Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 14.01.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - Позивач) та громадянином України [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено Договір про надання послуг у сфері страхування № 014/1058/82/0076466, відповідно до якого Банк надав Відповідачу кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії у сумі 49 745 грн. 98 коп. строком до 14.01.2018 року зі сплатою 35,3 % річних. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 29.09.2014 року має прострочену заборгованість за кредитним договором в сумі 72 889 грн. 88 коп.В позовних вимогах позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 72 889 грн. 88 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 728, 90 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся судом про місце і час розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання фізичними особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14.01.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та громадянином України [PERSON] було укладено Договір про надання послуг у сфері страхування № 014/1058/82/0076466, відповідно до якого Банк надав Відповідачу кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії у сумі 49 745 грн. 98 коп. строком до 14.01.2018 року зі сплатою 35,3 % річних (а.с.5-9). Надання кредиту, відповідно до умов Кредитного договору, здійснюється у готівковій формі шляхом переказу (зарахування) суми кредиту на поточний залунок (п. 1.3. Кредитного договору) (а.с.5). Відповідно до п. 3.2. Кредитного договору Позичальник зобов'язався здійснювати погашення Кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту. Умовами Кредитного договору передбачено право Кредитора вимагати дострокового виконання Позичальником зобов'язань за цим договором, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів та інших платежів у разі порушення Позичальником строків виконання грошових зобов'язань, передбачених Кредитним договором (п. 7.1.2, 7.2.5 Кредитного договору). У випадку, якщо Кредитор вирішив скористатися правами, передбаченими ст. 7 Кредитного договору, він повідомляє про це Позичальника шляхом направлення письмового повідомлення (п.7.3.) У випадку, якщо письмове повідомлення Кредитора містить вимогу про дострокове погашення заборгованості Позичальника, останній зобов'язаний здійснити відповідне дострокове погашення заборгованості відповідно до умов, зазначених у такому повідомленні. У разі невиконання Позичальником зазначеної вимоги, Кредитор має право вжити заходи для стягнення заборгованості, які не суперечать чинному законодавству України (п. 7.3.2. Кредитного договору). Відповідно до п. 10.3 Кредитного договору за прострочення виконання будь - яких грошових зобов'язань за Кредитним договором Банк має право вимагати, а Позичальник зобов'язаний на вимогу Банку сплатити останньому пеню в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Відповідно до п. 10.6 Кредитного договору до всіх правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконанням цього договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у сімдесят років. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання проте, станом на 29.09.2014 року відповідач не виконує належним чином взяті зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 72 889 грн. 88 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 44 481 грн. 25 коп.; заборгованості по сплаті відсотків у розмірі 11 104 грн. 66 коп.; пені за несвоєчасну оплату кредиту та відсотків у розмірі 17 303 грн. 97 коп. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання не виконані з вини відповідача. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано. Суд вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи приходить до висновку, що виконання зобов'язань порушено з вини відповідача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved