Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

У липні 2014 позивачі звернулись до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди Державою України в розмірі 102 000 грн., завданої порушенням їх прав внаслідок бездіяльності судової влади, внаслідок чого їх позбавили доступу до правосуддя. За наведених обставин просять задовольнити позов в заявлений ними спосіб. В судове засідання позивачі не з»явились, про місце і час судового засідання були повідомленими, направили заяву про розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо доводів та вимог позовної заяви, посилаючись на її необгрунтованість. Заперечення на позов подав в письмовому виді. Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Позивачами пред»явлено позов до Кабінету Міністрів України про відшкодування моральної шкоди Державою України в розмірі 102 000 грн., завданої порушенням їх прав внаслідок бездіяльності судової влади, внаслідок чого їх позбавили доступу до правосуддя. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Положення частини 1 ст. 23 ЦК України закріплюють, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У відповідності зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Таким чином, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв'язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов'язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ст. ст. 10, 60 ЦПК України. Позивачами з урахуванням заявлених позовних вимог не було доведено наявності передбачених ст. ст. 23, 1167 ЦК України підстав відшкодування відповідачем моральної шкоди. Також позивачами не наведені належні обґрунтування позовних вимог немайнового характеру, не наведено доказів, які підтверджують позовні вимоги, не вказано з яких саме міркувань вони виходили, визначаючи розмір суми відшкодування моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується. Загалом не вбачається, що моральна шкода пов'язана з діями відповідача, що між ними існували будь - які правовідносини. Частинами 1 та 2 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи у задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed