Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02.09.2014 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 500 грн. до виповнення повноліття доньки. Однак, у звязку з скрутною економічною ситуацією в державі, великим рівнем інфляції, різким підвищенням цін на товари першої необхідності, продукти та одяг, визначений рішенням суду розмір аліментів в сумі 500 грн. є недостатнім для належного утримання та розвитку дитини. Крім того, зазначає, що з 2017 року передбачено значне збільшення мінімальної заробітної плати з 1450 грн. до 3200 грн. і відповідно значне підвищення мінімального прожиткового мінімуму для всіх категорій громадян, а тому посилаючись на вказані вищевказані обставини та на підставі положень ст.192 Сімейного кодексу України просить суд збільшити розмір призначених рішенням аліментів на утримання доньки з 500 грн. на 1500 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач проти задоволення позовних вимог частково заперечував, пославшись що офіційно не працевлаштований та має мінливий дохід, а відтак має змогу сплачувати аліменти в більшому розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. За правилами ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Неповнолітня [PERSON] проживає з матір'ю, що підтверджується копією довідки Бобринецької міської ради №3884 від 01.11.2016 року (а.с.8). Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02 вересня 2014 року було задоволено вимоги [PERSON] про стягнення аліментів та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 500 грн. до виповнення повноліття дитини, тобто до 17.02.2022 року (а.с.7). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання них окремо від дитини не впливає на об'єм їх прав та не звільняє від обов'язків відносно дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, предметом доказування у спорі щодо зміни розміру аліментів, які підлягають стягненню за рішенням суду є зміна матеріального стану, сімейного стану, зміна стану здоров'я платника або отримувача аліментів. Вимоги позивача про збільшення розміру аліментів з 500 грн. до 1500 грн. щомісячно обґрунтовано значним збільшенням мінімальної заробітної плати з 2017 року, великим рівнем інфляції та підвищенням цін на товари, продукти харчування та послуги, розвиток дитини. Як зазначалося судом мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою та зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, отже обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька дитини, виходячи з рівності прав та обов'язків матері та батька щодо дитини забезпечення законодавчо встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є насамперед обов'язком матері та батька. Як встановлено в ході судового розгляду справи та вбачається з матеріалів справи, постійне місце роботи та постійний дохід у відповідача відсутні, при цьому, відповідач належним чином та своєчасно виконує зобов'язання щодо сплати аліментів за рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02.09.2014 року, що також не заперечувалось позивачем. Відтак, позивачем по справі не надано суду будь-яких доказів в розумінні ст.57-59 ЦПК України покращення матеріального стану платника аліментів або погіршення стану здоров'я одержувача аліментів чи дитини, що є підставою для збільшення розміру аліментів встановлених рішенням суду. Згідно ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч.2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Отже, додаткові витрати на утримання дитини визначаються за рішенням суду та не входять до розміру аліментів. При цьому, посилання позивача на збільшенням мінімальної заробітної плати з 2017 року, великий рівень інфляції та підвищенням цін на товари та послуги, не є підставами для зміни розміру аліментів у розумінні ч. 1 ст. 192 СК України. Крім того, посилання позивача на те, що на дітей віком від 6 до 18 років встановлено прожитковий мінімум на 1 грудня 2016 року 1689 грн. не є підставою для стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1500 грн., оскільки згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто зобов'язання щодо утримання дитини покладено однаково на кожного із батьків. Доводи [PERSON] про матеріальну спроможність [PERSON] сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. на місяць не підтверджені належними та допустимими доказами, у звязку з чим позивачкою не виконано обовязок, визначений ст.ст. 10, 60 ЦПК України. Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку, що в судовому засіданні не встановлені передбачені ст. 192 СК України підстави для збільшення розміру аліментів, визначених рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02.09.2014 року, а тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed