Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

У липні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з грудня 2011 року з відповідачем вели спільне господарство. 08.02.2013 зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON] , [INFO] Одруження з відповідачем виявилось не вдалим, мають різні погляди на життя. З відповідачем припинили фактичні шлюбні відносини, разом не проживають. Питання збереження шлюбу є недоцільним. Майнових спорів не існує. Ухвалою суду від 01.08.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 04.09.2019 зупинено провадження у справі для надання сторонам строку на примирення терміном на 2 місяці. Ухвалою суду від 06.11.2019 поновлено провадження у справі, та продовжено розгляд справи у підготовчому провадженні та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 26.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься відзив відносно позовних вимог. В подальшому відповідач подав письмову заяву про розгляд справи без його участі та не заперечив щодо розірвання шлюбу. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенню ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, розглянувши заяви по суті справи сторін, матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, дійшов до наступного висновку. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 08 лютого 2013 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції у Житомирській області, про що, був складений актовий запис за № 14. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частиною 3 ст.105 СК України, передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі [PERSON] і що після розірвання шлюбу не будуть порушені її особисті та майнові права, крім того суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, оскільки за час наданий судом сторони не примирились, спільне проживання є неможливим, а отже збереження даної сім`ї є недоцільним, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Спір про місце проживання дитини відсутній. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими , що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи та підлягають задоволенню з вищевикладених мотивів.

Outcome: approved