Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

У липні 2019 року з Кагарлицького районного суду Київської області надійшли за підсудністю матеріали позовної заяви [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 05.12.2007 року між ним та АКІБ «Укрсиббанк» (правонаступник якого є ПАТ «Укрсиббанк») було укладено договір про надання споживчого кредиту №11263526000. 13.02.2012 року на підставі договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Е.В. та на підставі договору факторингу, укладеного між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором №11263526000. 13.06.2019 року йому (позивачу) стало відомо, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А вчинено виконавчий напис №491, щодо «звернення стягнення на нерухоме майно: житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1932, кадастровий номер 3222287601:01:063:0001 розташованої за адресою [ADDRESS] . За рахунок коштів, отриманих від реалізації цього нерухомого майна задовольнити вимоги ТОВ «Кей-Колект» у розмірі: заборгованості по кредиту - 142 495,98 дол. США; заборгованості за відсотками - 46 840,78 дол. США; сума сплати за вчинення виконавчого напису 5 000 грн.». На підставі цього виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Варавою Р.С. відкрито виконавче провадження (ВП 59358198) та розпочато виконавчі дії: будинок та земельна ділянка виставлені на електронні торги. Вважає виконавчий напис нотаріуса таким, що вчинений із порушенням норм законодавства, посилаючись на закінчення строку дії кредитного договору, не вірно зазначеної суми заборгованості, виконавчий напис вчинено без отримання від кредитора відповідних бухгалтерських документів та документів щодо видачі кредиту. Крім того нотаріус не пересвідчився у наявності у ТОВ «Кей-Колект» підтвердження про отримання боржником вимоги про усунення порушення. Враховуючи наведене, просив позов задовольнити та визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою від 26.08.2019 року судді Печерського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач не скористався своїм правом надати відзив на позовну заяву. Від третьої особи пояснення або відзив на позов не надійшли. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Частиною 2 статті 1 Закону України «Про нотаріат» визначено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Як передбачено ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При цьому, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав стягувача шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, а перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. В свою чергу, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків позовної давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 05.07.2017 року у справі за №6-887цс17. Судом встановлено, що 13.06.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А вчинено виконавчий напис №491, щодо звернення стягнення на нерухоме майно позивача, а саме: житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1932, кадастровий номер 3222287601:01:063:0001 розташованої за адресою [ADDRESS] (а.с.8-9). За рахунок коштів отриманих від реалізації цього нерухомого майна пропонується задовольнити вимоги ТОВ «Кей-Колект» у розмірі: заборгованості по кредиту - 142 495,98 дол. США; заборгованості за відсотками - 46 840,78 дол. США; сума сплати за вчинення виконавчого напису 5000 грн. (а.с. 9). На підставі цього виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Варавою Р.С. відкрито виконавче провадження (ВП 59358198) та розпочато виконавчі дії (а.с.10-13). В матеріалах справи відсутні докази (і відповідач їх не надав) того, що документи, надані нотаріусу для вчинення оспорюваного виконавчого напису, містять вираз волі стосовно наявності певної суми заборгованості не тільки кредитора, й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в зазначеному розмірі. Разом з цим, представником відповідача на спростування доводів позивача не були надані суду копії документів, які подавались нотаріусу для вчинення оспорюваного виконавчого напису. Враховуючи, що матеріали справи не містять та приватним нотаріусом і відповідачем не надано належним чином завірених копій документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, суд позбавлений можливості перевірити дотримання нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису та безспірність заборгованості за кредитним договором. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За приписами статей 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином, аналізуючи вищенаведені положення законодавства та встановлені по справі обставини, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а виконавчий напис, вчинений 13.06.2019 року, таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом при вчиненні вказаної нотаріальної дії не було встановлено факту безспірності заборгованості. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд ухвалює стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 768,40 грн, які сплачено позивачем за подання позову до суду. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved