Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

У липні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, яким просив визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з: літ. А-1 житловий будинок (гл.маз. обкладений цеглою), житловою площею 57,9 кв.м., загальною площею 102,1 кв.м., господарчих будівель та споруд: Б,В сараї (шл.бл.), Г,Г1 гаражі (бет.бл.), Д гараж (шл.бл.), Е вбиральня (дерев.), Ж душ (дерев.), над [PERSON] , [PERSON] 1 літня кухня З, дерев.обкл.пінобл, Л сарай (дерев), обкл. пінобл), М навіс, №1-9,І огорожі, інші споруди, в порядку спадкування за законом. В обґрунтування\~позовної заяви,\~позивач посилався\~на те,\~що 22\~грудня 1998\~року між\~його батьком\~-\~ [PERSON] та\~ [PERSON] було\~укладено договір\~купівлі \~продажу 1/2 частини будинку,\~що розташований\~в [ADDRESS] .\~Договір було\~посвідчено 22\~грудня 1998\~року членом\~товарної біржі\~«Біржа по\~торгівлі нерухомістю\~та транспортом\~«Союз» [PERSON] ,\~та зареєстровано\~в реєстрі\~за №3-4.\~Відповідно до\~умов укладеного\~договору продавець\~-\~ [PERSON] продала,\~а покупець\~-\~ [PERSON] придбав\~1/2 частину будинку\~ [ADDRESS] \~789\~ [ADDRESS] м [ADDRESS] .\~Продаж будинку\~було вчинено\~за 8813\~(вісім\~тисяч вісімсот\~тринадцять)\~грн.,\~які [PERSON] \~одержала повністю\~від покупця\~при підписанні\~договору.\~ [INFO] батько\~позивача -\~ [PERSON] помер.\~Після його\~смерті спадщину\~було прийнято\~матір`ю позивача\~-\~ [PERSON] ,\~яка за\~життя не\~встигла оформити\~спадщину.\~ [INFO] [PERSON] \~померла.\~15\~серпня 2018\~року,\~позивачем до\~Третьої Дніпровської\~державної нотаріальної\~контори було\~подано заяву\~про прийняття\~спадщини,\~відповідно до\~якої було\~заведено спадкову\~справу №488/2018.\~В порядку\~спадкування за\~законом 13.03.2019\~року позивачу\~було видано\~свідоцтво про\~право на\~спадщину (зареєстроване\~в реєстрі\~за №\~2-133)\~1/2 частини спадкового майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та яке складається з: А-1 житловий будинок (гл.маз. обкладений цеглою) житловою площею 57,9 кв. м., загальною площею 102, 1 кв. м., господарчі будівлі та споруди: Б,В - сараї (шл.бл.), Г. Г - гаражі (бет.бл.), Д - гараж (шл.бл.), Е - вбиральня .(дерев) Ж- душ (дерев), над Г, Г1 -\~літня кухня\~3,\~дерев,\~обкл.\~пінобл,\~Л -\~сарай (дерев),\~обкл.\~пінобл),\~М-\~навіс,\~№1-9,1\~-\~огорожі,\~інші споруди.\~Але,\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину іншої\~1/2\~частини житлового\~будинку позивачу\~було відмовлено,\~у зв`язку\~з тим,\~що договір\~не зареєстровано\~в Дніпровському\~міжміському бюро\~технічної інвентаризації,\~що є\~порушенням ст.182\~Цивільного кодексу\~України (в\~редакції 2004\~року).\~У зв`язку\~з тим,\~що на\~момент придбання\~1/2 частини житлового\~будинку,\~яка до\~речі є\~спільною сумісною\~власністю батьків,\~діяло законодавство,\~яке не\~передбачало обов`язкової\~реєстрації таких\~прав,\~тобто ці\~права на\~сьогоднішній день,\~є такими,\~що фактично\~визнані державою,\~та до\~ [PERSON] ,\~перейшли права\~на спадкування\~1/2\~частини придбаного\~житлового будинку\~після смерті\~батька позивача,\~але які\~вона не\~встигла оформити\~за життя.\~Інша ж\~1/2\~частина придбаного\~житлового будинку\~(його\~частини)\~належала їй\~як співвласнику\~нерухомого майна.\~Таким чином,\~позивач вважає,\~що прийнявши\~спадщину після\~смерті матері\~позивача -\~ [PERSON] ,\~він,\~як спадкоємець\~першої черги,\~набув права\~на спадкування\~усіх прав\~та обов`язків,\~що належали\~їй на\~день смерті,\~а саме\~набув право\~на спадкування\~1/2 частини будинку, розташованого в [ADDRESS] , та вважає, що неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням його права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб`єктами цивільних та інших правовідносин, тому, останній і вимушений звернутись до суду із зазначеною позовною заявою. Судом вірно визначено назву третьої особи Третя Дніпровська державна нотаріальна контора. Представник позивача адвокат Пащенко Н.Ю. в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача - Чечеліської районної у місті Дніпрі ради не з`явився в судове засідання без поважних причин; належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не подав відзив; представник позивача не заперечувала проти такого вирішення справи та ухвалення заочного рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, та у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник третьої особи - Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності у зв`язку з робочою завантаженістю. Вислухавши думку представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] , 1937 року народження, та [PERSON] , 1934 року народження, уклали шлюб 03 січня 1965 року, актовий запис №17, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, виданого « [PERSON] г. [PERSON] ». Після реєстрації шлюбу прізвище жінки [PERSON] , чоловіка - [PERSON] (арк.с.38). Згідно свідоцтва про народження, виданого «Домом счастья Ленинского района г. Днепропетровска», [INFO] народився [PERSON] , батьками якого значаться: мати [PERSON] , батько [PERSON] (арк.с.33). Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] помер [INFO] у віці 70 років про що в Книзі реєстрації смертей 2008 року 06 березня зроблено відповідний актовий запис за №2041 (арк.с.31). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] померла [INFO] у віці 83 роки, актовий запис №1409, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (арк.с.32). 30 березня 2019 року державним нотаріусом Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А видано свідоцтво про право на спадщину за законом та на підставі ст.1261 ЦК України спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1934 року народження, яка померла [INFO] , є її син [PERSON] , [INFO] . Спадщина на яку видано свідоцтво складається з 1/2 частини житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , на земельній ділянці знаходиться: А-1 житловий будинок (гл. Маз., обкладений цеглою) житловою площею 57,9 кв.м., загальною площею 102,1 кв.м. та такі господарчі будівлі та споруди: Б,В сараї (шл.бл.), Г,Г1 гаражі (бет.бл.), Д гараж (шл.бл.), Е вбиральня (дерев) Ж душ (дерев), над [PERSON] , [PERSON] 1 літня кухня З, дерев. Обкл..пінобл., Л сарай (дерев), обкл..пінобл.), М навіс, №1-9,І огорожі, інші споруди, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 11 травня 1970 року за реєстром №1-459 належала [PERSON] , померлому [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав (арк.с.35). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності у розмірі частки 1/2 [PERSON] (арк.с.36). Проте, 26 березня 2019 року державним нотаріусом Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої вбачається, що 15 серпня 2018 року за заявою про прийняття спадщини сина спадкодавця [PERSON] було заведено спадкову справу №488/2018 на майно померлої [INFO] [PERSON] , що прийняла спадщину після чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] , як документ, що посвідчує право власності на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] наданий договір купівлі-продажу, посвідчений на товарній біржі по торгівлі нерухомістю та транспортом «СОЮЗ» м. Дніпропетровська 22 грудня 1998 року, за реєстром 3-4 на ім`я [PERSON] . Проте, договір не зареєстрований [PERSON] в Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації, що є порушенням ст.12 ЦК України, у зв`язку з чим [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після померлої [INFO] матері [PERSON] (арк.с.37). Як вбачається з матеріалів справи, 22 грудня 1998 року був укладений договір купівлі-продажу частини будинку між [PERSON] та [PERSON] , що посвідчено членом Товарної біржі «Біржа по торгівлі нерухомістю та транспортом «СОЮЗ» [PERSON] . Відповідно до даного договору [PERSON] продала, а [PERSON] купив 1/2 частину будинку [ADDRESS] що [ADDRESS] на [ADDRESS] фактично 789 [ADDRESS] . На земельній ділянці розташовані: А1 житлов. Буд. рубл. із пл. обкл. кирп. житловою площ. 49,3 кв.м., Б сарай шл. бл., В сарай шл. бл., Д гараж кир. шл. бл., Е літній душ дощ., Ж уборн. дощ., №1-9 І огр. спор. Ця частина будинку належить продавцю [PERSON] на підставі договору куп. продажу, від 14.08.82 р. р. № 13647 посв. 3-ю держ нот конт., та зареєстрованого в БТІ м. Дніпропетровська, в реєстровій книзі №501, під реєстровим №68 (арк.с.25). Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тому суд не може захистити порушене право у спосіб, який не передбачено законом. Згідно ст.16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту права на вчинення певних дій (на підставі вказаних статей\~ЖК\~і ЦК), позивач, в силу\~ст. 12 ЦПК України, зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог. Крім того, позивач, звертаючись до суду із позовною заявою, та відповідно до\~вимог ст.16 ЦК України, обираючи за власним розсудом спосіб захисту, відповідачем у зазначеній справі визначає Чечелівську районну у місті Дніпрі раду, однак остання є неналежним відповідачем, та відповідного клопотання з боку позивача, згідно вимог ст.51 ЦПК України, не надходило. Тому, вимога позивача до Чечелівської районної у місті Дніпрі ради про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом, не ґрунтується на законі. Отже, позивачем, не наведено жодної із зазначених вище підстав для задоволення заявлених позовних вимог, чим останній не виконав вимоги Закону. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.2 ст.51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. Оскільки представником позивача не подано відповідного клопотання про заміну відповідача, то суд, в силу ч.2 ст.51 ЦПК України, позбавлений можливості замінити неналежного відповідача тією особою, яка повинна відповідати за позовом. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача. Зважаючи на викладене, з урахуванням того, що судом при розгляді справи встановлено, що Чечелівська районна у місті Дніпрі рада є неналежним відповідачем по справі, позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, клопотання про заміну неналежного відповідача на належного представником позивача не заявлено, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. При цьому слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не взмозі вирішувати та задовольняти позов без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача). Також суд вважає за потрібне роз`яснити, що позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з таким самим позовом до належного відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні вимог позивача відмовлено, то витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed