Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернувся в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22 серпня 2014 року відкрито провадження у справі. 28 жовтня 2014 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру № 57 по просп. Героїв Сталінграда, буд. 6, корп. 3 в м. Києві, яка належить на праві власності відповідачу, в межах заявлених позовних вимог. В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту квартири може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки відповідач не має наміру врегулювати спір у позасудовому порядку та відповідно виконувати рішення суду. У судовому засіданні позивач підтримав заяву про забезпечення позову. Представник відповідача заперечував проти задоволення заяви про забезпечення позову, послався на те, що відсутні обставини, які б свідчили про загрозу невиконання можливого рішення суду. За приписами ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у постанові від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Як убачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 131592 грн. в якості відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суддя повинен пересвідчитися, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Крім того, вжиті заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позовними вимогами. Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази реальної загрози невиконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову, обставини, на які посилається позивач, є припущеннями останнього, належними доказами не підтверджені, заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, не є співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки арешт накладається на всю квартиру, вартість якої значно перевищує розмір матеріальної шкоди. За таких обставини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed