Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

У квітні 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та позовні вимоги мотивує тим, що 06 серпня 2020 року [PERSON] звернулась до Сумського міського центру зайнятості із заявою, в якій повідомила про відсутність роботи та заробітку, засвідчила власну обізнаність про права та обов`язки зареєстрованого безробітного та відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей. Останнім видом зайнятості відповідачка зазначила роботу у Філії «Пасажирська компанія Акціонерного товариства «Українська залізниця» по 04 серпня 2020 року. З 06 серпня 2020 року [PERSON] надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю. З 06 серпня 2020 року по 03 грудня 2020 року [PERSON] отримувала допомогу по безробіттю в сумі 1809 грн 74 коп. У порядку електронного взаємообміну з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування отримано інформацію про дохід [PERSON] у серпні 2020 року від Товариства Червоного Хреста України у сумі 7453 грн 41 коп. За наслідками розслідування страхового випадку було складено акт від 28 грудня 2020 року, яким встановлено факт зайнятості відповідачки на момент набуття статусу безробітної. Із вказаним актом [PERSON] було ознайомлено 30 грудня 2020 року. Наказом Сумського міського центру зайнятості від 30 грудня 2020 року [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю з 04 грудня 2020 року та припинено реєстрацію безробітної з 30 грудня 2020 року. Посилаючись на обставини того, що відповідачка набула статусу безробітної та право на виплату допомоги по безробіттю без законної правової підстави, оскільки надала недостовірні відомості, проте добровільно кошти не повернула, позивач просить стягнути з відповідача на його користь незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 14809 грн 74 коп. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 07 квітня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду на 17 травня 2021 року. У відзиві на позовну заяву представник відповідачки [PERSON] - адвокат Попович Ю.О. просить відмовити у задоволенні позову. При цьому, зазначає, що станом на 06 серпня 2020 року позивачка не надавала недостовірних відомостей про свою зайнятість, у трудових відносинах не перебувала, дохід від Товариства Червоного Хреста України отримано нею за раніше надані консультації за період співпраці з 18 травня 2020 року по 01 серпня 2020 року. Звертає увагу на те, що не зрозуміло коли, ким та на підставі якого рішення проводилась перевірка, за результатами якої було складено акт розслідування. 18 травня 2020 року [PERSON] зареєструвалась в базі Інтернет платформи проекту Інституту Когнітивного моделювання «Розкажи мені» у партнерстві з Товариством Червоного Хреста України, де вона, як волонтер, надавала психологічну допомогу на безоплатній основі. 31 липня 2020 року відповідачка завершила реєстрацію на вказаній платформі. Тобто, на момент подання заяви до позивача про надання статусу безробітної, так і за весь період перебування на обліку [PERSON] оплачуваною діяльністю не займалась. Отриманий нею дохід в якості винагороди за надання психологічних консультацій в серпні 2020 року в сумі 7453 грн 41 коп. був отриманий саме за надання психологічних консультацій за період з 18 травня 2020 року по 31 липня 2020 року, тобто до моменту, коли вона стала на облік в Сумський МЦЗ (а.с. 39-50). У відповіді на відзив позивач зазначає, що за результатами обміну з ПФУ отримано інформацію про зайнятість [PERSON] у період з 03 серпня 2020 року по 31 серпня 2020 року у Товаристві Червоного Хреста України. Підставою подання позову є зайнятість [PERSON] у період з 03 серпня 2020 року по 31 серпня 2020 року у Товаристві Червоного Хреста України за винагороду. Позивачем було надано зібрані у порядку розслідування письмові документи, надані замовником послуг, які складені та підтверджують факт надання [PERSON] оплачуваних послуг у період реєстрації безробітною (а.с. 53-63). В судовому засіданні представник позивача Сумського міського центру зайнятості - Троян Д.В. позов підтримала. Відповідачка [PERSON] та її представник Попович Ю.О. заперечували проти задоволення позовних вимог. Заслухавши думку представника позивача про задоволення позову, пояснення відповідача та її представника про відмову в позові, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06 серпня 2020 року відповідачка [PERSON] звернусь до Сумського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, при зверненні було заповнено персональну картку № [NUMBER] (а.с. 4). 06 серпня 2020 року відповідачка у своїй заяві про надання статусу безробітного особисто зазначила про відсутність роботи та заробітку (а.с. 5). 14 серпня 2020 року [PERSON] було проінформовано про відповідальність за достовірність поданих до центру зайнятості даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг (а.с. 6). Відповідно до витягу з наказу за № НТ200807 від 07 серпня 2020 року [PERSON] було надано статус безробітного з 06 серпня 2020 року (а.с. 7). Як вбачається з акта розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 28 грудня 2020 року за № 293, підтверджено перебування [PERSON] у цивільно-правових відносинах з Товариство Червоного Хреста України з 03 серпня 2020 року по 31 серпня 2020 року (а.с. 9). Факт зайнятості [PERSON] на момент набуття статусу безробітної підтверджується листом Товариства Червоного Хреста України за № 03.1/669 від 18 грудня 2020 року, договором цивільно-правового характеру за № 03.08-20-7 від 03 серпня 2020 року, технічним завданням, актом про надання послуг від 31 серпня 2020 року, офіційними відомостями з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про дохід [PERSON] (а.с. 10, 11-13, 14, 15, 16). Як вбачається з акта про надання послуг від 31 серпня 2020 року, [PERSON] у період з 03 серпня 2020 року по 31 серпня 2020 року Товариству Червоного Хреста України були надані такі послуги: проведення психологічного консультування, яке здійснюється на базі інтернет платформи проекту Інституту Когнітивного Моделювання «Розкажи мені» у партнерстві з Товариством Червоним Хрестом України в рамках проекту «COVID-19: готовність та реагування URCS», у кількості 14 консультацій. Вартість наданих послуг становить 7453 грн 41 коп., в тому числі відрахування до державних фондів: прибутковий податок з фізичних осіб 18 %, військовий збір 1,5 %. Після сплати податків та зборів замовник виплачує виконавцю винагороду за виконані послуги в сумі 6000 грн (а.с. 15). Факт отримання відповідачем коштів за надані послуги у сумі 6000 грн підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростовується (а.с. 16). Відповідно до довідки Сумського міського центру зайнятості від 04 січня 2021 року за № 5/102 [PERSON] з 06 серпня 2020 року по 03 грудня 2020 року отримувала допомогу по безробіттю в сумі 14809 грн 74 коп. (а.с. 17). Наказами Сумського міського центру зайнятості від 30 грудня 2020 року за № НТ201230 та від 04 січня 2021 року за № НТ210104 [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю та зобов`язано повернути отримані у період з 06 серпня 2020 року по 03 грудня 2020 року кошти у сумі 14809 грн 74 коп. (а.с. 7, 8). 05 січня 2020 року, 01 лютого 2021 року та 21 лютого 2021 року на адресу відповідачки Сумським міським центром зайнятості спрямовано листи про повернення коштів (а.с. 18-19, 20-21, 22-23). Статтею 1 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що безробітним визнається особа, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Частиною 1 статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг). Відповідно до п. 6 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 219 від 14.02.2007 року, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих, така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до п.7 цього Порядку. Згідно з п. 7 Порядку рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти. Підпунктом 1 пункту 37 «Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу та ведення обліку осіб, які шукають роботу» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року №198 із змінами від 29.03.2020 № 244 передбачено: центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня працевлаштування за наймом на умовах трудового договору (контракту). Частиною 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ст. 1212 ЦК України). Статтею 34 Закону України «Про Товариство Червоного Хреста України» передбачено, що товариство самостійно вирішує питання визначення умов та оплати праці працівників органів та місцевих організацій Товариства, які працюють за трудовими договорами (угодами, контрактами), та заохочення добровольців згідно з законодавством про оплату праці. З керівниками структурних підрозділів та іншими відповідальними працівниками Товариства укладаються трудові договори у формі контракту відповідно до Кодексу законів про працю України та Статуту Товариства. На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що укладення відповідачем договору цивільно-правового характеру є обставиною, яка впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення нею центру зайнятості про таку обставину свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та є підставою для стягнення суми виплаченої допомоги по безробіттю за період з 06 серпня 2020 року по 03 грудня 2020 року у сумі 14809 грн 74 коп. У зв`язку із зазначеним, суд відхиляє доводи відповідачки про те, що дохід в якості винагороди за надання психологічних консультацій від Товариства у серпні 2020 року в сумі 7453 грн 41 коп. був отриманий нею за надання психологічних консультацій за інший період часу з 18 травня 2020 року по 31 липня 2020 року до набуття нею статусу безробітного, оскільки матеріалами справи доведено факт надання відповідачем оплачуваних послуг з 03 серпня 2020 року по 31 серпня 2020 року, тобто, саме у період реєстрації безробітною. Крім того, з доданих до відзиву документів вбачається факт надання відповідачкою інших послуг у інший період, що свідчить про інші цивільно-правові відносини, які існували між [PERSON] та Товариством Червоного Хреста України протягом іншого строку та не спростовує факт надання оплачуваних послуг у період її реєстрації безробітною. Отже, позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 14809 грн 74 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору в сумі 2270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved