Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубкової Олени Євгенівни, [PERSON] , про визнання протиправними дії приватного нотаріуса, скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів. Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.11.2013 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 287/07-Ф-Р, за умовами якого [PERSON] надано кредит у сумі 671143,15 грн. В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами укладено договір іпотеки, за умовами якого [PERSON] передала в іпотеку майнові права на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2016 року з [PERSON] на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 287/07-Ф-Р від 13.11.2013 року у сумі 772 885 грн. 28 коп., а також судовий збір у розмірі 1 1593 грн. 28 коп. Рішення набрало законної сили 09.03.2017 року та 25 травня 2017 року судом було видано виконавчий лист за вказаним рішенням суду. Постановою старшого державного виконавця Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Колодчука С.В. від 23.06.2017 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 761/7781/16-ц, виданим 25.05.2017 року про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк». В межах виконавчого провадження 11.01.2019 року проведено реалізацію нерухомого майна [PERSON] та здійснено продаж квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] за суму 1074624 грн. Ягідно протоколу № 381745 проведення електронних торгів від 11.01.2019 року переможцем торгів став [PERSON] , якому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубковою О.Є. 13 лютого 2019 року видано свідоцтво № 194 про придбання майна з прилюдних торгів, з електронних торгів. 06 липня 2019 року рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47656309 від 06.06.2019 року 14:35:11 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубковою О.Є. зареєстровано право власності на належну [PERSON] квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . Позивач вважає, що Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів [PERSON] видане з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки видано у період дії ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 17 січня 2019 року у справі № 2-з/759/7/19 (провадження № 759/936/19), якою задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та заборонено Святошинському районному відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві та суб`єктам уповноваженим на вчинення реєстраційних дій, вчиняти будь-які дії щодо двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 82,47 кв.м., що на праві власності належить [PERSON] (ІН [NUMBER] ) до закінчення розгляду цивільної справи [PERSON] до ПАТ «Креді Агріколь Банк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними. Крім того, в порушення ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального кругу Зубковою О.Є. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 47656309 у неробочий день - 06 липня 2019 року, в той час, як мала право вчиняти щодо майна реєстраційні дії не раніше наступного робочого дня, тобто не раніше 08 липня 2019 року. До того ж приватний нотаріус проігногрував заяву [PERSON] від 20 червня 2019 року про заборону вчинення реєстраційних дій на належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] Таким чином, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубковою Оленою Єгорівною при внесенні запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47656309 від 06.07.2019 року, було вчинено грубе порушення п. 12 та п. 17 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майко та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від В судовому засіданні представник позивача просив суд задовольнити заявлений позов у повному обсязі. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зубкова О.Є. в судове засідання не зявилась ,про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, на адресу суду направлено відзив на позову у якому просить позов залишити без задоволення, слухання справи просить провести у її відсутності. Представник [PERSON] в судовому засіданні просив у позові відмовити з підстав викладених у відзиві. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Статтею 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні, 13.11.2013 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 287/07-Ф-Р, за умовами якого [PERSON] надано кредит у сумі 671143,15 грн. В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами було укладено договір іпотеки, за умовами якого [PERSON] передала в іпотеку майнові права на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , яка складається з двох кімнат, загальною площею - 82,47 кв.м. У зв`язку із невиконанням позивачем власних зобов`язань за вищезазначеними договорами, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2016 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» заборгованість за кредитним договором № 287/07-Ф-Р від 13.11.2013 року у сумі 772 885 грн. 28 коп., а також судовий збір у розмірі 11 593 грн. 28 коп. Рішення набрало законної сили 09.03.2017 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Для примусового виконання вищезазначеного судового рішення Святошинським районним судом м. Києва 25 травня 2017 року видано виконавчий лист за № 761/7781/16-ц, на підставі якого Постановою старшого державного виконавця Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Колодчука С.В. від 23.06.2017 року відкрито виконавче провадження ВП № 54194338. Копію вказаної постанови [PERSON] отримала власноручно 11.10.2017 року. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення; арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. В межах виконавчого провадження 11.01.2019 року проведено реалізацію нерухомого майна [PERSON] та здійснено продаж квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] за суму 1074624 грн. Ягідно протоколу № 381745 проведення електронних торгів від 11.01.2019 року переможцем торгів став [PERSON] , якому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубковою О.Є. 13 лютого 2019 року видано свідоцтво № 194 про придбання майна з прилюдних торгів, з електронних торгів. 06 липня 2019 року рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47656309 від 06.06.2019 року 14:35:11 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубковою О.Є. зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . Частиною першою статті 2 Закону України«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.3. ст.10 Закону України«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Статтею 18 Закону України«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Згідно з частиною другою цієї статті передбачено, що перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до ч.4 ст. 18 Закону України«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Згідно частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цьогоЗакону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників. Згідно частини другої статті 24 цього Закону передбачено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Аналіз вищезазначених норм цього Закону вказує, що за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор може прийняти одне із рішень: про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або про відмову в державній реєстрації; у свою чергу рішення про державну реєстрацію прав приймається за умови подання заявником достатніх та належним чином оформлених документів, відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, а також підстав для відмови у державній реєстрації. Згідно п.п. 2 п. 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів. Згідно п.п. 2 п. 17 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року у разі коли під час розгляду заяви державним реєстратором встановлено наявність зареєстрованого рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій або заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо цього самого майна державний реєстратор невідкладно за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав зупиняє державну реєстрацію прав з обов`язковим посиланням на зареєстроване у базі даних заяв рішення суду чи заяву власника об`єкта нерухомого майна. З матеріалів справи убачається, що 13 лютого 2019 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубкової О.Є. звернувся громадянин [PERSON] за вчиненням нотаріальної дії у вигляді видачі йому свідоцтва про придбання майна з електронних торгів. Для вчинення вказаної нотаріальної дії громадянин [PERSON] надав наступні документи: паспорт громадянина України; довідку про присвоєння ідентифікаційного номера; супровідний лист переможцю, виданий Державним підприємством «СЕТАМ» №488/1920-09-19/3 від 11.02.2019 року; акт державного виконавця про проведені електронні торги предмета іпотеки, затверджений начальником Святошинського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у місті Києві від 31 січня 2019 року. На підставі наданих документів у відповідності до вимог чинного законодавства приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубковою О.Є. 13 лютого 2019 року було видано громадянину [PERSON] Свідоцтво про придбання майна з електронних торгів, зареєстроване в реєстрі за №194. У відповідності до статті 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав. їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації у порядку, встановленому законом. У відповідності до ст..ст. 6, 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», до суб`єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, належить нотаріус. Під час здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, нотаріус перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Таким чином, у відповідності до вимог законодавства. 13.02.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубковою О.Є. було сформовано та зареєстровано заяву [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), реєстраційний номер заяви: 32662748; виготовлено електронні копії документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування розміщення у Державному реєстрі прав; встановлено черговість розгляду заяв, реєстрованих у базі даних заяв; перевірено документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав. У відповідності до Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1141 (з наступними змінами та доповненнями), приватним нотаріусом було здійснено пошук заяв у базі даних заяв за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна (оскільки вже був відкритий розділ на вказаний об`єкт нерухомого майна), в результаті якого було виявлено заяву власника про заборону вчинення реєстраційних дій, зареєстровану 30.01.2019 року №32434092. У відповідності до статті 25 Закону, проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна. Державний реєстратор приймає рішення про відновлення реєстраційних дій, якщо власником об`єкта нерухомого майна, яким подано заяву про заборону вчинення реєстраційних дій, у строк, що не перевищує десяти робочих днів, не подано рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили. Згідно п.п. 2 п. 17 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року у разі коли під час розгляду заяви державним реєстратором встановлено наявність зареєстрованого рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій або заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо цього самого майна державний реєстратор невідкладно за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав зупиняє державну реєстрацію прав з обов`язковим посиланням на зареєстроване у базі даних заяв рішення суду чи заяву власника об`єкта нерухомого майна. Враховуючи викладене, 13.02.2019 року приватним нотаріусом було винесено рішення №45507054 про зупинення державної реєстрації прав. Про винесене рішення було повідомлено [PERSON] , про що свідчить його підпис на вказаному рішенні. Після спливу 10-ти робочих днів з моменту реєстрації заяви власника про заборону вчинення реєстраційних дій, 14.02.2019 року приватним нотаріусом було повторно здійснено пошуки заяв у базі даних заяв за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна та за адресою об`єкта нерухомого майна, в результаті якого було виявлено зареєстроване рішення суду (Ухвала Святошинського районного суду міста Києва від 17 січня 2019 року) про заборону вчинення реєстраційних дій (реєстраційний номер заяви 32450145). У відповідності до статті 25 Закону, державний реєстратор приймає рішення про відновлення реєстраційних дій на підставі рішення суду про скасування рішення суду, що було підставою для прийняття рішення про зупинення проведення реєстраційних дій. 27.06.2019 року громадянин [PERSON] надав приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Зубковій О.Є. Постанову Київського апеляційного суду міста Києва від 13 червня 2019 року по справі №759/936/19 про скасування ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 17 січня 2019 року про заборону чинення реєстраційних дій. У відповідності до частини 6 пункту 17 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року №553), у разі надходження до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса рішення суду про скасування рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, державний реєстратор, уповноважена особа невідкладно реєструє таке рішення чи заяву у базі даних заяв. Згідно п.п. 2 п. 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів. Державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав невідкладно відновлює державну реєстрацію прав з обов`язковим посиланням на зареєстроване у базі даних заяв рішення суду. Після перевірки вказаної Постанови Київського апеляційного суду міста Києва в Єдиному державному реєстрі судових рішень, приватним нотаріусом було здійснено реєстрацію вказаного рішення в базі даних заяв за №34754373 від 27.06.2019 року, після чого винесено Рішення про відновлення державної реєстрації прав за №47550110 від 27 червня 2019 року. Після відновлення державної реєстрації прав, 27 червня 2019 року приватним нотаріусом повторно здійснено пошук заяв у базу даних заяв, в результаті якого було виявлено нову заяву попереднього власника, [PERSON] про заборону вчинення реєстраційних дій, зареєстровану 20.06.2019 року за №34644374. Таким чином, враховуючи вимоги статті 25 Закону, приватним нотаріусом знову було винесено рішення про зупинення державної реєстрації прав від 27 червня 2019 року №47550236, про яке було повідомлено [PERSON] . У відповідності до частини 2 пункту 17 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме манно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 ( в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року №553), у разі коли під час розгляду заяви державним реєстратором встановлено наявність зареєстрованого рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій або заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо цього самого майна, державний реєстратор невідкладно за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав зупиняє державну реєстрацію прав з обов`язковим посиланням на зареєстроване у базі даних заяв рішення суду чи заяву власника об`єкта нерухомого майна. Після спливу 10-ти робочих днів з моменту реєстрації заяви власника про заборону вчинення реєстраційних дій. 06.07.2019 року мною було повторно здійснено пошуки заяв у базі даних заяв за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна та за адресою об`єкта нерухомого майна, в результаті яких встановлено, що власником об`єкта нерухомого майна, яким подано заяву про заборону вчинення реєстраційних дій. у строк, що не перевищує десяти робочих днів, не подано рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій. що набрало законної сили. Враховуючи викладене та вимоги Закону, приватним нотаріусом було винесено рішення про відновлення державної реєстрації прав від 06 липня 2019 року за №47656213 про дане рішення було повідомлено [PERSON] . Відповідно до частини 4 статті 19 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», строк, визначений у днях, обраховується з дня реєстрації відповідної заяви в Державному реєстрі прав. Після відновлення державної реєстрації, приватним нотаріусом було винесене рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06 липня 20Г9 року №47656309 та зареєстровано право власності громадянина [PERSON] на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта № 1051716280000. За змістом частини 1 статті 215 ЦК України пвдставами недійсності укладеного за результатами проведення прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами проведенн прилюдних торгів. Судом встановлено, що прилюдні торги з реалізації спірної квартири були проведені з дотриманння вимог чинного законодавуства, вони не визнані недійсними, позивач не оспорював їх проведення. Проаналізувавши матеріали цивільної справи суд не знаходить порушень норм законодавства у діях відповідачів та підстав для про визнання протиправними дії приватного нотаріуса, скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed