Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

У липні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування домоволодінням [ADDRESS] та зобов'язання СГРІФО Харківського РВ УМВСУ в Харківській області зняти його з реєстраційного обліку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона мешкає у вказаному будинку, в якому також зареєстрована її донька - відповідач [PERSON], яка з 2011 року виїхала до АР Крим. Оскільки відповідач не мешкає у вказаному домоволодінні тривалий час, не сплачує за комунальні послуги, тому на підставі ст.71 ЖК України позивач просила визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 20.07.2018 року головуючим в справі визначено суддю [PERSON]. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2018, в зв'язку зі звільненням з посади судді [PERSON]., головуючим в справі визначено суддю [PERSON] Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2018, в зв'язку зі звільненням з посади судді [PERSON], головуючим в справі визначено суддю Панас Н.Л. 25 жовтня 2018 року з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області були отримані відомості щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця мешкання відповідача, згідно з яким відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 30 жовтня 2018 року позов було прийнято до провадження і призначено до розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні на 06 грудня 2018 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 грудня 2018 року за наслідками підготовчого судового засідання справу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 15 січня 2019 року, а також було виключено Сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Харківського РВ ГУДМС України в Харківській області з участі у справі в якості третьої особи та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Малороганську сільську раду Харківського району Харківської області. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи суду не надавав. А тому, у відповідності до вимог ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, постановивши по справі заочне рішення. Оскільки сторони у судове засідання не з'явились, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне. За змістом ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено відповідно до записів будинкової книги, що позивач є основним господарем (наймачем) житлового будинку [ADDRESS] Відповідно до акту від 12 червня 2018 року, складеного депутатом округу №12 Малороганської сільської ради Харківського району Харківської області Жуковим С.Г., у спірному домоволодінні зареєстровано п'ятеро осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Також встановлено, що відповідач [PERSON], яка є донькою позивача, з 2011 року у спірному домоволодінні не проживає, своїх речей в домоволодінні не зберігає, комунальні послуги не сплачує та не приймає участі в утриманні такого. Наведеними доказами також підтверджується те, що відповідач вже більше 7 років не користується спірним житлом без поважних причин, оскільки перешкод в користуванні таким йому ніхто і ніколи не чинив. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до чинного житлового законодавства (ст.71 Житлового кодексу України) при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Поважних причин, які б могли бути підставою для продовження строку, передбаченого ст.71 ЖК України, збереження за відповідачем спірного жилого приміщення судом не встановлено. У відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач вже більше 7 років не користується домоволодінням [ADDRESS] без поважних причин, тобто понад визначений ст.71 ЖК України шестимісячний термін, протягом якого за ним зберігалося право на користування спірним жилим приміщенням, не виписався із такого, а тому суд приходить до висновку, що позов в цій слід задовольнити і визнати [PERSON] такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням. В частині зняття з реєстраційного обліку відповідача [PERSON] суд відмовляє, виходячи з наступного. Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживанням особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі наведеного та

Outcome: partial