Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

У квітні 2020 року до Баранівського районного суду звернулася з позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позивач зазначає, що вона являється студенткою Вінницького державного педагогічного університету денної форми навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр. Термін навчання до 30.06.2023 року. Хоча вона навчається за державний кошт, але постійно потребує грошей на плату за проживання в гуртожитку, збалансоване харчування, придбання одягу, взуття тощо. Не зважаючи на викладене, відповідач матеріальної допомоги не надає, а тому, позивач вирішила звернутися до суду із вказаним позовом. Відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення стороні за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. При цьому, відповідач подав до суду відзив на позовну заяву згідно якого він позов визнав частково, погоджуючись сплачувати позивачу 1000 грн на місяць до 30.06.2023. При цьому, відповідач просив врахувати суд той факт, що на даний час він не має постійної роботи, проживає в цивільному шлюбі із [PERSON] , яка має інвалідність 3 групи. Крім того, має кредит у розмірі 16 900 грн. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України. Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір`ю [PERSON] (а.с. 19). [PERSON] навчається на першому курсі ступеня вищої освіти бакалавра факультету історії, права і публічного управління за спеціальністю 014.03 Середня освіта (Історія) денної, бюджетної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2019 по 30.06.2023 (а.с. 8). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] зареєстрована в гуртожитку в [ADDRESS] (а.с. 7). Отже, виходячи з характеру спірних правовідносин, суд, визначає норми матеріального права, які підлягають застосуванню. Так, якщо повнолітня дочка чи син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років (в даному випадку до 18 січня 2018 року) за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Вказане положення вбачається у змісті ч. 1ст. 199 Сімейного кодексу України. Частиною 3 статті 199\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до частини 2статті 199 Сімейного Кодексу\~України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч. 1ст. 200 Сімейного кодексу\~України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1ст. 182 Сімейного кодексу\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд бере до уваги той факт, що [PERSON] має проблеми зі здоров`ям та потербує виготовлення спеціального корсету (а.с. 18-22). Також суд враховує матеріальне становище відповідача, який має кредит у розмірі 16 900 грн. При цьому, суд не бере до уваги доводи [PERSON] щодо перебування на його утриманні цивільної дружини [PERSON] - інваліда 3 групи, зважаючи на те, що відповідачем не надано суду жодних доказів на підтфердження шлюбу чи спільного проживання. Крім того, суд вважає необгрунтованими доводи [PERSON] щодо неможливості надання матеріальної допомоги зважаючи на відсутність постійної роботи, адже він є працездатного віку, доказів щодо погіршення стяну здоров`я суду не надає. Із досліджених судом доказів вбачається, що мати позивача не має великих доходів, при цьому, окрім позивача утримує ще двох дітей (а.с. 10-16). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу, що відповідає приписам п. 20Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3. З огляду на викладене, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню. Крім того,

Outcome: approved