Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

У липні 2017 року ПАТ «Київобленерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з останнього на його користь 61 038 грн. 51 коп. в рахунок відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення та 1600 грн. витрат зі сплати судового збору. Вказуючи на те, що 19 листопада 2002 року між ПАТ «Київобленерго» та гр. [PERSON] було укладено договір про користування електричною енергією на об'єкт електропостачання за адресою: [ADDRESS]. 30.07.2014 року Відповідач звертався до Позивача з заявою, щодо розбиття заборгованості за спожиту електроенергію на 6 місяців, однак не виконав свого обов'язку та сплату заборгованості не здійснив. 02.12.2016 року ПрАТ «Київобленерго» звернулося до Васильківського міськрайонного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості та судових витрат. Ухвалою від 02.12.2016 року Васильківського міськрайонного суду Київської області по справі №362/6088/16-ц відмовлено в прийнятті заяви про видачу судового наказу ПАТ «Київобленерго» про стягнення з [PERSON] заборгованості за використану електроенергію. Враховуючи те, що користування електричною енергією споживачем відповідно до умов договору та фактично здійснювалось за адресою: [ADDRESS], позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву, в якій вимоги позову підтримав, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Враховуючи, що відповідач, який належним чином був повідомлений, не з'явивсь в судове засідання та від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутності, на підставі частини 4 статті 169 та статті 224 ЦПК України, суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалив заочне рішення, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», передбачені обов'язки та відповідальність споживачів енергії, зокрема: додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії згідно із законодавством України. Згідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до умов ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Змістом пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Поданими доказами, доведено обґрунтованість заявлених вимог. Так, відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року, та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357. Згідно Правил користування електричною енергією для населення, споживач електричної енергії зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електроенергетику» відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Пунктами 9, 10, 11 Правил користування електричною енергією для населення встановлено, що споживання електричної енергії без приладів обліку не допускається. Прилад обліку повинен мати пломбу з відбитком повірочного клейма територіального органу Держспоживстандарту та пломбу з відбитком клейма або логотипу енергопостачальника. Відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених у квартирі, на інших об'єктах споживача, та пломб на них несе споживач. Згідно з п. 42 Правил споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. У п. 48 Правил зазначено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення Правил користування електричною енергією, за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Судом встановлено, що 19 листопада 2002 року між ПАТ «Київобленерго» та гр. [PERSON] було укладено договір про користування електричною енергією на об'єкт електропостачання за адресою: [ADDRESS]. 30.07.2014 року [PERSON] звертався до ПАТ «Київобленерго» з заявою, щодо розбиття заборгованості за спожиту електроенергію на 6 місяців (а.с. 5). Однак оплату Відповідачем не здійснено. Відповідно до Рахунку за використану електричну енергію № 8489297468 за червень 2017 від 30.06.2017 року, [PERSON] порушує норми законознавства та умови, встановлені двостороннім договором, оскільки сума заборгованості за договором станом на червень 2017 року становить 61 038,28 грн. (а.с. 6). Порядок нарахування заборгованості наведено в особовій картці споживача (а.с. 7). Оскільки, судом встановлено на підставі зібраних по справі доказів те, що користування електричною енергією споживачем [PERSON] відповідно до умов договору та фактично здійснювалось за адресою: [ADDRESS], проте боржник не сплачує суму боргу, суд дійшов висновку про задоволення позову. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у вигляді сплаченого ним судового збору.

Outcome: approved