Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 20.03.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новоушицького районного управління юстиції за актовим записом № 7. В обґрунтування позову зазначила, що 20.03.2004 року вона уклала шлюб із відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, у зв`язку з чим в сім`ї відбувались сварки та скандали. Сторони стали чужими один одному та проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, і їхній шлюб існує формально. Від шлюбу у сторін є дочка [PERSON] , [INFO] ,та дочка [PERSON] , [INFO] , тому [PERSON] , не вбачаючи підстав для збереження шлюбу, просила його розірвати. Ухвалою від 31.07.2020 року відкрито провадження у справі, та її розгляд призначений у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони. У судове засідання 18.09.2020 року учасники справи, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Позивач подала до суду письмову заяви, в якій підтримала заявлені вимоги, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, будучи повідомленою належним чином про місце, дату та час розгляду справи, у визначений\~в ухвалі\~строк відзив\~суду не\~надав, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавав, а тому відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного провадження на підставі письмових матеріалів справи без участі сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов належить задовольнити. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 20.03.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новоушицького районного управління юстиції за актовим записом № 7, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін є дочка [PERSON] , [INFO] ,та дочка [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 09.04.2010 року, свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 23.08.2004 року). Як випливає із змісту позовної заяви, сторони мають різні погляди на шлюб та сімейні обов`язки, проживають окремо, спільного господарства вони не ведуть, подружніх відносин не підтримують, і їхній шлюб існує формально. Позивач примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб між сторонами існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов`язані спільним побутом, проживають порізно, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Однак, беручи до уваги, що позивач наполягає на припиненні шлюбу, а відповідач у судове засідання не з`явився, суд вважає за недоцільне відкладати розгляд справи та надавати подружжю строк для примирення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» із відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved