Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

У липні 2021 року позивач акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, зазначивши, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 06.05.2010 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та позивачем договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Вказаний договір є договором приєднання, як це передбачено ст. 634 ЦК України. Відповідач неналежно виконував умови договору, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість і в позовній заяві позивач вимагає стягнути з відповідача заборгованість станом на 13.06.2021 року, - 16844,00 (шістнадцять тисяч вісімсот сорок чотири гривні нуль копійок), з яких 13266,31 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3577,69 грн. заборгованість за простроченими відсотками. В судове засідання представник позивача не з`явилися. Відповідно до доданого до позовної заяви клопотання позивач, посилаючись на ч.3 ст. 211 ЦПК України, просить справу розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти розгляду справи в порядку винесення заочного рішення судом. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнає, згідний з розміром заборгованості по кредиту. Судом було здійснено наступні процесуальні дії: 29 липня 2021 року суд звернувся за наданням інформації про зареєстроване місце проживання відповідача. 04 серпня 2021 року судом відкрито спрощене провадження у вказаній справі, перше судове засідання призначено на 11 год. 00 хв. 25 серпня 2021 року з участю учасників справи. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Зважаючи на викладене, оскільки відповідач визнає, що отримав у позивача гроші в кредит, згідний з розміром заборгованості по тілу кредиту та нарахованих відсотках, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з того, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову стягнути з відповідача.

Outcome: approved