Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що між ним та [PERSON] укладено договір позики, за яким останній отримав в борг 3000 грн. Кошти у строк до 01 січня 2008 року він не повернув, тому судом було стягнено заборгованість. За рішенням суду виданий виконавчий лист для примусового виконання судового рішення. Але борг не був стягнений, оскільки в 2010 році [PERSON] помер. У встановлений законом строк він звернувся до нотаріальної контори та предявив претензії кредитора. На час звернення до суду спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], ніхто не прийняв. Тому дана спадщина є відумерлою та має перейти у власність громади. Але відповідач по справі з 2010 року жодних дій щодо визнання спадщини відумерлою не вчинив. Своєю бездіяльністю відповідач порушив права позивача як кредитора померлого та повернення свого боргу. Просив суд зобовязати Боярську міську раду Києво-Святошинського району Київської області визнати спадщину, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Пролетраська, 1а, - відумерлою. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що ще за життя [PERSON] був стягнений борг на користь позивача, тому його претензія як кредитора доведена як того вимагає ЦК України. Щодо зареєстрованих осіб на час смерті [PERSON] їй не відомо та дана інформація не перевірялась, оскільки померлий був одиноким. До Боярської міської ради вони не звертались щодо визнання спадщини відумерлою, але вважає, що рада виявляє бездіяльність та цим порушує права [PERSON] на повернення заборгованості. Просила суд задоволити позов у повному обсязі на підставі поданих доказів та проти заочного розгляду справи не заперечувала. У судове засідання представник Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвали провести заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як визначено у ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2008 року задоволено позов [PERSON] та стягнуто з [PERSON] борг в розмірі 3 000 грн., пеня в розмірі 30 000 грн. та судові витрати. 18 січня 2010 року помер [PERSON], що підтверджено актовим записом про смерть №37 від 19 січня 2010 року виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області. З даного акту також вбачається, що було видано свідоцтво про смерть за заявою [PERSON] У судовому засіданні представник позивача стверджував, що за життя [PERSON] борг не був повернутий та не стягнений борг у примусовому порядку, але доказів на підтвердження цим обставинам суду не надала, не заявила клопотань про їх витребування, в тому числі коли був виданий виконавчий лист чи був він предявлений до виконання та чи відкрито виконавче провадження. Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, і для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 23 червня 2010 року до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] із заявою та предявив вимоги як кредитор померлого. З поданої суду копії спадкової справи вбачається, що станом на 2013 рік спадкоємці померлого [PERSON] до нотаріальної контори не звертались. При цьому державний нотаріус вказує (лист №2984/02-14 від 28 грудня 2013 року), що нотаріальна контора не володіє інформацією про осіб, які прийняли спадщину шляхом постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач у своїй позовній заяві вказував на відсутність спадкоємців, але належних та допустимих доказів цим обставинам суду не надав. Не заявив клопотань про витребування даних доказів у судовому порядку, а представник позивача у судовому засідання вказала, що інформація про зареєстрованих осіб ними не перевірялась, не робились ними і відповідні запити. Відповідно до ст.1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про відкриття спадщини подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина визнається судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. У судовому засіданні судом відповідно до ст. 10 ЦПК України розяснювались права та обовязки сторін щодо подання доказів та витребування їх судом за клопотанням сторін. За ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Оскільки позивачем не подано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог щодо відсутності спадкоємців або неможливості дізнатись про них, відсутність відмови органу місцевого самоврядування щодо вчинення дій, спрямованих на визнання спадщини відумерлою, тому позовні вимоги [PERSON] про зобовязання Боярську міську раду визнати спадщину відумерлою є передчасними. Тому в задоволенні позову суд відмовляє. Крім того, відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з приписами ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування» міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування. У ст.274 ЦПК України передбачено, що заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним Кодексом України, подається до суду органом місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст.1277 ЦК України спадщина визнається судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. При вирішення спору суд враховує, що за чинним законодавством лише суд може визнати спадщину відумерлою, а не орган місцевого самоврядування, як просить позивач, що є також підставою для відмови в задоволенні вимог. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви.

Outcome: dismissed