Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

у липні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення 10 907 грн. 00 коп. витрат на поховання [PERSON] та 3810 грн. витрат на поховання [PERSON] , 768 грн. 40 коп. судового збору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , який був її братом та деякий час перед смертю проживав у позивача, помер у її вдома, то на неї лягли всі витрати по похованню. Після його смерті спадщину прийняв його син [PERSON] . [INFO] помер племінник позивача [PERSON] , витрати по похованню лягли на позивача. Після смерті [PERSON] успадковане ним майно від батька прийняла відповідач. Оскільки позивач понесла витрати на поховання, які підлягають відшкодуванню спадкоємцем, тобто відповідачем на її користь. Ухвалою суду від 16.08.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . На поховання [PERSON] позивач витратила 7807 грн., що підтверджується копією квитанції від 12.06.2017 та копією договору -замовлення на організацію та проведення поховання (а.с. 9-10). Також позивач понесла витрати на поминальний обід в сумі 3100 грн. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті [PERSON] прийняла спадщину. На поховання [PERSON] позивач витратила 3810 грн., що підтверджується копією накладної №3 від 01.01.2018 та копією товарного чеку від 31.12.2017 (а.с. 13-14). Відповідно до ч. 1 ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на утримання, догляд, лікування спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення. Згідно положень ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Необхідний мінімальний перелік вимог щодо порядку організації поховання і ритуального обслуговування населення та єдину методику визначення вартості надання громадянам необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, реалізації предметів ритуальної належності затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства (ст. ст. 8, 12 Закону). Таким чином, витрати на проведення поминальних обідів, які проводяться після поховання, не відносяться до витрат на поховання, відшкодовувати які спадкоємець зобов`язаний відповідно ст. 1232 ЦК України, тому стягненню з відповідача не підлягають. Аналогічну позицію висловив і Верховний Суд в своїй постанові від 19.03.2018 р. по справі № 554/1793/15-ц, в якій зокрема вказав, що витрати на поминальні обіди не входять до витрат на поховання. У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди» роз`яснено, що витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги та обряди) відшкодовуються тій особі, яка понесла ці витрати. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. У відповідності до вимог частини 1 статті 77, частини 1 статті 78 та частини 1 статті 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Суд вважає, що позивач довела суду належними доказами, понесені нею витрати на поховання [PERSON] в сумі 7807 грн. та на поховання [PERSON] в сумі 3810 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: partial