Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому вказував, що при паюванні майна КСП «Зоря» у 1998 році [PERSON] порушив процедуру паювання майна і незаконно відібрав його ділянку «Бригада овочі» майно ТОВ «Овочі-98» та передав на баланс Барабойської сільської ради. Неодноразово уточнюючи позовні вимоги, [PERSON] просив суд: повернути майно КСП «Зоря», яке незаконно було передано директором [PERSON] на баланс Барабойської сільської ради; визнати незаконним рішення [PERSON] про передачу на баланс Барабойської сільської ради котельні за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Барабой, вул.Леніна,99-в, що розташована на території ТОВ «Овочі-98»; визнати незаконним акт приймання-передачі майна з балансу БСК «Зоря» на баланс Барабойської сільської ради від 29.07.2005 року в частині передачі котельної по вул.Леніна,99-б в с.Барабой; визнати незаконним рішення Барабойської сільської ради №369 від 29.07.2005 року в частині прийняття на баланс Барабойської сільської ради котельні за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Барабой, вул.Леніна,99-б та в частині видачі Барабойській сільській раді свідоцтва про право власності на котельну за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Барабой, вул.Леніна,99-б; визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке видане Барабойській сільській раді на котельну за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Барабой, вул.Леніна,99-б на підставі рішення Барабойської сільської ради №369 від 29.07.2005 року та скасувати реєстрацію права власності Барабойської сільської ради на це майно; визнати недійсним рішення загальних зборів КСП «Зоря» від 21.04.2000 року (протокол №1); стягнути з [PERSON] на його користь моральну шкоду в розмірі 100000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали. Представник с/ради заперечував проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні позов не визнали, просили суд відмовити у позові, у звязку з пропуском позивачем строку позовної давності. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] був членом КСП «Зоря», 18.01.2000 року він написав заяву про вихід з членства КСП, з виділенням йому майнового та земельного паю та 15 лютого 2000 року його виключили з членів КСП та виділили земельну ділянку. Як пояснив у судовому засіданні [PERSON] йому було відомо про розпаювання та передачу котельної і він вважав, що строк позовної давності він не пропустив. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Суд вважає, що позивачем пропущений строк позовної давності на звернення до суду, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed