Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

у липні 2019 року з Карлівського районного суду Полтавської області до Машівського районного суду Полтавської області надійшла цивільна справа за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» до [PERSON] , Державного реєстратора виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області Верховода Костянтина Вікторовича, треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Фермерське господарство «Кумечко», Державний реєстратор Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області Голуб Марина Сергіївна, про визнання договору оренди землі б/н від 02.01.2019 року недійсним, скасування державної реєстрації (а.с.4-12 т.1), мотивованим тим, що відповідач [PERSON] має у приватній власності земельну ділянку площею 6,4961 га, кадастровий номер 5321683400:00:001:0162, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Максимівської сільської ради Карлівського району Полтавської області (за межами населеного пункту). 01.01.2009 між відповідачем та СТОВ «Світоч» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, який набрав чинності з моменту його державної реєстрації 18.01.2012. Відповідно до умов цього Договору, по закінченні терміну його дії орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін, якщо ні одна зі сторін не пізніше, ніж за 90 днів до його закінчення не повідоме письмово другу сторону про розірвання договору, то строк його дії продовжується на новий термін. Дія Договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Державним реєстратором Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області Голуб М.С. внесено відомості до Державного реєстру речових права на нерухоме майно - земельну діяльну з кадастровим номером 5321683400:00:001:0162 про право власності, а також про право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди б/н від 01.01.2009 укладеного між СТОВ «Світоч» та [PERSON] , в строкове платне володіння та користування земельною ділянкою строком на 10 років, дата закінчення строку дії 31.12.2018 з правом передачі в піднайм (суборенду). У додаткові відомості про інше речове право було внесено та зазначено, що дата закінчення строку дії речового права зазначена відповідно до акту прийомки-передачі земельної ділянки згідно договору від 01.01.2009, який є невід`ємною частиною, також було внесено відомості, що Державний реєстр земель здійснено 18.01.2012, за реєстраційним номером іншого речового права: 532160004000808 у відділі Держкомзему у Карлівському району до 01.01.2013 року. 17.01.2019 Державним реєстратором виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області Верховодом К.В. до наявних відомостей у ДРРП було внесено відомості про припинення права оренди на підставі п. 8 Договору б/н від 01.01.2009. В той час відповідно до цього пункту Договору сторони погоджуються, що спірні питання, які виникають з цього договору, мають вирішуватися в судовому порядку. Цього ж дня державним реєстратором внесено відомості до реєстру про право оренди вказаної земельної ділянки за ФГ «Кумечко». Позивач стверджує, що державний реєстратор Верховод К.В., приймаючи рішення шляхом задоволення заяви про припинення договору оренди земельної ділянки, замінив реєстраційними діями органи правосуддя, які повинні вирішувати спір та приймати рішення стосовно наявності або відсутності права оренди. На час вчинення спірних правочинів 01.01.2009 року для набуття сторонами цивільний прав та обов`язків за договором довгострокової оренди землі здійснюється і державна реєстрація договору і державна реєстрація права оренди. Також зазначає, що в реєстрі зазначено та підтверджується, що було здійснено укладення іншого речового права - Договору оренди б/н від 02.01.2019 між відповідачем 1 та третьою особою. Позивач вважає, що державна реєстрація цього іншого речового права відповідачем 2 є такою, що не відповідає вимогам закону, так як відповідач 2 допустився грубої помилки при перевірці, що призвела до порушення взятих на себе зобов`язань відповідачем 2 щодо умов Договору та було зареєстровано інший договір оренди землі. У зв`язку з викладеним позивач просить: - скасувати рішення (індексний номер: 45135100 від 21.01.2019 року), державного реєстратора виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавського району Полтавської області Верховода К.В.про припинення Договору оренди земельної ділянки від 01.01.2009 року; - визнати недійсним Договір оренди землі б/н від 02.01.2019 року, укладений між [PERSON] та ФГ «Кумечко»; - скасувати рішення про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди (індексний номер: 45135270 від 21.01.2019 року), державного реєстратора виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області Верховода К.В., яке виникло на підставі Договору оренди землі б/н від 02.01.2019 року (номер запису про інше речове право 29931554), об`єкта нерухомого майна - земельної ділянки площею 6,4961 га, кадастровий номер 5321683400:00:001:0162) на підставі поданої заяви уповноваженою особою; - стягнути солідарно з відповідачів понесені судові витрати за подання позовної заяви на користь СТОВ «Світоч». Як убачається з матеріалів справи, своєю ухвалою від 15 березня 2019 року суддя Карлівського районного суду Полтавської області Попов М.С. відкрив провадження у справі (а.с. 61 т. 1). У подальшому, ухвалою від 05 липня 2019 року Карлівський районний суд Полтавської області задовольнив заяву про відвід головуючого по справі Попова М.С. (а.с. 181 т. 1). 05.07.2019 [PERSON] подала зустрічний позов до СТОВ «Світоч» про визнання окремих положень договору оренди землі недійними, мотивований тим, що вона є власником земельної ділянки площею 6,4961 га, кадастровий номер 5321683400:00:001:0162, розташованої на території Максимівської сільської ради Карлівського району Полтавської області і 01.01.2009 між нею та СТОВ «Світоч» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, строком на 10 років, до 31.12.2018. За таких обставин, вона вважала, що укладений договір від 01.01.2009 року діє саме до 31.12.2018, оскільки свій примірник договору вона не отримувала, а коли отримала, то побачила, що перший його аркуш замінено. Так у договорі, який підписувала вона, було чітко зазначено, що договір укладається на 10 років, до 31 грудня 2018 року, а у договорі, який вона отримала в грудні 2016 року п. 3.1. викладено в іншій редакції та зазначено, що договір укладається на термін 10 років, починаючи з моменту реєстрації договору. Доказом заміни першого аркушу договору є акт прийому-передачі земельної ділянки, де зазначено, що вона передається терміном до 31 грудня 2018 року для сільськогосподарського використання. У 2018 році родина [PERSON] створила сімейне ФГ «Кумечко», щоб господарювати на власній землі, та оскільки сторони вважали, що договір діє до 31.12.2018, [PERSON] 30.06.2018 направила поштою повідомлення про небажання продовжувати договір оренди земляної ділянки на новий строк та угоду по розірвання договору оренди у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено. У відповідь на що отримала лист СТОВ «Світоч» про те, що Договір діє до 18.01.2022 року, тобто з моменту його реєстрації. [PERSON] не погодилась з цим та направила СТОВ «Світоч» заяву-повідомлення про проведення робіт щодо встановлення меж, належних їй та її чоловікові земельних ділянок в натурі на місцевості, СТОВ «Світоч» даний факт не оскаржено та не обробляє земельну ділянку, чим фактично визнало, що договір оренди від 01.01.2009 року припинився. Таким чином стверджує, що відповідач самоправно, без відома позивача, замінив перший аркуш Договору, допустив фальсифікацію, порушив при цьому процедуру його зміни, а тому позивачу [PERSON] не було відомо про те, які умови викладені на заміненому аркуші договору і своєї волі на погодження цим умов не виявляла. У зв`язку з викладеним просить визнати недійсним частину пункту 3.1. Договору оренди земельної ділянки від 01.01.2009: «Договір укладається терміном 10 років, починаючи з моменту реєстрації договору», що був укладений між [PERSON] та СТОВ «Світоч» щодо оренди земельної ділянки площею 6,4961 га, кадастровий номер 5321683400:00:001:0162, розташованої на території Максимівської сільської ради Карлівського району; стягнути зі СТОВ «Світоч» на користь [PERSON] судові витрати, в т.ч., витрати на професійну правничу допомогу (а.с. 2-5 т. 2). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2019 справу визначено судді Косик С.М. (а.с. 208 т. 1). 31.07.2019 суддя Машівського районного суду Полтавської області Косик С.М. прийняла справу до свого провадження в порядку загального позовного провадження та призначила підготовче засідання (а.с. 210 т. 1). Ухвалою від 12.12.2019 суд прийняв зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом (а.с. 114-115 т. 2). 14.01.2020 суд закрив підготовче провадження та справу призначив до судового розгляду по суті (а.с. 207-208 т. 2). 21.01.2020 представник СТОВ «Світоч» подав відзив на зустрічну позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі за безпідставністю, посилаючись на те, що позивачем/відповідачем 1 за первісним позовом не заперечується що було підписано три примірники договору у надрукованому вигляді, які знаходилися у керівника СТОВ «Світоч» до моменту проведення державної реєстрації в реєстрі прав. Позивач/відповідач 1 за первісним позовом не погоджується лише із пунктом 3.1. Договору, який сфальсифікований та викладений по іншому, але не звертає увагу та не заперечує п. 9.1. Договору, який передбачено, що договір набуває чинності після його підписання та державної реєстрації, а тому зустрічний позов передчасний та безпідставний, без належного обґрунтування (а.с. 217-222 т. 2). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги СТОВ «Світоч» підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити в повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову заперечив, пояснивши, що у 2012 році за СТОВ «Світоч» зареєстровано право оренди належної [PERSON] земельної ділянки на підставі договору оренди від 01.01.2009 року, укладеного на строк 10 років, який обчислюється з дня державної реєстрації. Проте 17.01.2019 року, тобто в період дії договору з СТОВ «Світоч», державним реєстратором зареєстрований договір оренди, укладений між [PERSON] та ФГ «Кумечко», при цьому саме неправомірні дії державного реєстратора щодо припинення дії договору оренди земельної ділянки від 01.01.2009, що був укладений із СТОВ «Світоч», призвели до можливості реєстрації договору з ФГ «Кумечко» та саме державним реєстратором і [PERSON] порушені права СТОВ «Світоч». Також пояснив, що дійсно, перша сторінка договору від 01.01.2009 року була замінена при підписанні, оскільки була невірно зазначена дата, [PERSON] погодилася та підписала договір, експертизою не встановлено, коли відбулася заміна сторінки та які саме зміни до тексту правочину були внесені, натомість п.9.1 договору теж визначено що дія договору починається з часу державної реєстрації договору, відомості до поземельної книги вносяться державним кадастровим реєстратором та поземельну книгу відкрито 18.01.2012, мають значення номерні позначення, не дати внесення відомостей. Представник відповідача-1 підтримала та просила задовольнити зустрічний позов [PERSON] , а у задоволенні первісного позову відмовити, покликаючися на те що [PERSON] не бажала продовжувати договірні відносини із СТОВ «Світоч», а тому до закінчення строку дії договору повідомила про це орендаря, направивши листа та вважала що після 31.12.2018 року, як визначено актом приймання-передачі земельної ділянки, має право укласти договір з іншим орендарем або обробляти земельну ділянку самостійно, для чого визначила межі належної їй земельної ділянці на місці. Зазначала, що за висновком експерта перший аркуш договору замінений, а тому є доведеним факт зміни дати договору та строк дії правочину - СТОВ «Світоч» у своїх інтересах вказало іншу дату - 01.01.2009 року замість 2018 року та строк дії з дати державної реєстрації, натомість строк дії потрібно вважати згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки, в якому вказано, що земля передається в оренду до 31.12.2018 і саме таким було волевиявлення [PERSON] при укладенні договору оренди землі із СТОВ «Світоч». Представник відповідача-2 також підтримала та просила задовольнити зустрічний позов [PERSON] , а у задоволенні первісного позову відмовити, посилаючись на те, що державним реєстратором Верховодом К.В. здійснено перевірку обтяжень спірної земельної ділянки та встановлено, що згідно з актом приймання-передачі термін дії договору закінчується 31.12.2018 року, а оскільки власник земельної ділянки надала повідомлення про те, що вона не бажає продовжувати орендні відносини із СТОВ «Світоч», було здійснено реєстрацію договору оренди із ФГ «Кумечко». Представник третьої особи -1 зустрічний позов [PERSON] підтримав та заперечив проти задоволення первісного позову, при цьому пояснив, що ФГ «Кумечко» прав СТОВ «Світоч» не порушувало, навпаки про всі наміри повідомляло СТОВ «Світоч», яке всіляко протидіяло укладенню договору з ФГ - замінило аркуш договору, внесло зміни до Поземельної книги. Третя особа - Державний реєстратор Терешківської сільської ради Голуб М.С., про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та завчасно, про що свідчать рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.23 т.5), в листі до Карлівського районного суду на виконання ухвали суду від 02.05.2019 від 27.05.2019 № 839 повідомила про направлення документів на паперових носіях, що розміщені в електронному вигляді, шляхом сканування, які слугували проведенню 07.12.2018 державної реєстрації іншого речового права, права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5321683400:00:001:0162, на підставі договору оренди земельної ділянки від 01.01.2009, укладеного між [PERSON] та СТОВ «Світоч» зареєстрований у відділі Держкомзему у Карлівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.01.2012 за № 532160004000808. Інших реєстраційних дій нею не проводилося. Також повідомила, що відповідно до п.п. 4 п.31 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до Державного реєстру прав в носяться такі відомості про інше речове право, похідне від права власності: дата, число, місяць та рік) закінчення строку дії речового права (у разі коли інше речове право має строк дії). У зв`язку з цим та враховуючи інформацію, зазначену у акті приймання-передачі земельної ділянки згідно договору від 01.01.2009, який є його невід`ємною частиною, нею було вказано дату закінчення строку дії речового права 31.12.2018 року (а.с.129 т.1) Суд, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , відповідач - 1 по справі, є власником земельної ділянки площею 6,50 га, розташованої на території Максимівської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що стверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІV-ПЛ № 057783 (а.с. 136-137 т. 1, а.с. 16 т. 2). 01.01.2009 між [PERSON] та СТОВ «Світоч» укладений договір оренди належної [PERSON] земельної ділянки, що вбачається з копії цього договору (а.с. 18-20 т. 1). Згідно з п. 1.1. Договору предметом договору є земельна ділянка кадастровий № 5321683400:00:001:0162, розташована на території с. Максимівка Максимівської сільської ради. У п 3.1. Договору зазначено, що термін його дії становить 10 років, починаючи з моменту реєстрації договору (а.с. 18 т. 1). За використання земельної ділянки передбачена сплата орендної плати як у грошовому вигляді, так і в натуральній формі по цінах, діючих на момент розрахунку, але в грошовому вразі не менше 3,0 % від грошової оцінки земельної ділянки, що становить 2683,61 грн. Розрахунки закінчуються не пізніше 30 грудня за кожен рік окремо (п. 3.2. Договору, а.с. 18 т. 1). За п. 9.1. Договору, цей договір набуває чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації (а.с. 20 т. 1). Відповідно до акта прийому - передачі земельної ділянки згідно договору від 01.01.2009, орендодавець [PERSON] передала, а СТОВ «Світоч» в особі директора [PERSON] , прийняло земельну ділянку загальною площею 6,50 га терміном до 31 грудня 2018 року для сільськогосподарського використання ( а.с. 21 т. 1). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.02.2019 видно, що [PERSON] має у приватній власності земельну ділянку площею 6,4961 га, кадастровий номер 5321683400:00:001:0162, призначену для ведення товарного сільськогосподарсього виробництва, розташовану на території Максимівської сільської ради Карлівського району Полтавської області. 17.01.2019 Державним реєстратором виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області Верховодом Костянтином Вікторовичем до наявних відомостей у ДРРП внесено відомості про припинення права оренди на підставі п. 8 Договору б/н від 01.01.2009. Цього ж дня державним реєстратором внесено відомості до реєстру про право оренди вказаної земельної ділянки за ФГ «Кумечко». (а.с. 22-24 т. 1). За повідомленням державного реєстратора виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області Голуб М.С. № 839 від 27.05.2019 відповідно до п.п. 4 п. 31 Порядку ведення Державного реєстру речових права на нерухоме майно до Державного реєстру вносяться такі відомості про інше речове право, похідне від права власності: дата (число, місяць та рік) закінчення строку дії речового права (у разі коли інше речове право має строк дії). У зв`язку з цим та враховуючи інформацію, зазначену у акті прийому-передачі земельної ділянки згідно договору від 01.01.2009, який є його невід`ємною частиною, нею було вказано дату закінчення строку дії речового права 31.12.2018 ( а.с. 129 т. 1). 30.06.2018 [PERSON] направила на адресу СТОВ «Світоч» заяву-повідомлення про розірвання договорів оренди у зв`язку з закінченням строку, на який їх було укладено (а.с. 19 т. 2, а.с. 153 т. 2). Згідно з актом прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 05.11.2018, межі земельної ділянки з кадастровим номером 5321683400:00:001:0162 площею 6,4961 га на території Максимівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, надані [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, закріплені в натурі (на місцевості). Зазначено, що власник / користувач суміжних земельних ділянок - представник СТОВ «Світоч», від підпису щодо претензій до існуючих меж відмовився (а.с. 21 т. 2, а.с. 154 т. 2). Згідно з копією поземельної книги щодо земельної ділянки (пай) кадастровий номер 5321683400:00:001:0162 площею 6, 4951, що розташована на території Максимівської сільської ради та належить [PERSON] , датою державної реєстрації речового права на нерухоме майно є 18.01.2012, строк дії речового права 10, орендар СТОВ «Світоч» (а.с. 240- 250 т. 2). Даючи оцінку доводам відповідача [PERSON] , яка просила визнати недійсним договір оренди землі від 01.01.2009 року, посилаючись на те, що СТОВ «Світоч» замінено перший аркуш договору, оскільки в попередній редакції, щодо якої сторони досягли згоди, було зазначено, що «договір укладено на 10 років. Дія договору закінчується 31.12.2018», у той час як на заміненій сторінці міститься умова про те, що «договір укладено на 10 років, починаючи з дати його державної реєстрації», суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ч.1 цього Кодексу передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Наданий сторонами договір оренди земельної ділянки від 01.01.2009 року свідчить, що свого часу позивач [PERSON] дійшла згоди про передачу відповідачу СТОВ «Світоч» в оренду свою земельну ділянку, що останні засвідчили своїми підписами. Відповідно до ч.2 ст. 125 ЗК України (в редакції станом на 2009 рік), право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Сторони не заперечують, що державна реєстрація відбулася 18.01.2012 року та договір укладений на 10 років. Водночас згідно з висновком експерта № 555-560 від 29.10.2021 у перший, другий та третій примірник Договору оренди землі від 01.01.2009 року, укладеного між СТОВ «Світоч» та [PERSON] , вносилися зміни шляхом зміни першого аркушу, у трьох примірниках Акту приймання-передачі земельної ділянки згідно договору від 01.01.2009, укладеного між СТОВ «Світоч» та [PERSON] , ознак зміни аркушу не виявлено (а.с.232-249 т.4). Відповідно до ч.1 ст.638 Цивільного кодексу договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. У ст.210 ЦК передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, установлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його держреєстрації. Згідно з ч.2 ст.792 ЦК відносини щодо найму (оренди) ділянки регулюються законом. Спеціальним актом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є закон «Про оренду землі». За змістом ст.ст.18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), договір оренди землі набирає чинності після його держреєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає держреєстрації. Держреєстрація договорів оренди землі проводиться в порядку, установленому законом. Згідно із чч.1-3, 5 ст.203 ЦК зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави й суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до вимог ч.1 ст.215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені в чч.1-3, 5 та 6 ст.203 цього кодексу. Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (ст.217 ЦК). ВС в постанові №397/928/16-ц від 25.09.2019 року зробив висновок про те, що неможливість установлення певних обставин не звільняє учасників процесу від необхідності довести їх. Сама по собі заміна першої сторінки не свідчить безумовно про зміну будь-яких умов договору, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Умова договору, на яку посилається позивач, повністю відповідає положенням вищенаведеної ст.18 закону «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та узгоджується з п.9, яким передбачено, що договір оренди землі набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації, отже строк дії оспорюваних договорів починається після набрання ними чинності, а не з моменту їх укладення. Отже, зустрічний позов [PERSON] про визнання договору задоволенню не підлягає, оскільки вона не довела обґрунтованості своїх позовних вимог. Розглядаючи вимоги СТОВ «Світоч» про визнання недійсним договору оренди землі, що укладений 02.01.2019 між [PERSON] та Фермерським господарством «Кумечко» строком на 7 років, за яким ФГ «Кумечко» передана в оренду земельна ділянка кадастровий номер 5321683400:00:001:0162 площею 6, 4951, що розташована на території Максимівської сільської ради та належить [PERSON] (а.с.160,161 т.4), суд зазначає таке. За нормами ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Підстави та порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами встановлено ЗК України. Частиною першою ст. 93 ЗК України, як один з видів права на землю, визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі»). Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України). Так, відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позивач на власний розсуд визначає особу, яка стає відповідачем, про що зазначається в позовній заяві. Згідно положень ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах 1 та 2 цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Таким чином, з аналізу вищевказаних норм права вбачається, що діючим законодавством саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. Суд уважає що належним відповідачем у даній справі також має виступати особа, з якою [PERSON] уклала оспорюваний договір оренди, тобто ФГ «Кумечко». Натомість в судовому засіданні представник позивача наполягав на тому, що саме державним реєстратором Верховодом К.В. та відповідачем [PERSON] порушені права СТОВ «Світоч», а ФГ «Кумечко» правильно залучене позивачем як третя особа. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Такий висновок узгоджується з правовою позицію, яку Велика Палата Верховного Суду виклала у своїй постанові від 12 грудня 2018 року у справі №372/51/16-ц та Верховний Суд виклав у своїй постанові від 25 квітня 2019 року у справі № 583/3361/17. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 6 листопада 2019 року у справі № 826/3051/18 (провадження № 11-567апп19) зазначила, що спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатись як спір, що пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо того ж нерухомого майна. Належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь у такому спорі реєстратора як співвідповідача (якщо позивач уважає його винним у порушенні своїх прав) не змінює приватноправового характеру спору. З наведених підстав, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні первісного та зустрічного позовів в повному обсязі. У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України, оскільки у задоволенні первісного та зустрічного позову відмовлено, судові витрати сторін (а.с.227-231,246 т.1, а.с.232 т.2, а.с.32- 38 т.4) відшкодуванню не підлягають. У відповідності з вимогами ст.158 ЦПК України заходи забезпечення позову, застосовані на підставі ухвали Карлівського районного суду Полтавської області від 04.03.2019, яка змінена постановою Полтавського апеляційного суду від 17.04.2019 та постановою Верховного Суду від 12.02.2020, потрібно скасувати (а.с.44 т.1, 96-100 т.2 в.м., 166-170 т.3). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed