Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся в суд із позовом, яким просить стягнути , солідарно, із [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства »Банк »Фінанси та Кредит» заборгованості за договором кредиту в розмірі -18 649, 48 грн., з них: 6349,48 грн.- сума простроченої заборгованості по відсоткам, 6300 грн.- сума простроченої заборгованості по комісії; 6 000 грн. - пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам та комісії, а також понесені судові витрати. Вимоги мотивує тим, що згідно кредитного договору № 18/8РС21-04-08 від 10 квітня 2008 року [PERSON] надано споживчий кредит на суму 12 000,0 гривень строком до 09 квітня 2011 року під поруку [PERSON] згідно п.5.1 Кредитного договору та договору поруки № 18/8Р021-п від 10 квітня 2008 року. За умовами зазначеного Кредитного договору [PERSON] зобов'язана не пізніше 10 числа кожного місяця погашати кредит по 334,00 грн., сплачувати проценти за користування кредитними коштами , виходячи з процентної ставки 0,0001 (нуль цілих одна десятитисячна) відсотків річних , та щомісячну комісійну винагороду в розмірі 210,00 гривень. При цьому, відповідно до п. 4.9 Кредитного договору у разі непогашення, несвоєчасного погашення або погашення не в повному обсязі трьох поспіль щомісячних платежів по погашенню позичкової заборгованості та/або процентів за користування кредитними ресурсами та/або щомісячних комісійних винагород застосовується процентна ставка у розмірі 36 (тридцять шість) процентів річних, подальше нарахування процентів проводиться за вказаною новою процентною ставкою, починаючи з 11числа місяця, в якому Позичальник не сплатив або несвоєчасно сплатив або сплатив не в повному обсязі третій поспіль вищезазначений платіж. Відповідно до пункту 6.1. Кредитного договору, за прострочення повернення Кредитних ресурсів та/або сплати процентів, Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення платежу. У якості забезпечення повернення кредитних коштів виступила порука [PERSON] згідно договору поруки № 18/SFG21-п від 10 квітня 2008 р. Як вбачається з п.2.1 договору поруки, при невиконанні або неналежному виконанні боржником зобов'язань за кредитним договором, поручитель та боржник відповідатимуть перед кредитором солідарно, тобто кредитор має право вимагати виконання зобов'язань за кредитним договором як від боржника так і від поручителя повністю або в частині боргу. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж об'ємі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу; сплату щомісячних відсотків та підвищених відсотків, комісійної винагороди; сплату неустойки по основному боргу та процентам; відшкодуванню всіх збитків. Поручитель за договором залишається зобов'язаним поруч з боржником до повного виконання всіх зобов'язань за кредитним договором. Виконання зобов'язання Поручителем за договором поруки є безумовними . Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 травня 2010 року по справі №2-4611/2010 р., яке набрало чинності 20 грудня 2010 року, позов АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення заборгованості задоволено частково, стягнуто солідарно з Відповідачів - [PERSON] та [PERSON] заборгованість за вищезазначеним кредитним договором за період з 11 лютого 2009 року по 23 березня 2010 року в сумі 14 561,17 грн. та судові витрати по справі в сумі 165,61 грн. Вказане судове рішення виконане у повному обсязі 04 березня 2013 року. Вирішивши спірні правовідносини в межах заявлених вимог і спірних періодів виплат, договірні правовідносини сторін судовим рішенням не припинились. За період з 24 березня 2010 р. по 24 жовтня 2013 р. за користування кредитними коштами Банком нараховані відсотки та комісія в сумі 12 649,48 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 24.10.2013 р. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 24 березня 2010 року по 24 жовтня 2013 року в розмірі 58 857,75 (п'ятдесят вісім тисяч вісімсот п'ятдесят сім гривень 75 коп.) гривень, у тому числі: 6 349,48 грн. - сума простроченої заборгованості по відсоткам;6 300,00 грн. - сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії,46 208,27 грн. - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам і комісії згідно розрахунку заборгованості . В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала, просила задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в суді позов визнала в частині стягнення суми простроченої заборгованості по відсоткам, при цьому, в своїй поданій заяві від 07.02.2014 року про зменшення розміру пені та додаткових письмових доказів, які надала в суді, просила зменшити їй розмір неустойки (пені) з посиланням на ч.3 ст. 551 ЦК України. Просить врахувати , що вона має низькі доходи, працює тільки одна, чоловік є інвалідом 2 групи, на утриманні неповнолітня дитина та взагалі розмір неустойки перевищує розмір збитків ( а.с. 67). Відповідач [PERSON] , згідно поданої заяви ( а.с. 60) справу просила слухати у її відсутності, позов не визнала. Подала також заперечення ( а.с. 61-62) , в яких вказувала, що банк мав право звернутись з позовом до неї протягом шести місяців , тобто до 09.10.2011 року , тому вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності. До того ж, рішенням суду від 17.05.2010 року з неї та позичальника було стягнуто солідарно заборгованість по кредиту, рішення суду ними було виконано в повному обсязі , а відтак будь-яки зобов»язань перед банком у неї не має. Позивач не повідомляв її жодним чином протягом 2011 -2013 років про порушення боржником [PERSON] термінів повернення кредиту та про нарахування пені. Заслухавши пояснення представника банку, відповідача [PERSON], ознайомившись з матеріалами справи, запереченням [PERSON], суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, з наступного. Судом встановлено, що згідно Кредитного договору № 18/8РС21-04-08 від 10 квітня 2008 року [PERSON] надано споживчий кредит на суму 12 000,0 гривень строком до 09 квітня 2011 року під поруку [PERSON] згідно п.5.1 Кредитного договору та договору поруки № 18/8Р021-п від 10 квітня 2008 року. Отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується заявою на отримання споживчого кредиту від 10 квітня 2008 року, меморіальним ордером № 4313584 від 10 квітня 2008 року про зарахування кредитних ресурсів у сумі 12 000,0 грн. на картковий рахунок № 4476071680425939 відповідно до п. 3.1 Кредитного договору. За умовами зазначеного Кредитного договору позичальник зобов'язана не пізніше 10числа кожного місяця погашати кредит по 334,00 грн., сплачувати проценти за користування кредитними коштами (п. 3.3 Кредитного договору), виходячи з процентної ставки 0,0001 (нуль цілих одна десятитисячна) відсотків річних (п. 2.1, п. 4.1 Кредитного договору), та щомісячну комісійну винагороду в розмірі 210,00 гривень (п. 4.7 Кредитного договору). При цьому, відповідно до п. 4.9 Кредитного договору у разі непогашення, несвоєчасного погашення або погашення не в повному обсязі трьох поспіль щомісячних платежів по погашенню позичкової заборгованості та/або процентів за користування кредитними ресурсами та/або щомісячних комісійних винагород застосовується процентна ставка у розмірі 36 (тридцять шість) процентів річних, подальше нарахування процентів проводиться за вказаною новою процентною ставкою, починаючи з 11 числа місяця, в якому позичальник не сплатив або несвоєчасно сплатив або сплатив не в повному обсязі третій поспіль вищезазначений платіж. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Вимогами статей 549, 550 ЦК України, передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до пункту 6.1. Кредитного договору, за прострочення повернення Кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення платежу. У якості забезпечення повернення кредитних коштів виступила порука [PERSON] згідно договору поруки № 18/SFG21-п від 10 квітня 2008 р. Як вбачається з п.2.1 договору поруки, при невиконанні або неналежному виконанні боржником зобов'язань за кредитним договором, поручитель та боржник відповідатимуть перед кредитором солідарно, тобто кредитор має право вимагати виконання зобов'язань за кредитним договором як від боржника так і від поручителя повністю або в частині боргу. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж об'ємі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу; сплату щомісячних відсотків та підвищених відсотків, комісійної винагороди; сплату неустойки по основному боргу та процентам; відшкодуванню всіх збитків. Поручитель за договором залишається зобов'язаним поруч з боржником до повного виконання всіх зобов'язань за кредитним договором. Виконання зобов'язання Поручителем за договором поруки є безумовними (п.2.5 договору поруки). Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається із статті 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. З»ясовано, що рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 травня 2010 року по справі №2-4611/2010 р., яке набрало чинності 20 грудня 2010 року, позов АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення заборгованості задоволено частково, стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за вищезазначеним кредитним договором за період з 11 лютого 2009 року по 23 березня 2010 року в сумі 14 561,17 грн. та судові витрати по справі в сумі 165,61 грн. Судове рішення виконане у повному обсязі 04 березня 2013 року у підтвердження чого надаються копії постанов про закінчення виконавчого провадження ( а.с.31-32). Згідно вимог ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Суд зазначає, що вирішивши спірні правовідносини в межах заявлених вимог і спірних періодів виплат, договірні правовідносини сторін судовим рішенням не припинились. За період з 24 березня 2010 року по 24 жовтня 2013 рік за користування кредитними коштами Банком нараховані відсотки та комісія в сумі 12 649,48 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 24.10.2013 рік. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 24 березня 2010 року по 24 жовтня 2013 року в розмірі 58 857,75 (п'ятдесят вісім тисяч вісімсот п'ятдесят сім гривень 75 коп.) гривень, у тому числі: 6 349,48 грн. - сума простроченої заборгованості по відсоткам; 6 300,00 грн. - сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії, 46 208,27 грн. - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам і комісії згідно розрахунку заборгованості (а.с.6-10). Суд погоджується із позицією банку , та вважає, що саме солідарне стягнення вказаної суми буде в межах правового поля, однак також зважає на заперечення відповідача на зменшення розміру пені , яка є дійсно значно завищеною, неспівмірною із заборгованістю по відсоткам та комісії, суперечить принципам справедливості та добросовісності та є підставою для її зменшення . Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідач виконувала умови договору, погасила тіло кредиту , крім того відсотки , комісії і пені по рішенню від 17.05.2010 року, відповідач [PERSON] має чоловіка інваліда 2 групи, на утриманні неповнолітню дитину, виходячи з того, що межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності, суд вважає, що розмір пені необхідно зменшити з 46 208, 27 грн. до 6 000 грн. Також суд враховує рішення Конституційного Суду України у справі № 1-26/2011 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011, в якому зазначено, що держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб'єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору. Заперечення відповідача [PERSON] щодо відмови у задоволенні до неї позову , суд не приймає, так як вирішивши спірні правовідносини в межах заявлених вимог і спірних періодів виплат, договірні правовідносини сторін судовим рішенням не припинились, солідарні боржники залишаються зобов»язаними доти, доки їхній обов»язок не буде виконаний у повному обсязі. В порядку ст. 88 ЦПК України, стягнути із відповідачів на користь банку - по 93, 25 грн. , з кожного , внесеного судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial