Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

У листопаді 2016 року позивачі [PERSON] (позивач-1), [PERSON]В.(позивач-2) звернулися в суд до відповідача - Бердичівської міської ради Житомирської області з зазначеним позовом, в якому просить суд визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Братів Міхеєвих, буд. 2 А, кв. 3, яка належала покійному [PERSON], померлому 25 травня 2015 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 травня 2015 року помер чоловік та батько позивачів - [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 26.05.2015 року зроблено відповідний запис за №506, місце державної реєстрації: відділ ДРАЦС по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського МУЮ у Житомирської області (а.с.16). За життя померлий [PERSON] отримав ордер на житлове приміщення від 06 квітня 2007 року на право заняття житлового приміщення, яке складається з двох кімнат (а.с.19). Також, позивачами до позовної заяви надано суду довідку КП «Бердичівське МБТІ» за №1227 від 19.09.2016 року щодо відсутності реєстрації права власності та технічний паспорт на вказану квартиру (а.с.17, 20-22). Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому квартиру за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Братів Міхеєвих, буд. 2 А, кв. 3, загальною площею 55.30 кв.м., житлова - 29.10 кв.м. Позивач-1 є дружиною, а позивач-2 є донькою померлого [PERSON], померлого 25 травня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 14 серпня 2007 року, актовий запис 538, та свідоцтвом про народження від 26.03.1991 року, актовий запис №290 (а.с.14-15). Ринкова вартість зазначеної вище квартири складає 59.627,00 гривень. Крім того, на день смерті [PERSON] з ним проживали та були зареєстровані позивачі, що підтверджується копією довідки ОСББ «Хуторок-2АБ» за №38 від 24.09.2016 року (а.с.17). У встановлений законом термін та порядок, позивачі звернулись до Бердичівської державної нотаріальної контори головного ТУЮ у Житомирській області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте, їм було відмовлено постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.11.2016р. та від 11.10.2016р. у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спірну квартиру. Одночасно позивачам нотаріусом надане роз'яснення стосовно неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано звернутися до суду. Таким чином, у позивачів виникла ситуація при якій через бездіяльність спадкодавця щодо реєстрації нерухомого майна та зв'язку з відсутністю обов'язку щодо його реєстрації на час володіння спадкодавцем цим майно, позивачі (спадкоємці) не можуть набути право власності на вказану квартиру в порядку спадкування через нотаріальну контору. У судове засідання позивачі та їх представник на підставі довіреності [PERSON] зявились, позовні вимоги підтримали повністю, просили суд їх задовольнити з наведених в позові підстав. Представник відповідача на підставі довіреності [PERSON] у судове засідання зявився, позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні, надавши суду письмове заперечення (а.с.36-37). Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши їх в сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно із ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Дані правовідносини регулюються статтями 1218, 1258, 1261, 1268, 1296 ЦК України. Оскільки на нерухоме майно, не було оформлено право власності, тому згідно листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку. Згідно ст.316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема і правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Суд приходить до висновку, що визнання права власності за кожним позивачем на ? частину квартири за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Братів Міхеєвих, буд. 2 А, кв. 3, яка належала покійному [PERSON], померлому 25 травня 2015 року, не порушить прав інших осіб і не заборонено законом, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.13 Конституції України та ст.386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист усіх суб'єктів права власності. Згідно з ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Судові витрати згідно статей 79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved