Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до Макіївської міської ради Донецької області про визначення часток у спільній сумісній власності, визнання права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності їй та її сину [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 10.03.1995 року. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з ? частки вказаної квартири. Вона звернулась до П'ятої Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сина, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, оскільки частки її та сина у спільній сумісній власності не були визначені та був втрачений правовстановлюючий документ на квартиру. Просила визначити рівними частки її та померлого [PERSON] у спільній сумісній власності - квартири [ADDRESS], за кожним по 12 частки, визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на ? частку спірної квартири, визнати за нею право власності на ? частку квартири [ADDRESS], у зв'язку з втратою правовстановлюючого документу. Представник відповідача, Макіївської міської ради Донецької області, у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог установив наступне. На підставі свідоцтва про право власності на житло № 574, виданого комісією по приватизації жилого фонду ПО «Макіїввугілля» 10.03.1995 року, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. (а. с. 10) Із свідоцтва про смерть, виданого Гірницьким відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області 13.07.2007 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO]. (а. с. 12) Згідно постанови державного нотаріуса П'ятої Макіївської державної нотаріальної контори, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS], після смерті [PERSON] [PERSON] відмовлено, оскільки вона не надала документи, які підтверджують належність майна померлому. (а. с. 15) Відповідно до листа ДП «Макіїввугілля» від 26.12.2013 року, видати дублікат свідоцтва про право власності на житло № 574, виданого комісією по приватизації жилого фонду ПО «Макіїввугілля» 10.03.1995 року не представляється можливим, оскільки у підприємства відсутні жилий фонд, комісія по приватизації та всі документи, пов'язані з його приватизацією. Згідно архівних даних КУ «Макіївський міський архів Макіївської міської ради, квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № 574, виданого комісією по приватизації жилого фонду ПО «Макіїввугілля» 10.03.1995 року. Із рішення щодо отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11 лютого 2014 року вбачається, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні [PERSON] повідомила суд, що на час відкриття спадщини [INFO] у спадкодавця [PERSON] був малолітній син, якому на той час приблизно було 12 років. Відповідно до ч 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за нею право власності на ? частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті сина [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки у спадкодавця на час відкриття спадщини мався ще один спадкоємець малолітній син, який має право на обов'язкову частку спадщини. Не підлягають задоволенню і позовні вимоги позивача щодо визначення часток за кожним по 1/2 частки квартири [ADDRESS] за нею та померлим [PERSON] у спільній сумісній власності та визнання права власності на ? частку квартири [ADDRESS], у зв'язку з втратою правовстановлюючого документу на нерухоме майно, оскільки є підстави вважати, що оригінал свідоцтва про право власності на житло № 574, виданого комісією по приватизації жилого фонду ПО «Макіїввугілля» 10.03.1995 року може знаходитись у іншим спадкоємців, крім того, [PERSON] в судовому засіданні не довела доказів на підтвердження втрати свідоцтва і існування заперечень або оспорювань її права власності на ? частку нерухомого майна. Не встановлено, чи відчужувалось спірне нерухоме майно з моменту набуття на нього права власності позивачем та її сином. Так, відповідно до ст.. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed