Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

У квітні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Миколаївської міської ради, в якому просив визнати за собою право власності на 34/100 частки земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді 22/100 частин житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських будівель та споруд, право власності на які він оформив, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом, а також частки земельної ділянки, яка знаходиться за вищевказаною адресою під будинком. Вказана земельна ділянка на підставі державного акту серії ЯК\~№ 273117 належала спадкодавцеві разом з іншими співвласниками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Проте позивач не може оформити свої спадкові права на частину вказаної земельної ділянки та отримав відмову нотаріуса у зв`язку з тим, що ним не подано нотаріусу відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, оскільки державний акт виданий на ім`я [PERSON] , не містить часток співвласників, а земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] належить їм на праві спільної сумісної власності. Обґрунтовуючи розмір частки спірної земельної ділянки, яку просить визнати за собою, [PERSON] зазначає про те, що первинна частка спадкодавця у домоволодінні до оформлення прибудов іншими співвласниками та затвердження мирової угоди від 04.11.2003 становила 34/100, а тому на підставі норм статті\~120\~Земельного кодексу України, посилаючись на те, що є спадкоємцем за законом після смерті свого батька, проте не може оформити свої спадкові права на частину вказаної земельної ділянки через відмову нотаріуса, просить задовольнити позов та визнати за ним право власності на 34/100 частки земельної ділянки з кадастровим номером 4810136900:01:010:0009, загальною площею 0,0747 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідачі правом на подачу відзиву не скористались. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , будучи залученими до участі у справі у якості третіх осіб, надали 17.12.2019 письмові пояснення, в яких просили відмовити у задоволенні позову, вважаючи заявлені [PERSON] вимоги передчасними, оскільки позивачу спочатку потрібно звертатися з позовом про визначення частки померлого у спільній сумісній власності на відповідну частку земельної ділянки на момент смерті, а подальшому звертатися з вимогами про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Розгляд справи просили здійснювати за їх відсутності. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва суду від 24.04.2019 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалами суду від тієї ж дати витребувано з КП «ММБТІ» технічну документацію на житловий будинок [ADDRESS] , а з Другої Миколаївської нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті [PERSON] . Ухвалою від 16.09.2019 залучено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до участі у справі в якості третіх осіб. Ухвалою від 17.12.2019 задоволено заяву представника позивача [PERSON] та залучено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до участі у справі в якості співвідповідачів. Ухвалою від 05.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали вимоги позову, просили його задовольнити. Від відповідачів [PERSON] та [PERSON] 16.09.2020 надійшли заяви про визнання позову [PERSON] , у заявах просили розглядати справу за їх відсутності (а.с.182-183,189-190). Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] проти задоволення вимог заперечували з підстав наведених у письмових поясненнях та з посиланням на те, що між співвласниками в судовому порядку було досягнути домовленості щодо їх часток в домоволодінні, після чого батько позивача зареєстрував своє право власності на свою частку. Крім того, кожен із співвласників здійснював добудови, що вплинуло на розмір їх часток. Тому частці позивача в житловому будинку, до якого вона перейшла після смерті батька, має відповідати і частка земельної ділянки, оскільки в іншому разі порушено будуть права і інтереси інших співвласників. Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] (а.с.52, 58). Після його смерті відкрилась спадщина на 22/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований по [ADDRESS] та частини\~земельної ділянки з кадастровим номером 4810136900:01:010:0009, загальною площею 0,0747 га, яка знаходиться за тією ж адресою. Майно, що складає спадкову масу, належало спадкодавцю: - 22/100 частини будинку на підставі ухвали міського суду Ленінського району м.\~Миколаєва, якою затверджено мирову угоду від 04.11.2003 (а.с.12,13); - частина земельної ділянки з кадастровим\~номером 4810136900:01:010:0009,\~загальною площею\~0,0747\~га,\~яка знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] на підставі державного акту на\~право приватної\~власності на\~землю серії ЯК\~№ 273117, яка належала [PERSON] разом з іншими співвласниками: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.19-20). Померлий [PERSON] не залишив заповіту щодо розпорядження належним йому майном, а отже спадкування його майна здійснюється за законом. Позивач, як син померлого, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, вчасно звернувся з відповідною заявою до нотаріальної контори (а.с.51-58). Отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 22/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований по [ADDRESS] (а.с.16,17). Це майно не є предметом вказаного спору. Водночас, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.12.2017 державним нотаріусом Другої Миколаївської нотаріальної контори Авраменко С.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за законом після смерті його батька, у зв`язку з тим, що земельна ділянка згідно державного акту належить спадкодавцю на праві спільної сумісної власності з іншими співвласниками без визначення часток, а сам державний акт видано на ім`я [PERSON] . Зазначивши, що оскільки документи на земельну ділянку було видано з порушенням законодавства, запропонувала позивачу звернутись до суду та відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спірної земельної ділянки (а.с.18). Відповідно до статті 1225\~ЦК України та роз`яснень наведених у пункті 10 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~№ 7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до пунктів «а», «г» частини першої статті 81\~ЗК України право власності на землю громадяни України набувають на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами та на підставі прийняття спадщини. Положеннями статті 125\~ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Статтею 89 ЗК України, передбачено, що земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Судом встановлено, що згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯК\~№ 273117 від 12.12.2011, виданого на ім`я [PERSON] , земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0747 га, по [ADDRESS] , з кадастровим номером 4810136900:01:010:0009 належала [PERSON] разом з іншими співвласниками - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Розмір часток земельної ділянки кожному із власників не визначений (а.с.19-20). Згідно статті 120 ЗК України,\~у разі\~набуття права\~власності на\~жилий будинок,\~будівлю або\~споруду кількома\~особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно дослідженої в судовому засіданні технічної документації за адресою: [ADDRESS] в померлому [PERSON] належало 9/50 (18/100) частин житлового будинку по [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.12.1975, та 4/25 (16/100) згідно договору дарування від 09.01.1976 реєстраційний № 145, а загалом 34/100 зазначеного домоволодіння (а.с. 8-10). Згідно копії архівної довідки від 29.11.2010 № 01-23/980 рішенням виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів від 18.01.1977 № 108 «Про упорядкування нумерації домоволодінь та перейменування [ADDRESS] , перейменована на [ADDRESS] (а.с.11). Ухвалою міського суду Ленінського району м.\~Миколаєва затверджено мирову угоду від 04.11.2003, згідно якої частка [PERSON] у домоволодінні [ADDRESS] змінилася і стала становити 22/100 частин. При цьому [PERSON] не претендує на отримання грошової компенсації, пов`язаної із зміною розміру частки в спільній власності (а.с.12). Відповідно до статті 1226\~ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Згідно роз`яснень, наданих в пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Таким чином, оскільки на час видачі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯК\~№ 273117 від 12.12.2011, виданого на ім`я [PERSON] , земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0747 га, по [ADDRESS] , з кадастровим номером 4810136900:01:010:0009 належала [PERSON] на праві\~спільної сумісної\~власності разом з іншими співвласниками - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а розмір частки спадкодавця у домоволодінні на підставі ухвали міського суду Ленінського району м.\~Миколаєва, якою затверджено мирову угоду від 04.11.2003, становив 22/100 частини будинку, у суду відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку у розмірі 34/100. Посилання позивача\~на те,\~що порядок\~користування земельною ділянкою по [ADDRESS] , визначений рішенням народного суду Ленінського району м.\~Миколаєва від 29.09.1976 у справі №\~3-2-1246/1976, який, з його слів, зберігся між співвласниками по теперішній час, і за яким спадкодавцю було виділено 264 кв.м. земельної ділянки, що фактично складає 34/100 частки земельної ділянки, суд не приймає до уваги, оскільки з часу його ухвалення змінилась підстава володіння земельною ділянкою, зокрема, земельна ділянка з 2011 року на підставі державного акту належить співвласникам на праві спільної сумісної власності, без визначення часток кожного, а частки у домоволодінні співвласників змінились після затвердження судом мирової угоди від 04.11.2003, і частка спадкодавця стала становити 22/100. Суд відхиляє доводи позивача про те, що розмір частки спірної ділянки становить 34/100, оскільки саме така частка відповідає первинній частці домоволодіння, що належала спадкодавцю, і існувала до оформлення прибудов рішенням адміністрації Ленінського району м. Миколаєва від 21.08.2003 без отримання згоди інших співвласників, що суперечить положенням статті 119 ЦК УРСР. Також суд не приймає до уваги посилання на правові висновки Верховного Суду, наведені в постанові від 24.01.2019 у справі №\~643/8396/13-ц, оскільки вони зроблені в конкретній справі за інших обставин, що, не є тотожними із тими, що досліджуються у даній справі. Зокрема, зміст мирової угоди жодним чином не підтверджує, що частки співвласників у домоволодінні змінились в результаті добудов без згоди інших співвласників, а лише свідчить про те, що предметом позову [PERSON] до інших співвласників у 2003 році був реальний поділ домоволодіння. Безпідставним суд вважає залучення позивачем до участі у справі в якості відповідача Миколаївську міську раду, оскільки спір стосується земельної ділянки, яка перебуває у приватній власності фізичних осіб, яких залучено до участі у справі в якості відповідачів. Тому Миколаївська міська рада є неналежним відповідачем у справі, у зв`язку позовні вимоги до неї задоволенню не підлягають. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, оскільки частина спірної земельної ділянки належала спадкодавцю на праві спільної сумісної власності та її розмір не було визначено в державному акті, а на час відкриття спадщини частка спадкодавця у домоволодінні складала 22/100, то відповідно до наведених вище норм позивач має право на визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на 22/100 часток спірної земельної ділянки. На підставі статті 141\~ЦПК України пропорційно задоволеним вимогам з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 499,46 грн. (768,40 х 65%) по 124,86 грн. з кожного.

Outcome: partial