Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, посилаючись на те, що з відповідачем має сина, [PERSON], [INFO]. Разом з чим зазначає, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків та батьківського спілкування, протягом тривалого часу відповідач не цікавиться життям дитини, здоров'ям, розвитком, необхідності в харчуванні та лікуванні дитини, придбанням ліків, одягу, засобів гігієни по догляду за дитиною, оздоровленням дитини, підготовкою до школи. На утримання дитини вона понесла додаткові витрати в розмірі 55 361 грн. 00 коп. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання, призначене на 26 лютого 2014 року не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Із адреси його реєстрації повернувся конверт з відміткою поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання». У судове засідання, призначене на 28 березня 2014 року відповідач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Із адреси його реєстрації знову повернувся конверт з відміткою поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 87). За таких обставин, суд відповідно до ст.224 ЦПК України вважає за можливе розгляд справи провести за відсутністю відповідача на підставі доказів, наявних у матеріалах справи у заочному порядку, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами шляхом дослідження, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.8). Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного суду «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказує, що до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Відповідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що позивач згідно квитанцій ПП «Натюрелле» №№ 272, 274, 277, 268 сплатила 16 200 грн. 00 коп. за лікування, на якому перебував син з 08.10.2013 по 11.10.2013 (а.с. 47), згідно товарного чеку від 05.01.2012 позивач сплатила 5 999 грн. 00 коп. за спортивно-оздоровчі послуги дитини (а.с. 49), згідно квитанції ТОВ «Капітал Груп Актив» серії О2АААС 643440 сплатила 175 грн.00 коп. та квитанції ТОВ «Клініка Грмонія» № 1039 від 07.12.2007 сплатила 680 грн. 00 коп. за лікування на якому перебував син (а.с. 52), згідно туристичного ваучера № 27-780598 5252 сплатила 7 600 грн. 00 коп. за путівку в Гурзуф ( а.с. 56) та згідно квитанції від 14.05.2008 сплатила 7 676 грн. 00 коп. за путівку МДЦ «Артек», в якому перебував син на оздоровленні ( а.с.57). Встановлено, що за лікування та оздоровлення сина позивач сплатила 38 500 грн. 00 коп. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню половина понесених додаткових витрат за лікування та оздоровлення дитини від суми понесених витрат, а саме 38 500 грн. 00 коп./ 2= 19 250 грн. 00 коп. Разом з тим, додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У даному випадку мова йде про додаткові витрати, а не про додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Проте, в окремих випадках, через особливі обставини (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини тощо) потрібні значні додаткові витрати. Тому розмір додаткових витрат, що стягуються повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. У своїй позовній заяві щодо призначення додаткових витрат на утримання дитини, позивач зазначила, що відносить до таких витрат кошти понесені на придбання дитячого одягу, квитку до палацу спорту «Цирк Дю Солей», квитку Бориспіль-Лондон, навчання, страховий поліс добровільного медичного страхування страхової компанії «Про100». Проте, суд вважає що витрати понесені на придбання дитячого одягу, квитку до палацу спорту «Цирк Дю Солей», квитку Бориспіль-Лондон, навчання, страховий поліс добровільного медичного страхування страхової компанії «Про100», не відносяться до додаткових витрат, так як не є такими, що пов'язані з особливими обставинами, а саме аліменти мають забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з відповідача на користь Держави підлягає судовий збір в розмірі 192 грн. 50 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial