Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

У листопаді 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.12.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір без номера. За умовами договору позичальник одержав кредитні кошти у розмірі 1000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 22.8 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, який співпадає з строком дії картки. Внаслідок невиконання позичальником обов'язків за кредитним договором станом на 31 жовтня 2013 року виникла заборгованість по договору у розмірі 18279 грн. 24 к., з яких: 5577.6 грн. - заборгованість за кредитом; 11593.10 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 250 грн. - штраф(фіксована частина), 858.54 грн. - штраф(процентна складова). 15.10.2013 року у забезпечення виконання [PERSON] за кредитним договором від 14.12.2007 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки у розмірі 2000 грн., у зв'язку з чим останні виступають солідарними відповідачами за пред'явленим позовом. Посилаючись на викладене, позивач прохав стягнути на користь позивача з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 14.12.2007 року без № у розмірі 16 279 грн. 24 к., з відповідачів [PERSON] і [PERSON] солідарно заборгованість за кредитним договором у розмірі 2000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання двічі не з'явилися, незважаючи на те, що про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають встановлені договором або законом правові наслідки. Як встановлено судом, 14.12.2007 року сторони уклали кредитний договір без №, оформлений шляхом підписання позичальником відповідної заяви (а. с. 10). За умовами цього договору, зазначеними у вказаній заяві позичальника позивач зобов'язався надати відповідачу кредит в розмірі 1000 грн. строком на 24 місяці, починаючи з 14.12.2007 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 22.8 % на рік. Крім того, виходячи з положень ст. ст. 640, 1054, 1055 ЦК України, кредитний договір є укладеним з моменту досягнення сторонами згоди за всіма істотними умовами шляхом підписання письмового договору, формою якого в даному випадку є заява позичальника. При цьому підпис позичальника в такій заяві є свідченням згоди з умовами, які пропонує кредитодавець. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 15 жовтня 2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 01/ДЗ (а.с.7). Відповідно до положень п. 1 зазначеного договору, поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником [PERSON] всіх своїх обов'язків за кредитним договором; положення п. 2 договору зазначають, що розмір відповідальності поручителя перед кредитором обмежуються сумою 2000 грн.; п. 4 договору вказує на те, що у випадку невиконання боржником обов'язків за кредитним договором, він та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову(субсидіарну) відповідальність поручителя. Поскільки відповідачем [PERSON] умови кредитного договору виконувались неналежним чином, виникла заборгованість, яка станом на 31 жовтня 2013 року складає 18279 грн. 24 к., з яких: 5577.6 грн. - заборгованість за кредитом; 11593.10 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 250 грн. - штраф(фіксована частина), 858.54 грн. - штраф(процентна складова). На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості у розмірі 16 279 грн. 24 к. та солідарного стягнення з обох відповідачів заборгованості за договором у розмірі 2000 грн. Позовні вимоги щодо стягнення витрат на юридичну допомогу не підлягають задоволенню, поскільки позивачем не надано підтвердження понесених витрат. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved