Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи - Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті ради та [PERSON], про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позивач у своєму позові посилалася на те, що вона протягом тривалого часу проживає в родині [PERSON], яка займається її вихованням, матеріальним утриманням, піклуванням про стан здоров'я. ЇЇ мати - [PERSON] є матір'ю-одиначкою та фактично не проживає з нею з 2004 року. З того часу вона її вихованням не займається, не піклується про стан здоров'я, не цікавиться навчанням та розвитком, тим самим ухиляючись від виконання своїх батьківських обов'язків. Позивач просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні до себе [PERSON] [INFO]; стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку на її особистий рахунок дитини в Державному ощадному банку України. 23.09.2014р. до суду надійшло повідомлення прокурора Ленінського району м. Дніпропетровська про вступ у справу в порядку ст. 45 ЦПК України, ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» (а.с.18). Позивач надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення у пресі (а.с.25). Про причини своєї неявки суд не повідомила. Письмових заяв від неї не надходило. Прокурор Козлова І.В. надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Треті особи надали заяви до суду з проханням розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 28.11.2001р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, [PERSON] народилася [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Відомості про батька внесені в актовий запис про народження дитини на підставі ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.26). Мати дитини - [PERSON] вихованням та матеріальним утриманням доньки не займається, не піклується про стан її здоров'я, тим самим ухиляючись від виконання своїх батьківських обов'язків, у зв'язку з чим, малолітня [PERSON],[INFO], перебуває на обліку в управлінні-службі у справах дітей з 14.02.32013р. (а.с.26). Вихованням та матеріальним утриманням малолітньої [PERSON] [INFO], займається - [PERSON], яка проживає разом з дитиною за адресою: [ADDRESS] (а.с.3) Своїм висновком Орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради від 17.12.2013р. № 1/14-461 вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З урахуванням зазначених обставин, суд вважає можливим позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], з дня подання позову, тобто з 15.07.2014р. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на викладене, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв'язку у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів законні, обґрунтовані та повністю доведені, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved