Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

У квітні 2018 року позивач ПАТ «Банк «Юнісон» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до заяви про надання споживчого кредиту № SA-000492 від 25 грудня 2015 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого позичальник отримала споживчий кредит у розмірі 20 000 грн., зі сплатою 20 % річних за користування кредитними коштами на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту - 25 грудня 2018 року. Банк свої зобов'язання кредитним договором виконав у повному обсязі, надав позичальнику [PERSON] готівкою через касу банку грошові кошти у розмірі, встановленому у кредитному договорі на поточний рахунок у розмірі 20 000 грн.. В порушення вимог ст. ст. 526, 1054 ЦК України, позичальник [PERSON] не виконала свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим в неї виникла заборгованість. Станом на 02 квітня 2018 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 48 717,81 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 6 036,23 грн.; прострочена заборгованість за кредитом - 12 194,20 грн.; заборгованість за процентами - 70,18 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 7 066,94 грн.; прострочена заборгованість за комісіями - 13 747,79 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту - 2 976,53 грн.; пеня за прострочення сплати процентів - 1 849,90 грн.; пеня за прострочення сплати комісії - 3 576,04 грн.; штраф - 1200 грн.. У відповідності до умов п. 4.6.1 Умов надання споживчих кредитів банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним. Позичальник [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, заборгованість по сплаті кредиту не повернула. Враховуючи викладене, позивач ПАТ «Банк «Юнісон» просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № SA-000492 від 25 грудня 2015 року в загальному розмірі 48 717,81 грн. та понесені судові витрати. У судове засідання позивач ПАТ «Банк «Юнісон» не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника позивача. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій позов визнала та не заперечувала проти його задоволення, розгляд справи просила проводити у її відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 грудня 2015 року між ПАТ «Банк «Юнісон» та [PERSON] був укладений кредитний договір № SA-000492, відповідно до якого відповідачу був наданий споживчий кредит у розмірі 20 000,00 грн, зі сплатою 20 процентів річних за користування кредитними коштами на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредитних коштів 25 грудня 2018 року. Відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на укладання кредиту, шляхом оформлення та підписання заяви про прийняття пропозиції укласти договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов надання банківських послуг. Згідно з п. 4.1 Умов надання споживчих кредитів позичальник здійснює погашення кредиту і сплату нарахованих процентів за користування кредитом та комісій, передбачених кредитним договором, у розмірі фіксованих платежів «23» числа кожного місяця та відповідно до Графіку шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або шляхом перерахування безготівкових коштів на визначений в кредитному договорі рахунок банку. Згідно з п. 3.2 Умов надання споживчого кредиту банку нараховує проценти за користування кредитом нараховуються виходячи із розміру процентної ставки, встановленої в кредитному договорі, та фактичної кількості днів користування кредитом, на погашену суму кредиту, починаючи з дати видачі кредиту до дати його повернення. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до вимог ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 536 ЦПК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов»язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Банк виконав свої зобов'язання та надав позичальнику [PERSON] грошові кошти. Відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту та несплати нарахованих процентів за користування кредитом та комісій та не виконав взяті на себе зобов'язання. Станом на 02 квітня 2018 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 48 717,81 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 6 036,23 грн.; прострочена заборгованість за кредитом - 12 194,20 грн.; заборгованість за процентами - 70,18 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 7 066,94 грн.; прострочена заборгованість за комісіями - 13 747,79 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту - 2 976,53 грн.; пеня за прострочення сплати процентів - 1 849,90 грн.; пеня за прострочення сплати комісії - 3 576,04 грн.; штраф - 1200 грн.. Позивач 06 січня 2017 року направляв на адресу відповідача [PERSON] вимогу про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним та інших платежів, однак [PERSON] вимогу банку залишила без виконання. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи, давши оцінку зібраним доказам в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «Банк «Юнісон» та стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Юнісон» заборгованість за кредитним договором № SA-000492 від 25 грудня 2015 року у загальному розмірі 48 717,81 грн.. Понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. слід стягнути з відповідача згідно зі 141 ЦПК України на користь позивача.

Outcome: approved