Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду із позовом до приватного підприємства «СОКАМЕС» та Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації(далі по тексту - відповідачі) про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити дії. Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.11.2009 року рішенням №1 засновників ПП «СОКАМЕС» позивач був призначений на посаду директора ПП «СОКАМЕС». 17.06.2020 року позивачем було направлено заяву про звільнення за власним бажанням у порядку ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України з супровідним листом на адресу засновника та ПП «СОКАМЕС», з проханням вирішити питання щодо звільнення позивача з посади директора ПП «СОКАМЕС». Однак, на день подачі позовної заяви позивач не отримав жодного поштового відправлення, а також не отримав відповіді від учасника (засновника) ПП «СОКАМЕС» про прийняття рішення про звільнення його з посади директора. В зв`язку з небажанням працювати на посаді директора ПП «СОКАМЕС» та порушення законодавства про працю, позивач вирішив звернутися за захистом свого порушеного права до суду. Ухвалою суду від 20.07.2020 року позовну заяву [PERSON] до приватного підприємства «Сокамес» про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити дії, - залишено без руху, та надано позивачу строк для усунення недоліків. 13.08.2020 року на адресу суду надійшло клопотання на виконання вимог ухвали суду від 20.07.2020 року про долучення до матеріалів справи позовної заяви в новій редакції, згідно якої позивач просить суд визнати трудові відносини між ним та відповідачем припиненими з дати набрання чинності рішенням суду у зв`язку із звільненням з посади директора (керівника) ПП «СОКАМЕС» за власним бажанням в порядку 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України та зобов`язати Шевченківську районну у місті Києві державну адміністрацію внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, шляхом виключення відомостей про позивача як керівника (директора, підписанта) ПП «СОКАМЕС». Ухвалою суду 17.08.2020 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила суд про його задоволення, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача ПП «СОКАМЕС» в судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, поважність причин неявки не повідомляв, відзиву на позов не надавав та не просив розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У вирішенні справи покладався на розсуд суду. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, згідно наказу №7-К від 30 листопада 2009 року [PERSON] призначений на посаду директора ПП «СОКАМЕС» на підставі рішення № 1 ПП «СОКАМЕС» від 29.11.2009 року. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб,фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, керівником ПП «СОКАМЕС» є [PERSON] . 17.06.2020 року [PERSON] направив на адресу засновника та ПП «СОКАМЕС» заяву про звільнення його з посади директора за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП . Однак, ПП «СОКАМЕС» проігнорували заяву [PERSON] , не надавши жодних пояснень та відповіді на заяву. Згідно з частини другої статті 8 Конституції України передбачено, що звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян, на підставі Конституції України гарантується. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. За змістом статті 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. З наведених приписів чинного законодавства вбачається, що елементом конституційного права особи на працю - є й право бути звільненим. За змістом статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні. Разом з тим особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників підприємства. У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, керівнику із метою захисту свої прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими. Отже, на підставі викладеного, з урахуванням порушення права позивача на звільнення у зв`язку з залишення заяви позивача поза увагою, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання припиненими трудові відносини між ПП «СОКАМЕС» та директором [PERSON] , у зв`язку зі звільненням останнього з посади директора за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України підлягають задоволенню. Що стосується заявлених позивачем позовних вимог до Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації про зобов`язання внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, шляхом виключення відомостей про позивача як керівника (директора, підписанта) ПП «СОКАМЕС», суд вважає їх такими, що задоволенню не підлягають, з наступних підстав. Стаття 19 Конституції передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок державної реєстрація змін до відомостей та інших реєстраційних дій про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань проводиться в порядку встановленому ст.25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», зокрема пунктом 2 частини 1 передбачено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Пунктом 3 Частини 5 зазначеної вище статті передбачено, що суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини 1 цієї статті проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру. На підставі викладеного, суд приходить до переконання що на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, суб`єкт державної реєстрації вносить зміни відомостей в Єдиному реєстрі щодо виключення запису керівника відповідного товариства. Суд не вправі втручатися у діяльність органу державної реєстраційної служби, зобов`язуючи його вносити будь-які відомості до єдиного державного реєстру, що буде порушенням дискреційних повноважень цього органу. На підставі викладеного, ст. 21,22 КЗпП України,

Outcome: partial