Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. Зазначала, що 06 листопада 2007 року між нею і [PERSON] укладено договір дарування, за умовами якого [PERSON] безоплатно передав у її власність належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS]. Заочним рішенням Яготинського районного суду Київської області від 22 лютого 2013 року вказаний договір дарування визнано недійсним, поновлено за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], скасовано реєстрацію в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, проведену на її, [PERSON], ім`я. Посилаючись на те, що рішенням апеляційного суду Київської області від 25 липня 2013 року рішення Яготинського районного суду Київської області від 22 лютого 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову, однак на час ухвалення цього рішення квартира [ADDRESS] була відчужена на користь [PERSON] і що державний реєстратор відмовив їй у реєстрації права власності на спірне нерухоме майно, просила витребувати у добросовісного набувача [PERSON] належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS], зобов'язати відділ реєстрації прав на нерухоме майно реєстраційної служби Яготинського РУЮ скасувати попередню реєстрацію та зареєструвати право власності на квартиру [ADDRESS] за нею, [PERSON], витребувати у [PERSON] правовстановлюючі документи на спірну квартиру. У судовому засіданні позивачка та представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач та представник відповідача позовні вимоги не визнали та просили у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що на час відчуження спірного нерухомого майна [PERSON] не була власником квартири, власником цієї квартири була [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину. Представник реєстраційної служби у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак подав до суду заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутність. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 13 грудня 2013 року до участі у справі було залучено як третю особу публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». У судовому засіданні представник публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що спірне нерухоме майно перебуває в іпотеці банку, іпотечний договір є чинним і укладений згідно вимог діючого законодавства. [PERSON] у судовому засіданні підтримала позицію відповідача. Суд, заслухавши доводи сторін, їх представників, третіх осіб, вивчивши надані докази, дійшов наступних висновків. Установлено, що 06 листопада 2007 року між [PERSON] і [PERSON] укладено договір дарування, за умовами якого [PERSON] безоплатно передав у власність [PERSON] належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] (а.с. 9). Право власності на вказане нерухоме майно було зареєстровано за [PERSON] (а.с. 10). Заочним рішенням Яготинського районного суду Київської області від 22 лютого 2013 року договір дарування від 06 листопада 2007 року визнано недійсним, поновлено за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], скасовано реєстрацію в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, проведену на ім`я [PERSON] (а.с. 13-15). Рішенням апеляційного суду Київської області від 25 липня 2013 року рішення Яготинського районного суду Київської області від 22 лютого 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову (а.с. 16-18). Однак 27 квітня 2013 року квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], відчужено на користь [PERSON] (а.с. 36). На підставі іпотечного договору від 24 жовтня 2013 року [PERSON] передав вказане нерухоме майно в іпотеку публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» (а.с. 39-46). За змістом ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише, зокрема, у разі, якщо майно вибуло з володіння власника не з його волі іншим шляхом. Ураховуючи, що [PERSON] є добросовісним набувачем квартири [ADDRESS], вказане нерухоме майно вибуло з володіння [PERSON] не з її волі, у [PERSON] виникло право на витребування у [PERSON] квартири [ADDRESS]. Доводи представника відповідача про те, що на час відчуження спірної квартири на користь [PERSON] [PERSON] не була власником квартири [ADDRESS], а тому не має права вимагати витребування такого нерухомого майна від добросовісного набувача, і що рішення апеляційного суду Київської області від 25 липня 2013 року оскаржено в касаційному порядку, не заслуговують на увагу, так як квартира [ADDRESS] вибула з володіння [PERSON] не з її волі, а в разі скасування рішення апеляційного суду Київської області від 25 липня 2013 року судом касаційної інстанції рішення у вказаній справі може бути переглянуте відповідно до ст. ст. 361 - 365 ЦПК України. Разом із тим після поновлення згідно рішення апеляційного суду Київської області від 25 липня 2013 року права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS], державним реєстратором реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції 10 жовтня 2013 року прийнято рішення про відмову у державній реєстрації права власності на зазначене нерухоме майно за [PERSON] (а.с. 18). Ураховуючи обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про витребування майна від добросовісного набувача, вимоги [PERSON] про зобов'язання реєстраційної служби Яготинського РУЮ скасувати попередню реєстрацію та зареєструвати право власності на квартиру [ADDRESS] за нею, [PERSON], також підлягають задоволенню, так як такі вимоги мають похідний характер від позовної вимоги про витребування майна від добросовісного набувача, спрямовані на захист права власності [PERSON] і з огляду на це мають приватноправовий характер, підлягають розгляду спільно з основною позовною вимогою і не є передчасними, оскільки державний реєстратор відмовив [PERSON] у проведенні державної реєстрації права власності. Вимоги [PERSON] в частині витребування правовстановлюючих документів не підлягають задоволенню, так як правовстановлюючі документи [PERSON] на спірне нерухоме майно не можуть бути підставою для виникнення права на таке майно у [PERSON] Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial