Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON], [PERSON] звернулися до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз», про зобов'язання надати достовірну інформацію та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначили, що 24 червня 2017 року вони простою кореспонденцією направили на адресу відповідача заяву з проханням надати інформацію помісячно за період з 01 січня 2017 року по 01 липня 2017 року в наступній послідовності: а) місяць та рік надання послуги; б) назва кожної наданої послуги в цьому місяці; в) вартість кожної наданої послуги в цьому місяці; г) сума грошей, яка була нарахована остаточно до сплати. Позивачі зазначають, що між ними та відповідачем існують договірні правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг та відповідач зобов'язаний надавати ці послуги у відповідності до Закону України «Про захист прав споживачів» , Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 9 грудня 1999 року №2246 і Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 року , оскільки договір за однією поштовою адресою укладається лише один раз. Позивачі звернулися до відповідача із заявою про надання їм повної та достовірної інформації щодо надання послуг з газопостачання, проте відповіді не отримали. Так. як відповідач порушує право позивачів на отримання повної та достовірної інформації, позивачі просять зобов'язати відповідача надати їм повну та достовірну інформацію , яку позивачі запитували в своїй заяві від 24 червня 2017 року, а саме: повідомити у письмовій формі та обов'язково поштою інформацію за період з 01 січня 2017 року по 01 липня 2017 року за вказаною вище послідовністю. В судове засідання позивачі не з'явилися, направленим до суду листом просили розглядати справу у свою відсутність. Представник відповідача просив позов залишити без задоволення. Суду пояснив, що на всі звернення [PERSON], [PERSON] ПАТ «Дніпрогаз» надавав відповідь. Що стосується звернення від 24.06.2017 року. на яке посилається позивач, то воно до ПАТ «Дніпрогаз» не надходило, відмітка в журналі вхідної кореспонденції про надходження заяви від позивачів, відсутня. Так, як позивачі 24.06.2017 року не зверталися до ПАТ «Дніпрогаз», представник відповідача вважає, що підстави для задоволення позову відсутні. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктами 1, 3 ч.2 ст.16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільного права можуть бути визнання права; припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки матеріали справи не містять докази, якими позивачі обґрунтовують свої позовні вимоги, а саме: відсутнє звернення , яке за твердженням позивачів вони направили 24.06.2017 року на адресу ПАТ «Дніпрогаз», зважаючи, що позивачі не довели порушення їх прав та законних інтересів, суд вважає, що позов слід залишити без задоволення.

Outcome: dismissed