Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що з січня 2011 року по 22 вересня 2015 року він працював у ПАТ «Азовзагальмаш», де йому не виплачували заробітну плату, у звязку із чим він був вимушений звільнитися за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України. Після звільнення остаточний розрахунок із позивачем проведений не був. Сума заборгованості по заробітній платі після утримання податків за період з вересня 2014 року по вересень 2015 року складає 15470,06 грн. Після звільнення остаточний розрахунок із позивачем проведений не був, у звязку із чим 12 листопада 2015 року він звернувся до ПАТ «Азовзагальмаш» з вимогою про виплату заборгованості по заробітній платі та проведення остаточного розрахунку, однак, відповідач цю вимогу проігнорував. На підставі ст. 117 КЗпП України просить стягнути середній заробіток за весь час затримки з 12.11.2015р. із розрахунку середньоденної заробітної плати в розмірі 534,24 грн. у сумі 6410,88 грн. Просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 15470,06 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені з 12.11.2015р. у розмірі 6410,88 грн. У подальшому позивач змінив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 15470,06 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені з 12.11.2015р. по день ухвалення рішення суду. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення, в яких зазначив, що позов визнає частково, погодився із тим, що у ПАТ «Азовзагальмаш» перед позивачем мається заборгованість з виплати заробітної плати за період з вересня 2014 року по вересень 2015 року у розмірі 15470,06 грн. Також зазначив, що розмір середньоденної заробітної плати позивача становить 129,36 грн., а не 534,24 грн., як вказав позивач, одночасно погодився із розрахунковим періодом, за який необхідно стягувати середній заробіток з 12.11.2015 року. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Основним законом України статтею 43 Конституції передбачено право кожної людини на труд, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обовязки, в рівній мірі кореспондується обовязок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати труд працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату. Судом встановлено, що позивач у період часу з 05.01.2011 року по 22.09.2015 року працював у відповідача, що підтверджується записами в його трудовій книжці. 22.09.2015 р. позивач був звільнений з підприємства за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України. За період роботи позивача йому нараховувалась заробітна платня. Згідно наданої відповідачем довідки № 238/ро-172 від 16.12.2015р. сума заборгованості по заробітній платі з урахуванням вже утриманих обовязкових податків та зборів перед [PERSON] за період його роботи з вересня 2014р. по вересень 2015р. складає: вересень 2014р. 187,23 грн., жовтень 2014р. 2140,77 грн., листопад 2014р. 1622,83 грн., грудень 2014р. 1292,01 грн., січень 2015р. 1130,92 грн. (в т.ч. повернення за газету 13,33 грн., лютий 2015 р. 775,06 грн., березень 2015р. 912,64 грн., квітень 2015р. 1161,55 грн., травень 2015р. 1117,97 грн., червень 2015р. 1047,29 грн., липень 2015р. 1186,40 грн., серпень 2015р. 1117,97 грн., вересень 2015р. 1777,42 грн. (в т.ч. компенсація за невикористану відпустку 1273,71 грн.), а всього 15470,06 грн. Положеннями ст. 115 КЗпП України встановлено обовязок працедавця виплачувати заробітну плату працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідачем вказаних вимог закону дотримано не було, заробітна плата у встановлені строки не виплачувалася та остаточний розрахунок при звільненні не проведений, що підтверджується власною довідкою відповідача та його письмовими поясненнями, внаслідок цього по сьогоднішній день існує заборгованість по заробітній платі в розмірі 15470,06 грн. з вирахуванням вже сум, які підлягають утриманню як обовязкові податки та збори. Положеннями ст. 115 КЗпП України встановлено обовязок працедавця виплачувати заробітну плату працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Позивачем надано до суду докази його звернення 12 листопада 2015 року із заявою до відповідача про виплату йому суми заборгованості по заробітній платі. Ця обставина також не заперечується самим відповідачем у письмовим запереченнях, а тому на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, вона не підлягає доказуванню. У відповідності до вимог ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» розяснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Станом на день прийняття рішення судом відповідачем не надано до суду доказів, які б свідчили про виплату заборгованості по заробітній платі перед позивачем, тому розрахунок середнього заробітку має відбуватися по день постановлення рішення, як просить позивач. У звязку із порушенням строків виплати заробітної плати та всіх сум, які належать позивачу при звільнені, відповідач має сплатити середній заробіток за весь час затримки, тобто з 12.11.2015р. по день прийняття рішення судом 28 грудня 2015 року. При розрахунку сум середнього заробітку, суд виходить з наступного. Порядок обчислення середньої заробітної плати закріплений Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», за частиною 3 пункту 2 якої середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Позивачем був наданий до суду власний розрахунок середньоденної заробітної плати за останні два календарних місяці роботи, що передували дню звільнення. Згідно наданого позивачем розрахунку середньоденна заробітна плата позивача становить 534,24 грн., з яким неможна погодитись з наступних підстав. Згідно ч. 3 п. 3 вказаного Порядку в розрахунок середньої заробітної плати включаються усі виплати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Відповідно до пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно із проведеним розрахунком, представленим відповідачем в довідці-розрахунку № 238/ро-173 від 16.12.2015 року, розмір середньоденної заробітної плати позивача складає 129,36 грн., що відповідає передбаченому Порядку, а тому середній заробіток [PERSON] необхідно розраховувати саме з розрахунку середньоденної заробітної плати у сумі 129,36 грн. За даними представленого відповідачем графіку № 8 для працюючих у непереривному режимі з робочим днем тривалістю 12 годин на 2015 рік середньостатистична кількість робочих днів позивача за період з 12.11.2015р. по 28.12.2015р. складає 24 дні. Таким чином, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 12.11.2015р. по 28.12.2015р. складає 3104,64 грн. (24 дні х 129,36 грн.). Законних підстав, передбачених статтею 117 КЗпП України, для зменшення сум середнього заробітку у суду не має, оскільки відсутній спір між сторонами про розмір заборгованості по заробітній платі перед позивачем. За таких обставин та положень закону, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка підлягає задоволенню складає 3104,64 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у сумі 487,20 грн. за вимоги майнового характеру.

Outcome: partial