Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який з 1995 року не проживає за місцем реєстрації, його речі у квартирі відсутні, комунальні платежі не сплачує, перешкод у користуванні квартирою йому не здійснювалося, проживає за іншою адресою. Просить позбавити відповідача [PERSON] права користування квартирою [ADDRESS] зі зняттям його з реєстрації в ній. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач [PERSON] є сином її чоловіка та був зареєстрований у квартирі як член сім`ї, але з 1995 року він не проживає за місцем реєстрації, а також не реагує на її прохання добровільно знятися з реєстрації у належній їй квартирі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем відбуття покарання у Райківській виправній колонії № 72 Житомирської області за вироком Богунського районного суду міста Житомира від 17.01.2013 року, письмових пояснень та заперечень проти позову до суду не надав. Представник відповідача Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що проти задоволення позову в частині зняття з реєстраційного обліку позову заперечує. Суд, заслухавши позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 та 2 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачу на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, видані 03.09.2013 року Реєстраційною службою Житомирського МУЮ Житомирської області (а.с. 7, 8). Як вбачається з довідки Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області від 04.12.2014 року (а.с.14) місце проживання відповідача [PERSON] з 09.10.1992 року зареєстроване у [ADDRESS], що також підтверджується довідкою Житлово-будівельного кооперативу «Полісся» за № 692 від 13.11.2013 року (а.с. 21). Також згідно акта комісії Житлово-будівельного кооперативу «Полісся» від 09.11.2013 року відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS], але з 1995 року фактично в ній не проживає (а.с. 9). Дану обставину в судовому засіданні підтвердила свідки [PERSON] та [PERSON], які проживають у [ADDRESS]. Таким чином, досліджені судом докази підтверджують реєстрацію місця проживання відповідача [PERSON] у квартирі [ADDRESS] та його фактичне непроживання в ній без поважних причин понад один рік, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Матеріали справи не містять даних про те, що права позивача були порушені, не визнавались або оспорювались Управлінням Державної міграційної служби України у Житомирській області, а тому відсутні підстави вважати, що вони потребують захисту. За таких обставин суд відмовляє у задоволенні вимоги про зняття відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку з указаної квартири. Разом з тим, рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання. На підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 229,40 грн., оплачений позивачем при поданні до суду позовної заяви за вимогою немайнового характеру, підтвердженням чого є оригінал квитанції. Враховуючи викладене та

Outcome: partial