Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовув тим, що з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 квітня 1999 року. Шлюбні стосунки з відповідачкою припинили в червні 2016 року і з тих причин, що в них різні погляди на подружнє життя. Відсутність взаєморозуміння приводить до того, що між ними часто виникають сварки та скандали. Спілкування з відповідачкою перетворилось на зясування стосунків, в результаті чого вони втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги. З огляду на викладене, позивач просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі та задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечував. У судове засідання відповідачка не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлялась судом належним чином, а саме у судове засідання на 21.09.2017 р., 24.10.2017 р., однак конверти повернулися на адресу суду за закінченням терміну зберігання. (а.с.16,22). Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечував проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі частини другої статті 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 квітня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Тернівським районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що 23 квітня 1999 року складено відповідний актовий запис за № 73. Прізвище [PERSON] після державної реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.6). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушення права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, [PERSON] скористався даним правом та звернувся до суду з таким позовом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач в заяві вказав, що шлюбні відносини фактично припинили у червні 2016 року, після чого сторони стали проживати окремо, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам. З огляду на викладене, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я сторін по справі розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, за таких обставин, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved