Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

У квітні 2021 року до Іллінецького районного суду Вінницької області звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» з позовом, у якому зазначало, що 11 травня 2011 р. між ним та [PERSON] шляхом підписання нею анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг був укладений договір про надання банківських послуг. Позивач зазначав, що за умовами вказаного договору позичальник отримала кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який у подальшому був збільшений до 15000,00 (п`ятнадцять тисяч грн. 00 коп.) Своїм підписом у заяві [PERSON] підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. При цьому вона підтвердила, що її заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку» складає між нею та Банком Договір. [INFO] [PERSON] померла та на день її смерті у неї була наявна заборгованість за тілом кредита за договором від 11 травня 2011 року у розмірі 8 781,84 (вісім тисяч сімсот вісімдесят одна гривня 84 коп.) грн, після смерті останньої відкрилася спадщина на належне їй майно. Спадкоємцем, який постійно проживав разом зі спадкодавцем є відповідач по справі [PERSON] . Оскільки відповідачем не було подано заяву про відмову від спадкового майна, АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд, стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором від 11 травня 2021 р. Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 22 квітня 2021 року було відкрите провадження у справі та справу призначеного до розгляду за правилами загального провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом установлено, що 11 травня 2011 р. між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір б/н про надання банківських послуг шляхом підписання останньою анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.23). За умовами раніше вказаного договору позичальник отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із встановленим розміром 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.) грн. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Бабинської сільської ради Іллінецького району Вінницької області (а.с.56) [PERSON] померла [INFO] та на день її смерті виникла заборгованість за поточним тілом кредита за вказаним вище договором від 11 травня 2011 року у розмірі 8 781,84 (вісім тисяч сімсот вісімдесят одна гривня 84 коп.) грн. вказане підтверджується копією розрахунку заборгованості наданого позивачем (а.с.10-15). Зі змісту інформаційної довідки наданої на запит суду, державним нотаріусом Іллінецької державної нотаріальної контори Манус В.В. №2417/01-16 від 24 квітня 2021 р. (а.с.74-75) вбачається, що після смерті [PERSON] померлої [INFO] заведена спадкова справа за № 54/2020. Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Змістом частини 3 даної статті визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом частини 2 статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (частина 3 статті 1281 ЦК України). Як вбачається у частині 1 статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу, суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкоємця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і , як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Змістом абзацу 2 пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами, передбаченими статтею 625 цього Кодексу. Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. З матеріалів справи вбачається, що відповідачу [PERSON] було направлено 20 жовтня 2020 року лист-претензію № SAMDN50000044731611 (а.с. 60), однак ним заборгованість за кредитом не погашена не була. Вимога може бути пред`явлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений статею 1281 ЦК України, приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Даний строк не є строком, у який кредитор має звернутися до суду з позовом про стягнення боргу зі спадкоємця. Заявлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо, а через нотаріуса не суперечить приписам частини 2 статті 1281 ЦК України. При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один зі спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі, тому підстав для звільнення спадкоємця за законом після смерті позичальника від виконання зобов`язань за кредитним договором б/н від 11 травня 2011 р. судом не встановлено. З огляду на викладене вище, оскільки на час відкриття спадщини, після смерті [PERSON] , що була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] був зареєстрований та проживав [PERSON] , зазначене підтверджується копією паспорта позичальника [PERSON] серії [NUMBER] виданого 26 вересня 1996 р. (а.с.52-53) та копією паспорта відповідача [PERSON] серії [NUMBER] виданого 25 лютого 1997 року (а.с.54-55), оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від спадщини а також враховуючи те, що відповідач позов визнає повністю і його задоволення не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ «Приват Банк» підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 2 270,00 (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.) грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved