Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

у липні 2013 року [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва із позовом до Київської міської ради, третя особа без самостійних вимог: Друга київська державна нотаріальна контора Головного управління юстиції у місті Києві, про визнання права на обов'язкову частку у спадщині та зобов'язання вчинити дії,при цьому пояснивши наступне. [INFO] року помер [PERSON], як приходилась батьком позивачу [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, предметом якої стали належний померлому житловий будинок [ADDRESS], та депозитні вклади у банківських установах. Разом з цим на день відкриття наведеної спадщини [PERSON] мала статус пенсіонера та була непрацездатною. В наступному [PERSON] звернулася до Другої київської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] Проте нотаріус Другої київської державної нотаріальної контори довідкою від 28.12.2012р. за № 4529/02-31 відмовила [PERSON]у видачі вищезазначеного свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що спадкодавець [PERSON] за життя склав заповіт яким заповів все належне йому майно третім особам. Крім того у довідці нотаріус зазначив, що невзмозі вирахувати обов'язкову частку спадщини на яку [PERSON] має право, оскільки не визначене коло спадкоємців та їх родинні відносини. У зв'язку із наведеним [PERSON] просила визнати за нею обов'язкову частку у спадщині після смерті батька [PERSON] померлого [INFO] в розмірі 1/2 частини спадкового майна; зобов'язати Головне управління юстиції у місті Києві Другу київськудержавну нотаріальну контору здійснити нотаріальне оформлення прийнятої спадщини та видати на 1/2 частку всього спадкового майна свідоцтво про спадщину за законом на обов'язкову частку, [PERSON] [PERSON] було надано письмову заяву про розгляд справи за її відсутності у судовому засіданні, якою позивач позов підтримала та просила задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідачем Київською міською радою було надано суду письмові пояснення по справі, якими відповідач позов не визнав та просив відмовити у задоволені позовних вимог повністю, у зв'язку тим, що Київська міська рада не порушувала прав позивача та є неналежним відповідачем по справі. В наступному Київська міська рада про час і місце судового засідання повідомлялася в порядку ст. 76 ЦПК України, проте у судове засідання не направила представника, про існування поважних причин неявки не повідомила суд. Третя особа Друга київська державна нотаріальна контора Головного управління юстиції у місті Києві про час і місце судового засідання повідомлялася в порядку ст. 76 ЦПК України, проте у судове засідання не направила представника, про наявність поважних причин неявки не повідомила суд. Врахувавши надані сторонами письмові пояснення, на основі з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу доводів, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд робить висновок про необхідність задовольнити позов частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть від 26.03.2012р. серії [NUMBER][PERSON] помер[INFO]При цьому до складу спадщини після [PERSON] ввійшли належний останньому житловий будинок [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності від 24.06.2004р. серії САА № 188506 та витягу з реєстру права власності на нерухоме майно від 27.12.2012р., а також депозитні вклади у банківський установах. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого повторно від 02.04.1999р. серії [NUMBER], [PERSON] було зареєстровано батьком позивача, яка згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого повторно 06.02.1996р. серії [NUMBER], змінила прізвище. Вбачається, що згідно пенсійного посвідчення від 13.03.2007р. за [NUMBER] [PERSON] мала статус пенсіонера на день відкриття спадщини після [PERSON] При цьому [PERSON] листом від 14.08.2012р. за № 1780 звернулася до Другої київської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] Разом з цим нотаріус Другої київської державної нотаріальної контори довідкою від 28.12.2012р. за № 4529/02-31 відмовила [PERSON] у видачі вищезазначеного свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що спадкодавець [PERSON] за життя склав заповіт яким заповів все належне йому майно третім особам. Крім того у довідці нотаріус зазначив, що невзмозі вирахувати обов'язкову частку спадщини на яку [PERSON] має право, оскільки не визначене коло спадкоємців та їх родинні відносини. При цьому судом встановлено, що за життя [PERSON] склав заповіт від 07.06.1991р., що зареєстрований у Спадковому реєстрі згідно інформаційної довідки від 14.08.2012р., яким заповідав все належне йому на день смерті майно третім особам. Проте, згідно довідки комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація - 111 Голосіївського району» від 05.12.2012р. за № 4544, спадкодавець [PERSON] на день смерті проживав за адресою: [ADDRESS], окремо від осіб зазначених у заповіті. В свою чергу суд зазначає, що згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При цьому, згідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1268. ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Положеннями ч. 1 ст. 1269 ЦК України визначено, щоспадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. При цьому судом встановлено, що в матеріалах спадкової справи № 643/2012 до майна померлого [PERSON] відсутні заяви визначених заповітом осіб на прийняття спадщини після [PERSON], а також оформлені наведеним особам свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що наведені особи не прийняли спадщину у встановлений для цього строк. В свою чергу, у положеннях п. 3.3. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13, роз'яснено, що за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Крім того суд зазначає, що згідно вимог ч. 3ст. 1235 ЦК України, заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). До обов'язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов'язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. У зв'язку зі наведеним суд приходить до висновку, що [PERSON] яка приходиться донькою спадкодавцю [PERSON]та є непрацездатною як пенсіонер на час відкриття спадщини так і на час судового розгляду, має право на обов'язкову частку у спадщині, що не може бути обмежено заповітом від 07.06.1991р. Враховуючи наведене суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовну вимогу про визначення [PERSON] обов'язкової частки у спадщині після смерті [PERSON] Стосовно вимог позивача про зобов'язання третю особу по справівчинити дії, суд зазначає наступне. Позивач заявою від 18.11.2013р. змінили процесуальний статус Другої київської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції у місті Києві із відповідача по справі на третю особу без самостійних вимог, у зв'язку з чим не можуть бути задоволені позовні вимоги до третьої особи Другої київської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції у місті Києві. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, про необхідність задовольнити позов частково.

Outcome: partial