overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

У липні 2017 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 28 січня 2012 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №22 розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не зявилась, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої малолітньої дитини, що має істотне значення. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 28 січня 2012 року (арк.с.7). Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (арк.с.8). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

У липні 2017 року позивач\~\~звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги наступним. Сторони перебувають в шлюбі з 23.08.2014 року. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя у сторін не склалося, тому з вересня 2016 року сторони разом не проживають та взаємною згодою провели поділ майна. Претензій один до одного не мають. Позивач в судовому засіданні відсутня, до суду надала заяву відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутності, наполягає на розірванні шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Роденко». Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надходило. При вищевикладених обставинах, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутністю позивача та відповідача по наявних у справі матеріалах та доказах. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони\~\~перебувають\~\~у зареєстрованому шлюбі з 23.08.2014 року відповідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ОК № 167138 який зареєстровано виконавчим комітетом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області. Від подружнього життя сторони дітей не мають. Спір про поділ майна відсутній, сторони припинили подружнє життя з вересня 2016 року. Відповідно\~\~до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей,\~\~що має істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~-\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~ Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

у липні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.02.2014 року між нею та відповідачем - [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського територіального управління юстиції у місті Києві, за актовим записом № 162, зареєстровано шлюб. Від спільного шлюбу народилась дитина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через постійні конфлікти та суперечки, відповідач став відноситись до позивача з неповагою, принижувати на очах свідків, влаштовує скандали. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинились та існують тільки формально. Відповідач дитиною не цікавиться, у вихованні чи допомозі по догляду за нею участі не приймає Суперечок про місце проживання спільної дитини немає, вона проживає та буде проживати з позивачем. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі та просить суд не надавати строк для примирення. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, також зазначила, що позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в заяві зазначив, що позов визнає повністю. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 14.02.2014 року між нею та відповідачем - [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського територіального управління юстиції у місті Києві, за актовим записом № 162, зареєстровано шлюб, свідоцтво про шлюб [NUMBER] (а.с. 4). Від спільного шлюбу народилась дитина - [PERSON], [INFO]. (а.с. 5). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, позивач примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

У липні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У позові зазначає, що з 2012 року по 2017 рік перебувала у шлюбі з відповідачем. Мешкали разом з 2012 р. по жовтень 2016 р. У шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги дитині не надає. Інших дітей, зобовязань за виконавчими документами у відповідача не має. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня предявлення позову до повноліття дитини. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви в яких, просять суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримує, відповідач позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.\~\~ \~ Як встановлено судом, з 2012 року по 2017 рік сторони перебували у шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серія І-ЖС № 213138, яка проживає з позивачем. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Враховуючи матеріальне становище позивачки та дитини, відповідача, відсутність у відповідача на утриманні інших дітей, суд дійшов висновку, що аліменти на утримання неповнолітньої доньки потрібно визначити у розмірі ? частки з усіх видів доходів відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня предявлення позову до повноліття дітей. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

у липні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] з підстав, передбачених ст. 71 ЖК України, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач за вищевказаною адресою не проживає з 2007 року та не сплачує нарахування по квартирній платі та комунальним послугам. Позивач в судове засідання не з'явилась, надійшла заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач та треті особи в судове засідання не з'явились, про місце та час розгляду справи повідомлялись в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач є наймачем квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки про склад сім'ї Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради №967 від 05.05.2017 року у вищезазначеній квартирі зареєстровані: позивач та її сини - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до акту від 13.07.2017 року, затвердженого начальником КП «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради, [PERSON], 1977 року народження зареєстрований за адресою: м. Чернігів. [ADDRESS], але не проживає більше 10 років. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За таких обставин, позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням з підстав, передбачених ст.71 ЖК України підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

у липні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 06.06.2009 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося у зв'язку із відсутністю взаємоповаги та взаєморозуміння, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Сторони в судове засідання не зявились, до його початку надійшли заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.06.2009 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного Кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 109 Сімейного Кодексу України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін,\~з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

у липні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 06.12.2012 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Сторони в судове засідання не зявились, до його початку надійшли заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.12.2012 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

у липні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 12.08.2000 року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось, вони припинили шлюбні відносини та спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Сторони в судове засідання не зявились, до його початку надійшли заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.08.2000 року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

у липні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 29.09.2009 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Сторони в судове засідання не зявились, до його початку надійшли заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.09.2009 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

У липні 2017 року позивач звернулася в суд з даним позовом. В обгрунтування позову послалася на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 24.05.2014 року. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, проживають окремо. Сторони в судове засідання не зявились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути за їх відсутності. Позивач вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згідна. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Також відповідно до ч.4ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене та згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

У липні 2017 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] зареєстрований 18 липня 2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 332. В обґрунтування своєї позовної заяви зазначила, що з 18 липня 2009 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу у них народився син, [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини не склалися через відсутність взаєморозуміння та протилежність поглядів на життя та сімейні відносини, в результаті чого постійно виникали сварки, що сприяло погіршенню відносин між ними та призвело до втрати почуття поваги та любові. Спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо і не мають наміру відновлювати сімю. Шлюбні відносини припинені з 2010 року. Позивач та відповідач у судове засідання зявилися. Позивач позовні вимоги підтримала і дала пояснення аналогічні позовній заяві. Відповідач проти позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. 18 липня 2009 р. сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO], який залишається з позивачем. Шлюбні відносини припинені з 2010 р., мешкають окремо, спільне домашнє господарство не ведуть. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін або одного з них, що мають істотне значення. Проти примирення позивач заперечує, вважаючи неможливим поновлення шлюбних відносин. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб розриває. У відповідності до ст.113 СК України суд залишає теперішнє прізвище позивача [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved