Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн., щомісячно до досягнення дочкою [PERSON], [INFO] трьох років. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14.06.2016 року. [INFO] у них народилась дочка -[PERSON]. З відповідачем припинили подружні відносини, дочка перебуває на її утриманні. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, окрім державних виплат інших доходів не має. А тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Відповідач офіційно не працює, отримує не регулярний дохід, розмір якого достатній для надання допомоги на її утримання. Відповідач 5.11.2018 року подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні вимог позивача щодо стягнення аліментів на її утримання. Його матеріальне становище не дозволяє сплачувати аліменти в розмірі який позивач вказала в позовній заяві. Він офіційно працює та отримує заробітну плату з відрахуванням податків та зборів в розмірі 3059,00 грн. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 20.09.2018 року ухвалено стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Його заробітна плата після утримання цих аліментів буде становити 1957,00 грн., тобто розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Позивачем не доведено, що він має можливість надавати матеріальну допомогу (аліменти) на її утримання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, про день та час судового розгляду повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3). Відповідно до свідоцтва про шлюб сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.06.2016 року (а.с.2). Донька проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.4, 5). Відповідно до довідки № 2950 від 25.06.2018 року [PERSON] отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. (а.с.7). Як вбачається з довідки форма ОК-5 відповідач - [PERSON] офіційно працює та отримує щомісячно дохід (а.с.36-37). Згідно із ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до змісту статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд, зокрема, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. З'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами - будь-яких причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги дружині судом не встановлено. Оскільки відповідач отримує офіційний дохід, то утримання дружини до досягнення дитиною трьох років підлягає визначенню у частці від заробітку відповідача. Враховуючи вищевикладене, а також обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, суд приходить до висновку, що у зв'язку із об'єктивною потребою позивача у матеріальному утриманні, як матері малолітньої дитини, яка перебуває у декретній відпустці та в зв'язку з цим позбавлена можливості до досягнення дитиною трьох років мати самостійний заробіток, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial