Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

У липні 2011 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту мешкання однією сім'єю без шлюбу з 18.01.2001 р. по [INFO], встановлення факту знаходження [PERSON] на її утриманні з 1998 р. та визнання права власності на 2/3 частини будинку. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 12.11.1991 р. по 18.01.2001 р. вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] 18.01.2001 р. шлюб між нею та [PERSON] ВРАЦС району Рішкань м. Кишинів було розірвано, однак вони фактично продовжували спільне мешкання у м. Кишинів та ведення спільного господарства. У 1998 році ї чоловік захворів раковою хворобою, у 1998 р. йому було надано І групу інвалідності та згідно акту консиліуму медичних експертиз життєдіяльності у медичних документах було зазначено, що [PERSON] потребує постійного догляду сторонньої особи. У подальшому рішенням консиліуму медичних експертиз життєдіяльності (запис № 235) йому було встановлено І І групу інвалідності - довічно та заборонено працювати. При таких обставинах, з 1998 р. по день смерті - [INFO] [PERSON] перебував у безпорадному стані, не міг самостійно за собою доглядати та утримувати себе. На протязі більш 10 років вона піклувалась про нього, матеріально забезпечувала, придбала усі необхідні ліки, що дорого коштують, готувала дієтичну пищу, купала його, оскільки самостійно він не міг цього зробити. За час шлюбу вона разом із чоловіком у його матері за спільні кошти придбали будинок [ADDRESS], договір купівлі-продажу якого було зареєстровано на Одеській товарній біржі за №5353 від 11.04.2000 р. Вважає, що вона на підставі ст. 22 КпШС має право на ? вказаного майна, придбаного за час шлюбу, яке є спільною сумісною власністю. [INFO] - після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частину будинку [ADDRESS]. Заповіт на спадкове майно - відсутній. Місцем відкриття спадщини є останнє їх сумісне місце мешкання - [ADDRESS], звідки вона його і поховала. У спадкодавця від першого шлюбу залишилось двоє неповнолітніх дітей: син - [PERSON] та дочка - [PERSON]. Дочка на протязі шести місяців відмовилась від своєї частки спадку на користь брата [PERSON]. [INFO] вона також померла. Таким чином, спадкоємцем першої черги залишився син померлого - [PERSON]. Вважає, що вона має право ще на 1/3 вказаного нерухомого майна у відповідності до ч.2 ст. 1259 ЦК України, згідно якій фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані, оскільки разом із спадкоємцями першої черги - дітьми спадкодавця: [PERSON] та [PERSON] у рівних долях - по 1/3 частини має право на спадок. Уточнивши предмет позову, просила суд визнати за нею право власності на ? будинку із розрахунку, що на ? - вона має право як на майно, придбане за час шлюбу, і яке є спільною сумісною власністю подружжя та інша ? спадкується між нею та відповідачем по ? частині (а.с.37-38). 09.12.2013 р. представником позивача по справі подано додаткове уточнення до позовної заяви, згідно якому останній просив визнати за позивачем право власності на весь будинок [ADDRESS], оскільки договір купівлі-продажу будинку було зареєстровано на біржі, а відповідач свої вимоги на право власності на нерухоме майно не заявляє (а.с.39). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.12.2013 р. у прийнятті додаткового уточнення до позовної заяви про визнання права власності на весь будинок було відмовлено, оскільки представником позивача було заявлено нові позовні вимоги, з інших підстав та до іншого відповідача (а.с.96). Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду додатково пояснила, що шлюб із померлим чоловіком було розірвано фіктивно, - для отримання громадянства Російської Федерації з метою заробітку і придбання ліків, що дорого коштують. У 2007 році вона отримала громадянство Р.Ф., [PERSON] у наданні громадянства - відмовили. Проте і після розірвання шлюбу вони мешкали у м. Кишинев однією сім'єю, поховала вона його також з цього житла. 29.10.1998 р. та у червні 1999р. йому було зроблено хірургічні операції. На період хвороби та на час проведення операцій вона доглядала його, домоглась встановлення йому групи інвалідності по життєво. У період з 08.11.2008 р. по 16.11.2008 р. у Воронеж, де вона заробляла гроші, він приїжджав до неї, де вони отримали консультацію у Вороніжському онкологічному диспансері. З 01.09.2000 р. по серпень 2001 р. у них у Кишиневі навчався і проживав син [PERSON] - відповідач [PERSON], з 2005 р. по 2007 р. у їх сім'ї проживала дочка [PERSON] (а.с.213-217). У судовому засіданні під час проголошення судового рішення позивач та її представник присутні не були, просила проводити розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] - обставини справи визнав частково, у задоволенні позовних вимог просив відмовити. У судовому засіданні відповідач та представник відповідача суду пояснили, що позивач та [PERSON] після розірвання шлюбу однією сім'єю не мешкали, [PERSON] дійсно деякий час проживав із ними у Кишиневі, однак, батько із позивачем постійно сварились, тому він від них переїхав, коли [PERSON] із ними тимчасово жила - також мали місце сварки. Відповідач зазначив, що за рік чи пів року до смерті батько мешкав один, позивач жила у Вороніжі, працювала там, батько на її утриманні не знаходився, оскільки отримував пенсію, а по серпень 2009 р.- заробітну плату. Крім цього, у січні 2007 р. батько за власні кошти придбав автомобіль, що спростовує той факт, що він знаходився на утриманні позивача, подав письмові заперечення (а.с.36-39). У судовому засіданні під час проголошення судового рішення відповідач та його представник присутні не були, представник відповідача просила проводити розгляд справи у її відсутність. Заслухавши позивача та його представника, відповідача та його представника, свідків, та, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Так, позивач просить суд визнати за нею право власності за нормами сімейного законодавства (1/2 спадкового майна) та за нормами спадкового права на підставі ст. 1259 ЦК України (? спадкового майна), із розрахунку по ? між нею та відповідачем. У відповідності до ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. ст. 22, 25, 27-1 КпШС України спільною сумісною власністю подружжя є нажите ними в період шлюбу рухоме і нерухоме майно, яке може бути обєктом права приватної власності (крім майна, нажитого кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу). Судом встановлено, що згідно архівному витягу із запису акта про шлюб серії [NUMBER] від 24.01.2007 р. 12.11.1991 р. органом ЗАГСу Примерією Микеуци Стрешенського району Р. Молдова зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 21 та 18.01.2001 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] відділом РАЦС району Ришкань м. Кишинів, актовий запис № 36, - розірвано (а.с. 8-9 т.1). Відповідно до договору № 5353 від 11.04.2000 р., зареєстрованого на Одеській товарній біржі в м. Ізмаїл, 11.04.2000 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS]. Згідно запису у Договорі, останній подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає (а.с.15-16 т.1). Згідно свідоцтву про смерть серії [NUMBER] [PERSON] -[INFO] помер, запис № 3496 (а.с.6 т.1). Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги залишились його діти: син [PERSON] та дочка [PERSON]. 03.03.2010 р. [PERSON] подала заяву до приватного нотаріуса щодо відмови від прийняття спадщини після померлого батька - [PERSON] (а.с.25 т.1). 03.03.2010 р. [PERSON] подав заяву до приватного нотаріуса щодо прийняття спадщини після померлого батька - [PERSON] (а.с.26 т.1). Як встановлено ч.ч.1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем доказів у спростування доводів позовних вимог у зазначеній частині суду не надано, тому на підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог щодо визнання права власності за позивачем на 1/2 спадкового майна за нормами ст. 22 КпШС України. Разом з тим суд вважає, що не підлягають задоволенню інші позовні вимоги позивача. Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить визнати факт того, що вона та покійний [PERSON] з 18.01.2001 р. до дня його смерті - [INFO] мешкали однією сім'єю без шлюбу та встановити факт того, що [PERSON] з 1998 р. до дня його смерті - [INFO] знаходився на її утриманні за адресою: [ADDRESS], а також визнати за нею право власності ще на ? вищевказаного нерухомого майна як на спадщину в порядку ч.2 ст. 1259 ЦК України. Згідно ст.ст. 1261, 1264 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом, мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки; у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Змінити черговість одержання права на спадкування позивач суд не просив. Черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч. 1 ст. 1259 ЦК), або на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 1259 ЦК). Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1- 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин. Так, згідно висновку консиліуму медичної експертизи життєдіяльності № 028548 серії DM-EM-3 на підставі акту про медичну експертизу життєдіяльності від 02.12.1998 р. [PERSON] до 02.12.2000 р. встановлено І групу інвалідності із рекомендацією умов та характеру праці: є необхідною постійна допомога іншої особи (а.с.10 т.1). Як вбачається з довідки серії ЕМ № 126788 консиліумом медичних експертиз життєдіяльності - онкологія (запис № 235 від 05.02.2004 р.) [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності по життєво (а.с.12 т.1). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], мешканець с. Озерне Ізмаїльського району Одеської області, суду показав, що десь з 2001 по 2004 рр. [PERSON] та [PERSON] постійно приїжджали до с. Озерне разом - у будинок батьків. Він, свідок, допомагав їм ремонтувати будинок, зварювати, надавав машину для вивозу сміття. Приїжджав до [PERSON] у гості у м. Кишинів на 1 день, була там і позивач (а.с.87, 97-101). Свідок [PERSON], також мешканець с. Озерне, у судовому засіданні зазначила, що спілкувалась із померлим [PERSON] та [PERSON] десь з 1990 року, після смерті [PERSON] продовжує спілкуватись із [PERSON], за проханням [PERSON] робила уколи [PERSON] під час його хвороби. Суду показала, що ніхто окрім [PERSON] за ним під час хвороби не доглядав (а.с.88, 97-101). Допитаний свідок [PERSON] суду показав, що приблизно у 2000 році [PERSON] та [PERSON] запросили його здійснити капітальний ремонт будинку у с. Озерне, знає, що [PERSON] хворів онкологічною хворобою, знає, що шлюб вони розірвали, щоб поїхати до Росії на заробітки, [PERSON] приїжджала з Росії і привозила ліки, разів п'ять він отримував через громадський транспорт від [PERSON] для [PERSON] ліки, знає, що [PERSON] придбав автомобіль у кредит, він сам надав йому 1 000 Євро для придбання автомобілю, похованням [PERSON] займалась [PERSON] (а.с.89, 97-101). Факт придбання ліків позивачем для [PERSON] та поховання його позивачем підтвердила і свідок [PERSON](а.с. 90, 97-101). Свідок [PERSON] - сусідка з третього поверху будинку [ADDRESS] у Молдові підтвердила факт проживання позивача із [PERSON] однією сім'єю та факт догляду позивачем за [PERSON] під час його хвороби (а.с.94, 97-101). Свідок [PERSON] суду показала, що з [PERSON] вона вчилась разом у технікумі у Бендерах, [PERSON] знає з тих пір, як він став бути разом із [PERSON], завжди, як приїжджали до Озерного - заїжджали до неї, кожен рік приїжджали, після 2001 року - також, [PERSON] ходила за ним, гроші витрачала на сім'ю, у 2003 році позивач та [PERSON] разом їздили на шашлики, похованням та помінами займалась [PERSON] (а.с.95, 97-101). Однак, з даних показань свідків та наданих суду доказів суд не може зробити висновок щодо тривалого часу матеріального забезпечення спадкодавця позивачем та безпорадного стану спадкодавця, тобто такого стану, під час якого він неспроможний був самостійно забезпечувати свої потреби тощо. А, навпаки, свідок [PERSON] суду показала, що за комунальні послуги сплачував сам покійний [PERSON] (а.с.91, 97-101). Свідок [PERSON], яка мешкає у сусідньому будинку по вул. Радянській у с. Озерне зазначила, що в останні роки свого життя [PERSON] до Озерного приїжджав сам, без [PERSON] на чорній машині, сам був за кермом, разом із жінкою приїжджав ще до смерті своєї мами (а.с.23, 27-28). Свідок [PERSON] суду показав, що у 2000 році він купив квартиру у тому ж домі в м. Кишинів, де мешкав [PERSON], гаражі їхні були один навпроти іншого. [PERSON] йому розповідав, що із жінкою його шлюб розірвано, а вона працює у Росії, у вихідні свідок приходив до нього у гості , спілкувались. [PERSON] проживав сам, жінку не бачив ніколи, [PERSON] працював на 3-х роботах, придбав собі автомобіль (а.с.24, 27-28). Крім того, як вбачається з трьох довідок б/н від 26.08.2011 р., від 24.08.2011 р. та № 05/08 від 26.08.2011 р. [PERSON] отримував заробітну плату з 2005 року по серпень 2009 р. (а.с.41, 46). Спростовують доводи знаходження [PERSON] на утриманні позивача і той факт, що покійним було придбано транспортний засіб, що підтвердили і свідки [PERSON] та [PERSON], який 30.01.2007 р. був зареєстрований на ім'я спадкодавця, про що свідчить і довідка № 237 VP від 18.08.2004 р. (а.с.49). Вирішуючи позовні вимоги в частині встановлення факту, що має юридичне значення, суд виходить за наступного. Згідно з п.5 ч.1, ч.2 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до вимог ч.1 ст.259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, установлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Отже, за положеннями ст.ст.256-259 ЦПК України суд може окремо від інших позовних вимог установити факт, який має юридичне значення, якщо його встановлення не пов'язане з обґрунтуванням позовних вимог. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в Рішенні від 21.10.2009 року у справі №6-22954св07. Зважаючи на те, що факт, який позивач просить встановити, пов'язаний з обґрунтуванням позовних вимог, у задоволенні яких належить відмовити, суд не знаходить законних підстав для задоволення позовних вимог також і в частині встановлення факту проживання позивача із [PERSON] однією сім'єю без шлюбу. Судові витрати відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (а.с.3, 4 т.1, а.с.154 т.2).

Outcome: partial