Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між сторонами у справі 23.10.2010 було зареєстровано шлюб Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області. Під час шлюбу у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають із позивачкою та після припинення шлюбних відносин залишаться проживати із нею. Позивачка зазначає, що на даний момент між подружжям взагалі відсутнє порозуміння, любов та повага, які повинні бути притаманні сім`ї. Різниця в поглядах на права та обов`язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і, як наслідок, до фактичного припинення шлюбних стосунків. Станом на теперішній час укладений між сторонами шлюб носить формальний характер, а тому, на думку позивачки, збереження шлюбу буде суперечити спільним інтересам сторін. Після розірвання шлюбу просить залишити\~їй прізвище\~« [PERSON] ». Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 27 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву, відповідно до якої просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.29). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву, відповідно до якої проти задоволення позову не заперечує, позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить справу розглянути без його участі (а.с.35). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно із положеннями ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам закону, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Так, з матеріалів справи вбачається, що 23.10.2010 між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №1134, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с.9-10). Сторони, на час звернення із позовом до суду, подружні стосунки не підтримують, позивачка не має наміру на збереження шлюбу, відповідач не здійснює заходів щодо збереження сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Згідно із ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, неможливість продовження подружнього життя, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому поверненню з державного бюджету на користь позивачки підлягає судовий збір у розмірі 50 відсотків від сплаченого нею при поданні позову, тобто, 454 грн (а.с.5). З урахуванням задоволення позову та визнання позову відповідачем, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає 50 відсотків від сплаченого нею при поданні позову судового збору, що складає 454 грн (а.с.5).

Outcome: approved