Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи позов зазначила, що з 06 червня 2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого мають дочку [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки мають різні інтереси та уявлення щодо щасливого сімейного життя, планування майбутнього у зв`язку з чим перестали розуміти один одного та втратили почуття взаємної любові, в сім`ї відбувалися постійні суперечки. З травня 2020 року з відповідачем проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Вказує, що подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам, оскільки шлюб носить формальний характер, а тому просить його розірвати. Спору щодо місця проживання дитини та поділу майна на теперішній час з відповідачем не мають. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 15 липня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін (а.с.20-21). Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, розгляд справи просить провести без її участі та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » (а.с.30). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого проти задоволення позовних вимог не заперечує та погоджується з доводами позивача, викладеними у позовній заяві. Розгляд справи просив провести за його відсутності та залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] » (а.с.34). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані в їх сукупності приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано 06 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №90, після державної реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 06 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.8). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26 травня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції (а.с.9). Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні з матеріалів позовної заяви встановлено, що причиною розпаду сім`ї стали різні інтереси та уявлення щодо сімейного життя, планування майбутнього, постійні суперечки, втрата почуття взаємної любові, внаслідок чого подальше збереження шлюбу стало неможливим та стало суперечити інтересам сторін, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, оскільки шлюбні відносини припинені. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем. З огляду на викладене, а також те, що відповідач визнав позов та його визнання прийняте судом, суд вважає, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер та подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved