Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

У липні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити розмір часток співвласників у праві власності на будинок №5 по проїзду Приазовському в м.Маріуполі, у рівних частках, виділивши кожному зі співвласників по 1/6 частині будинку, розташованого за вищезазначеною адресою без розподілу в натурі. В обґрунтування вимог зазначила, що їй, її дітям відповідачам у справі [PERSON], [PERSON], та її доньці [PERSON], онуці [PERSON], а також її чоловіку [PERSON], на праві спільної сумісної власності на підставі договору міни від 21.11.1995 року належить будинок №5 по проїзду Приазовському в м.Маріуполі. 14.02.2011 року померла її донька [PERSON]. Спадкоємицею після смерті доньки [PERSON] на частку у спільному сумісному майні є її онука [PERSON] відповідачка у справі. 03 грудня 2014 року помер її чоловік [PERSON]. На момент його смерті він мешкав, а також вів спільне господарство з нею та двома їх синами у належному їм будинку. Після його смерті відкрилась спадщина на частину жилого будинку №5 по проїзду Приазовському в м.Маріуполі. Після смерті чоловіка вона залишилась проживати з дітьми у будинку, а тому фактично прийняла спадщину. Позивачка звернулась до Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак 12 червня 2015 року нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва з тих підстав, що один із співвласників помер, тому виділ частки з майна, що є у спільній сумісній власності, вирішується в судовому порядку. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявились, до суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та про визнання ними позовних вимог у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.05.1967 року позивачка та [PERSON] зареєстрували шлюб у Будинку одруження виконавчого комітету міської ради депутатів трудящих у м.Жданові Донецької області, актовий запис № 1704. Від шлюбу мають двох синів [PERSON], [PERSON] та доньку [PERSON], яка померла 14 лютого 2011 року. У період шлюбу та спільного проживання однією сімєю 21 листопада 1995 року нею, її чоловіком, дітьми, а також онукою [PERSON] спільно було придбано за нотаріально посвідченим договором міни житловий будинок №5 по проїзду Приазовському в м. Маріуполі, який став належати їм на праві спільної сумісної власності. 03 грудня 2014 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належну йому частку у вказаному будинку №5 по проїзду Приазовському в м.Маріуполі. Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до наведених норм закону будинок №5 по проїзду Приазовському в м. Маріуполі є обєктом права спільної сумісної власності, спільними власниками якого є позивачка, померлі [PERSON] та [PERSON], а також відповідачі [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. Позивачка та її сини [PERSON] та [PERSON], онука [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом. Згідно матеріалів спадкової справи інших спадкоємців першої черги у покійного немає. Заповіту за життя він не складав. У встановлені законом строки позивачка звернулась до Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи. Однак, державним нотаріусом винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкове майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності, і його частки не були виділені за життя померлого спадкодавця. Відповідачі відмовились від прийняття спадщини на її користь, про що надали нотаріусу відповідні заяви. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою усіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Оскільки обставин, які б свідчили про існування іншої домовленості між членами сімї щодо розміру часток у придбаному ними спільному майні, судом не встановлено, а також, приймаючи до уваги, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки та виділити частки у спільному майні по 1/6 кожному.

Outcome: approved