overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м.Миколаєва з позовною заявою до відповідача про стягнення з нього заборгованості за договором в сумі 73046 грн. 87 коп. Ухвалою від 27.10.2015 року справу прийнято до провадження суддею Гуденко О.А. Позивач просив суд розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 05 квітня 2013 року між позивачем та відповідачем була укладена угода, відповідно до умов заяви №004-14904-050413, відповідно до якої, ліміт кредитної лінії 50\~000,00 грн. Строк ліміту кредитної лінії 364 (календарних) днів. Відповідно до п.2.5 заяви, до підписання відповідачем цієї пропозиції останній був ознайомлений в письмовій формі з інформацією при умови кредитування рахунку (у формі встановлення ліміту кредитної лінії)та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Дотепер відповідач свої зобовязання за вищевказаним договором не виконав, заборгованість за тілом кредиту 32\~681,69 грн., прострочене тіло кредиту - 17\~245,05 грн., заборгованість за відсотками 23\~120,13 грн.-станом на 06.05.2015 р. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 73046 грн. 87 коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 526, 527, 530,1049,1050, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором, у зв'язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими й підлягають задоволенню. Тому, враховуючі заявлені позивачем вимоги, з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 73046 грн. 87 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1218 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ПП «Нива-В.Ш.», ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ», треті особи: ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року відкрито провадження у справі. 26 квітня 2016 року на адресу суду надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS]. Дослідивши матеріали справи, вважаю, що заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно зі ст.151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Положеннями ст. 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, а саме позов забезпечується накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії, тощо. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Як убачається з позовної заяви, позивач просить визнати недійсними прилюдні торги, протокол проведення прилюдних торгів, свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів. Обґрунтовуючи вимоги заяви про забезпечення позову, позивач вказує, що відповідач ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ», як власник спірної квартири, має можливість здійснити подальше відчуження квартири. Наведені заявником обставини не свідчать про існування реальної загрози невиконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову. За таких обставини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за укладеним договором №200854500 від 01 серпня 2009 року позивач взяв на себе зобов'язання надавати послуги з постачання енергетичних та інших ресурсів, передбачених договором за адресою [ADDRESS], а відповідачка - оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідачка умови договору належно не виконала і станом на 29 серпня 2014 року має заборгованість в сумі 1395,26 гривень. Тому просив стягнути з відповідачки вказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01 серпня 2009 року між сторонами укладений договір № 200854500 про надання послуг з електропостачання, за адресою [ADDRESS], що підтверджується копією договору (а.с.6-8). Відповідно до виписки з особової картки споживача (а.с.10) відповідачка має заборгованість в сумі 1395 грн. 26 коп. Відповідно до ст. 68, 162 ЖК України, наймач (власник) зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, але оскільки боржник в добровільному порядку заборгованість за спожиту електроенергію не сплачує суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості та, відповідно до ст.88 ЦПК України, понесені судові витрати в сумі 663,6 грн (судовий збір - 243,60 грн., витрати на публікацію оголошення в пресі - 420 грн.).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2013 року. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя, внаслідок чого виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуття любові та взаємоповаги один до одного. Спільне господарство не ведуть, сімейно-шлюбні відносини не підтримують. Тому просив шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, викладене підтвердив, пояснивши, що на примирення не згоден, шлюб існує формально. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 17 листопада 2013 року перебувають у шлюбі зареєстрованому виконавчим комітетом Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивач проти примирення заперечує і відповідно до ст.105, 112 СК України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2011 року. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Протягом останніх двох років погіршувалося їх сімейне життя. Із-за сварок та скандалів, які постійно виникають між ними вони не можуть підтримувати нормальну атмосферу в сім'ї. В даний час проживають окремо одне від одного, не підтримують сімейно-шлюбні відносини і не ведуть спільного господарства. Шлюб існує формально. Просив шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність, позов підтримав, проти примирення заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов визнала. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 05 серпня 2011 року перебувають в шлюбі зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції у Київській області, від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4) та сторонами не заперечується Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивач позов підтримав, проти примирення заперечував, відповідачка позов визнала, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 17.07.2015 року йому було відмовлено відповідачем у видачі грошового переводу по системі Western Union, в усній формі позивачу було повідомлено, що у зв'язку з незаконному перетині кордону України та відсутністю штампу української таможні в паспорті. Крім позивач вказує, що 21.07.2015 року у банку він провів півтори години у зв'язку з тим, що не було сповіщувальної таблички про те, що не працює операційна система. Так за два візити до банку він потратив більш 2 годин свого робочого час. На підставі викладеного та ст.15 п.10 Закону України «Про захист прав споживачів» просить суд зобов'язати відповідача сплатити понесені ним збитки в розмірі 350 доларів США (суму переводу) та вартість його утраченого робочого часу $100 CAD, всього в розмірі 11 100 грн. Крім того просить перерахувати на користь держави банківський інтерес з цієї суми, компенсацію Україні за моральну шкоду та падіння іміджу. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання свого представника не спрямував з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, не сповістив суд про причини неявки. Відповідно до вимог ст.ст. 224, 226 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Проте, єдиним документом на підтвердження своїх доводів, позивачем надано суду витяг з листування електронною поштою між ним та [PERSON], зі змісту якого не можна встановити достовірність здійснення вказаного грошового переводу та його не отримання позивачем, зокрема і через Банк відповідача. Крім того, вказаний витяг з листування суд не може прийняти в якості належного та допустимого доказу по справі, оскільки він не має жодної ознаки офіційного документу. Таким чином, суд вважає не доведеним факт порушення з боку відповідача прав та законних інтересів [PERSON], та відповідно законних та обґрунтованих підстав в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що відповідачі мешкають по провул. Курчатова, буд. 45 у м. Маріуполі та є споживачами електричної енергії (особовий рахунок № 923-156). 17 квітня 2015 року за місцем проживання відповідачів виявлено порушення ним вимог ЗУ «Про електроенергетику», що виразилося у самовільному підключенні електроустановок до електромережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку шляхом набросу. Вказане порушення було зафіксовано в акті про порушення (ПКЕЕН), на підставі якого визначено обсяг та вартість спожитої, але неврахованої електричної енергії на загальну суму 7514,50 грн. Просив стягнути з відповідачів заборгованість за спожиту, але невраховану приладом обліку електричну енергію у сумі 7514,50 грн., а також судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» [PERSON], яка діє за довіреністю, у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не зявились з невідомих причин, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], які мешкають по провул. Курчатова, буд. 45 у м. Маріуполі, є споживачами електричної енергії, що вбачається із особового рахунку № 923-156. 17 квітня 2015 року представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» був складений акт про порушення (ПКЕЕН) № 202820 про порушення Правил користування електричною енергією побутовим споживачем, з якого вбачається, що відповідачі самовільно підключили електроустановку до електромережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку шляхом набросу. Згідно п.53 даних Правил та п. 2.7 Методики нарахувань розміру та вартості електроенергії споживачу за безоблікове використання електроенергії було зроблено нарахування за зазначеним Актом у розмірі 7514,50 грн., про що свідчить розрахунок збитків за актом «Акт про порушення ПКЕЕн» №202820. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження, у звязку із чим, з відповідачів підлягає стягненню сума нарахування згідно Акту про порушення (ПКЕЕН) №202820 від 17.04.2015 року у розмірі 7514,50 грн. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн., то у порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України, він підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що відповідачка мешкає по вул. Бульварній, буд. 34 в м. Маріуполі та є споживачем електричної енергії. 30 квітня 2008 року за місцем проживання відповідачки виявлено порушення нею вимог ЗУ «Про електроенергетику», що виразилося у самовільному підключенні електроустановок до електромережі енергопостачальника. Вказане порушення було зафіксовано в акті про порушення (ПКЕЕН) № 060799 від 30.04.2008 року, на підставі якого визначено обсяг та вартість спожитої, але неврахованої електричної енергії на загальну суму 1490,83 грн. Просив стягнути з відповідачки заборгованість за спожиту, але невраховану приладом обліку електричну енергію у сумі 1490,83 грн., а також судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» [PERSON], яка діє за довіреністю, у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка у судове засідання не зявилась з невідомих причин, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що відповідачка [PERSON], яка мешкає по вул. Бульварній, буд. 34 в м. Маріуполі, є споживачем електричної енергії, що вбачається із Акту про порушення (ПКЕЕН) № 205468 від 26.03.2015 року. 26 березня 2015 року представниками ВАТ «Донецькобленерго» був складений акт про порушення (ПКЕЕН) № 060799 від 30.04.2008 року про порушення Правил користування електричною енергією побутовим споживачем, з якого вбачається, що відповідачка здійснила самовільне підключення електроустановок до електромережі енергопостачальника. Згідно п.53 даних Правил та п. 2.7 Методики нарахувань розміру та вартості електроенергії споживачу за безоблікове використання електроенергії було зроблено нарахування за зазначеним Актом у розмірі 1490,83 грн. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження, у звязку із чим, з відповідачки підлягає стягненню сума нарахування згідно Акту про порушення (ПКЕЕН) № 060799 від 30.04.2008 року у розмірі 1490,83 грн. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн., то у порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України, він підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що відповідач мешкає [ADDRESS] та є споживачем електричної енергії. 30 березня 2015 року за місцем проживання відповідача виявлено порушення нею вимог ЗУ «Про електроенергетику», що виразилося у відсутності розрахункового приладу обліку електричної енергії. Вказане порушення було зафіксовано в акті про порушення (ПКЕЕН) № 205489 від 30.03.2015 року, на підставі якого визначено обсяг та вартість спожитої, але неврахованої електричної енергії на загальну суму 5099,62 грн. Просив стягнути з відповідача заборгованість за спожиту, але невраховану приладом обліку електричну енергію у сумі 5099,62 грн., а також судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» [PERSON], яка діє за довіреністю, у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих причин, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що відповідач [PERSON], який мешкає [ADDRESS], є споживачем електричної енергії, що вбачається із Акту про порушення (ПКЕЕН) № 205489 від 30.03.2015 року. 30 березня 2015 року представниками ПАТ «Донецькобленерго» був складений акт про порушення (ПКЕЕН) № 205489 від 30.03.2015 року про порушення Правил користування електричною енергією побутовим споживачем, з якого вбачається, що за місцем мешкання відповідача відсутній розрахунковий прилад обліку електричної енергії. Згідно п.53 даних Правил та п. 2.7 Методики нарахувань розміру та вартості електроенергії споживачу за безоблікове використання електроенергії було зроблено нарахування за зазначеним Актом у розмірі 5099,62 грн. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження, у звязку із чим, з відповідача підлягає стягненню сума нарахування згідно Акту про порушення (ПКЕЕН) № 205489 від 30.03.2015 року у розмірі 5099,62 грн. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн., то у порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України, він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved