Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом ( з урахуванням уточнення позовних вимог). В обґрунтування позову послався на те,що він з 17.09.1983 року перебуває у шлюбі з [PERSON] Між ним та жінкою як подружжям було набуте в спільну сумісну власність майно,а саме: автомобіль марки ВАЗ 21070,державний номер [NUMBER],а також житловий будинок № 72 по вул. Куйбишева,смт. Приазовське,Запорізької області,загальною площею 78,7 кв.м. Під час перебування в шлюбі автомобіль і будинок були придбані подружжям у спільну сумісну власність,проте між подружжям була досягнута усна домовленість про те,що автомобіль та будинок буде зареєстрований на [PERSON]. Дане майно придбалось за спільні кошти,крім того,утримання даного майна подружжя несло разом. Автомобілем користується,а саме він,хоча власником є його дружина. 20.08.2015 року випадково дізнався про те,що на автомобіль і на все майно [PERSON],його дружини, було накладено арешт постановою державного виконавця ВДВС Приазовського РУЮ в інтересах ПАТ КБ «Приватбанк». 16.12.2005 року придбали автомобіль [NUMBER],а 29.03.2006 року він разом з [PERSON] придбали житловий будинок, розташований за адресою: Запорізька область,Приазовський район, смт. Приазовське,вул. Куйбишева,буд. № 72,а. Вважає,що майно належить подружжям на праві спільної сумісної власності. Поділ майна між ним та дружиною не проводився,частки майна не визначались,виділ майна в натурі не проводився. Він та дружина спільно користуються вказаним житловим будинком та автомобілем. Іншого житлового приміщення він немає і не є боржником, і виконавче провадження відкрито лише стосовно дій [PERSON] Накладання арешту на майно,яке є спільною сумісною власністю подружжя порушує його права як співвласника як житлового будинку так і автомобіля,що стало підставою для звернення до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] наполягав на своїх позовних вимогах та просив суд визнати за ним право на майно,що є спільною сумісною власністю його та відповідачки,[PERSON],а саме житловий будинок № 72, розташований Запорізька область, Приазовський район, смт. Приазовське,вул. Куйбишева та автомобіль [NUMBER] і звільнити майно з-під арешту. Відповідачка [PERSON] проти позову не заперечувала та просила його задовольнити. Відповідач,Публічне акціонерне товариство КБ »Приватбанк»(далі ПАТ КБ Приватбанк» проти позову [PERSON] заперечував, про що надав письмові заперечення посилаючись на те,що відповідно до ст.14 ЦПК Країни судові рішення,що набрали законної сили,обовязкові для громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Дії позивача та відповідачки,а саме укладання шлюбного договору лише в 11.2015 року,подання позову за своєю природою характеризуються,як такі,що спрямовані на умисне уникнення виконання судового рішення та не повернення банку кредитних коштів,тому просив в позові відмовити. Відповідач ДВС Приазовського РУЮ також заперечував проти позову, мотивуючи тим,що зараз не має підстав щодо зняття арешту на майно. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні фактичні обставини: - згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 29.03.2006 року, посвідченого нотаріусом Приазовської районної державної нотаріальної контори Запорізької області та зареєстровано в реєстрі за 597, витягу з Державного реєстру правочинів,номер витягу 2225444 від 29.03.2006 року,а також витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно,номер витягу 17269182 від 03.01.2008 року ( а.с.4-6 ) видно,що власником житлового будинку № 72,що знаходиться за адресою:Запорізька область,Приазовський р-н, смт. Приазовське,вул. Куйбишева разом з господарчими та побутовими будівлями та спорудами є [PERSON]; - згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження,серія ВП № 48489862 від 20.08.2015 року( а.с. 7) видно,що державним виконавцем ДВС Приазовського РУЮ [PERSON] при примусовому виконанні документу,а саме виконавчого листу № 200/16497/14-ц, виданий 26.03.2015 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 22107,27 гривень,накладено арешт на все майно що належить боржнику: [PERSON] у межах суми звернення стягнення 22107,27 гривень; - згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу,серія КХС № 811698(а.с.8)видно,що власником автомобіля [NUMBER],є - [PERSON]; - згідно свідоцтва про укладання шлюбу,серія 11-ЖС № 264702,виданого 17.09.1983 року Приазовським райвідділом РАГС Запорізької області,про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу зроблено запис № 62( а.с.9) видно,що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб17.09.1983 року; Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно зі ст. 67 Сімейного кодексу України,дружина,чоловік мають право укласти з іншою особою договір купівлі продажу,міни,дарування,довічного утримання, догляду, застави щодо своєї частки у праві спільної власності подружжя лише після її визначення та виділу в натурі або визначення порядку користування майном. Згідно зі ст. 73 Сімейного кодексу України,за зобовязаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя,яка виділена йому в натурі. Як встановлено судом, житловий будинок та автомобіль, які зареєстровані на імя [PERSON], є спільно сумісною власністю подружжя [PERSON] Поділ майна між подружжям не проводився,частки майна не визначалися,виділ майна в натурі щодо житлового будинку не проводився. Позивач,[PERSON] спільно з відповідачкою [PERSON] користується вказаним житловим будинком та автомобілем. Іншого житлового приміщення позивач не має. На підставі викладеного,

Outcome: approved