Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~У липні 2014 року позивачка звернулася з позовом до відповідача про розподіл спільного майна подружжя. Заочним рішенням Жовтневого райсуду від 26.09.14 року її позовні вимоги були задоволені за позивачкою визнано право власності на Ѕ частку домоволодіння розташованого в [ADDRESS] За заявою відповідача 27.04.17 року ухвалою суду вказане заочне рішення було скасовано, розпочато судовий розгляд провадження у загальному порядку. \~ \~ \~ \~Під час судового розгляду позивачка змінила позовні вимоги та в обґрунтування позову зазначила, що мешкала з відповідачем у цивільному шлюбі з грудня 1993 року, мали спільний бюджет, спільно примали рішення щодо придбання майна, спільно заробляли та витрачали сімейні кошти. В 1997 році за договором довічого утримання ними була придбана квартира за адресою [ADDRESS] , набувачем цієї квартири за спільною згодою зазначили відповідача [PERSON] Обов`язки за данним договором перед відчужувачем квартири вони з відповідачем також виконували спільно, потім відремонтували квартиру спільним коштом восени 1997 року та заселилися у неї. 25.10.97 року зареєстрували з відповідачем шлюб. 24.12.1999 року уклали договір міни, за яким обміняли квартиру на будинок за адресою [ADDRESS] з доплатою 2000 доларів США. На час заселення будинок складався з 3-х житлових кімнат та дерев`яної веранди. Всі організаційні та побутові витрати на утримання їх родини, будівництво та ремонт будинку, придбання побутової техніки та меблів, автомобіля, оплата комунальних послуг здійснювалося за рахунок спільних коштів подружжя, оскільки на той час кожен з них мав роботу та самостійний заробіток. Розбудова будинку та прибудинкової території, істотне поліпшення житлових умов сім`ї полягало у прибудові до будинку нежитлової прибудови літ А1-1 площею 26,5 м.2, яка складається з кухні, коридору, санвузла з ванною кімнатою, переобладнання в будинку системи опалення (заміна труб, радіаторів опалення) системи газопостачання та електропроводки (заміна опалювального прибору встановлення газового котла та газового лічильника за договором розстрочки платежу з позивачкою), влаштування системи каналізації у будинок, нової кровлі на будинок. Право власності на нежитлову прибудову літ А1-1 відповідач у встановленому законом порядку не оформлював. У житлових кімнатах у період спільного мешкання встановлювали гіпсокартон, шпатлевали стіни та стелю, замінили шпалери у кімнатах, замінили дерев`яну підлогу на ламінат та леноліум, встановили нові вимикачі та розетки. На прибудинковій території замінили дерев`яний паркан на литой бетонний, ворота замінили на металеві, переоборудовали літню кухню, поклали у дворі тротуарну плитку. З червня 2010 року [PERSON] у будинку не мешкає. 21.03.11 року шлюб між сторонами було розірвано через неможливість спільного мешкання та збереження родини. З січня 2011 року вона мешкала в будинку окремо від відповідача, самостійно несла витрати на утримання будинку до 2014 року Позивачка вважає, що за час шлюбу вони за рахунок спільних коштів та спільними зусиллями істотно збільшили площу будинку, значно поліпшили житлові умови у ньому, зробили сучасний ремонт, істотно збільшили його вартість. Спільної згоди стосовно розподілу спільного майна вони з відповідачем дійти не можуть, останній категорично заперечує можливість виплати їй відповідної адекватної компенсації її частки у будівництві та ремонтних роботах у будинку, тому вона змушена звернутися з позовом до суду про стягення з [PERSON] на її користь грошової компенсації Ѕ вартості будівельних робіт та матеріалів, вкладених у будівництво нежитлової прибудови літ А1-1, ремонтних робіт, виконаних у трьох кімнатах будинку, ремонту та реконструкції прибудинкової території у домоволодінні [ADDRESS] , що буде ефективним засобом захисту її порушених цивільних прав. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка [PERSON] посилається на положення ст 60, 69,70,71 СК України, ст 368,372 ЦК України. У позовних заявах про зміну позовних вимог позивачка просила суд: Визнати за нею право власності на Ѕ частину вартості будівельних робіт та матеріалів, витрачених на будівництво нежитлової прибудови літ А1-1 площею 26,5 кв.м. Стягнути з [PERSON] на її користь Ѕ частину вартості будівельних робіт та матеріалів, вкладених в будівництво нежитлової прибудови літ А1-1 площею 26,5 кв.м. до будинку [ADDRESS] . Визнати за нею право власності на Ѕ частину вартості будівельних робіт та матеріалів, витрачених на капітальний ремонт та переобладнання 3 (трьох) житлових кімнат (літ 1-3 площею 10,8 м2, літ 1-2 площею 10,2 м2, літ 1-4 площею 10 м.2 у будинку [ADDRESS] з урахуванням установки платикових вікон, переобладнання та заміни системи всього опалення (заміна металевих труб на пластикові, часткова заміна чавунних радіаторів) заміни системи електропостачання, встановлення гипсокартона, шпатлевки стін та покраски стелі, заміни шпалер, втановлення двох міжкімнатних дверей, укладки підлоги з ламінату та леноліуму, укладки плинтусів та карнизів, встановлення вимикачів та розеток, заміни кровлі у будинку. Стягнути з [PERSON] на її користь Ѕ частину вартості будівельних робіт та матеріалів, витрачених на ремонт та переобладнання вказаних житлових кімнат у будинку [ADDRESS] . Визнати за нею право власності на Ѕ частину вартості будівельних робіт та матеріалів, витрачених на ремонт та реконструкцію прибудинкової території будинку [ADDRESS] - заміну дерев`яного паркану на бетонний, встановлення металевих воріт, укладення у дворі тротуарної плитки. Стягнути з [PERSON] на її користь Ѕ частину вартості будівельних робіт та матеріалів, витрачених на ремонт та реконструкцію прибудинкової території у будинку [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги та пояснила, що мешкала з відповідачем у цивільному шлюбі з 1993 року, мали спільний бюджет, спільно приймали рішення щодо придбання майна, спільно заробляли та витрачали сімейні кошти. В 1997 році за договором довічого утримання ними була придбана квартира за адресою [ADDRESS] , набувачем цієї квартири за спільною згодою зазначили відповідача [PERSON] Обов`язки за данним договором перед відчужувачем квартири вони з відповідачем також виконували спільно, потім відремонтували квартиру спільним коштом восени 1997 року та заселилися у неї. 25.10.97 року зареєстрували з відповідачем шлюб. 24.12.1999 року уклали договір міни, за яким обміняли квартиру на будинок за адресою [ADDRESS] з доплатою. Під час шлюбу за спільні кошти, які кожен з них вносив у сімейний бюджет побудували нежитлову прибудову до будинку площею 26,5 м.2 з кухнею, санвузлом та коридором, влаштували каналізацію, замінили систему газового опалення у будинку та електричну проводку, перекрили кровлю у будинку, зробили капітальний ремонт у трьох кімнатах з заміною платикових вікон, шпалер та підлоги, у дворі встановивли бетоний паркан, металеві ворота та поклали тротуарну плитку. У березні 2011 року розірвали з відповідачем шлюб. Позивачка вважає, що під час шлюбу вони за рахунок спільних коштів та спільними зусиллями істотно збільшили площу будинку, значно поліпшили житлові умови у ньому, зробили сучасний ремонт, істотно збільшили його вартість. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка [PERSON] посилається на положення ст 60, 69,70,71 СК України, ст 368,372 ЦК України. Згоди стосовно розподілу спільного майна вони з відповідачем дійти не можуть, останній категорично заперечує можливість виплати їй відповідної адекватної компенсації її частки у будівництві та ремонтних роботах у будинку. Іншого житла на праві власності вона не має. З цих підстав вона змушена звернутися з позовом до суду про стягення з [PERSON] на її користь грошової компенсації Ѕ вартості будівельних робіт та матеріалів, вкладених у будівництво нежитлової прибудови літ А1-1, капітальних ремонтних робіт, виконаних у трьох кімнатах будинку, ремонту та реконструкції прибудинкової території у домоволодінні [ADDRESS] . Вважає таке вирішення спору адекватним ефективним засобом захисту її порушених цивільних прав, враховуючи, що право власності на будинок залишається у відповідача. У судовому засіданні представники позивачки [PERSON] та адвокат Куцобін Г.А. підтримали позовні вимоги. Представник відповідача адвокат Каменюк Л.М. у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог [PERSON] Посилаючись на п.23 постанови пленуму ВСУ від 21.12.07 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійнсим та поділ спільного майна подружжя», за яким при вирішенні спорів між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело та час його придбання, пояснила, що позивачкою не надано суду належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження своїх вимог в частині проведення капітального ремонту та переобладнання будинку і прибудинкової території, будівництва нежитлової прибудови, джерел фінансування цих витрат, вартості будівельних матеріалів та робіт, дозвільної та проектно-кошторисної документації на будівництво, не згодна з відсотком зносу врахованому експертами при визначенні вартості будівельних робіт та матеріалів, вкладених розбудову будинку та його капітальний ремонт. З матеріалів провадження, наданих суду сторонами, вбачається, наступне: Шлюб між сторонами було зареєстровано 25.10.97 року згідно актового запису про укладення шлюбу № 749, складеного Жовтневим відділом державної реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя; Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу та актового запису № 58 складеного Жовтневим відділом державної реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 21.03.11 року; За договором міни від 24.12.1999 року [PERSON] отримав у власність 14/25 часток будинку [ADDRESS] замість належної йому однокімнатної квартири [ADDRESS] , придбаної ним до реєстрації шлюбу з позивачкою [PERSON] ; Згідно витягу з домової книги за адресою будинку [ADDRESS] [PERSON] зареєстрована у будинку з 09.11.06 року. За довідкою, складеною КСН «Парковий» № 527 від 04.09.19 року [PERSON] фактично мешкала у вказаному будинку з [PERSON] з початку 2000 року як подружжя. З 2014 року [PERSON] в будинку не мешкає. Виходячи з довідок № 89,90,91 від 15.08.19 року за місцем роботи майстром позивачки [PERSON] у ВАТ «Маріупольгаз» у період з 12.02.98 року по 06.07.14 року вона стабільно регулярно отримувала заробітну плату, на цьому підприємстві. Підприємством надані відомості про заробіток позивачки з розбивкою помісячно за період 2000-2007 роки. З технічного паспорту будинок [ADDRESS] , зареєстрованому в БТІ м. Маріуполя станом на 02.09.96 року, тобто на час придбання будинку відповідачем, будинок складався з житлового будинку літ.А-1, в який входили три житлові кімнати, площею 10,9 м.2, 11,2 м.2, 10,4 м.2, веранди 5,4 м.2, кухні 2,7 м.2, ванни 2,6 м.2., сараю літ Б, сараю літ. Д, навесу літ К. З технічного паспорту на будинок [ADDRESS] , зареєстрованому в БТІ м. Маріуполя станом на лютий 2014 року, тобто після розрівання шлюбу між сторонами будинок складався з житлового будинку літ А-1, в який входили три житлові кімнати, площею 10,9 м.2; 11,2 м.2 та 10,4 м.2, нежитлової прибудови літ А1-1 до якої вдять коридор 6,4 м.2, котельна 1 м2, санвузол 4,6 м.2, кухня 14,2 м.2, загальна площа будинку становить 58,7 м.2, а також літньої кухні літ Б-1, сараю літ В-1, сараю літ Г-1 вбиральні літ Е-1, огородження, мощення. За довідкою БТІ м. Маріуполя станом на 2014 рік нежитлова прибудова літ А1-1 до будинку [ADDRESS] є самочинно зведеною. Вартість майна, що входить до обсягу майна, набутого сторонами під час шлюбу з 25.10.97 року по 21.03.11 року, зокрема прибудованому, реконструйованому, зміненому та відремонтованому у будинку [ADDRESS] та прибудинковій території доводилася сторонами висновками, проведених по справі судових будівельно-технічних експертиз. З них вбачається наступне. З висновку судової будівельно- технічної експекритизи № 7 від 25.05.18 року, проведеної судовим експертом Спиридоновим В.А. за клопотанням позивача вбачається, що з урахуванням зносу 15 % вартість будівельних матеріалів та робіт, необхідних для будівництва нежитлової прибудови літ-А1-1 до будинку [ADDRESS] на момент проведення експертизи складає 212563,75 грн. Стосовно вартості того ж самого предмету спору, а саме - нежитлової прибудови літ-А1-1 до будинку [ADDRESS] за клопотанням представника відповідача [PERSON] була проведена додаткова судова будівельно технічна експертиза № 4-1/с від 26.03.19 року судовим експертом Новіковим В.С. з висновків якої вбачається, що вартість будівельних матеріалів, витрачених на зведення прибудови площею 26,5 м.2, що складається з кухні, коридору, санвузла спільного з ванною кімнатою, яка прибудована до існуючого будинку [ADDRESS] з урахуванням зносу та придатності цих будівельних матеріалів до подальшого використання у разі їх демонтажу складає 65 805 грн. З висновку судової будівельно-технічної експертизи № 4/с від 12.03.19 року проведеної судовим експертом Новіковим В.С., за клопотанням позивача та відповідача ринкова вартість будівельних матеріалів та робіт по проведенню капітального ремонту та переобладнання трьох житлових приміщень у тому ж будинку літ А-1 (літ 1-3 площею 10,8 м.2, літ 1-2 площею 10,2 м.2, літ 104 площею 10 м2) з урахуванням демонтажу та установки платикових вікон, переобладнання та заміну системи всього опалення (заміна металевих труб на пластикові та часткова заміна чавунних радіаторів опалення), системи електропостачання, оздоблення стін (оштукатурювання, влаштування гіпсокартону та шпаклівка) та стель, оклеювання шпалер, обладнання дверних отворів, заміну двох дверей, укладку покриття для полу з лінолеуму, ламінату, плінтусів та капрнизів, прокладка електропроводки, установка вимикачів, штепсельних розеток складає - 87 527 грн, а з урахуванням зносу 15 % ринкова вартість будівельних матеріалів та робіт у тих самих приміщеннях будинку [ADDRESS] на час проведення експертизи складає 74398 грн. З висновку судової будівельно-технічної експертизи № 5 - 1/с від 04.06.19 року проведеної судовим експертом Новіковим В.С., за клопотанням позивача та відповідача вартість будівельних матеріалів та робіт, витрачених на замощення тротуарною плиткою двору будинку, заміну дерев`яного забору на бетонний паркан та вхідні металеві ворота на прибудинковій території за адресою [ADDRESS] складає 31 769,52 грн. Вислухавши позивача, представників позивача, представника відповідача, вивчивши надані сторонами докази суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої\~Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів окремої особи та суспільства. В національному законодавстві стаття 321 ЦК України\~закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений\~статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у\~статті 317 ЦК України. Згідно з нормою\~статті 319 цього Кодексу\~власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved