Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

У липні 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, в обґрунтування якого вказала, що на підставі виконавчого документа, виданого Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області по справі № 264/2553/18 від 07.06.2018 року, стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 14.05.2018 року. На теперішній час виконавчий лист знаходився на примусовому виконанні в Приморському ВДВС міста Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області. Між тим, відповідач не виконує обов`язок щодо сплати аліментів на утримання дитини. Розмір заборгованості станом на 23 травня 2019 року складає суму в розмірі 42065,35 грн. Оскільки рішення суду відповідачем не виконується, позивачка вважає, що останній повинен сплатити на її користь неустойку за період з 14 травня 2018 року по 23 травня 2019 року в розмірі 84515,09 грн. Позивачка до суду не з`явилася, в матеріалах справи міститься її заява про проведення розгляду справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позов згідно з яким відповідач позов не визнав, вказував, що згідно з судовим наказом від 07.06.2018 року виданого Іллічівськім районним судом м. Маріуполя з нього стягуються аліменти на користь позивачки аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини, що складає 25 % від усіх його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Також, судовим наказом від 05.07.2018 року виданим Іллічівськім районним судом м. Маріуполя з нього стягуються аліменти в користь позивачки аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини, що складає 25 відсотків, від усіх його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Крім того, судовим рішенням від 19 вересня 2018 року з нього стягнуто аліменти на користь та утримання позивачки у розмірі 1/6 частини, що складає 16,6 %, з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] . Таким чином з нього відраховується на утримання двох неповнолітніх дітей більше 1/3 частини заробітку і доходів по двом судовим наказам, що не відповідає вимогам закону, та на їх матір 1/6 частини, а всього 66, 6 % . Тобто його дружина звертаючись до суду з заявами про видачу судових наказів навмисно приховала факт що в них двоє дітей. У січні 2019 року він звернувся до Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання непрацездатної дружини. 21 червня 2019 року його позовні вимоги були задоволені у повному обсязі, відкликані судові накази та виконавчий лист. Крім того вказував, що зазначення позивачки про те, що [PERSON] взагалі не виконував свій обов`язок, щодо сплати аліментів на користь [PERSON] тобто ухилявся від належного виконання свого обов`язку щодо утримання дитини, не відповідає дійсності. Так, згідно розрахунку - довідки від 17.10.2019 року № 56616215 видної головним державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя починаючи з лютого 2019 року відповідач частково сплачував аліменти на [PERSON] а саме: лютий 2019 року - 1000 грн., березень 2019 року - 1000 грн.,травень 2019 року - 700 грн., липень 2019 року - 1000 грн., серпень 2019 року - 1000 грн., жовтень 2019 року - 1000 грн. Зазначав, що позивачка водить в оману суд, не надає достовірних письмових доказів про те, що він частково при наявності грошових коштів сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] . На підставі вищевикладеного вважав позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом із матір`ю. Вказані обставини сторонами не оспорюються. Звертаючись із вимогами про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, позивачка посилалась на судовий наказ Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 07.06.2018 року, відповідно до якого з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 14 травня 2018 року, а також на довідку державного виконавця, відповідно до якої станом на 23 травня 2019 року заборгованість за період з 14.05.2018 року по 23.05.2019 року складає 42065,35 грн. На підставі вказаних документів, позивачкою здійснено розрахунок неустойки по сплаті аліментів за період 14 травня 2018 року по 23 травня 2019 року, за яким заборгованість складає 84515,09 грн. Щодо доводів відповідача, судом встановлено наступне. 05.07.2018 року Іллічівським райсудом м. Маріуполя винесено судовий наказ, відповідно до якого з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 31.05.2018 року. Відповідно до рішення Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 19 вересня 2018 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трьох років, тобто по [INFO] , починаючи утримання з 13 червня 2018 року. Крім того, заочним рішенням Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 21 червня 2019 року, зменшено розміру аліментів на утримання дітей та дружини, а саме: на користь дітей [PERSON] , 2015 року народження, та [PERSON] , 2017 року народження, зменшено розмір аліментів до утримання до 1/6 частини за кожним, з усіх доходів [PERSON] щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття, з дня набрання рішенням законної сили, а також на користь дружини [PERSON] до досягнення дитиною трьох років до 1/8 частини з усіх видів заробітку [PERSON] щомісячно, починаючи з набрання рішенням законної сили. Судові накази від 07 червня та 05 липня 2018 року, а також виконавчий лист за рішенням суду від 19 серпня 2018 року відкликано. Не погодившись із вказаним рішенням суду, [PERSON] звернулась до Іллічівського райсуду м. Маріуполя із заявою про скасування рішення суду від 21 червня 2019 року, між тим, ухвалою суду від 09 грудня 2019 року в перегляді заочного рішення було відмовлено. Рішення суду 21 червня 2019 року набрало законної сили 22 липня 2019 року. Отже, проаналізувавши надані документи, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки [PERSON] про стягнення неустойки з виплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , 2015 року народження, за період з 14 травня 2018 року по 23 травня 2019 року є обґрунтованими, оскільки судовий наказ від 07.06.2018 року за заявлений період мав чинність та відкликаний лише після набрання законної сили рішення Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 21 червня 2019 року - 22 липня 2019 року. Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України. Крім того, відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини. У статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Саме така правова позиція закріплена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №333/6020/16. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Перевіривши розрахунок пені, виконаний позивачем, згідно із формулою, закріпленою у наведеній вище правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, суд не вбачає його правильним в повному обсязі та частково не погоджується із ним. Так, станом на 23 травня 2019 року борг відповідача по аліментам становить 40065,35 грн. (42062,35 грн. - 1000 грн. сплачені відповідачем у лютому 2019 року та 1000 грн. - у березні 2019 року). Відповідно до наданих державним виконавцем відомостей, розмір аліментів, що підлягав виплаті склав: у травні 2018 року (14 травня 2018 року) - 2094,50 грн., червні 2018 року - 3607,25 року, у липні, серпні, вересні 2018 року по 3207 грн. щомісяця, у жовтні, листопад, грудні 2018 року та січні, лютому, березні, квітні 2019 року по 3454,25 грн. щомісяця, у травні 2019 року - 2562,83 грн. У лютому та березні 2019 року відповідачем сплачено аліменти по 1000 грн. за кожний місяць, однак, не дивлячись на часткове погашення заборгованості по аліментам за вказані місяці, їх часткові платежі вчинені протягом місяця не покрили встановлений місячний платіж, визначений рішенням суду. Пеня за прострочення сплати аліментів за період з 14 травня 2018 року по 23 травня 2019 року складається з наступного: 1) травень 2018 року - 18 днів. За вказаний період розмір аліментів, що підлягав сплаті складає 2094,50 грн. Отже: 2094,50 грн. х 18 день х 1% = 377,01 грн. 2) червень, вересень, листопад 2018 року, квітень 2019 року по 30 днів кожного місяця - 120 днів. За вказаний період розмір аліментів, що підлягав сплаті складає 13722,75 грн.(3607,25 грн.+3207 грн.+ 3454,25 грн.+ 3454,25 грн.) Отже: 13722,75 грн. х 120 днів х 1% = 16467,30 грн. 3) липень, серпень,жовтень,грудень 2018 року, січень, березень та травень 2019 року по 31 день кожного місяця - 217 дня. За вказаний період розмір аліментів, що підлягав сплаті складає 22793,83 грн.( 3207 грн.+3207 грн.+ 3454,25 грн.+3454,25 грн.+3454,25 грн.+ 3454,25 грн.+2562,83 грн. ) Отже: 22793,83грн. х 217 дні х 1% = 49462,61 грн. 4) лютий 2019 року - 28 днів. За вказаний період розмір аліментів, що підлягав сплаті складає 3454,25 грн. Отже: 3454,25 грн. х 28 днів х 1% = 967,19 грн. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з 14 травня 2018 року по 23 травня 2019 року складає 377,01 грн. + 16467,30 грн. + 49462,61грн.+ 967,19 грн.= 67274,11 грн. Законом України від 17 травня 2017 року №2037-VІІІ частину першу статті 196 СК України було викладено у новій редакції, в якій законодавець обмежив розмір неустойки (пені), що підлягає до стягнення, та визначив, що такий не повинен перевищувати 100% розміру заборгованості. Оскільки заборгованість з аліментів перед [PERSON] станом на 23 травня 2019 року становить 40065,35 грн., і обрахована пеня своїм розміром перевищує суму цієї заборгованості, саме пеня в розмірі 40065,35 грн. і має бути стягнута судом. Також суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в сумі 364,30 грн. (40065,35 грн. х 100% : 84515,09 грн. = 47,41%, 47,41% х 768,40 грн. : 100 % = 364,30грн.), оскільки позивач на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від вказаних витрат при пред`явленні цього позову до суду.

Outcome: partial