Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

У липні 2020 року позивачі звернулись із зазначеним позовом до суду з вимогою визнати за ними право власності в порядку спадкування. У обґрунтування позову зазначили, що [INFO] померла їх бабка [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з 65/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , який належав померлій на підставі рішення Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 28.09.1988 року. Їх батьки [PERSON] та [PERSON] , які є синами спадкодавця, померли [PERSON] - 15.07.2002 року та [PERSON] - [INFO] , тобто ще до смерті [PERSON] . За законом вони є єдиними спадкоємцями після смерті бабки [PERSON] вони звернулись до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса від 07.07.2020 року їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із ненаданням правовстановлюючих документів. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру, наявний заповіт, складений [PERSON] , посвідчений Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою 10.06.1989 року за реєстром № 5267. Архів нотаріальної контори за 1989 р. передано на зберігання до Донецького обласного архіву, який знаходиться у м.Донецьку. Отримати дублікат вони не мають змоги через те, що архівні справи залишились у м.Донецьку, яке віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно нотаріусом не можливо встановити коло спадкоємців, спадкоємця за заповітом, факт прийняття їм спадщини або повідомити його шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі про відкриття спадщини. На теперішній час після смерті [PERSON] спадщину у вигляді 65/100 частини житлового будинку [ADDRESS] ніхто не прийняв. Заяв про прийняття спадщини за заповітом від 10.06.1989 року за реєстром № 5267, до нотаріуса ніхто не звертався. На підставі викладеного, просили визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме на 65/200 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . За [PERSON] визнати право власності на спадкове майно, а саме на 65/200 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачі в судове засідання не з`явилися, направили заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Представник відповідача визнала позовні вимоги. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09.11.2017 року Кальміуським районним у м.Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [INFO] померла бабуся позивачів [PERSON] , актовий запис № 998. [PERSON] є матір`ю синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується їх свідоцтвами про народження. Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , виданим 07.04.1984 року Боярською селищною радою Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 173. Батьком позивача [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , виданим 18.11.1986 року відділом ЗАГСА Іллічівського райвиконкому м.Жданова, актовий запис № 1589. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15.07.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької області, батько позивача [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №1421. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.01.2012 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [INFO] помер батько позивача [PERSON] - [PERSON] , актовий запис № 05. Після смерті батька [PERSON] позивач [PERSON] прийняв спадщину, що складається з 35/200 часток житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.01.2017 року, виданим державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори. Після смерті батька [PERSON] позивач [PERSON] прийняв спадщину, що складається з 35/200 часток житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.08.2012 року, виданим державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори. Після смерті бабусі [PERSON] позивачі звернулись до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи до майна померлої [PERSON] № 654/2017. Постановою державного нотаріуса Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Папуш П.С. від 07.07.2020 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у зв`язку із тим, що нотаріусом було виявлено наявність заповіту. Проте дублікат вказаного заповіту видати не передбачається можливим через знаходження архіву на тимчасово окупованій території. На підставі рішення Іллічівського райнарсуду м.Жданова Донецької області від 28.09.1988 року, [PERSON] належало право власності на 65/100 часток житлового будинку [ADDRESS] . Рішення суду було зареєстровано Маріупольським БТІ за реєстр. № 33157 від 20.12.1988 року. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 49849846 від 14.11.2017 року, [PERSON] за життя 10.06.1989 року залишила та посвідчила заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 7319444. Заповіт на теперішній час є дійсним. Місце зберігання - Третя маріупольська державна нотаріальна контора. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, відповідно до ст.1217 ЦК України. Згідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця від спадщини. Отже, з огляду на наведене, суд встановивши коло обставин, оцінивши представлені сторонами докази, приходить до висновку що на теперішній час у позивачів відсутня можливість отримати відповідні правовстановлюючі документи, у зв`язку з чим їх права підлягають захисту в судовому порядку. На підставі викладеного позовні вимоги про визнання права власності на зазначене домоволодіння є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved