Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

У липні 2015 р. у Новомиргородський районний суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Заявник вказав, що з 06 квітня 2012 р. по 03 липня 2015 р. сторони перебували у шлюбі, котрий був зареєстрований у встановленому законом порядку. За час подружнього життя вони з дружиною за спільні кошти придбали майно, а саме: обєкт незавершеного будівництва житлового будинку з господарсько побутовими будівлями по вул. Колгоспна, 19 «А», що розташований у с. Костянтинівка Новомиргородського району, Кіровоградської області, котрі належать їм на праві спільної сумісної власності. Вказаний обєкт незавершеного будівництва складається з фундаменту під житловий будинок, літньої кухні-гаража, визначеної в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності літерою «Б», погребу, визначеною літерою «Б1», погребу, визначеного літерою «Б1», ганку, визначеного літерами «КР», сараю, визначеного літерою «В», сараю, визначеного літерою «Г», вбиральні, визначеною літерою «У», огорожі, визначеної «№ 1-4», вимощення, визначеною літерою «І», загальною вартістю 7.591 гривня. Вищевказаний обєкт незавершеного будівництва розташований на земельній ділянці площею 0,2519 га, призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка по вул. Колгоспна, 19 «А», кадастровий номер (№ 3523883400:51:000:0005), вартістю 12.050 гривень, яка придбана подружжям згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10 квітня 2013 року. Даними з Державного реєстру права на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.04.2013 року серії ЕВА № 643715, в якому зазначено, що [PERSON] є власником вказаного обєкта нерухомого майна. Як стверджує позивач, згоди про добровільний поділ майна між подружжям не досягнуто, відповідач наполягає, що вказане майно є її особистою індивідуальною власністю. Оскільки вказане домоволодіння зареєстроване на відповідача [PERSON], з яким позивач розірвав шлюб, виникла необхідність визначити частку домоволодіння, яка належить йому. Після розірвання шлюбу сторони неспроможні поділити спільне майно подружжя у добровільному порядку. Тому на підставі ст. ст. 60, 68-70, 89, 104-105, 110 СК України, ст. ст. 355, 368-369, 372 ЦК України заявник просить суд поділити спільно придбане майно порівну, визнавши за позивачем право приватної власності на ? частину спірного майна, яке знаходиться по вул. Колгоспна, 19 «А» у с. Костянтинівка Новомиргородського району Кіровоградської області, і визнати за позивачем право власності на ? частину обєкта нерухомого майна, а саме: на ? частину незавершеного будівництва житлового будинку - фундаменту під житловий будинок, ? частину літньої кухні гаража, визначеної в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності літерою «Б», ? частину погреба, визначеного літерою «БІ», 1/2 частину ганку, визначеного літерами «кр», ? частину сараю, визначеного літерою «В», ? частину сараю, визначеного літерою «Г», ? частину убиральні, визначеної літерою «У», ? частину огорожі, визначеної «№1-4» та ? частину вимощення, визначеною літерою «І», загальною вартістю 3.795,50 гривень та ? частину присадибної земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2519 га вартістю 6.025 гривень, кадастровий номер № 3523883400:51:000:0005 без виділення часток майна в натурі. 18 серпня 2015 р. відповідач [PERSON] подала до суду зустрічний позов до [PERSON] про поділ майна подружжя. Ухвалою суду від 18.08.2015 р. було прийнято до провадження зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, а також обєднано вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя За ухвалою районного суду від 19.10.2015 р. було залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області. 16.12.2015 р. позивач за зустрічним позовом [PERSON] подала письмову заяву, згідно якої відмовилася від власних позовних вимог і звернулася до суду з проханням закрити провадження у справі. За ухвалою районного суду від 16.12.2015 р. провадження у справі за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області про поділ майна подружжя у звязку з відмовою заявника від позову та прийняття відмови судом. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали власні позовні вимоги повністю, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Відповідач [PERSON] та представник [PERSON] визнали позов повністю. Наслідки такої процесуальної дії, передбачені ст. ст. 130, 174 ЦПК України, тобто ухвалення рішення про задоволення позову, відповідачу розяснені. Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю із таких підстав. За правилами ч. 4 ст. 130, ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання відповідачем [PERSON] та представником відповідача [PERSON] первісного позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно вимогам чинного законодавства: СК України: ч. 1 ст. 69 Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. ч. 1 ст. 70 У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. ЦК України: ч. 3 ст. 368 майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом; ч. 1 ст. 370 співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності; ч. 2 ст. 372 у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Як витікає із пояснень позивача, його представника та наданих документів, з 06 квітня 2012 р. по 03 липня 2015 р. сторони перебували у шлюбі, котрий був зареєстрований у встановленому законом порядку. За час подружнього життя вони з дружиною за спільні кошти придбали майно, а саме: обєкт незавершеного будівництва житлового будинку з господарсько побутовими будівлями по вул. Колгоспна, 19 «А», що розташований у с. Костянтинівка Новомиргородського району, Кіровоградської області, котрі належать їм на праві спільної сумісної власності. Вказаний обєкт незавершеного будівництва складається з фундаменту під житловий будинок, літньої кухні-гаража, визначеної в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності літерою «Б», погребу, визначеною літерою «Б1», погребу, визначеного літерою «Б1», ганку, визначеного літерами «КР», сараю, визначеного літерою «В», сараю, визначеного літерою «Г», вбиральні, визначеною літерою «У», огорожі, визначеної «№ 1-4», вимощення, визначеною літерою «І», загальною вартістю 7.591 гривня. Вищевказаний обєкт незавершеного будівництва розташований на земельній ділянці площею 0,2519 га, призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка по вул. Колгоспна, 19 «А», кадастровий номер (№ 3523883400:51:000:0005), вартістю 12.050 гривень, яка придбана подружжям згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10 квітня 2013 року. Даними з Державного реєстру права на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.04.2013 року серії ЕВА № 643715, в якому зазначено, що [PERSON] є власником вказаного обєкта нерухомого майна. Як стверджує позивач, згоди про добровільний поділ майна між подружжям не досягнуто, відповідач наполягає, що вказане майно є її особистою індивідуальною власністю. Оскільки вказане домоволодіння зареєстроване на відповідача [PERSON], з яким позивач розірвав шлюб, виникла необхідність визначити частку домоволодіння, яка належить йому. Тому виникла потреба визнати за заявником право приватної власності на частину спільного майна подружжя. За правилами ч. 2 ст. 372 ЦК України, ч. 1 ст. 70 СК України суд прийшов до висновку, що у даному випадку частки майна дружини та чоловіка повинні бути рівними. Окрім пояснень позивача та його представника, вище згадані обставини підтверджуються письмовими доказами: свідоцтвом про укладення шлюбу, свідоцтвом про розірвання шлюбу, договором купівлі- продажу та іншими матеріалами справи. Тому позов підлягає незаперечному задоволенню у повному обсязі. На підставі наведеного, ст. ст. 364, 368, 370, 372 ЦК України, ст. ст. 57-63, 68-71, 73 СК України,

Outcome: approved