Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

У липні 2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона є бабусею неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є відповідачка у справі, а запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проведено відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Дитина проживає разом з позивачкою та її чоловіком. Відповідачка вихованням дитини не займається, матеріальної допомоги на її утримання не надає, інтересами дитини не цікавиться. Враховуючи те, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, просила позбавити її батьківських прав відносно її дочки [PERSON] , [INFO] та стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка до суду не з`явилась, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник третьої особи до суду не з`явилась, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву до суду не надала. Відповідно до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою суду від 28.02.2020 року постановлено провести заочний розгляд справи. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, дійшов висновку про обґрунтованість позову та необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] - відповідачка у справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 21.06.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 386. (а.с. 8). Позивачка є матір`ю [PERSON] - відповідачки по справі та бабусею [PERSON] (а.с. 8, 40-41, 42-43). Згідно з довідкою від 22.07.2016 №1412029100, виданої управлінням соціального захисту населення Кальміуського району малолітня [PERSON] , [INFO] , взята на облік внутрішньо переміщеної особи. Законний представник, що супроводжує малолітню дитину є [PERSON] (а.с. 7). Позивачка [PERSON] працює молодшою медичною сестрою - прибиральницею у терапевтичному відділенні Маріупольської міської лікарні №1, за місцем роботи характеризується позитивно, до виконання обов`язків відноситься добросовісно, у колективі соціально адаптована (а.с. 9-10, 11). З характеристики [PERSON] , 2007 року народження року, наданої директором гімназії-початкової шкоди №21 м. Маріуполя вбачається, що [PERSON] навчається у гімназії з першого класу, зарекомендувала себе як дисциплінована, працелюбна, уважна учениця, володіє учбовим матеріалом на середньому рівні, має задовільну змішану пам`ять, добрий загальний розвиток, до виконання громадських завдань ставиться сумлінно, весела, товариська, розсудлива, дисциплінована, самостійна, енергійна. [PERSON] виховується у неповній родині, батьки не приділяють належної уваги вихованню дитини, не відвідують батьківські збори, не з`являються у школі. Відповідальність за життя, здоров`є та виховання дитини цілком бере на себе бабуся, [PERSON] , яка приділяє належну увагу вихованню онуки, бере участь у громадському житті класу та школи (а.с. 12). З висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 05.11.2019 року вбачається, що [PERSON] має малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини в свідоцтво про народження внесені відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України. Останнє відоме місце мешкання матері дитини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , є рідною бабусею малолітньої [PERSON] . [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] разом із своїм чоловіком, [PERSON] , виховує онуку практично з дня її народження. [PERSON] поїхала зі своїм співмешканцем до Російської Федерації, коли дитині виповнився один місяць. В 2014 році [PERSON] разом із чоловіком та онукою [PERSON] приїхали до м. Маріуполя, мешкають за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] навчається в 5-А класі КЗ «Гімназія зі структурним підрозділом початкової школи № 21 Маріупольської міської ради Донецької області». Згідно інформації КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Маріуполя» від 09.10.2019 малолітня [PERSON] на диспансерному обліку не перебуває. Декларацію на медичне обслуговування дитини бабуся уклала з лікарем - педіатром амбулаторії №3. Амбулаторію дитина відвідує разом із бабусею, яка рекомендації лікаря - педіатра виконує в повному обсязі. Згідно інформації Кальміуського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради від 04.10.2019 родина [PERSON] отримувача послугу соціального супроводу. [PERSON] отримувала консультації про порядок позбавлення батьківських прав матері дитини. Проводилися бесіди щодо виховання дитини згідно вікових особливостей. Спеціалістами управління «Служба у справах дітей» проводилася бесіда з малолітньою [PERSON] , яка пояснила, що дійсно мати не займається її вихованням, утриманням, не цікавиться її життям, здоров`ям, ніякої допомоги їй не надає. [PERSON] називає матір`ю свою бабусю. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради була присутня [PERSON] , яка пояснила, що [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обов`язків з виховання, навчання та утримання доньки. Не цікавиться її життям та здоров`ям, з днем народження не вітає. На підставі вищевикладеного, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради від 24.10.2019 року, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] (а.с. 33-34). Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до положень ст. 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав до суду має право звернутись, зокрема, особа, в сім`ї якої проживає дитина. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя (не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст.ст. 76-78 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів і показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд приходить до висновку, що позивачкою було надано до суду достатні та переконливі докази, які свідчать про те, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а саме: не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не цікавиться її життям, здоров`ям, успіхами у навчанні, не спілкується з донькою. Разом з тим, ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ст.ст.180,181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров`я та матеріального положення дитини, вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивачки, аліменти на утримання дитини [PERSON] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 19.07.2019 року. За таких підстав, з урахуванням всіх встановлених обставин, суд вбачає достатньо підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини та стягнення з неї аліментів на утримання дитини, у зв`язку із чим, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в розмірі 768,40 грн., а також 768,40 грн. судового збору на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved