Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом у якому зазначив, що проживав разом з [PERSON] однією сімєю як чоловік та жінка з квітня 2009 року за адресою: [ADDRESS], до дня її смерті 03.05.2014. Тому просить встановити зазначений факт та визнати його спадкоємцем четвертої черги за законом, після смерті [PERSON]. В обґрунтування позову зазначив, що познайомився з [PERSON] у 1989 році та підтримував з нею дружні відносини, а після смерті її чоловіка з квітня 2009 року став проживати з нею однією сімєю. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка, що знаходиться за адресою: Чернігівський район с.Старий Білоус, вул.Білоуська, 19. Тому позивач без встановлення зазначеного факту не може успадкувати це майно. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Також представник додав, що рішення Деснянського районного суду м.Чернігова стосувалося встановлення факту проживання однією сімєю їх як матері та сина, а тому й було відмовлено у встановленні цього факту. Відповідач [PERSON] сільська рада Чернігівського району та області справу просила розглянути без її представника, проти задоволення позову не заперечувала. Третя особа [PERSON] міська рада заперечила проти задоволення позову та зазначила, що рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 07.10.2014 по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] міської ради про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання спадкоємцем четвертої черги, встановлено, що [PERSON] не проживав з [PERSON] спільно однією сімєю як син та матір. Заслухавши позивача та його представника, свідків, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла 03.05.2014 року. За нормами статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Позивач посилається на те, що він почав проживати з [PERSON] однією сімєю з квітня 2009 року після смерті її чоловіка [PERSON], який відповідно до свідоцтва про смерть помер 08.04.2009. Ці обставини він підтверджує актом Дільниці з обслуговування житлового фонду №2 КП «Новозаводське» та довідкою КП «Новозаводське». Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що позивач проживав з [PERSON] Р,І. однією сімєю протягом 5 років. Проте, згідно з рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 20.01.2015 та ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 27.04.2015, у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] міської ради про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання спадкоємцем четвертої черги (а.с.52-61) встановлено, що ці документи, а також показання свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не підтверджують факту проживання позивача та [PERSON] однією сімєю,. За нормами ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Також, при розгляді справи Деснянським районним судом м.Чернігова та при апеляційному перегляді досліджувалися обставини щодо спілкування позивача з померлою, допомоги їй у лікуванні, їх спільні фотокартки, але їх визнано такими, що не підтверджують факт спільного проживання у зазначений період однією сімєю. Оскільки ці обставини встановлені щодо позивача за позовом якого і розглядалася справа у Деснянському районному суді, то доказуванню вони не підлягають, а тому позовні вимоги не були підтверджені в судовому засіданні. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed