Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

У липні 2018 року до суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 20.01.2014 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір № б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 1200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення норм закону та умов Договору, відповідач зобовязання за вказаним Договором належним чином не виконує, у звязку із чим утворилася перед банком заборгованість, яка з урахуванням заборгованості за кредитом, заборгованості по відсоткам за користуванням кредитом, заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів (фіксована та процентна складові) становить 32 395,75 грн. Позивач просить стягнути із відповідача дану заборгованість та судові витрати на свою користь. У судове засідання представник позивача не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання подав клопотання, в якому просив слухати справу за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. За змістом п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням цієї статті. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 20.01.2014 року [PERSON] (далі Позичальник), відповідно до укладеного договору № б/н між ним та АТ КБ «Приватбанк» (далі - Банк), отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З вищевказаного договору видно, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифи складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Як вбачається із п. 2.1.1.2.3. Умов надання банківських послуг Клієнт надає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню Банку, і Клієнт дає право Банку у будь-який час змінювати (зменшувати, збільшувати чи анулювати) кредитний ліміт. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. За змістом 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг Позичальник зобовязався погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договору. Згідно п. 1.1.2.1.8. Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобовязань за Договором, позичальник зобовязався на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту на Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Пунктом 2.1.1.7.6. Умов надання банківських послуг передбачається, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязана сплатити Банку штраф нарахування на окремий рахунок в зазначені банком терміни. Як передбачено п. 2.1.1.12.7.2 Умов надання банківських послуг в разі непогашення Клієнтом боргових зобовязань за кредитом до 25 числа місяця (у випадку непогашення заборгованості у 30-денний строк з часу її виникнення для елітних карт) Клієнт сплачує пеню за несвоєчасне погашення кредитного ліміту у льготний період рівній діючий базовій місячній процентній ставці від заборгованості на час списання. У разі невиконання чи неналежного виконання Позичальником зобовязань по сплаті процентів за користування кредитом, у розмірі вказаному у Памятці Клієнта/Довідці про умови кредитування та Тарифах, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 100 % від розміру неналежних сплачених процентів, установлених у Памятці Клієнта/Довідці про умови кредитування та Тарифах. Оплата штрафу здійснюється Позичальником за кожен місяць такого порушення, починаючи з наступного місяця належного виконання (п. 2.1.1.14.3). Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 18.06.2018 року заборгованість відповідача перед Банком становить 32 395 (тридцять дві тисячі триста девяносто пять) грн. 75 коп., яка складається із: -1027,15 грн. заборгованості за кредитом; -25 749,75 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; -3600,00 грн. заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: -500 грн. штраф (фіксована частина); -1518,85 грн. штраф (процентна складова). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу. Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. При цьому ст. 1050 ЦК України визначає наслідки порушення договору позичальником: «якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому». Дослідивши матеріали справи, надавши обєктивну оцінку зібраним доказам у справі, та враховуючи ті обставини, що зобовязання відповідачем за кредитним договором від 20.01.2014 року, укладеним між сторонами, не виконано, суд прийшов до висновку, що підлягає стягнення із відповідача заборгованість, яка утворилася за тілом кредиту та відсотками. Щодо стягнення із відповідача на користь позивача одночасно пені та штрафу, суд приходить до наступного. Згідно із ч.1ст. 549 цього Кодексу у разі порушення зобов'язання боржник повинен сплатити неустойку (пеню, штраф). Як роз'яснив Верховний Суд України в правовій позиції №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З письмового розрахунку, доданого до позову вбачається, що у зв'язку з неналежним виконанням грошових зобов'язань за кредитним договором у відповідача також виникла пеня в розмірі 3600 грн. Водночас, за вказане порушення до [PERSON] також застосований штраф у розмірі 500 грн. (фіксована частка) та 1518,85 грн. (процентна складова). Із вищевикладеного вбачається, що додаткове стягнення із відповідача ще й пені буде свідчити про притягнення останнього до подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те ж порушення, що суперечить вимогам ст. 61 Конституції України. Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що розмір пені взагалі підлягає виключенню зі складу боргу за кредитним договором. Таким чином, загальний розмір боргу, який підлягає стягненню із відповідача становить 28 795,75 грн., та складається із: 1027,15 грн. заборгованості за кредитом, 25 749,75 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1518,85 грн. штрафу (процентна складова). З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі\~викладеного,\~та

Outcome: partial