Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила стягнути з ТдВ «Страхова компанія «Київ Ре» (код ЄДРПОУ 33442139) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) несплачену частину страхового відшкодування у розмірі 39 990 грн. 00 коп., посилаючись на те, що відповідач здійснив виплати страхового відшкодування, проте не в повній мірі, що і послугувало підставою для звернення до суду. У відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), 22.07.2019 визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі судді, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. Ухвалою судді від 23 липня 25 квітня 2019 року у справі відкрито провадження та призначено розглядати справу за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, проти заочного розгляду не заперечує. Як вбачається із матеріалів позовної заяви, судові документи відповідачу не були врученні та конверт було повернуто за зворотною адресою з відміткою: за закінченням терміну зберігання, то в силу положень ст. 131 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, про що зазначено у позовній заяві. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 14.11.2018 о 16 год. 30 хв. в м. Києві по бул. Дружби Народів [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Газ», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме: не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Джилі», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , який по інерції руху зіткнувся з автомобілем марки «Ауді», який зупинився попереду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, відтак Позивачу було завдано матеріальної шкоди. Постановою Печерського районного суду м. Києва винним у вчиненні правопорушення, внаслідок якого настала означена дорожньо-транспортна пригода визнано [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) цивільно- правова відповідальність винної особи на момент настання ДТП була застрахована відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ № АМ/4231678, виданого ТдВ «Страхова компанія «Київ Ре» на забезпечення ТЗ «Газ» д.н.з. [NUMBER] , дійсного на дату ДТП. Згідно із статтею 22 Закону України № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із статтею 28 Закону № 1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо- транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Відповідно до Звіту № 151/11-ТЗ від 21.11.2018, вартість відновлювального ремонту ТЗ Оееіу РЕ-2, р/н [NUMBER] становить 136 061 грн 89 коп., дійсна (ринкова) вартість ТЗ становить 109 685 грн. 00 коп. Згідно ст.30 Закону № 1961-IV - транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Так, згідно Звіту № 151-1/11-ТЗ від 21.11.2018, дійсна (ринкова) вартість післяаварійного ТЗ становить 31 862 грн 59 коп. Позивач, стосовно післяаварійного транспортного засобу уклала договір купівлі-продаж\ транспортного засобу №8046/2019/1401622 від 07.04.2019 року, відповідно до умов якого ТЗ Geely FE-2, р/н [NUMBER] було продано за 10 000 грн. Таким чином різниця між дійсною (ринковою) вартість ТЗ до аварії та дійсною (ринковою) вартість післяаварійного ТЗ становить : 109 685 грн. 00 коп. - 10 000 грн. 00 кой. = 99 685 грн. 00 коп. Відповідно до п 36.2. ст. 36 Закону України № 1961-IV, Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Outcome: approved