overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

у листопаді 2013 року [PERSON], звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідачкою з порушенням норм ДБН 360-92** «Державні будівельні норми. Містобудування, планування і забудова міських і сільських поселень» побудовано садовий будинок [ADDRESS], що перешкоджає їй безпечно користуватися своїм садовим будинком та земельною ділянкою. 18 березня 2014 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області позовну заяву задоволено. 27 березня 2014 року позивачка звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення суду в частині стягнення з відповідачки судових витрат. Учасники процесу в судове засідання не прибули, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 220 ЦПК України не є перешкодою для ухвалення додаткового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. При подачі позовної заяви до суду позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 229 грн. 50 коп., що підтверджується квитанціями від 28 жовтня 2013 року та від 19 листопада 2013 року. Крім того позивачкою понесено витрати на оплату правової допомоги адвоката в розмірі 900 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №Ф10/13 від 28 жовтня 2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідачки [PERSON] понесені позивачкою судові витрати. На підстав викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

у листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, вказуючи, що у жовтні 2006 року помер його батько [PERSON], а у серпні 2009 року померла рідна сестра батька та тітка заявника - [PERSON] Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, але він, як рідний племінник померлої не може скористатися правом на спадщину за відсутні документів, що підтверджують родинні відносини між [PERSON] і [PERSON], тому звернувся до суду. В судовому засіданні [PERSON] підтримав заяву, суду пояснив, що він не може скористатися правом на спадщину після смерті тітки [PERSON], так як не збереглося свідоцтво про народження батька [PERSON], тому не може підтвердити факту родинних відносин між братом та сестрою. Просив суд встановити родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що померла [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], які до смерті піклувалися один про одного, проживали разом в одному господарстві. Гадяцька державна нотаріальна контора направила до суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення заяви не заперечує. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с. Мартинівка Гадяцького району, його батьком є [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO], в графі батьки значаться [PERSON] та [PERSON]. [INFO] в с. Мартинівка Гадяцького району [PERSON] помер. Згідно довідки Мартинівської сільської ради [PERSON], 1923р.н. був зареєстрований і постійно проживав [ADDRESS] з 1976 року по день смерті. На дату смерті [PERSON] разом з ним проживали його сестра [PERSON], 1919 р.н., син [PERSON] та невістка [PERSON] [INFO] в с. Мартинівка Гадяцького району [PERSON] померла. Згідно довідки Мартинівської сільської ради [PERSON], 1919р.н. була зареєстрована і постійно проживала [ADDRESS] з 1976 року по день смерті. На дату смерті померлої [PERSON] разом з нею проживав племінник [PERSON] Згідно повідомлення відділу РАЦС Гадяцького РУЮ актового запису про народження [PERSON], 1923 р.н. уродженця с. Мартинівка Гадяцького району не виявлено. Актові записи про народження за 1923р. до Державного архіву Полтавської області не передавалися. Перевірку проведено за період з 1920р. по 1926р. Книги реєстрації актів про народження за 1920 -1926 роки по зазначеному населеному пункту збереглися частково. За таких обставин суд вважає, що судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що померлі [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою. Встановлення даного факту має юридичне значення, так як заявник не може скористатися правом на спадщину за відсутності документів, що підтверджують родинні відносини померлих [PERSON] та [PERSON], тому вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з матір'ю [PERSON], яка померла [INFO]. Заява мотивована тим, що заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини яка відкрилася після [PERSON]. Однак в оформленні спадщини йому було відмовлено, оскільки в документах є розбіжності, а саме: у свідоцтві про народження ім'я матері заявника записано як «[PERSON]», а ім'я у свідоцтві про смерть - як «[PERSON]» (російською мовою - «[PERSON]»). Посилаючись на вказані обставини заявник просив суд, встановити юридичний факт родинних відносин з [PERSON], яка померла [INFO]. Заявник про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, із змісту якої вбачається, що у судове засідання з'явитися не може, просить розглянути справу за його відсутності, на задоволенні вимог заяви наполягає. Представник заінтересованої особи Оріхівської сільської ради у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, із змісту якої вбачається, що у судове засідання з'явитися не може, просить розглянути справу за його відсутності. На підставі положень частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки всі особи, які беруть участь у справі, у судове засіданні не з'явилися фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюються . Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, суд дійшов висновку про задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що заявник - [PERSON] (російською мовою - [PERSON]) народився [INFO] у місті Ташкент, Узбекістан, що підтверджується паспортом громадянина України серія [NUMBER], виданого 17 травня 2006 року Сакським МРВ ГУ МВС України в АР Крим та свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим повторно 27 лютого 1974 року, в якому матір'ю заявника записана [PERSON] (а.с.6,9) [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Виконавчим комітетом Оріхівської сільської ради Сакського району АР Крим 17 січня 2013 року(а.с.7). Із довідки №3532, виданої Оріхівською сільською радою АР Крим від 18 листопада 2013 року, вбачається, що заявник проживав з матір'ю [PERSON] по день її смерті (а.с.5). Правовий аналіз наданих заявником доказів, достовірність яких не викликає у суду сумнівів, та їх наявність у заявника підтверджує доводи заяви. Враховуючи, що розбіжності виникли в наслідок відхилення від орфографічних норм при міжмовному (російсько-українському) перетворенні імені спадкодавця, заява підлягає задоволенню. Підстав для відмови у задоволенні заяви [PERSON] суд не вбачає. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з|із| заявою про встановлення факту належності архівних довідок про заробітну плату та трудової книжки. Свою заяву мотивує тим, що у зв'язку із настанням пенсійного віку звернувся до заінтересованої особи із заявою про призначення пенсії. Управління пенсійного Фонду направило йому листа з рекомендацією звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки та архівних довідок про заробітну плату з тих підстав, що по батькові заявника не відповідає його паспортним даним. |Просить встановити зазначений факт з метою реалізації свого права на оформлення та отримання пенсії за віком. У судове засідання [PERSON] не прибув, натомість подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. |сві З|настоювала|свідченні,паінтересована особа до суду не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено|установлено|, що заявник |в,біля||в,біля|згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] має ім'я [PERSON], народився [INFO] У свідоцтві про народження заявника по батькові відсутнє, його батьком записаний [PERSON] Із|свідченням,посві трудової книжки заповненої 28 липня 1970 року слідує, що її видано [PERSON], [INFO]. Заявник у період 1972-1974 років проходив військову службу у Радянській армії, що підтверджується військовим квитком серії [NUMBER] Відомості про час проходження військової служби заявником співпадають із відомостями вказаними у спірній трудовій книжці. Таким чином, наявний повний збіг прізвища, імені та року народження, час проходження військової служби у Радянській армії власника трудової книжки із аналогічними відомостями заявника. Відомості про місце та час роботи зазначені в спірних архівних довідках співпадають з відомостями про час місце та роботи зазначених у трудовій книжці заявника. || Встановлені|установлені| обставини свідчать про те, що спірний правовстановлюючий документ належать саме заявнику. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати право на отримання пенсію за віком. Суд позбавлений можливості встановити факт належності архівних довідок про заробітну плату, оскільки бланки довідок виготовлені на іноземній мові, заявник їх перекладу не надав. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовною завою до [PERSON] про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, тривалістю у два місяці , після померлої [INFO] року [PERSON] 14.12.2005 року нею було складено заповіт в якому заповіла йому все своє майно, однак спадщину не прийняв оскільки про існування заповіту дізнався лише у 20-х числах листопада 2013 року, після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини. У судове засідання позивач не з'явився, але до суду надійшла заява, в якій він проти розгляду справи за його відсутністю не заперечує, позовні вимоги про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини підтримує. У судове засідання відповідач не з'явилась, але до суду надійшла заява, в якій вона проти розгляду справи без її участі не заперечує, позовні вимоги позивача підтримує. На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України суд розглядає заяву за відсутністю сторін. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного: [INFO] року померла тітка позивача [PERSON] Єдиною спадкоємицею за законом після померлої є її сестра [PERSON], яка у встановлений законом строк про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась. 14.12.2005 року [PERSON], було складено заповіт , яким вона заповідала все своє майно позивачу [PERSON], зазначений заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано у реєстрі за №4340. Відповідач [PERSON], не була обізнана у правових нормах і не знала, що заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори у строк до шести місяців, тому вона повідомила позивачу про наявність заповіту після спливу шестимісячного строку. Таким чином [PERSON] про існування зазначеного заповіту стало відомо наприкінці листопада 2013 року. Відповідно до ст.1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так як позивач пропустив встановлений законодавством строк для прийняття спадщини з поважних причин, наявності інших спадкоємців, які б бажали прийняти спадщину судом не встановлено, суд вважає можливим встановити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення з актового запису відомостей про батька дитини. У позові вказував, що він 28 серпня 2009 року він уклав шлюб з відповідачем по справі. У шлюбі у них народився син [PERSON]. У свідоцтві про народження [PERSON] він записаний його батьком. Зважаючи на те, що відповідач по справі, після розлучення з ним, говорила, що він не є батьком дитини, просив суд задовольнити позовні вимоги. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали. Відповідач по справі [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та суду підтвердили, що позивач не є батьком її сина [PERSON] Суд, вислухавши пояснення учасників процесу та, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 28 серпня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 150 від 02 квітня 2010 року. Шлюб, зареєстрований 28 серпня 2009 року між сторонами по справі розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 01 жовтня 2013 року. Частини 1, 3 статті 136 СК України передбачають, що особа, яка записана батьком дитини, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Отже, [PERSON] має право звернутись до суду з даними позовними вимогами та є належним позивачем по справі. У судовому засіданні позивач суду пояснив, що після розірвання шлюбу з відповідачем до нього дійшли чутки, які розповсюджувала відповідач про те, що він не є батьком [PERSON] Відповідач по справі підтвердила той факт, що позивач не є батьком її сина [PERSON] Згідно ч. 2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Враховуючи те, що відповідач підтвердила, що позивач [PERSON] не є батьком її сина [PERSON], тому суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено, що між позивачем по справі [PERSON] та [PERSON] відсутнє кровне споріднення, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що починаючи з 16.07.2005р. перебуває у шлюбі з відповідачкою. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Грузько-Зорянської селищної ради Гірницького району м. Макіївки Донецької області, про що зроблено актовий запис №8. Від шлюбу з відповідачкою має двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Також зазначив, що шлюбні відносини між ним та [PERSON] фактично були припинені у вересні 2013р. у зв'язку з тим, що вони втратили відчуття взаєморозуміння, довіри, дружби та взаємодопомоги. Вважає, що примирення між ними та збереження сім'ї неможливо. З урахуванням викладеного просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить телефонограма №180 від 18.02.2014р. Про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 16.07.2005р. сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Грузько-Зорянської селищної ради Гірницького району м. Макіївки Донецької області, про що в зроблено відповідний актовий запис за № 8 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 8) Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюбні відносини між ними припинені. Будь-яких заходів до примирення сторони не приймають. За таких обставин суд вважає, що родина сторін фактично розпалась та підстав для її збереження немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу протирічило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У зв'язку з викладеним суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати. На підставі ст. ст. 56, 105, 110 - 112, 120 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з 07 квітня 2005 року він з відповідачкою знаходиться у шлюбі. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось через постійні суперечки. Шлюбно-сімейні відносини припинені з 15 вересня 2010 року. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить його інтересам. Спору про розподіл сумісного майна та місця проживання дитини немає. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] надала суду заяву, у якій просила розглянути справу без її участі. Зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Спору стосовно виховання дитини та розподілу майна між нею та позивачем не існує. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч. 3 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 квітня 2005 року у Фрунзенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 100 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 29 жовтня 2013 року, видане повторно). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 28 березня 2006 року). Спір про місце проживання дитини відсутній. Причиною розірвання шлюбу стало взаємонепорозуміння сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач позов визнав, обидві сторони бажають розірвати шлюб та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, суд приходить до висновку про задоволення позову. Враховуючи вимоги ст. 113 СК України, яка передбачає право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, суд вважає за можливе залишити відповідачці прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з 15 листопада 2005 року він з відповідачкою знаходиться у шлюбі. Сторони мешкають окремо, шлюбні стосунки не підтримують більше року. Подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідачка нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи між подружжям постійно виникали сварки, які кожен раз спричиняли позивачу та їй душевні страждання. Спір про поділ спільно нажитого майна відсутній. [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі. Зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень на позов та заяви про розгляд справи у її відсутність суду не надала. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 листопада 2005 року у Фрунзенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 483 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 10.04.2013 року). Причиною розірвання шлюбу стало те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на викладене, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved