Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

У липні 2017 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрфінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення сум боргу за договором позики в розмірі 8 727,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 13.02.2017 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрфінанс» (далі ТОВ «Укрфінанс») та [PERSON] було укладено договір позики № 2017-03-000154 (далі договір) про надання позики в сумі 700,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 2 % за кожен день користування грошовими коштами (732 % річних) з кінцевим терміном повернення до 04.03.2017 р. Позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте відповідач у зазначений договором строк борг не повернув, у звязку з чим станом на момент подання позову за ним виникла заборгованість у загальній сумі 8 727,00 грн., яку до теперішнього часу не погашено. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог частково, виходячи з наступного. Так, згідно договору позики № 2017-03-000154 від 13.02.2017 р. [PERSON] взяла у позику у ТОВ «Укрфінанс» грошові кошти в сумі 700,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 2 % за кожен день користування грошовими коштами (732 % річних) з кінцевим терміном повернення до 04.03.2017 р. та 2 % пені за кожен день заборгованості, що накопичилась (а.с.10). Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог закону. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Припиняється зобов'язання частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України). Виходячи з норм ст. 545 ЦК України, після прийняття виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі; якщо боржник видавав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові, у разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає, підтвердженням виконання боржником свого обов'язку є наявність боргового документа у боржника. На підставі викладеного, оскільки відповідач свої зобовязання щодо повернення грошової суми не виконав, з останнім нараховано суму заборгованості в розмірі 8 727,00 грн., яка складається з: 700,00 сума основного боргу; 2 212,00 грн. 2 % за користування грошовими коштами за 158 днів; 250,00 грн. штраф за прострочення сплати відсотків; 5 390,28 грн. 2 % пені за кожен день від суми заборгованості, що накопичилася за невиконання позичальником зобовязань по поверненню позики у встановлений термін (кількість прострочених днів 138); 174,72 інфляційні збитки за період з 13.02.2017 року по 20.07.217 року(106,78%) Разом з цим, відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, враховуючи, що розмір суми нарахованої пені значно перевищує розмір збитків, суд приходить до висновку щодо зменшення розміру пені до суми заборгованості суми позики та нарахованих відсотків. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial