Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

У липні 2016 р. до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Новомиргородська районна державна адміністрація Кіровоградської області про визнання права власності в порядку спадкування, в якій позивач вказав на те, що 16 лютого 2011 року у віці 72 роки померла рідна мати позивача - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок № 191, розташований по вулиці Соборності (Леніна) в місті Новомиргороді Кіровоградської області, який належав померлій на праві власності. За свого життя померла заповіту не складала. Після її смерті, позивач по справі [PERSON] та його |сестра [PERSON] відповідно до ст. 1269 ЦК України у встановлений законом строк подали до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.Спадкоємцями за законом є позивач та його рідна сестра [PERSON], інших спадкоємців на дану спадщину немає. При зверненні позивача до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини йому відмовлено у спадкуванні вищевказаного будинку в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на обєкт спадкування. На підставі вищевикладеного позивач просить суд в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 16 лютого 2011 року у віці 72 роки визнати за [PERSON], [INFO] право власності на ? частини житлового будинку №191 з надвірними будівлями, розташований по вулиці Соборності (до зміни назви Леніна) в м. Новомиргород Кіровоградської області. Представник позивача та позивач у судовому засіданні позов підтримали повністю та просили суд його задовольнити, при цьому представник позивача вказав, що був обраний саме такий спосіб захисту прав позивача, оскільки у останнього відсутні правовстановлюючі документи майна спадкодавця і можливість їх отримати відсутня. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, подав письмові заперечення та вказав, що позивач має право оформити право власності на ? частину спірного спадкового майна лише після здійснення грошової компенсації відповідачу, оскільки остання доглядала за померлою [PERSON] і відповідно витрачала значні грошові кошти. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких обставин. У судовому засіданні встановлено, що 16 лютого 2011 року у віці 72 роки померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 02 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції у Кіровоградській області серії І-ОЛ №134832, актовий запис № 40. За життя [PERSON] не складала заповіт. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями № 191, розташований по вулиці Соборності (Леніна) в місті Новомиргород Кіровоградської області, 2/3 частини якого належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на забудову, виданого 18 квітня 1980 року виконкомом Новомиргородської міськради народних депутатів, 1/3 частини належали померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 листопада 1997 року, виданого державним нотаріусом Новомиргородської державної нотаріальної контори, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.11.1997 року, копією свідоцтва про право власності на забудову від 18.04.1980 року, копією технічного паспорту на будинок від 15.06.2016 року, висновком про вартість майна від 08.07.2016 року, архівною довідкою від 17.06.2016 року. Після смерті [PERSON] позивач по справі [PERSON] та його рідна сестра [PERSON] відповідно до ст. 1269 ЦК України у встановлений законом строк подали до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.Спадкоємцями першої черги за законом є позивач та його рідна сестра [PERSON] (відповідач по справі), що підтверджується копіями поданих до нотаріуса заяв [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини та іншими матеріалами спадкової справи № 196-11, оглянутої у судовому засіданні; інших спадкоємців першої черги за законом та за заповітом на спірну спадщину судом не встановлено. Позивачу при зверненні до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини відмовлено у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на обєкт спадкування, що підтверджується постановою державного нотаріуса Новомиргородської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області [PERSON] № 581/02-31 від 01 липня 2016 року. Згідно\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом.\~Спадкування за законом має місце лише у разі, коли воно не змінено заповітом спадкодавця (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до положень до\~ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно пункту 3 ч. 1\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що нотаріуси вчиняють нотаріальні дії, зокрема видають свідоцтва про право на спадщину. Статтею 39 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами\~\~органів\~\~місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Згідно ч. 2 п. 23\~постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців,\~\~які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Процесуально відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії може бути викладено у постанові чи розясненні. Судом також встановлено, що правовстановлюючі документи не втрачені і не пошкоджені та знаходяться у представника відповідача [PERSON], що унеможливлює видачу дубліката таких документів, які необхідні позивачу для реалізації його спадкових прав. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст.392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ч.1\~ст.3 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 ЦК України\~встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд вважає, що оскільки відповідач оспорює право позивача [PERSON] на спадщину, що виражено у ненаданні правовстановлюючих документів на спадкове майно, що унеможливлює отримання позивачем спадщини, то в даному випадку єдиним належним способом захисту спадкових прав позивача є звернення до суду із позовом про визнання права власності на відповідну частку в спадщині. Проаналізувавши викладені вище норми цивільного законодавства, зваживши у сукупності наведені вище обставини, у тому числі відсутність відомостей про інших спадкоємців, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, не порушують законних прав та інтересів інших осіб, а тому підлягають задоволенню. Враховуючи наведене,

Outcome: approved