Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

У листопаді 2011 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просив ухвалити рішення, яким здійснити поділ спільного майна подружжя, та збільшити частку права власності у спільному майні подружжя з урахуванням здійсненних нею поліпшень протягом життя у спірному домоволодінні [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] - відповідач за первинним позовом помер. У травні 2013 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Петродолинська сільська рада, в якому просили ухвалити рішення та визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину за кожною будинку [ADDRESS] після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO] року. У серпні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа - Петродолинська сільська рада, в якому просив ухвалити рішення та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину будинку [ADDRESS] після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO] року. У серпні 2015 року представник позивачки [PERSON], уточнив свої позовні вимоги та просив суд ухвалити рішення, яким визначити частку спільній сумісній власності подружжя з урахуванням проведених поліпшень (капітального ремонту) у розмірі 751/1000, а також визнати за [PERSON] право власності на 751/1000 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивачки - [PERSON], уточнену позовну заяву підтримав у повному обсязі та просив суд ухвалити рішення яким визнати за позивачем [PERSON] право власності на 751/1000 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Представник відповідача - [PERSON], позовні вимоги [PERSON] не визнав, та просив у судовому засіданні задовольнити позовні вимоги за його позовом, і ухвалити судове рішення яким визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] на 1/3 частину будинку [ADDRESS]. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала у повному обсязі, проти задоволення їх не заперечувала, та підтримала власні позовні вимоги, якими просила визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], на 1/3 частину спадкової маси майна, яка належала померлому на час смерті. Також заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, в зв'язку з тим що вони не обґрунтовані та не відповідають діючому законодавству. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала у повному обсязі, проти задоволення їх не заперечувала, та підтримала власні позовні вимоги, якими просила визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], на 1/3 частину спадкової маси майна, яка належала померлому на час смерті. Також заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, в зв'язку з тим що вони не обґрунтовані та не відповідають діючому законодавству. [PERSON] та [PERSON] також пояснили, що звернувшись після смерті батька у встановлений законом строк до Овідіопольської районної держаної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, листом №2104/02-14 від 03.09.2013 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв'язку з відсутністю оригіналу документу, що підтверджує право власності [PERSON] на земельні ділянки та право встановлювальних документів на житловий будинок, в зв'язку з чим вони були змушені звернутись до суду з даним позовом. Представник третьої особи - Петродолинської сільської ради надав до суду письмову заяву, котрою просить розглядати справу за відсутністю його представника. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так у ході судового засідання судом встановлено, що з 1977 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] видане повторно Петродолинською сільською радою народних депутатів Овідіопольського району Одеської області 31.05.1995 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений актовий запис №19 від 18.06.1977 року. Під час шлюбу, на підставі акту від 02.12.1981 року, голові сім'ї переселенців [PERSON] був проданий будинок з надвірними спорудами. Даний факт також підтверджується Довідкою №302 від 20.09.1990 року видане Одеським виробництвом аграрно-промислового об'єднання по плодоовочевій продукції «Одесаплодовочгосп», в тим, що [PERSON] за переселенський будинок виплатив 811,32 руб. Рішенням Виконкому Петродолинської сільської ради народних депутатів Овідіопольського району Одеської області №18 від 07.06.1992 року, в зв'язку з повною виплатою коштів за будинок, було визнано право власності за [PERSON] на будинок [ADDRESS]. Також Розпорядженням Овідіопольської районної державної адміністрації №103 від 19.10.1995 року «Про визнання права власності на домоволодіння раніше побудовані в населених пунктах» було визнане право власності за [PERSON] на житловий будинок загальною площею -67,6 кв.м., житловою - 45,8 кв.м., господарські будівлі: веранда, підвал, сарай, сені, туалет, по [ADDRESS] (в зв'язку з повною виплатою за переселенський будинок). Дане право було зареєстроване 2.11.1995 року в реєстровій книзі №3, реєстровий №389. Рішенням Овідіопольського районного народного суду Одеської області №2-501/90 від 21.11.1990 року був розірваний шлюб зареєстрований Петродолинською сільською радою Овідіопольського району Одеської області, актовий запис №19 від 18.06.1977 року між громадянами [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] залишені на виховання матері. 29 липня 1995 року шлюб [PERSON] та [PERSON] був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу відділом реєстрації актів громадянського стану Овідіопольського району Одеської області зроблено запис №139. Після розірвання шлюбу, [PERSON] продовжувала мешкати за місцем реєстрації, а саме будинок [ADDRESS]. Під час мешкання у спірному будинку, позивачка сплачувала усі необхідні платежі, у тому числі плату за земельну ділянку, на якій розташований спірний житловий будинок, а також проводила капітальний ремонт будинку, що підтверджується Довідкою (випискою з домової книги про склад сім'ї та прописку) №1286 від 11.11.2011 року, Довідкою №685 від 20.07.2009 року, Довідкою №1207 від 19.10.2011 року, видані Петродолинською сільською радою Овідіопольського району Одеської області, а також багатьма іншими платіжними документами, які надані позивачем у якості доказів та знаходяться у матеріалах справи. [PERSON] у зазначеному будинку не проживав, допомоги по утриманню будинку не здійснював, аліментів на утримання дочок не сплачував. Той факт, що [PERSON], зареєстрований, але не проживає за адресою: [ADDRESS], підтверджується Актом перевірки житлових умов замовника від 10.10.2011 року, складений депутатом Петродолинської сільської ради [PERSON] та гр. [PERSON], [PERSON] Факт проведення капітального ремонту з боку [PERSON] також підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи №43/14 від 29.05.2015 року, а саме абз. 2 питання 2 висновків встановлено: в результаті проведеного дослідження визначити долю майна позивача [PERSON], з урахуванням усіх виконаних нею ремонтних робіт, не уявляється можливим. Необхідно зазначити, що при встановлені розмірів ідеальних часток спадкоємців, враховуючи ринкову вартість житлового будинку 307899 грн., а також кошторисну вартість виконаних робіт з капітального ремонту 154788,0 грн. можливо визначити частку майна позивача [PERSON]. Тобто вартість капітального ремонту, виконаного [PERSON], на час виготовлення судової будівельно-технічної експертизи складає 154788 грн., та дана сума входить у склад загальної ринкової вартості житлового будинку [ADDRESS], що становить 307899 грн. Зауваження представника відповідача [PERSON] щодо відсутності кошторисної документації на ремонтні роботи виконані [PERSON], на думку суду спростовується текстовою частиною судової будівельно-технічної експертизи, з якого вбачається, що в зв'язку з відсутністю проектно-кошторисної документації та актів на приховані роботи, вартість виконаних робіт з капітального ремонту можливо встановити зрівнявши фактичні конструктивні елементи житлового будинку та відображені в технічному паспорті, по гарному технічному стану конструктивних елементів (маленький процент зносу), наявності накладних на будівельні матеріали, а також пояснення сторін по справі під час проведення обстеження 10.03.2015 року. Розрахунок вартості робіт з капітального ремонту житлового будинку, виконується на підставі обстеження в натурі та визначається шляхом складання кошторису із застосуванням програмного комплексу АВК-5 в редакції 3.0.4, з урахуванням встановлених об'ємів робіт та на підставі відповідних робіт. Кошторисна вартість виконаних робіт з капітального ремонту складає 154788 грн. (додаток №2 до судової будівельно-технічної експертизи). Відповідно до ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Перевіривши усі надані до суду докази, суд приходить до висновку, що на протязі тривалого часу, позивачка мешкала та мешкає і тепер у будинку [ADDRESS], разом із доньками - [PERSON] та [PERSON], проводила ремонт будинку, підтримуючи будинок у належному стані, сплачувала усі необхідні рахунки, а також самостійно займалась вихованням власних дітей. Жодних доказів щодо обставин котрі би підтверджували матеріальне забезпечення дітей або сім'ї в цілому з боку [PERSON], участі у процесі виховання дітей, їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування, підтримання спільного майна подружжя у належному для життя стані під час судового розгляду справи до суду надано не було. З наведених підстав суд приходить до висновку, що при вирішенні спору про поділ майна подружжя можливо відступити від засади рівності часток подружжя, оскільки дані обставини мають істотне значення, а позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі. Позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року, після смерті [PERSON], відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], яке є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ст.1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його діти: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно ч.1 ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. В зв'язку з відсутністю заповіту з боку померлого [PERSON], та визначення частки померлого у спільній сумісній власності подружжя, суд приходить до висновку, що кожному із спадкоємців належить по 1/3 частині майна,яке належить померлому, а саме по 83/1000 частини будинку [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного, суд також вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст.88 ЦПК України державне мито сплачено у повному обсягу, розподілу не підлягає. Відповідно до розділу ІІ Наказу міністерства юстиції України від 26 травня 2009 року №914/5 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів»: Згідно зі статтею 208 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення викладаються у двох формах: ухвали; рішення. Судовий розгляд закінчується ухваленням рішення суду. При вирішенні справи по суті суди ухвалюють рішення, і у випадку, якщо ухвалено рішення про визнання прав власності на нерухоме майно, то таке рішення є правовстановлювальним документом, на підставі якого проводиться державна реєстрація прав власності.

Outcome: partial