Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та коштів на утримання дружини, який був уточнений 08.09.2020 в частині позовних вимог, а саме змінено розмір аліментів на утримання дитини та коштів на утримання позивачки, які [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона з відповідачем по справі з 14.08.2019 по теперішній час перебуває у шлюбі. Від спільного з відповідачем життя сторони мають малолітню дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] . Відповідач у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини у достатньому розмірі, в розумінні позивачки, відмовляється. На підставі вищевикладеного позивачка вимушена звернутись до суду із вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Також просила суд стягнути з відповідача на її утримання кошти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка у судове засідання не з`явилась, про день, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Представник позивачки надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовну заяву підтримує у повному обсязі. Відповідь на відзив суду не надавала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Раніше відповідач надав до суду відзив на позовну заяву та на уточнену позовну заяву, відповідно до яких відповідач визнав позовні вимоги частково, а саме: в частині, що стосується стягнення аліментів на утримання спільної дитини - [PERSON] . Стосовно вимог позовної заяви про стягнення з відповідача на користь позивачки коштів на її утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця відповідач заперечував, просив відмовити у задоволенні позову в цій частині у зв`язку з тим, що він перебував у шлюбних відносинах з позивачкою не тривалий час. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Сторони по справі з 14 серпня 2019 року перебувають у шлюбі, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 14 серпня 2019 року Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 648 (а.с. 4). Від спільного життя сторони мають малолітню дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 січня 2020 року Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 45 (а.с. 4 зворотна сторона). Дитина наразі проживає разом з матір`ю, що підтверджується Довідкою виконавчого комітету Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 324 від 22.06.2020 (а.с. 6). У добровільному порядку відповідач надає матеріальну допомогу дитині, але розмір вказаної допомоги позивачку не влаштовує. З документів, а саме: копій квитанцій, доданих відповідачем до відзиву, вбачається, що відповідач [PERSON] періодично здійснює грошові перекази на ім`я позивачки - [PERSON] , разом з тим, у вказаних платіжних документах не конкретизовано призначення платежу, що позбавляє суд можливості переконатись, що вказані кошти сплачуються відповідачем позивачці саме в якості аліментів на утримання дитини. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню. Стосовно вимог позовної заяви про стягнення з відповідача на користь позивачки коштів на її утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч вищевказаних вимог закону, позивачка не довела, що відповідач - [PERSON] має змогу надавати матеріальну допомогу на її утримання до досягнення дитиною трьох років. [PERSON] не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження матеріального становища відповідача, розміру його заробітної плати і т.д. Крім того, жодного клопотання про витребування зазначених доказів позивачка до суду не надавала. З урахуванням вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивачки на її утримання коштів в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною трирічного віку, задоволенню не підлягають. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка, як одержувач аліментів, звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у сумі 840,80 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial