Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Маяк» про стягнення судових витрат. В позовній заяві позивач [PERSON] вказала, що 31.05.2010 року була обрана головою житлово-будівельного кооперативу «Маяк», але 13.01.2013 року вона була незаконно звільнена з посади голови кооперативу. З метою захисту законних прав вона звернулась до адвоката [PERSON], з якою 15.02.2013 року уклала договір про правову допомогу з усіх питань, що виникають з цивільно-правових відносин, яка вивчила обставини її звільнення, надані документи та підготувала позовну заяву про поновлення її на роботі і визнання недійсним рішення кооперативу. 29.03.2013 року вона сплатила адвокату за правову допомогу 2500 грн. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 20.09.2013 року у справі № 263/2418/13-ц, провадження 2/263/1408/134, яке набрало законної сили 20.09.2013 року, встановлена незаконність її звільнення з посади голови кооперативу та вона поновлена на роботі. Правову допомогу вона отримала від адвоката і під час засідань суду першої і апеляційної інстанції у справі № 263/2418/13-ц, за що сплатила адвокату 5400 грн. Рішення Жовтневого районного суду від 20.09.2013 року у справі № 263/2418/13-ц виконано не було та 14.12.2013 року збори членів кооперативу її вдруге звільнили з посади голови кооперативу. В результаті чого позивач ще раз звернулася до адвоката [PERSON] за правовою допомогою, яка після ознайомлення з наданими документами підготувала позовну заяву про поновлені її на роботі та визнання недійсним рішення кооперативу від 14.12.2013 року. Під час засідань суду при розгляді справи № 263/665/14-ц, провадження № 2/263/940/201 про поновлення позивача на роботі та визнання недійсним рішення кооперативу від 14.12.2013 року в суді першої інстанції, які відбувалися по травень 2014 року, позивач також отримала правову допомогу від адвоката. За правову допомогу в суді першої інстанції і підготовку проекту апеляційної скарги вона сплатила адвокату 12.01.2014 року - 50 грн., 16.03.2014 року - 650 грн. і 29.05.2014 року ще 500 грн. 07.05.204 року Жовтневий районним суд м. Маріуполя у справі № 263/665/14-ц, провадження № 2/263/940/201, відмовив їй в задоволені позову про визнання недійсним рішення зборів кооперативу від 14.12.2013р. в повному обсязі. 23.05.2014 року вона уклала договір з іншим адвокатом [PERSON] про надання правової допомоги при підготовці апеляційної скарги та під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, який вивчивши матеріали справи і рішення суду першої інстанції, доповнив проект апеляційної скарги, підготовлений адвокатом [PERSON] і подав до апеляційної інстанції апеляційну скаргу. Вона також отримала правову допомогу від адвоката [PERSON] і під час засідань апеляційної інстанції, в яких приймала участь. 08.07.2014 року рішення суду у справі № 263/665/14-ц було скасоване судом апеляційної інстанції. Рішення зборів кооперативу від 14.12.2013 року судом апеляційної інстанції визнано недійсним в повному обсязі, у тому числі, в частині її звільнення з посади, та вона вдруге поновлена на посаді голови кооперативу. За правову допомогу на стадії апеляційного оскарження вона сплатила адвокату [PERSON] 3000 грн. мання правової допомоги при підготовці даного позову вона також звернулася до адвоката [PERSON] за правовою допомогою, за що сплатила 1500 грн. Таким чином, у якості позовних вимог просила стягнути з відповідача судові витрати на правову допомогу, надану їй по справі № 263/2418/13-ц в сумі 7900 грн., у справі № 263/665/14-ц - 4400 грн., а також 1500 грн. при підготовці даного позову, а всього 13800 грн. (7900 + 4400 + 1500). В процесі розгляду справи збільшила позовні вимоги та просила також стягнути витрати на правову допомогу у сумі 500 грн., які вона понесла при розгляді цивільної справи № 263/8931/14-ц в суді апеляційної інстанції. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити на підставах, вказаних в позовній заяві. Представник позивача у судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити на підставах, вказаних в позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог у зв'язку з їх недоведеністю, та просила відмовити у їх задоволенні. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтовані та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом [PERSON] брала участь у якості позивача по цивільній справі № 263/2418/13-ц, провадженню № 2/263/1408/13 за позовною заявою до Житлово-будівельного кооперативу «Маяк» про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства від 13.01.2013 року щодо звільнення з посади та обрання нового голови товариства, затвердження статутних документів та поновлення на посаді голови ЖБК «Маяк» та згідно рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20.09.2013 року, позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково, рішення загальних зборів ЖБК «Маяк» від 13.01.2013 року про звільнення з посади голови ЖБК «Маяк» [PERSON] та обрання головою ЖБК «Маяк» [PERSON] визнано недійсним. Вказане рішення набрало законної сили 19.11.2013 року. При розгляді даної справи в суді першої та апеляційної інстанції брали участь як позивач [PERSON] та і її представник [PERSON] Питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося. (а.с. 6-12). Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області по провадженню № 2/263/940/2014 від 07.05.2014 року, позовні вимоги [PERSON] до ЖБК «Маяк» про визнання недійсним протоколу загальних зборів ЖБК «Маяк» № 12 від 14.12.2013 року та рішень загальних зборів від 14.12.2013 року залишені без задоволення. При розгляді даної справи брали участь позивач [PERSON] та її представник [PERSON] Питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося. (а.с. 13-14). Рішенням апеляційного суду Донецької області від 08.07.2014 року вказане рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 07.05.2014 року було скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання рішень загальних зборів членів ЖБК «Маяк» недійсними та позовні вимоги [PERSON] задоволені частково, визнано рішення загальних зборів членів ЖБК «Маяк», оформлене протоколом № 12 від 14.12.2013 року недійсним. При розгляді даної справи в суді апеляційної інстанції брали участь як позивач [PERSON] та і її представник [PERSON] Питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося. Питання щодо стягнення витрат позивача на правову допомогу судом не вирішувалося. (а.с. 15-19). Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області по провадженню № 2/263/3172/2014, справі №263/8931/14-ц позовні вимоги [PERSON] задоволені частково, стягнуто з ЖБК «Маяк» на користь позивача заборгованість по заробітній платі за час вимушеного прогулу без урахування податків та інших обов'язкових платежів до бюджету держави в сумі 20323,05 грн., судові витрати, пов'язані з наданням правової допомоги у розмірі 1273,95 грн. (а.с. 58-59). Після перегляду вказаного рішення апеляційним судом Донецької області, рішенням суду від 10.12.2014 року рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області змінено та стягнуто з ЖБК «Маяк» на користь позивача суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 20323,05 грн. з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов'язкових платежів при її виплаті. В іншій частині рішення суду залишено без змін. (а.с. 60-61) Згідно ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч. 1 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, стягнення витрат на правову допомогу, які є судовими витратами по конкретній справі, вирішується судом, який розглядає таку справу, якщо позивач просив вирішити дане питання. Стягнення судових витрат шляхом подачі позову не є тим способом захисту, який передбачений ст. 16 ЦК України, таким чином, оскільки питання стягнення судових витрат міг вирішити лише суд першої або апеляційної інстанції при розгляді цивільних справ № 263/2418/2013, № 263/665/14-ц, № 263/8931/14-ц, тому в даному цивільному провадженні такі вимоги є необґрунтованими, тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. На підставі ст. 16 ЦК України,

Outcome: dismissed