Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10 квітня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «Універсал Банк» був укладений кредитний договір №040-2008-1054, предметом якого було надання відповідачем третій особі грошових коштів в строкове користування зі сплатою відсотків. 10.04.2008 року між позивачем та ВАТ «Універсал Банк» був укладений договір поруки №040-2008-1054-Р/1, згідно якого позивач, як поручитель зобов'язався перед банком відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед банком, що виникли з кредитного договору №040-2008-1054 від 10 квітня 2008 року. Пунктом 1.2. договору поруки чітко вказано обсяг відповідальності за основним договором, зокрема: розмір процентної ставки за користування кредитом без порушення термінів сплати платежів - 12, 45% річних, розмір підвищеної процентної ставки - 37, 35% річних. Зі слів позвиача, 15 липня 2008 року відповідач в односторонньому порядку змінив відсоткову ставку за кредитним договором, встановивши її в розмірі: базова процентна ставка 13,45 річних, підвищена процентна ставка (у разі прострочення платежу) 40,35 % річних. Розмір зазначеної відсоткової ставки є більшим, ніж наведено в п.п. 1.1. - 1.1.1. Кредитного договору та п. 12 договору поруки, тобто така зміна відповідачем відсоткової ставки тягне за собою збільшення обсягу відповідальності позивача, як поручителя за договором поруки. Також позивач зазначає, що згоди на збільшення відсоткової ставки він не надавав, жодних документів щодо такого збільшення не підписував. Позивач вважає, що порука за договором № 040-2008-1054-Р/1 від 10.04.2008 року припинилась з 15 липня 2008 року, тобто з дати збільшення відповідачем основного зобов'язання без згоди позивача, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності позивача, як поручителя. Тому посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд договір поруки № 040-2008-1054-Р/1 від 10.04.2008 року, укладений між [PERSON] та ВАТ «Універсал Банк», визнати припиненим з 15.07.2008 р. та стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду свої заперечення проти позову. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні так і не зміг чітко пояснити свою думку щодо даного позову. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив обставини, що викладені нижче. 10 квітня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «Універсал Банк» був укладений кредитний договір № 040-2008-1054, предметом якого було надання відповідачем третій особі грошових коштів в строкове користування зі сплатою відсотків.(а.с. 6). Також 10.04.2008 р. між позивачем та ВАТ «Універсал Банк» був укладений договір поруки № 040-2008-1054-Р/1, згідно якого позивач, як поручитель зобов'язався перед банком відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед банком, що виникли з кредитного договору №040-2008-1054 від 10 квітня 2008 року.(а.с. 14). Як з'ясував суд, п. 1.2. договору поруки чітко вказано обсяг відповідальності за основним договором, зокрема: розмір процентної ставки за користування кредитом без порушення термінів сплати платежів - 12, 45% річних, розмір підвищеної процентної ставки - 37, 35% річних. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Як з'ясовано судом, та не заперечується сторонами, рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької обл.. 10.12.2015 р. було винесено рішення щодо задоволення позову ПАТ «Універсал банк» про стягнення заборгованості із [PERSON] - позивача по даній справі, [PERSON] - 3 особи по даній справі та [PERSON], і дане рішення вступило у законну силу та на данний час не виконується ні позвиачем ні 3 особою по справі. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Як з'ясовано судом (і цього не заперечують сторони та встановлено рішенням іншого суду), згідно до п. 1.3 договору поруки позивач [PERSON] як поручитель [PERSON] - 3 особи по справі, відповідає перед кредитором - відповідачем у тому ж обсязі, що і боржник [PERSON] за всіма зобов'язаннями останнього за основним зобов'язанням, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами осевого договору. Як встановлено судом, договором поруки дія договору закінчується належним виконанням зобов'язань. Оскільки зобов'язання за кредитним договором на сьогодні не виконано, а тому підстав вважати, що дія договору поруки закінчилася, немає. Тому оцінюючи зібрані по справі докази суд вважає, що відповідачем до суду надані належні та допустимі докази того, що договір поруки не припинив своєї дії та те, що позивач [PERSON] належним чином був повідомлений про збільшення відсоткової ставки за кредитним договором, про що свідчать його підпис у договорі, а тому відмовляє у задоволенні його позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed