Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 24 травня 2014 року перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них [INFO] народився син - [PERSON]. Однак, спільне життя із відповідачем не склалося, у зв'язку з тим, що між подружжям постійно виникають конфлікти та суперечки. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю, відносини між чоловіком та жінкою. Відповідач нехтує сімейними цінностями, не здатен підтримувати нормальну атмосферу у сім'ї, не здатен побудувати сімейні відносини на почуттях поваги та любові, дружби та підтримки. Протягом усього часу перебування у шлюбі сторони майже не проживали разом. Позивач вважає, що примирення між нею та відповідачем не можливе. Її рішення щодо розірвання шлюбу цілком обдумане. Спільна від подружжя дитина проживає із позивачем, а відповідач, як батько дитини, зобов'язаний також надавати матеріальну допомогу на її утримання. З огляду на викладені обставини, позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, а також стягнути із відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. До початку розгляду справи по суті позивач подала заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем, а також стягнути із відповідача на свою користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1228 грн. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Також просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Також, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 24 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а. с. 5). Від спільного подружнього життя у сторін [INFO] народився син - [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії [NUMBER], виданого 11 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Батьком у свідоцтві про народження [PERSON] зазначений [PERSON] ( а. с. 6). З огляду на викладене, та врахувавши те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1,2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі а при визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дітей; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Матеріалами справи встановлено, що спільна від подружжя дитина проживає разом із позивачем, про що свідчить довідка № 1235/6, видана 28.07.2016 року Комунальним підприємством Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації» (а.с. 24). Згідно довідки про доходи № 17 від 15 вересня 2016 року [PERSON] працює на посаді контролера-приймальника у ТОВ «Трансшлях Сервіс», та його заробіток за період із березня 2016 року по серпень 2016 року становить 13 300 (тринадцять тисяч триста) грн. Таким чином, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою, працездатною особою, офіційно працевлаштований та отримує щомісячно заробітну плату, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, шляхом стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, та

Outcome: partial