Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

У липні 2014 року позивачі звернулись з позовом до суду до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно та встановлення порядку користування житловим будинком. В обґрунтування позовних вимог, позивачі послались на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON], у зв'язку із чим, відкрилась спадщина на його земельні ділянки, які належали спадкодавцю на підставі державних актів на право приватної власності на землю, які знаходяться на території Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області. Проте, вказані оригінали державних актів були втрачені його дружиною - [PERSON], а тому посилаючись на ст. 1216, 1218 ЦК України, позивачі просять суд визнати за ними право власності на спірні земельні ділянки. В судове засідання належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи учасники процесу в судове засідання не з'явились. Представник позивача в своїй письмовій заяві від 18.12.2014 року просив розглянути справу у його відсутність. Ухвалою від 18.12.2014 року за заявою представника позивачів позов в частині позовних вимог про встановлення порядку користування житловим будинком - залишено без розгляду. У зв'язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлені і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Суд встановив, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть. За життя спадкодавцем не було складено заповіту, а тому спадкування здійснюється за законом. Згідно матеріалів справи, на день смерті [PERSON] являвся власником земельних ділянок, які знаходяться на території Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області. Як вбачається із спадкової справи, позивачі: [PERSON] та [PERSON] прийняли у встановленому порядку спадщину. Дружина спадкодавця [PERSON] також прийняла спадщину від спадкодавця, про що свідчить її заява наявна в матеріалах справи. Водночас, отримати свідоцтво про право на спадщину позивачі не можуть, тому, що відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки з причини їх втрати. У зв'язку із втратою державних актів було зроблено відповідне оголошення у газеті «Вісті», яке наявне в матеріалах справи. Відповідно до статті 1216 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України встановлено що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку є правомірними, обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved