Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві позивач вказує, що 20.06.2018 року між нею та [PERSON] було укладено угоду в простій письмовій формі про дарування житлового будинку загальною площею 100,30 кв.м, житловою площею 52,90 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], належний дарувальнику відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 127784047, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1577918632240, земельної ділянки площею 0,2764 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER],земельної ділянки площею 0,2500 га, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер [NUMBER], розташованих по [ADDRESS]. За умовами договору дарування, [PERSON] безоплатно передав [PERSON] житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, земельні ділянки по [ADDRESS], правовстановлюючі документи на нерухоме майно, ключі від будинку та зобов'язався нотаріально посвідчити договір дарування, а позивач прийняла майно. Відповідач нотаріально не посвідчив договір дарування. З урахуванням наведеного, просить визнати договір дарування житлового будинку та земельних ділянок дійсним, визнати за позивачем право власності на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не з'явилася, клопоче про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає, заперечень не має. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 20.06.2018 року між позивачем та [PERSON] було укладено угоду в простій письмовій формі про дарування житлового будинку загальною площею 100,30 кв.м, житловою площею 52,90 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], належний дарувальнику відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 127784047, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1577918632240, земельної ділянки площею 0,2764 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER],земельної ділянки площею 0,2500 га, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер [NUMBER], розташованих по [ADDRESS]. За умовами договору дарування, [PERSON] безоплатно передав [PERSON] житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, земельні ділянки по [ADDRESS], правовстановлюючі документи на нерухоме майно, ключі від будинку та зобов'язався нотаріально посвідчити договір дарування, а позивач прийняла майно. Відповідач нотаріально не посвідчив договір дарування. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Згідно ст.718 ЦК України дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі. Дарунком можуть бути майнові права, якими дарувальник володіє або які можуть виникнути у нього в майбутньому. За змістом ч.2 ст.719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч.1, 4 ст.722 ЦК України право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Outcome: approved