Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

У липні 2021 року до Малиновського районного суду м.Одеси звернулась з позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», приватного нотаріуса Остапенка Євгена Михайловича, третя особа приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслав Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що з постанови про відкриття виконавчого провадження дізналась про існування оскаржуваного виконавчого напису, вчиненого Остапенком Є. М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 28 квітня 2021 р., реєстр. № 23840, яким з позивача на користь відповідача ТОВ «Українські фінансові операції» було стягнуто заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 12 967 грн. 30 коп. Вказаний виконавчий напис позивач вважає незаконним, оскільки чинним законодавством не передбачено можливість його вчинення за кредитними договорами, відсутність ознак безспірності стягуваної заборгованості. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 15.07.2021 року позовну заяву було залишено без руху, надано строк на усунення недоліків. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 15.07.2021 року було повернуто позивачу заяву про забезпечення позову. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 21.07.2021 року по справі було відкрито провадження, вирішено питання щодо витребування доказів. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 21.07.2021 року по справі було вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 29.09.2021 року (протокольною) по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.10.2021 року. Позивач в судове засідання не з`явилась, представником позивача подано заяву про розгляд справи за відсутністю позивача, в якій позовні вимоги позивача представник підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не подали. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, пояснень на позов не надала. Враховуючи викладене, відповідно до ст. 280-281 ЦПК України, суд проводить розгляд справи в заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК). Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 22 липня 2019 р. між позивачем та ТОВ «Фінансова компанія «Верона» було укладено Договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 1406501, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Верона» зобов`язалось надати позивачу позику в сумі 1100 грн. 00 коп. строком до 16.08.2019 р. зі сплатою відсотків в розмірі 1,9 % за кожен день користування позикою (а.с. 8-13). Вказаний договір було укладено в електронній формі шляхом акцепту пропозиції про його укладення, підписаної позивачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором (а.с. 14-6) Також судом встановлено, що 28 квітня 2021 року Остапенком Є. М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, було вчинено оспорюваний виконавчий напис, реєстр. № 23840 (а.с. 17), яким було стягнуто з позивача на користь відповідача суму заборгованості в розмірі 12\~967 грн. 30 коп. В матеріалах справи відсутні розрахунок заборгованості, інші документи на підтвердження наявності заборгованості позивача перед відповідачем у вказаній в виконавчому написі сумі. За таких обставин суд доходить висновку, що сума заборгованості, визначена відповідачем та зазначена у виконавчому написі не є безспірною в розумінні ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Також суд погоджується із позицією сторони позивача про незаконність вчинення оспорюваного виконавчого напису з огляду на відсутність станом на дату вчинення виконавчого напису в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172, кредитних договорів. Так, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, після 22.02.2017 року нотаріуси позбавлені права вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Оспорюваний виконавчий напис було видано 28.04.2021 року, що свідчить про незаконність його вчинення. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог та про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «Українські фінансові операції» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. Також з відповідача ТОВ «Українські фінансові операції» на користь позивача підлягає стягненню на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 2500 грн. 00 коп., що підтверджується копією договору про надання правової допомоги № 19/1 від 27.07.2021 р., укладеного між позивачем та АО «Юридична консультація Малиновського району м.Одеси», додаткового договору про вартість послуг, акта приймання-передачі послуг, детальним описом робіт, платіжного доручення про сплату коштів в означеній сумі.

Outcome: approved