overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 12 грудня 1998 року у Кізомиській сільській раді Білозерського району Херсонської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 19. Мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені з літа 2011 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сімї. В звязку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, проте на час судового засідання від останньої надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує, після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог. Оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання позову відповідачем, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Зокрема судом встановлено, що 12 грудня 1998 року у Кізомиській сільській раді Білозерського району Херсонської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 19. Мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю. Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст.105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 12 серпня 2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 132. Мають спільну малолітню дитину доньку Олену, [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені з листопада 2015 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сімї. В звязку з цим позивачка вважала неможливим збереження шлюбу та просила про його розірвання. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі. Також пояснила, що спору щодо поділу спільного майна немає. Місце проживання дитини визначене. Вважала, що шлюб необхідно розірвати, оскільки наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судове засідання після закінчення наданого судом строку на примирення не зявився, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі відповідача. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 12 серпня 2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 132. Мають спільну малолітню дитину доньку Олену, [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони достатнім чином не виявили бажання зберегти сімю, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Наданий строк на примирення позитивних результатів не приніс. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказує, що з 07 жовтня 2006 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні обовязки, в даний час шлюбні відносини вони не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Вважає, що примирення між ними та відновлення сімї неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, звернулась з заявою, в якій просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 жовтня 2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції зроблений актовий запис № 172, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 017504, виданим 07.10.2006 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З липня 2015 року сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо; оскільки почуття любові та поваги втрачено, примирення між ними та відновлення сімї неможливе. Згода про місце проживання неповнолітнього сина між ними досягнута дитина залишається проживати разом з матір'ю [PERSON] Спору про спільне майно немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 12 серпня 2005 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі. Від спільного проживання в них народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON] [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя склалось невдало внаслідок різності характерів та поглядів на життя. У них постійно виникали конфлікти. Протягом останніх двох років вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюб існує формально. Примирення між ними виключається. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2005 року. Від спільного проживання в них народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON] [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Подружні відносини склалися невдало по причині несумісності характерів, відмінності поглядів на життя. Між сторонами постійно виникали конфлікти. З вересня 2013 року сторони не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Примирення між ними виключається. Шлюб існує формально. Сторонам надавався строк для примирення. Примирення між ними не досягнуто. Дані обставини підтверджуються: поясненнями сторін, свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ №005991, виданим 12 серпня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Красилівського районного управління юстиції Хмельницької області; свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-БВ №015826, виданим 09 листопада 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Красилівського районного управління юстиції Хмельницької області, свідоцтвм про народження [PERSON] серії І-БВ №109511, виданим 08 вересня 2009 року Чернелівською сільською радою Красилівського району Хмельницької області, свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-БВ №157789, виданим 07 жовтня 2011 року Чернелівською сільською радою Красилівського району Хмельницької області. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 16 липня 2005 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народилося двоє синів: Назар, [INFO], та Архип, [INFO]. Подружнє життя не склалося по причині несумісності їх характерів, відмінності поглядів на життя, різного бачення вирішення життєвих ситуацій. Між ними постійно виникали конфлікти. З березня 2015 року вони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Примирення між ними виключається. Шлюб існує формально. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. В судове засідання відповідач не зявився, надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглядати за його відсутності. Судом надавався сторонам строк для примирення. Примирення між ними не досягнуто. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 23 листопада 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем. 15 травня 2013 року від спільного проживання в них народилася дочка [PERSON]. [PERSON] 04 лютого 2012 року був засуджений Красилівським районним судом Хмельницької області до 4-х років 6-ти місяців позбавлення волі і на даний час перебуває в місцях позбавлення волі у Ізяславській ВК № 31 УДПтС України Хмельницької області. Шлюбні відносини не склалися по причині різності поглядів на життя, характерів та уподобань. Між сторонами зникло почуття любові, бажання в подальшому проживати як чоловік та дружина. Зусилля, які докладались позивачем для збереження сімї виявились марними. Шлюбні відносини з відповідачем припинено. Примирення між ними виключається, шлюб існує формально. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач, який утримується в Ізяславській ВК № 31 УДПтС України Хмельницької області надіслав до суду заяву щодо розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2012 року. 15 травня 2013 року від шлюбу народилася дочка [PERSON]. Подружні відносини склалися невдало по причині несумісності характерів, уподобань, відмінності поглядів на життя. На даний час [PERSON] перебуває в місцях позбавлення волі у Ізяславській ВК № 31 УДПтС України Хмельницької області. Зусилля, які докладались позивачем для збереження сімї виявились марними. З літа 2013 року шлюбні відносини сторонами припинено. Зв'язок між подружжям втрачено. Примирення між ними виключається. Шлюб існує формально. Сторонам надавався строк для примирення. Примирення між ними не досягнуто. Дані обставини підтверджуються: поясненнями позивача, свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ №101639 виданим 23 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Красилівського районного управління юстиції у Хмельницької області, свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-БВ №200901 виданим 16 травня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Красилівського районного управління юстиції у Хмельницької області. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона 01 вересня 2012 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя із відповідачем не склалось по причині різності їх характерів та поглядів на життя, відповідач несерйозно підійшов до створення сімї, матеріально сімю не підтримує та не відчуває обовязку перед нею. Зусилля, які докладались позивачем для збереження сімї виявились марними. З серпня 2013 року вони припинили подружні відносини. Примирення між ними виключається, шлюб існує формально. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, щодо винесення заочного рішення не заперечила та пояснила, що остаточно шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені у вересні 2015 року. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання повторно не зявився, про причини неявок суд не повідомив. У відповідності до ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2012 року. Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя сторін не склалось по причині різності характерів та поглядів на життя, відповідач несерйозно підійшов до створення сімї, матеріально сімю не підтримує та не відчуває обовязку перед нею. Зусилля, які докладались позивачем для збереження сімї виявились марними. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено у вересні 2015 року. Звязок між подружжям втрачений, примирення між ними виключається. Шлюб існує формально. Сторонам надавався строк для примирення. Примирення між ними не досягнуто. Позивач після спливу наданого строку наполягає на розірванні шлюбу. Дані обставини підтверджуються: поясненнями позивача, свідоцтвом про шлюб серії 1-НО №298982 виданим 01 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Шахтарську Шахтарського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, свідоцтвом про народження [PERSON] серії 1-НО №509088 виданим 18 лютого 2013 року виконкомом Стіжківської селищної ради м.Шахтарська Донецької області. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

у листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи, що вона з вересня 2015 року навчається у Миколаївській філії Київського національного університету культури і мистецтв, знаходиться на утриманні своєї матері [PERSON] Батько позивача [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, тому вимушена звернутися до суду для стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/6 частини його заробітку. [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні [PERSON] позов визнав частково, суду пояснив, що згоден сплачувати аліменти, але в розмірі 1 / 8 частини від заробітку, так як його дружина не працює, на його утриманні знаходяться пристарілі батьки, він сплачує аліменти ще на одну дитину, тому такий розмір аліментів буде обтяжливим для нього. Треті особи [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 15 лютого 1996 року в м.Гадяч, її батьками є [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими розірвано 19 червня 2003 року. Згідно довідки відокремленого підрозділу «Миколаївська філія Київського національного університету культури і мистецтв» [PERSON] навчається в даному закладі на першому курсі, термін закінчення навчання 30 червня 2019 р. Згідно довідки НГВУ «Полтаванафтогаз» [PERSON] отримує середньомісячну заробітну плату в сумі 8874,27 грн. Рішенням Гадяцького районного суду від 10 січня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача. Суд встановив, що між сторонами існують сімейні правовідносини. Відповідно ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання до 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно п.2 та п.3 ч.1 ст. 182 цього ж кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Заперечення [PERSON] щодо розміру стягуваних аліментів не заслуговують на увагу суду, так як встановлено, що його батьки хоч і є непрацездатними, проте отримують пенсію і не знаходяться на повному матеріальному утриманні відповідача. З пояснень [PERSON] в судовому засіданні слідує, що син, на користь якого він сплачує аліменти проживає разом з ним, дружина знаходиться на обліку в центрі зайнятості, тому ці обставини теж не є такими, що впливають на визначення розміру аліментів. Інших доказів про скрутне матеріальне становище [PERSON] не надано. Виходячи з вищевикладеного суд враховує, що [PERSON] працює, має постійну роботу і стабільний заробіток, тому позов [PERSON] підлягає задоволенню, так як відповідач може надавати допомогу дочці, яка навчається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач мотивувала свої вимоги тим, що від сумісних шлюбних відносин з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину - доньку Валерію, [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному матеріальному утриманні, відповідач у добровільному порядку не приймає участі у її матеріальному утриманні. Посилаючись на вищевказані обставини, позивач просила позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В заяві, що надійшла в судове засідання, позивач підтримала свої позовні вимоги і просила слухати справу в її відсутність. Відповідач в заяві, що надійшла в судове засідання позов визнав та просив справу слухати в його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони проживали в зареєстрованому шлюбі з 29.04.2012 року. Сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку Валерію, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФП №161233, виданого 12.10.2012 року виконавчим комітетом Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області (а.с.4). Дитина проживає разом з матірю в с.Новокрасне, вул.Кропивницького, 16, та знаходиться на утриманні позивача. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини позивачу не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як випливає із змісту ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку(доходу) її матері, батька( ст. 183 СК України) або у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Враховуючи те, що відповідач не працює, суд вважає за необхідне визначити спосіб стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку(доходу) відповідача. Розмір щомісячних стягнень не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у відповідності до вимог ч.2 ст. 182 СК України. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved