Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, в якому просила змінити розмір і спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказала, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27.07.2016 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 гривень щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. У теперішній час діти проживають разом із матір`ю, вона самостійно займається їх вихованням, піклується про їх фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя. Натомість, відповідач з 2015 року з дітьми не спілкується, не надає матеріальної допомоги на їх утримання. [PERSON] не сплачує аліменти, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, розмір якої станом на 30.06.2019 року складає 53806,53 грн. У теперішній час розмір аліментів за вказаним вище судовим рішенням є незначним, а тому просила змінити розмір і спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей з твердої грошової суми у розмірі 1500 грн. на 1/3 частину зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 280 ЦПК України відповідач, який належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Стаття 183 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у частці від заробітку (доходу) батька. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать відповідні свідоцтва про народження. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27.07.2016 року, яке набрало законної сили 12.08.2016 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 гривень щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи утримання з 05.07.2016 року. На підставі вказаного судового рішення судом виданий виконавчий лист. Постановами державного виконавця Кальміуського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області від 10.07.2018 року в рамках виконання виконавчого провадження по виконанню рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей, стосовно боржника встановлені низка обмежень, а саме тимчасове обмеження у праві користуватися вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України та у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Також постановою державного виконавця Кальміуського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області від 19.07.2018 року майно боржника [PERSON] , а саме автомобілі «ВАЗ 21093» державний номерний знак [NUMBER] та «ВАЗ 2103» державний номерний знак [NUMBER] оголошено у розшук. Як вбачається з розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 11.06.2019 року, складеного державним виконавцем Кальміуського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області, [PERSON] , станом на червень 2019 року має заборгованість зі сплати аліментів у сумі 53806,53 грн. У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Стаття 18 Конвенції встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших утриманців, матеріальне становище отримувача аліментів, вимоги чинного законодавства, та всі інші істотні обставини справи. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 930, виданої головою КСН сел. «Мирний» від 11.07.2019 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідач будь-яких заперечень з приводу позовних вимог не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням вказаного, а також того, що батьки в рівних частках зобов`язані утримувати своїх дітей та забезпечувати щонайменше їм прожитковий мінімум для сталого розвитку та існування, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги позивача та змінити спосіб та розмір стягуваних аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи утримання з дати винесення рішення суду. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної частини вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 768,40 грн. від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved