Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на малолітніх дітей та коштів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 07.07.2005 року. Від шлюбу вони мають двох дітей - дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Зі слів позивача, на даний час діти мешкають з нею та перебувають на повному її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі у їх вихованні не приймає. Позивач [PERSON] зазначила, що угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем у справі не досягнуто, стан здоров'я та матеріальний стан відповідача дозволяють йому утримувати свою неповнолітніх дітей. Інших дітей у відповідача не має, аліменти не сплачує. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до [INFO]. З [INFO] стягувати аліменти на сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнути з відповідача на її користь та на її утримання аліменти, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку, тобто до [INFO] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач проти позову заперечував, оскільки він на даний час не працює. Суд, вислухавши думку осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом сторони перебували у зареєстрованому шлюбі 07.07.2005 року, що відповідно підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від. 07.07.2005 року, актовий запис №143. Від шлюбу вони мають двох дітей - дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Зі слів позивача, на даний діти мешкають з нею та перебувають на повному її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі у їх вихованні не приймає. Судом встановлено, що відповідач на даний час матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі у їх вихованні не приймає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. Інших дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 91 Сімейного Кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність позов задоволити частково, стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.11.2014 року до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з відповідача на користь та на утримання позивача аліменти, в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 17.11.2014 року до досягнення дитиною трьохрічного віку, тобто до [INFO]. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривень 60 (шістдесят) копійок, в дохід держави. Згідно положень п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved