Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що\~\~з 31 липня 2017 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання в шлюбі діти не народилися. Протягом останнього часу стосунки між сторонами погіршувалися, що призвело до припинення шлюбних відносин. Позивач вважає, що примирення між сторонами неможливе, збереження сім`ї суперечитиме його інтересам, просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 05 липня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового засідання. Позивач у судове засідання не з`явився, направив на адресу суд клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] позов визнала, не заперечувала щодо розірвання шлюбу, про що подала суду письмову заяву. Просить розгляд справи проводити у її відсутності. Участь у судових засіданнях це право, а не обов`язок сторін по справі. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, які надані лише позивачем, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 31 липня 2017 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] у Воскресинцівській сільській раді Рогатинського району Івано-Франківської області, про що було зроблено актовий запис № 3. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 31 липня 2017 року виконавчим комітетом Воскресинцівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. За\~статтею 51 Конституції України\~\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою\~статті 24 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини першої\~статті 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За\~статтею 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої\~статті 104 СК України\~та частини третьої\~статті 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього\~Кодексу. Статтею 111 СК України\~передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом вказаної норми примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Також відповідно до вимог ч.4\~ст.56 СК України\~суд не може примушувати дружину та чоловіка до збереження шлюбних відносин. Отже, з наведеного вбачається, що застосування строку для примирення є правом суду, а не його обов`язком. Вивчивши обґрунтування позову позивача, який просив не надавати строк для примирення, оскільки між сторонами відсутні будь-які шлюбні відносини, визнання позову відповідачкою, суд прийшов до висновку, що застосування судом строку для примирення подружжя за наведених обставин суперечитиме інтересам сторін по справі. Згідно\~статті 112 СК України\~підставами для\~\~розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є з`ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки встановлено, що сторони не підтримують сімейні стосунки, обоє заперечують щодо примирення, а також враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Заяви про відновлення дошлюбного прізвища відповідачка не подала.

Outcome: approved