Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] (далі по тексту - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - Відповідач) про стягнення заборгованості за договором позики. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 18 грудня 2013 року між Кредитною спілкою «ТАЛІСМАН» та [PERSON], було укладено договір позики № 01/2-1812001, відповідно до умов якого Позикодавець передає Позичальнику безпроцентну позику в сумі 2 000,00 грн. За отримання суми позики Відповідач зобов'язувався сплати комісійну плату в розмірі 784,00 грн., яка має бути повернуто позикодавцю разом зі сплатою суми позики не пізніше 01 січня 2014 року (п.п. 1.3. та 2.3 Договору). У разі порушення строку повернення суми позики сплатити пеню в розмірі 2,8 % від вчасно неповернених сум позики за кожний день прострочення (п.3.3 Договору). Договором від 03.08.2015 р. за № 025/15/ДВ було відступлено право вимоги Кредитною спілкою «ТАЛІСМАН» за договором № 01/2-1812001 від 18 грудня 2013 року на користь - [PERSON].. Посилаючись на те, що Відповідач порушив умови договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків, позивач просив суд стягнути суму заборгованості за договором. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася за місцем реєстрації, причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідача останній до суду не надсилав. На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який не заперечив проти заочного розгляду справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 18 грудня 2013 року між Кредитною спілкою «ТАЛІСМАН» та [PERSON], було укладено договір позики № 01/2-1812001 (надалі по тексту - Договір) (а.с. 5-7). Згідно п. 1.1. Договору Позикодавець передає Позичальнику безпроцентну позику в сумі 2 000,00 грн. За отримання суми позики Відповідач зобов'язувався сплати комісійну плату в розмірі 784,00 грн., яка має бути повернуто позикодавцю разом зі сплатою суми позики не пізніше 01 січня 2014 року (п.п. 1.3. та 2.3 Договору). У разі порушення строку повернення суми позики сплатити пеню в розмірі 2,8 % від вчасно неповернених сум позики за кожний день прострочення (п.3.3 Договору). Укладений договір позики грошових коштів між Кредитною спілкою «ТАЛІСМАН» та Відповідачем, є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст. 1047 ЦК України. Договором від 03.08.2015 р. за № 025/15/ДВ було відступлено право вимоги Кредитною спілкою «ТАЛІСМАН» за договором № 01/2-1812001 від 18 грудня 2013 року на користь - [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позик) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов3язання, а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановленні договором або законом. На підставі ст. 549 ЦК України, боржник за порушення зобов'язання повинен сплатити кредиторові неустойкою. Пунктом 3.3. Договору передбачено, що за несвоєчасне повернення сум в погашення позики Відповідач зобов'язувався сплатити пеню у розмірі 2,8 % від суми позики за кожен день просрочки. Згідно до п. 2.3 Договору Відповідач зобов'язаний був сплатити платіж не пізніше 01 січня 2014 року. Відповідно до ст. 258 Цивільного кодексу України, спеціальна позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Станом на 07.11.2015 р., Відповідач зобов'язаний сплати неустойку в розмірі 24 440,00 грн. = 2 000,00 грн. (тіло кредиту) х 2,8 % (розмір пені за несвоєчасне повернення сум позики) х 365 днів просрочки. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції проводиться шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення виплати заборгованості. Сукупний індекс інфляції розраховується за формулою: СІІ = (ІІ : 100) х (ІІ2: 100) х (ІІ 3: 100) х ... (ІІZ : 100), де II-1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІ-2 - індекс інфляції за другий місяць прострочення,... IIZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення Сума заборгованості 2 000,00 грн. Період прострочення: 01 січня 2014 р. - 07 листопада 2015 р. Індекс інфляції був: Загальний індекс інфляції за 2014 рік - (124,9: 100)= 1,249 Січень 2015р.- (103,1 : 100) = 1,03 Лютий 2015 р. - ( 105,3 : 100) = 1,053 Березень 2015 р. - (110,80 : 100) = 1,108 Квітень 2015 р. - (114,00 : 100) = 1,14 Травень 2015 р. - ( 102,2 :100) = 1,022 Червень 2015 р. - (100,4 : 100) =1,004 Липень 2015 р. - (99,0 : 100) = 0,99 Серпень 2015 р. - (99,2 : 100) = 0,992 Вересень 2015 р. - ( 102,3 : 100) = 1,023 Сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції 2 000,00 х 1,249 = 2498,00 грн.- 2000,0 грн. = 498,00 грн. (за 2014 рік) 2 000,00 х 1,03 = 2060,00 грн.- 2000,00 грн. = 60,00 грн. (січень 2015 року) 2 000,00 х 1,053 = 2106,00 грн.- 2000,00 грн. = 106,00 грн. (лютий 2015 року) 2 000,00 х 1,108 = 2216,00 грн. - 2000,00 грн. = 216,00 грн. (березень 2015 року) 2 000,00 х 1,14 = 2280,00 грн. - 2000,00 грн. = 280,00 грн. (квітень 2015 року) 2 000,00 х 1.022 = 2044.00 грн. - 2000,00 грн.= 44,00 грн.(травень 2015 року) 2 000,00 х 1,004 = 2008,00 грн.- 2000 грн.= 8,00 грн. (червень 2015 року) 2 000,00 х 1,023 = 2046,00 грн. - 2000,00 грн. = 46,00 грн.(вересень 2015 року) Отже, загальна сума інфляційних витрат становить 1 258,00 грн. (498,0 + 60,00 + 106,00 + 216,00 + 280,00 + 44,00 + 8,00 + 46,00). Відповідач уклавши договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності Відповідач систематично порушувала свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на 07.11.2015 р. за Відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 28 482,00 грн., яка складається з: 2 000,00 грн. - сума позики; 24 440,00 грн. - пеня за несвоєчасне повернення суми позики; інфляційні втрати - 1 258,00 грн.; комісійна плата - 784,00 грн. Відповідно до вимог ст. 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор-прийняти виконання зобов'язання. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Суд, дослідивши матеріал справи, приходить до висновку, що вимоги Позивача про повернення боргу є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в розмірі 28 482,00 грн., оскільки на час розгляду справи Відповідач зобов'язання за договором не виконав, та відповідачем не спростовано даного факту. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 487,20 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved