Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

У квітні 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, оскільки вона продовжує навчання. В обґрунтування своїх вимог заявила, що її батьки [PERSON] та [PERSON] з 24.03.2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу 16.04.2000 року народилася позивачка. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2016 року по справі № 334/10231/15-ц відповідачу присуджено сплачувати аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/6 частини заробітку. На теперішній час позивачка навчається в ДНЗ «Запорізький професійний ліцей автотранспорту» за професією «Слюсар з ремонту автомобілів, водій автотранспортного засобу категорії «В», «С» та є ученицею денної форми навчання, знаходиться на утриманні матері [PERSON], у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги не надає, однак має можливість надавати допомогу повнолітній дитині, а тому просить стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини від його заробітку щомісячно починаючи з дня подачі заяви в суд до закінчення навчання. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позову і просила його задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки до закінчення нею навчання, але просив суд зменшити розмір аліментів та стягувати з нього 1/8 частину заробітку. В обґрунтування своїх заперечень суду пояснив, що на його утриманні перебувають дружина - [PERSON] та син - [PERSON], [INFO], а також батько - [PERSON], [INFO], який є пенсіонером та інвалідом 2ї групи довічно. Крім того, відповідач стверджував, що має захворювання, у зв'язку з чим потребує постійного лікування. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши надані докази, проаналізувавши їх у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку (сина) у твердій грошовій сумі та (чи) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахування обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 16.05.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради, [INFO] року народилася позивачка по справі - [PERSON], її батьками вказано [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2016 року (справа № 334/10231/15-ц) з відповідача на утримання доньки [PERSON] було стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу, однак не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, або до зміни матеріального становища. [PERSON], будучи повнолітньою особою, яка не досягла віку 23 років, згідно Довідки № 06-28/107 від 07.02.2018 року, з 01.09.2016 року навчається на 2 курсі (денне навчання) у Державному навчальному закладі «Запорізький професійний ліцей автотранспорту», закінчує навчання 30.06.2019 року та згідно Довідки про доходи № 06-28/460 від 14.06.2018 року за період навчання з листопада 2017 року по травень 2018 року отримала стипендію у розмірі 3 015,00 грн. Позивачка проживає разом з матір'ю, знаходиться на її утриманні, але доходів матері не вистачає на необхідне забезпечення повнолітньої доньки на період її навчання у навчальному закладі. Згідно пояснень позивачки, відповідач працездатний, має дохід (працює на ПАТ «Укрзалізниця»), який дозволяє надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки на період її навчання, що не було спростовано відповідачем в судовому засіданні. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що у зв'язку з продовженням навчання повнолітня [PERSON] потребує матеріальної допомоги батька. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В силу роз'яснень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України обов'язок батьків з утримання повнолітніх сина, доньки, на відміну від обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, не є безумовним, а його настання закон пов'язує з сукупністю кількох передумов, тобто продовженням особою навчання, ненастанням 23 років, потребою в матеріальній допомозі, можливістю батьків надавати таку допомогу. Згідно наданої [PERSON] до матеріалів справи копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 28.07.2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 687, у відповідача по справі 19.07.2015 року народився син - [PERSON], матір'ю дитини вказано - [PERSON]. Також відповідачем в обґрунтування своїх заперечень щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з нього, надав суду копію пенсійного посвідчення ([NUMBER] від 17.06.1997 року) свого батька [PERSON], [INFO], де вказано, що останній є інвалідом 2ї групи з 11.12.2014 року довічно. Відповідачем також було надано суду Довідки Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району № 5371 та № 5372 від 09.07.2018 року, згідно яких його теперішня дружина [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO] отримує лише щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини та за період з січня 2018 року по червень 2018 року отримала 5 160,00 грн. Крім того, відповідач надав суду Довідку КУ «Запорізька міська лікарня №1» Департаменту охорони здоров'я Запорізької міської ради від 13.07.2018 року, згідно якої він дійсно перебуває на обліку у лікаря-невропатолога та 2-3 рази на рік проходить лікування в стаціонарі та амбулаторно у ЦКБ №5 м. Харків. Виходячи з наведеного, при винесенні рішення, суд бере до уваги пояснення відповідача та надані ним письмові докази щодо його матеріального становища, стану здоров'я та перебування на його утриманні дружини, малолітнього сина та батька-інваліда. Враховуючи встановлені на підставі наданих учасниками процесу та не спростованих ними доказів обставини справи, а також матеріального становища позивачки та відповідача, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивачки, а саме, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання розмірі 1/8 частини від усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дати пред'явлення позову до суду, а саме з 23.04.2018 року і до закінчення дочкою навчання, але не більше ніж досягнення нею 23 років. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: partial