Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

У липні 2020 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про розірвання договору та стягнення грошових коштів в сумі 8 529, 19 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. 17.01.2020 між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір про надання послуг №79, відповідно до якого ФОП [PERSON] зобов`язується надати [PERSON] послуги у вигляді комплексу лекцій протягом двох місяців, а позивач оплатити їх у розмірі та на умовах. вказаних у договорі. На виконання умов договору позивач сплатив відповідачу грошові кошти в загальному розмірі 16 000 грн. Проте, всупереч умовам договору відповідач починаючи з 15 березня 2020 припинила надавати послуги, що визначені в договорі та про причини припинення надання таких послуг позивачу не повідомляла та станом на день подання позову не відновила проведення лекцій, тобто відповідачем було порушено умови договору надання послуг. Позивач [PERSON] подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідач ФОП [PERSON] про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання. Проте в судове засідання вона повторно не з`явилася, письмових заперечень на позов не подавала. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, суд відповідно до вимог статті 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 17.01.2020 між [PERSON] (замовник) та ФОП [PERSON] (виконавцем) укладено договір про надання послуг № 79, предметом якого є надання виконавцем послуг у вигляді комплексу лекцій у формі 16-х уроків по 3 години кожний протягом 2-х календарних місяців, а замовник оплачує їх вартість на умовах цього договору (а.с.5-7). Згідно з умовами, визначеними пунктом 3.1 договору, вартість послуг за умовами договору складає 9600 грн. Цього ж дня між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договрі про надання послуг №78, предметом якого є надання ФОП [PERSON] (виконавцем) [PERSON] (замовник) послуг у вигляді комплексу лекцій у формі 24-х уроків по 3 години кожний протягом 3-х календарних місяців, а замовник оплачує їх вартість на умовах даного договору (а.с.8-10). Згідно з умовами, визначеними пунктом 3.1 договору, вартість послуг за умовами договору складає 18000 грн. Позивач, свої зобов`язання за договорами про надання послуг виконав та сплатив кошти, що визначені договорами. Проте, всупереч умова договору відповідач з 15 березня 2020 по договору №79 та з 21 березня по договору №78 припинила здійснення надання послуг та будь-яких роз`яснень щодо таких дій позивачу не надала. 26.05.2020 позивач направив на адресу відповідача претензію, щодо повернення частини грошових коштів, які були ним оплачені за виконання договору (а.с.11-13). 01.06.2020 відповідач направив на адресу позивача відповідь, в якій відмовив в поверненні коштів та розірванні договору, оскільки припинення виконання зобов`язань за договором сталося через епідеміологічну ситуацію, яка виникла в зв`язку зх. поширенням хвороби «SARS-CoV-2» (а.с. 14-16). При вирішенні вимог [PERSON] розірвання договору та стягнення суми суд керується положеннями цивільного законодавства, які регулюють зобов`язальні та договірні відносини. Так, відповідно до положень статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з нормами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За загальним правилом, встановленим статтею 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Такими наслідками є, зокрема, розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. За приписом частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Судом встановлено, що відповідач порушив взяте на себе на підставі договору про надання послуг зобов`язання, яке полягає у наданні позивачу лекцій протягом визначеного в договорі часу. Оскільки укладеним сторонами договором сплата замовником будь-яких інших сум, окрім за надання послуг, не передбачена, суд вважає доведеною вину відповідача у порушенні зобов`язання. Та обставина, що внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг позивач не отримав замовлені та оплачні ним послуги, беззаперечно свідчить про те, що порушення договору з боку відповідача є істотним. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки такою підставою є лише виконання, проведене належним чином. Отже з огляду на встановлені обставини та вище наведені положення цивільного закону суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про розірвання договору про надання послуг з підстав істотного порушення його умов виконавцем ФОП [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Враховуючи, що відповідач порушила виконання умов договору та не надала послуги в повному обсязі, що встановлені договорами, а позивач в свою чергу свої зобов`язання за умовами договору про надання послуг виконав в повному обсязі та сплатив грошові кошти в загальному розмірі 16 000 грн., однак відповідач свої зобов`язання виконав лише частково та надав позивачу лише 12 уроків в той час, як договорами передбачена кількість таких уроків 40, суд вважає, що вимоги позивача щодо повернення йому частини грошових коштів в розмірі 8400 грн. за неотримані послуги та стягнення 3% річних в розмірі 61 грн. 50 коп. та індексу інфляції у розмірі 67 грн. 69 коп. є законними та обгрунтованими. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд на підставі статті 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача всі понесені позивачем судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 850 грн. 92 коп. та в дохід держави судовий збір за вимогою немайнового характеру (про розірвання договору), який не був сплачений позивачем при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved