Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

У квітні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» в особі представника звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.08.2013 між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] укладено кредитний договір № 50010368. За вказаним договором позивач надав відповідачу суму кредиту у розмірі 117712,33 грн - еквівалент суми кредиту в іноземній валюті складає 14475 доларів 20 центів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 9,90% на рік, які є змінними, з кінцевим терміном повернення кредиту 28.08.2018, для купівлі автомобіля марки Volkswagen, модель Polo Sedan, 2013 року виробництва. Окрім того, зобов`язання відповідача перед позивачем за вказаним кредитним договором забезпечено договором застави № 50010368 від 29.08.2013. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10.11.2016 по справі № 752/18483/15-ц позов ТОВ «Порше Мобіліті» задоволено частково. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25.05.2017 рішення суду першої інстанції в частині звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості [PERSON] в розмірі 306675,49 грн за кредитним договором № 50010368 від 28.08.2013 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Рішення Апеляційного суду м. Києва від 25.05.2017 залишено без змін постановою Верховного Суду від 22.08.2018. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 50010368 від 28.08.2013 у розмірі 793649,91 грн, яка складається з наступного: 2862,68 грн - 3% річних у зв`язку з прострочення сплати періодичних платежів за кредитом за період з 26.03.2017 по 26.03.2020; 7242,08 грн - інфляційні втрати у зв`язку з прострочення сплати періодичних платежів за кредитом за період з 26.03.2017 по 26.03.2020; 441,63 грн - 3% річних у зв`язку з простроченням відшкодування страхового платежу за період з 26.03.2017 по 26.03.2020; 1117,25 грн - інфляційні втрати у зв`язку з простроченням відшкодування страхового платежу за період з 26.03.2017 по 26.03.2020; 19175,53 грн - 3% річних у зв`язку з простроченням дострокового повернення кредиту за період з 26.03.2017 по 26.03.2020; 48510,72 грн - інфляційні втрати у зв`язку з простроченням дострокового повернення кредиту за період з 26.03.2017 по 26.03.2020; витрати на правничу допомогу у розмірі 7800,00 грн та судові витрати. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19.05.2020 відкрито провадження по даній справі та призначено судове засідання. Згідно ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до довідки про причини повернення поштового відправлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, які направлялись за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернулись до суду з відміткою «адресат відсутній за адресою». У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.08.2013 між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] укладено кредитний договір № 50010368, в якому зазначено, що договір між сторонами складають цей кредитний договір, загальні умови кредитування, графік погашення кредиту, а також додаткові угоди та інші документи, що можуть бути укладені або підписані сторонами у відношенні кредиту. На виконання вказаного договору позивач надав відповідачу суму кредиту у розмірі 117712,33 грн - еквівалент суми кредиту в іноземній валюті складає 14475 доларів 20 центів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 9,90% на рік, які є змінними, з кінцевим терміном повернення кредиту 28.08.2018, для купівлі автомобіля марки Volkswagen, модель Polo Sedan, 2013 року виробництва. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (абзац перший частини першої статті 207 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (абзац перший частини другої статті 207 ЦК України). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Отже, передумовою для виникнення у позичальника обов`язку повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними має бути встановлений факт отримання і використання кредитних коштів відповідачем. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Відповідно до п. 1.3.1. Договору, розмір платежів, що підлягають сплаті Позичальником у повернення кредиту та Додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти на день укладення кредитного договору у Графіку погашення кредиту, який є невід`ємною частиною кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту та Додаткового кредиту відповідно до виставлених Позивачем рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу банку, зазначеного у кредитному договорі. Окрім того, відповідно до п. 1.6. Загальних умов зобов`язання відповідача перед позивачем за вказаним кредитним договором забезпечено договором застави № 50010368 від 29.08.2013, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ракитянським В.А., зареєстрованим в реєстрі за № 2417, згідно з умовами якого відповідач надав в заставу автомобіль марки Volkswagen, модель Polo Sedan, 2013 року виробництва, кузов № [NUMBER] з об`ємом двигуна 1598 куб.см., державний номер [NUMBER] , що належав йому на праві власності. Положенням п. 1.4.2. Загальних умов сторони погодили, що повернення кредиту здійснюється відповідачем у повному обсязі в терміни, встановлені Графіком погашення кредиту, за винятком випадків, у яких за цими Загальними умовами кредитування передбачено інші строки повернення кредиту. Позивачем, відповідно до п. 1.4.3. Загальних умов, були встановлені відповідачу відповідні рахунки на оплату чергових (щомісячних) платежів за травень-вересень 2015, які в порушення викладених норм чинного законодавства та положень укладеного кредитного договору, залишися несплаченими відповідачем, внаслідок чого виникла заборгованість останнього. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10.11.2016 по справі № 752/18483/15-ц позов ТОВ «Порше Мобіліті» задоволено частково. В рахунок часткового погашення боргу перед ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором від 28.08.2013 № 50010368, розмір якого станом на 27.10.2015 становить 306675,49 грн, звернуто стягнення на предмет застави шляхом продажу автомобіля з публічних торгів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». У задоволенні решти позовних вимог про звернення стягнення на предмет застави - відмовлено. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] до ТОВ «Порше Мобіліті» про визнання договору застави недійсним - відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25.05.2017 рішення суду першої інстанції в частині звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості [PERSON] в розмірі 306675,49 грн за кредитним договором № 50010368 від 28.08.2013 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. В рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором № 50010368 від 28.08.2013 в розмірі 280755,49 грн, звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль марки Volkswagen, модель Polo Sedan, 2013 року виробництва, кузов № [NUMBER] з об`ємом двигуна 1598 куб.см., державний номер [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] , шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів. В решті рішення залишено без змін. Рішення Апеляційного суду м. Києва від 25.05.2017 залишено без змін постановою Верховного Суду від 22.08.2018. Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з рішення Апеляційного суду м. Києва від 25.05.2017 визначено станом на 27.10.2015. Отже, у зв`язку з ухваленням вищевказаного рішення, факт строкової заборгованості відповідачів за кредитним договором в розмірі 280755,49 грн станом на 27.10.2015 не потребує доказуванню, так як обставини, встановлені у ньому мають преюдиційне значення. Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява по справі № 752/18483/15-ц була складена 27.10.2015, а тому в межах розгляду справи № 752/185483/15-ц не розглядалося питання щодо стягнення з відповідача процентів річних та інфляційних втрат за період з 27.10.2015 по 26.03.2020. З дня набрання законної сили рішення по справі № 752/18483/15-ц відповідачем не виконано. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із п. 3 ч. 1. ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання відповідно до ст. 549 ЦК України. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із ч. 2. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Три проценти річних відповідно до ст. 625 ЦК України за своєю правовою природою є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов`язань та можуть стягуватися поряд із пенею. Суд зауважує, що правомірність нарахування та стягнення інфляційних втрат на зафіксовані прострочені щомісячні платежі в гривні в повернення Кредиту і Додаткового кредиту та залишку Суми Кредиту підтверджена також позицією Верховного Суду у Постанові від 01.11.2018 р. у справі №219/9911/16-ц, в якій Суд касаційної інстанції вказав, що «…Доводи касаційної скарги, що згідно графіку погашення кредиту сума щомісячного платежу встановлена у доларах США, тому підстав для застосування індексу інфляції до вказаної заборгованості немає спростовуються умовами укладених між сторонами договорів та матеріалами справи, з яких вбачається, що згідно з умовами кредитування позивач щомісячно виставляв рахунки у гривні з обчисленням щомісячного платежу у еквіваленті до іноземної валюти - долару США на момент виставлення рахунку, вказані рахунки, визначені у гривні не були своєчасно сплачені та знецінились внаслідок інфляційних процесів…». З матеріалів справи вбачається, що інфляційні витрати були нараховані виключно на рахунки в українських гривнях, які не були сплачені до 15-го числа відповідного місяця, як це встановлено в п. 1.4.2 Договору та визначено Графіком погашення кредиту. Як вбачається з детального розрахунку сума заборгованості за період з 26.03.2017 по 26.03.2020 за кредитним договором № 50010368 від 28.08.2013 становить 79349,91 грн, яка складається з наступного: 2862,68 грн - 3% річних у зв`язку з прострочення сплати періодичних платежів за кредитом за період з 26.03.2017 по 26.03.2020; 7242,08 грн - інфляційні втрати у зв`язку з прострочення сплати періодичних платежів за кредитом за період з 26.03.2017 по 26.03.2020; 441,63 грн - 3% річних у зв`язку з простроченням відшкодування страхового платежу за період з 26.03.2017 по 26.03.2020; 1117,25 грн - інфляційні втрати у зв`язку з простроченням відшкодування страхового платежу за період з 26.03.2017 по 26.03.2020; 19175,53 грн - 3% річних у зв`язку з простроченням дострокового повернення кредиту за період з 26.03.2017 по 26.03.2020; 48510,72 грн - інфляційні втрати у зв`язку з простроченням дострокового повернення кредиту за період з 26.03.2017 по 26.03.2020. Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором № 50010368 від 28.08.2013, що складається з 3% річних та інфляційних втрат за кредитом становить 79349,91 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, зокрема, але не виключно, належать на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано ст. 137, 141 ЦПК України. У зв`язку із необхідністю захисту свого порушеного права Позивач звернувся до спеціалізованої організації, а саме до АО «КПД Консалтинг» для супроводження зазначеної справи у суді, підготовки процесуальних документів та участі у судових засіданнях. Таким чином, позивач поніс судові витрати на правову допомогу, що підтверджуються такими документами: Договором про на надання юридичних послуг від 10.04.2018, Додатковою угодою №8 від 09.01.2013 до Договору про на надання юридичних послуг №24/2010 від 15.10.2010. Таким чином, суд приходить до висновку, що загальна вартість витрат на правову допомогу, яка має бути відшкодована позивачу, складає 7800,00 грн. Таким чином, з урахуванням ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved