.3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права є підставою для скасування рішення і ухвалення нового рішення.

Outcome: partial