Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

у листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 08.06.2002 року. Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей - сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось з вини відповідача, оскільки останнім часом чоловік почав її ображати, через що в сім'ї часто виникають сварки та суперечки. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки їх сім'я розпалася і існує лише формально. Спільно вони не проживають біля чотирьох місяців. Після розірвання шлюбу, позивач просить відновити її дошлюбне прізвище «[PERSON]». Ухвалою суду від 09.12.2014 року провадження по справі було зупинено у зв'язку із наданням сторонам строку для примирення до 09.02.2015 року. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, на розірванні шлюбу наполягає, зазначила, що примирення між нею та відповідачем не відбулось та є неможливим. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу з підстав, зазначених у позові, зазначив, що примирення між ним та позивачем не відбулось та є неможливим. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із такого. Суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.06.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] (а.с. 5). Від спільного шлюбу сторони мають двох дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження Серія [NUMBER], Серія [NUMBER] (а.с. 6, 7). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя з відповідачем не склалось та збереження шлюбу вважає неможливим, оскільки останнім часом чоловік почав її ображати, через що в сім'ї часто виникають сварки та суперечки, в результаті чого сім'я розпалася і шлюб існує лише формально. Спільно вони не проживають більше шести місяців. Відповідач погодився на розірвання шлюбу з підстав, зазначених у позові, що він не заперечував у судовому засіданні. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються, Конституцією України та Сімейним кодексом України. Так, згідно ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб згідно ч. 1 ст. 36 СК України, є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. Статтею 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.ст. 112 та 113 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з відновленням дошлюбного прізвища позивача. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача документально підтверджений судовий збір в сумі 243,60 грн відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved