Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

У листопаді 2016 року заявники звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої посилалися на те, що 20.11.1998 року між ними зареєстровано шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва, про що зроблено актовий запис № 1799. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Оскільки на сьогодні вони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться, шлюбні відносини між ними припинено, шлюб існує формально, вони мають різні інтереси та погляди на життя, діти проживають разом з матір'ю, питання їх виховання вирішується спільно відповідно до договору від 26.11.2016 року, майнових претензій один до одного вони не мають, [PERSON] та [PERSON] просять суд укладений між ними шлюб розірвати. У судове засідання заявники не з'явились, подавши заяву про розгляд справи без їх участі, в якій зазначають, що заяву підтримують повністю, проти розгляду справи без їх участі не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 20.11.1998 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу від 20.11.1998 року [NUMBER], актовий запис № 1799, видане Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], актовий запис № 1867 (а.с. 7) та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], актовий запис № 1779 (а.с. 8). 26.11.2016 року між заявниками укладено договори щодо проживання, виховання дитей та сплати аліментів, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Борківським А.В., що зареєстровані в реєстрі за № 906 та № 904 (а.с. 16-19). Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що на підставі зібраних по справі доказів установлено, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між ними втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між заявниками існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчується Свідоцтвом про розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 109 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved