Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому зазначив, що 23.05.2014 року о 10-00 год. на перехресті вул. Східна - вул. Ватутіна в м. Житомирі з вини відповідача, який керував автомобілем марки «ВАЗ-21013» д.н.з. [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок цієї пригоди належний позивачу автомобіль марки «VW Transporter» д.н.з. [NUMBER], керований [PERSON], зазнав механічних ушкоджень. Автомобіль марки «ВАЗ-21013» д.н.з. [NUMBER] є власністю відповідача [PERSON] При оформленні дорожньо-транспортної пригоди з'ясувалося, що власником зазначеного автомобіля не було укладено договору обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тому позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь матеріальну шкоду, яка відповідає розміру відновлювального ремонту автомобіля в сумі 16800,79 грн., витрати за проведення експертного дослідження в сумі 650,00 грн. та судовий збір. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини. Відповідачі у судовому засіданні вимоги позову не визнали, пояснивши, що власником автомобіля марки «ВАЗ-21013» д.н.з. [NUMBER] є [PERSON], але користується ним відповідач [PERSON] і договору обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо зазначеного автомобіля укладено не було. Відповідач [PERSON] також пояснив, що ним було сплачено штраф у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, проте своєї вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди він не визнає. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні вважав вимоги позову такими, що підлягають задоволенню. Заслухавши пояснення сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст. ст. 1166, 1187, 1192 ЦК України, чинними на день їх виникнення. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, визначені ст. 1192 ЦК України, якою передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає з'ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Судом встановлено, що 23.05.2014 року о 10-00 год. на перехресті вул. Східна - вул. Ватутіна в м. Житомирі відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21013» д.н.з. [NUMBER], не виконав вимогу регулювальника (світлофора) та допустив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER], що призвело до виникнення дорожньо-транспортної пригоди. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача в результаті порушення ним пунктів 8.7.3 «е» та 13.1 Правил дорожнього руху України. Наведене стверджується постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 23.06.2014 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв'язку з чим він притягнутий до адміністративної відповідальності та на нього накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн. (а.с. 8). Постанова набрала законної сили. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, судом встановлена протиправність дій та вина відповідача [PERSON] в скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди, а також причинний зв'язок між наявною шкодою і протиправним діянням її заподіювача. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, видного 04.04.2013 року Житомирським ВРЕР УДАІ УМВС України в Житомирській області (а.с. 6), автомобіль марки «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] належить позивачу на праві власності. Під час розгляду справи судом роз'яснювалося відповідачам право заявити клопотання про призначення судової експертзи для визначення розміру заподіяних позивачу збитків, вартості відновлювавального ремонту пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля марки «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER]. Втім такого клопотання заявлено не було. Визначаючи розмір матеріальної шкоди, судом враховується висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 21 від 02.06.2014 року (а.с. 10-22), який суд приймає до уваги. Згідно висновку вартість матеріального збитку, заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля марки «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER], а також вартість відновлювального ремонту даного автомобіля становить 16800,79 грн. Оскільки розмір збитків, що підлягає відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі відповідно, тому з урахуванням заявлених вимог та згідно положень ст. 1192 ЦК України суд стягує з відповідача [PERSON], з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода, на користь позивача 16800,79 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. При цьому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог до відповідача [PERSON] за відсутності підстав для настання у неї цивільно-правової відповідальності, а саме за відсутності протиправності її діянь, причинного зв'язку між шкодою і такими діяннями, а також її вини в заподіянні шкоди позивачу пошкодженням належного йому автомобіля. Згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує також з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, а саме 243,60 грн. судового збору. Окрім того, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню понесені ним витрати в сумі 650,00 грн. за проведення експертного дослідження, що підтверджується квитанцією № 603873 від 27.05.2014 року (а.с. 9).

Outcome: partial