Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

У листопаді 2016 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт, що його бабуся [PERSON], [INFO], померла 05.11.2015 року та встановити факт смерті. В обґрунтування заяви, заявник вказав на те, що 05 листопада 2015 року його бабуся [PERSON], [INFO], перебуваючи на тимчасово окупованій території України, у м.Феодосія Республіка Крим, померла. Феодосійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, було видане свідоцтво про смерть. Однак, зазначений документ не відповідає вимогам законодавства України, оскільки його було видано на тимчасово окупованій території України. Враховуючи вищевикладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті, тому, він вимушений звернутись до суду із вказаною заявою. У судове засідання заявник не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Красногвардійського районного у місті Дніпропетровську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, судовим порядком можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав громадян. Згідно з положеннями п.2 ч.1\~ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до положень ч.2\~ст.49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи; згідно з положеннями частинами 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно п.8 ч.1\~ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч.2\~ст.257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є внуком померлої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника та свідоцтвом про народження його матері [PERSON]. Відповідно до довідки про смерть №1479 від 06.11.2015 року, [PERSON], померла 05 листопада 2015 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть за 2015 рік складено відповідний запис 06 листопада 2015 року за №1483; місце смерті: м.Феодосія, Республіка Крим, Російська Федерація (арк.с.6). Згідно медичного свідоцтва про смерть серії 3512 №000633, виданого Феодосійським «Медичним центром» Республіки Крим від 06.11.2015 року, [PERSON] померла 05 листопада 2015 року, причина смерті: хронічна аневризма серця (арк.с.7). Зокрема, Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженої Наказом МОЗ України від 08.08.2006 року №545, серед іншого встановлено, що: лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пункт 2.2); у разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину (пункт 2.3); забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті (пункт 2.4). Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому, видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, забороняється. Так, 06 листопада 2015 року Феодосійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим було видане свідоцтво про смерть [PERSON], [INFO], померлої 05 листопада 2015 року у м.Феодосія, Республіка Крим, Російська Федерація, про що складений відповідний актовий запис №1483, але вказане свідоцтво не внесене в реєстр України, оскільки територія м.Феодосія, Республіка Крим, Російської Федерації на теперішній час непідконтрольна Україні,\~де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (арк.с.12). З наданої заявнику відмови виконуючого обовязки начальника Красногвардійського районного у місті Дніпропетровську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області №132/15-25 від 01.11.2016 року вбачається, що оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, йому відмовлено у державній реєстрації смерті (арк.с.12). Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до ч.1\~ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією\~та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, є тимчасово окупованою територією. Відповідно ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий на тимчасово окупованій території України органами та/або посадовими та службовими особами, створеними, обраними чи призначеними у порядку, не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків. У зв'язку з тим, що смерть [PERSON] настала на території Автономної Республіки Крим, де нині жодний орган державної влади України не працює та відбувається антитерористична операція, суд погоджується з тим, що отримати свідоцтво про смерть, встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України - є неможливим. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням вищевказаних обставин, суд вважає можливим встановити факт смерті [PERSON], [INFO], яка померла 05 листопада 2015 року у м.Феодосія, Республіка Крим, Російська Федерація, допустивши по справі негайне виконання рішення суду в порядку ч.4\~ст.257-1 ЦПК України. Зазначений факт встановлено з метою отримання заявником свідоцтва про смерть. На підставі викладеного,

Outcome: approved