overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому зазначає, що між ним та відповідачкою [PERSON] 05 вересня 2009 року було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них є одна неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося із-за несумісності характерів та поглядів на життя, а тому з 2014 року вони проживають окремо. Просить розірвати укладений між ними шлюб. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з викладених у позові підстав і просив шлюб розірвати. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала і не заперечувала розірвати шлюб. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на таке. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 05 вересня 2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ № 048670, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області (а.с. 4). Від шлюбу у них є одна неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). З пояснень сторін у судовому засіданні вбачається, що вони з 2014 року припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом пропонувалося сторонам заявити клопотання про надання строку для примирення, однак ні позивач, ні відповідачка такого клопотання не заявили. Таким чином, оскільки сторони припинили шлюбні відносини, сім'ю зберегти не бажають та відповідачка позов визнала і таке визнання нею позову не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що шлюб належить розірвати. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка не висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, а тому змінювати їй прізвище немає підстав. За згодою позивача суд не стягує з відповідачки понесені позивачем по сплаті судового збору судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 січня 2013 року виконкомом Дерценської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис №01. Свої вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, вони втратили подружні почуття. За останній рік спільного проживання повністю розсварилися, припинили вести спільне господарство та почали проживати окремо один від одного. Спільних дітей з відповідачкою не мають. Позивач в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності позов підтримує в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги, посилаючись на доводи викладені в позові. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що спільне проживання та збереження сімї неможливе, а тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу є підставними і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з 21 вересня 2000 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Перевалівської сільської ради Турійського району Волинській області. Від цього шлюбу вони мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем у нього не склалося через різні погляди на сімейне життя. На цьому грунті між ними часто виникали сварки та суперечки, і тому сторони не підтримують подружні стосунки, та не ведуть спільного господарства. Оскільки їх шлюб існує тільки формально і його збереження суперечить його інтересам, просив цей шлюб розірвати. Ухвалою Турійського районного суду від 21 грудня 2015 року надано сторонам строк для примирення - шість місяців та провадження у справі до закінчення цього строку зупинено. Ухвалою суду від 12 липня 2016 року провадження у справі відновлено. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, ствердив, що за наданий судом строк для примирення сторони не примирились та він наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] слідує, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 21 вересня 2000 року Виконавчим комітетом Перевалівської сільської ради Турійського району Волинській області, актовий запис № 3 (а. с.4). Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER], виданих 20 лютого 2001 року та 01 серпня 2004 року Новосілківською сільською радою Турійського району Волинської області, сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. ( а.с.5, 6). У відповідності до ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, які мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, фактичні шлюбні відносини подружжя розірвані та вони не ведуть спільного господарства. На примирення та збереження сім'ї позивач не згідний, шлюб існує формально, за час наданого судом строку на примирення сторони примирення не досягли, так як позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі, а подальше перебування їх у шлюбі суперечить його інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 06.02.2000 року і спільно проживали до 2001 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Проте спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів. В судове засідання позивач зявився, подану позовну заяву підтримав і просив її задовольнити. Відповідач в судове засідання зявилася, проти задоволення позову не заперечила. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що між сторонами існують формальні шлюбні відносини на ґрунті непорозуміння одне до одного та різних поглядів на життя, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів, сторонни по справі не підтримують шлюбні стосунки з 2001 року та мешкають окремо. Майнового спору між сторонами немає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася і не може бути збережена, в звязку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача в плані влаштування власного життя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], просив ухвалити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ним та відповідачем, стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 22.06.2002 року з відповідачем був укладений шлюб. Від спільного сумісного проживання народився син [PERSON], [INFO].\~Сімейне життя не склалося, через різні погляди на життя. Відповідач проявляла щодо нього подружню невірність, легковажно відносилася до виконання подружніх та материнських обовязків. Шлюб існує формально, шлюбні стосунки припинено з грудня 2012 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву від 08.12.2015 року, якою підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву від 08.12.2015 року, якою визнала позов, просила розглянути справу без її участі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 червня 2002 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Здолбунівського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 75, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 22.07.2014 року. Від спільного сумісного проживання народився син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися він не бажає, відповідач визнала позов та не заперечувала проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 09 вересня 2005 року уклав шлюб з відповідачкою, 13 листопада 2011 року у них народилась донька [PERSON]. Спільне життя не склалося у зв'язку з відсутністю взаємопорозуміння і довіри, різних характерів, тому з листопада 2013 року вони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Відповідачка покидала сім'ю на невизначений термін, вихованням дитини не займалася. Посилаючись на те, що ні він, ні відповідачка не мають наміру збереження сім'ї, просив шлюб\~розірвати, строк для примирення не надавати та визначити місце проживання неповнолітньої доньки на розсуд суду (а.с.2-3). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2016 року позовні вимоги \~задоволено частково. Розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 09 вересня 2005 року в Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №709. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] залишено без змін. В задоволенні іншої частини позовних вимог -\~відмовлено (а.с.26-27). В апеляційній скарзі представник [PERSON] [PERSON], посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення в частині підстав та мотивів задоволення позову, просив змінити рішення суду, виключивши з мотивувальної частини речення «…Відповідачка покидала сім'ю на невизначений термін, вихованням дитини не займалась» (а.с.32-34). Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом 1 інстанції встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 09 вересня 2005 року, мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4, 5). Врахувавши небажання сторін зберігати сім'ю, суд дійшов до висновку про розірвання шлюбу, при цьому посилався на ч.1,2 ст.112 СК України. Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Із матеріалів справи вбачається, що її було розглянуто за відсутності сторін, належних доказів того, відповідачка покидала сім'ю на невизначений термін у матеріалах справи не має і це питання судом не досліджувалось, а тому зазначене речення підлягає виключенню з мотивувальної частини рішення згідно із п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України. На підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з позивача на користь відповідачки слід стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 606грн. 33коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

у листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 16.11.1991 року. У шлюбі у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів та поглядів на шлюб та сім'ю. З даних підстав позивач просив суд розірвати шлюб, вважає примирення неможливим і небажаним для себе. Сторони в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. [PERSON] в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив суд розірвати шлюб, зазначив, що сторони не підтримують спільного господарства з серпня 2010 року. Відповідач в судове засідання не з'явилась, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила суд розірвати шлюб, зазначила, що сторони не підтримують спільного господарства з серпня 2010 року. Суд визнав можливим розглянути справи за відсутності належним чином повідомлених сторін, які не заперечують проти розгляду справи у їх відсутність. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. 16.11.1991 року у ВРАЦС Оболонського РУЮ м. Києва зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 2213, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6). З серпня 2010 року сторони не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, зберігати сім'ю не мають наміру. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, наданий судом строк на примирення сторін не призвів до позитивних результатів, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеною заявою, в якій просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], померлого [INFO] в м. Севастополь, з підстави неможливості реєстрації факту смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, у зв'язку з окупацією Автономної Республіки Крим. Встановлення факту смерті особи необхідно з метою оформлення спадщини (а.с. 4-7). Заявник [PERSON] та представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області у судове засідання не прибули, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно паспорту серії [NUMBER] заявник [PERSON] значиться і проживає за адресою: [ADDRESS], та згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьком заявника є [PERSON] (а.с. 8-9, 10). Судом установлено, що згідно медичного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19 травня 2015 року, виданого державним бюро судово-медичної експертизи трупів Севастополя, та свідоцтва про смерть Серія [NUMBER], виданого 19 травня 2015 року відділом запису актів громадянського стану Гагарінського району міста Севастополя Управління запису актів громадянського стану Уряду Севастополя Російської Федерації, актова запис за № 769, зазначено, що [PERSON], [INFO], помер [INFO] в м. Севастополь Російської Федерації (а.с. 11,12). Згідно довідки виконавчого комітету Бригадирівської сільської ради Ізюмського району Харківської області від 02.09.2015 року гр. [PERSON], [INFO], який помер [INFO], дійсно проживав та був зареєстрований один в [ADDRESS], з 1957 року і по день смерті [INFO] (а.с. 13). Таким чином, є підстави для задоволення заяви про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], померлого [INFO] в м. Севастополь, з підстави неможливості реєстрації факту смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, у зв'язку з тимчасовою окупацією Автономної Республіки Крим військами Російської Федерації. Встановлення факту смерті особи заявнику необхідно з метою оформлення спадщини і законом не визначено іншого порядку його встановлення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання недієздатною свою сестру [PERSON], посилаючись на те, що остання проживає з ним в квартирі [ADDRESS] «А» в м. Хмельницькому, страждає хронічним психічним захворюванням, перебуває на обліку в ХОПНД, не може розуміти значення своїх дій або керувати ними. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради заяву[PERSON] підтримав, у наданому суду поданні про встановлення опіки над [PERSON] не заперечив щодо призначення заявника її опікуном. Заслухав пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 1997 року хворіє психічним захворюванням, потребує відповідного медичного нагляду та лікування, згідно висновку судово психіатричної експертизи обласної психіатричної лікарні № 26 від 18.01.16 р. виявляє органічний шизофреноподібний розлад, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Судом також встановлено, щоїї брат [PERSON] володіє благоустроєним житлом, за станом здоровя, характеристикою не має протипоказань щодо виконання обовязків опікуна[PERSON] Це в суді пояснили сторони, це стверджується матеріалами справи. Відповідно до\~ст. 39 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільно-процесуальним кодексом України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з названим позовом, в якому зазначив, що 01.06.2005 р. помер його батько [PERSON] і відкрилась спадщина на спадкове майно у виді садового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт Великодолинське, ГО «Ювілейний», вул. Лінія 20, буд. №5. Він єдиний спадкоємець за законом після смерті спадкодавця своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено з тих підстав, що право власності спадкодавця за його життя на садовий будинок не було в установленому законом порядку зареєстровано, незважаючи на те, що садовий будинок був побудований ще до серпня 1992 року. З наведених підстав позивач просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця на зазначене вище спадкове майно. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник Великодолинської селищної ради належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджено розписками про отримання судових повісток, в судове засідання повторно не зявився, а тому справа розглянута судом без його участі, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України. (а.с. 30, 153) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер 01.06.2005 р., що підтверджено свідоцтвом про смерть. (а.с. 13) Позивач був сином спадкодавця і відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги. (а.с. 45) Позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у виді зазначеного вище садового будинку йому відмовлено з тих підстав, що право власності спадкодавця за його життя на цей будинок не було в установленому законом порядку зареєстровано. (а.с. 37-151) Садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами був побудований до серпня 1992 року, що підтверджено матеріалами технічної інвентаризації БТІ. (а.с. 7-11)

Outcome: approved