Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

У липні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з цим позовом. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що вони з відповідачем 26 листопада 2013 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Позивач просить розірвати їх шлюб з відповідачем, оскільки шлюб зберегти неможливо. Указує, що примирення між нею та відповідачем не буде. Позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 08 липня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи на 16 вересня 2021 року. У судовому засіданні 16 вересня 2021 року позивач підтримала свої позовні вимоги, просила шлюб розірвати, пояснила, що сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з частими сварками, відповідач перестав цікавитися долею родини, наразі подружжя проживає окремо. Також позивач зазначила, що сварки та конфлікти в родині негативно позначалися на психічному здоров`ї їхньої дитини. У судовому засіданні 16 вересня 2021 року відповідач не визнав позовні вимоги, просив надати їм з позивачем строк на примирення. Ухвалою суду від 16 вересня 2021 року сторонам у справі про розірвання шлюбу надано строк на примирення - один місяць, зупинено провадження у справі до закінчення строку на примирення, визначеного судом. Ухвалою суду від 25 жовтня 2021 року провадження у справі поновлено, призначено судове засідання на 25 жовтня 2021 року. У судове засідання 25 жовтня 2021 року позивач не з`явилася, але до початку судового засідання подала до суду заяву, у якій указала, що примирення не відбулося, вона підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності та не стягувати судовий збір з відповідача (а. с. 28). У судове засідання 25 жовтня 2021 року відповідач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою (а. с. 26), не просив про відкладення розгляду справи, не повідомив про поважні причини неявки до суду. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Отже, суд розглядає справу за відсутності відповідача, який, як зазначалося вище, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд уважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За правилом частини 2 статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 26 листопада 2013 року, про що складено відповідний актовий запис за № 118, місце державної реєстрації шлюбу: відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Носівського районного управління юстиції у Чернігівській області (а. с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а. с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що позивач скористалася правом на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, наполягає на розірванні шлюбу, наданий судом строк на примирення не дав результатів, примирення не відбулося. Відповідач, який був належним чином обізнаний про дату, час та місце судового засідання, 25 жовтня 2021 року не з`явився в судове засідання. Суд розцінює неявку відповідача в судове засідання 25 жовтня 2021 року як байдуже ставлення до долі шлюбу, незацікавленість у його збереженні. Судом установлено, що подружнє життя сторін не склалося у зв`язку з частими сварками, різними поглядами на вирішення сімейних проблем. Шлюбно-сімейні стосунки фактично припинені, сторони проживають окремо. Позивач зазначає, що примирення між сторонами неможливе. Отже, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У своїй позовній заяві позивач просила залишити їй прізвище [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, суд уважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Суд не вирішує питання про розподіл судових витрат, оскільки позивач у своїй заяві від 25 жовтня 2021 року просила не стягувати з відповідача на її користь судовий збір.

Outcome: approved