Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

У листопаді 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач зазначив, що є власником квартири №40 в житловому будинку [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 20 березня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. 20 березня 2006 року та зареєстрованим в реєстрі за № д-234 та витягом про державну реєстрацію прав № 33567754 від 22 березня 2012, виданим Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна». На початку 2013 року, його знайомий [PERSON] попросив його тимчасово зареєструвати в квартирі, у зв'язку з робочою необхідністю. 16 лютого 2013 року відповідач був зареєстрований в квартирі, однак в квартирі не проживав. Пізніше йому стало відомо, що відповідач переїхав працювати до Німеччини, однак свою реєстрацію відповідачем не було знято у зв'язку з терміновим відрядженням. На даний час він позбавлений можливості зняти з реєстрації своє місце проживання в квартирі, оскільки продовжує проживати за кордоном. Факт реєстрації відповідача в квартирі з 16 лютого 2013 року по даний час підтверджується довідкою № 774 від 02 жовтня 2015 року за формою № 3, виданою Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва». Крім того, відповідач не має будь-яких законних підстав для проживання та користування квартирою, так як договір найму між ними не укладався. Факт тривалого непроживання відповідача в квартирі також підтверджується актом від 09 жовтня 2015 року, складеним житлово-експлуатаційною організацією, яка обслуговує будинок [ADDRESS], в якому розташована квартира - ВОП «Михайлівська» ТОВ «Комфортна вежа». У квартирі відповідач не проживає протягом тривалого часу (понад 2 роки), факт реєстрації відповідача покладає на нього додаткові витрати зі сплати комунальних платежів та створює суттєві перешкоди при вчиненні дій з розпоряджання належною йому квартирою. Отже, посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд: визнати [PERSON] (01001, [ADDRESS]) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 40, що розташована в житловому будинку [ADDRESS]. Ухвалою судді від 21 грудня 2015 року відкрито провадження у даній справі та призначено попереднє судове засідання на 21 березня 2016 року. Протокольною ухвалою судді від 21 березня 2016 року залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Через загальну канцелярію суду представник третьої особи подав письмові пояснення, в яких зазначили, щодо розгляду даної справи покладаються на розсуд суду. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить суд позов задовольнити та провести заочний розгляд справи. Усно в судовому засіданні зазначив, що Позивачу відома, та обставина що відповідач на даний час проживає за кордоном. Від'їзджаючи за кордон, відповідач не знявся з місця реєстрації, що спричинило незручності у користування квартирою власником та перешкоди у здійсненні права користування і розпоряджання своїм майном. Надав довідку від 01.04.2016 року № 06/11/№531 про те, що [PERSON] з заявою про збереження за ним реєстрації у вказаній квартирі до ЖЕК КП «Керуюча компанія» мікрорайон «Михайлівський» не звертався. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку; причину неявки суду не повідомив; заперечень на позов не надіслав; по справі зібрано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду письмові пояснення, в яких просить розглядати справу за його відсутності, у розгляді справи покладається на розсуд суду. Ухвалою суду від 25 липня 2016 року постановлено про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, письмові пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає - задоволенню. Як вбачається з матеріалів, [PERSON] позивач відповідно до дублікату Договору купівлі-продажу квартири від 20 березня 2006 року є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав № 33567754, за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на [ADDRESS]. Згідно довідки Форма №3 від 02.10.2015 року, виданої Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», позивач [PERSON] є власником квартири, а відповідач [PERSON] є піднаймачем квартири [ADDRESS]. Згідно акту від 09 жовтня 2015 року, складеного ВОП «Михайлівська», відповідач [PERSON] не проживає в квартирі за вказаною адресою. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, визначається в судовому порядку. Як встановлено судом відповідач гр. [PERSON] не проживає та не користується квартирою [ADDRESS], місце його знаходження невідоме. Ці обставини підтверджується Актом від 09.10.2015 р. затвердженого головою ВОП «Михайлівська» (а.с. 10). Оскільки відповідно до дублікату Договору купівлі-продажу квартири від 20 березня 2006 року позивач є власником квартири [ADDRESS]. Квартира належить позивачу власник квартири відповідно до положень ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України має право володіння користування та розпорядження власністю. Тривале не проживання відповідача без поважних причин у спірній квартирі відповідно до ст.ст. 71,72 ЖК України є підставою до зняття його з реєстраційного обліку у зв'язку з втратою права користування жилим приміщенням. Зазначені обставини підтверджені зібраними судом доказами, яким дана оцінка у їх сукупності. Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що відповідач не проживав у вказаній квартирі та не пред'являв будь-яких претензій щодо спірної квартири, не приймав участі у оплаті комунальних платежів, не цікавився спірним жилим приміщенням. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України «Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд». При цьому згідно до ст. 391 ЦК України «Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном». Тому суд дійшов висновку про те, що відповідач у зв'язку з його відсутністю у спірній квартирі понад встановлені строки з причин закінчення договору оренди, втратив право користування спірним жилим приміщенням, у зв'язку з чим він втратив право користування квартирою. З огляду на викладене позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] На підставі ст. ст. 16, 319, ЦК України, ст.ст. 71, 72, 110, 150, 163, 319, 321, 383, 386 ЖК України

Outcome: approved