Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] в інтересах позивача звернувся до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 19.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] видано виконавчий напис №8959 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №б/н від 18.03.2007 року за період з 18.03.2007 року по 31.05.2017 року (3727 днів) в розмірі 49903,95 грн. з урахуванням заборгованості за тілом кредиту - 2949,29 грн., заборгованості за відсотками 40702,09 грн.; заборгованості з пені та комісії 3400 грн.; фіксований штраф - 500 грн. відсотковий штраф від суми заборгованості - 2352,57 грн. На підставі вище вказаного виконавчого провадження відкрито виконавче провадження, яке перебуває на примусовому виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби м.Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області. Вважає, що вказаний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки позивач не погоджується з наданим відповідачем нотаріусу розрахунком заборгованості, а тому така заборгованість не може вважатись безспірною, що є обовязковою умовою видачі виконавчого напису нотаріусом. Вказував на те, що відповідно до розрахунку заборгованості наданого банком нотаріусу як підстави для видачі відповідного виконавчого напису банком безпідставно змінювався кредитний ліміт, відсотки за користування кредитом нараховані банком за період, що становив 10 років, хоча кредит надавався строком на один рік, при цьому порушено строки позовної давності, а нарахована сума пені перевищує передбачену умовами договору, а нарахування штрафів у відсотковому співвідношенні до суми боргу та у вигляді фіксованого розміру вважає неправомірним. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просив визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 19.07.2017 року, зареєстрований у реєстрі за №8959 таким, що не підлягає виконанню. На вказану позовну заяву відповідачем подано відзив в якому останній позовні вимоги не визнав, оскільки вважає, що нотаріус вчинив оспорюваний виконавчий напис з дотриманням вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, а тому будь-яких порушень з боку нотаріуса при вчинення вказаного виконавчого напису не було. Також вважає безпідставними посилання позивача на те, що на момент вчинення вказаного виконавчого напису позивачем ставився під сумнів розмір заборгованості, а трирічний строк протягом якого може бути вчинений виконавчий напис слід відраховувати з моменту виникнення права вимоги, а строк позовної давності переривався, оскільки позивачем частково виконувались умови договору та останній платіж ним був здійснений 09.07.2014 року. На підставі вище викладеного просив відмовити в задоволенні позову. Також, в рамках судового розгляду судом витребувано докази, а саме документи на підставі яких вчинено виконавчий напис №8959 від 19.07.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором. Позивач в судове засідання не зявився, в його інтересах діяв представник, який направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Справа слухалась у відсутності представника відповідача, який направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову. Також, в матеріалах справи міститься заяви третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про розгляд справи без його участі. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог\~ ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~обєктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів.\~ Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний звязок\~доказів у\~їх сукупності.\~ Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено 19.07.2017 року виконавчий напис, яким запропоновано стягнути заборгованість з позивача на користь відповідача не сплачену в строк за кредитним договором №б/н від 18.03.2007 року за період, що становить 377 днів, а саме з 18.03.2007 року по 31.05.2017 року в сумі 49903,95 грн. з урахуванням заборгованості за тілом кредиту - 2949,29 грн., заборгованості за відсотками 40702,09 грн., заборгованості з пені та комісії 3400 грн., заборгованості по штрафах: (фіксована частина) 500 грн. та відсоток від суми заборгованості - 2352,57 грн. (а/с 16). Вказаний виконавчий напис предявлений стягувачем до виконання, що свідчить копія постанови Другого ВДВС м.Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області про прийняття виконавчого провадження ВП №54885633 (а/с 15). У відповідності до вимог п. 2.1, п. 2.2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про\~найменування і\~місце проживання\~або місцезнаходження\~стягувача та\~боржника; дата\~і місце\~народження боржника\~-\~фізичної особи,\~місце його\~роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо\~суми,\~яка підлягає\~стягненню,\~або предметів,\~що підлягатимуть\~витребуванню,\~включаючи пеню,\~штрафи,\~проценти тощо.\~ Заява\~може містити\~також іншу\~інформацію,\~необхідну для\~вчинення виконавчого\~напису.\~ У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Так, з наданих приватним нотаріусом [PERSON] на виконання ухвали суду про витребування копій документів вбачається, що для вчинення оскаржуваного виконавчого напису банком було надано нотаріусу наступні документи: кредитний договір, розрахунок заборгованості, письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором та докази її направлення боржнику. У відповідності до вимог п. 3.1, 3.2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені\~Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п. 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 січня 1992 року № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ, пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до\~Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеної у постанові №6-887цс17 від 05.07.2017 року, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зокрема, спростовує безспірність заборгованості боржника той факт, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису в суді розглядається по суті спір щодо розміру цієї заборгованості. Проте не свідчить про наявність спору щодо заборгованості лише та обставина, що у виконавчому написі зазначена більша сума заборгованості, ніж у повідомленні, надісланому стягувачем боржнику в процедурі звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.\~ У відповідності до правової позиції Верховного суду України, яка міститься у постанові від 20.05.2015 року №6-158цс15, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. З системного аналізу вище наведених норм права та правових позицій Верховного суду України щодо їх застосування в контексті спірних правовідносин щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконання, вбачається, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а тому вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Вище наведе, а також відсутність відомостей про факт отримання позивачем письмової вимоги про усунення\~ порушень\~за кредитним\~договором,\~спростовує посилання представника відповідача у відзвиві про те, що позивач не надав належних та допустимих доказів того, що на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису він ставив під сумнів розмір заборгованості. На підставі пунктів 3.1. та 3.4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затверджених\~наказом Міністерстваюстиції Українивід 22лютого 2012року №296/5\~нотаріусвчиняє виконавчінаписи\~\~якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина пята\~статті 261 ЦК України). Згідно із п.4.2 постанови Пленум Вищого господарського суду України №10 від 29 травня 2013 року «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» у зобовязальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов»язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобовязання мало бути виконане. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). Як вбачається зі змісту виконавчого напису та матеріалів справи, розмір заборгованості нотаріусом встановлено на підставі розрахунку заборгованості за договором станом на 31.05.2017 року в якому було визначено суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 18.03.2007 року в розмірі 49903,95 грн. з урахуванням заборгованості за тілом кредиту - 2949,29 грн., заборгованості за відсотками 40702,09 грн.; заборгованості з пені та комісії 3400 грн.; фіксований штраф - 500 грн. відсотковий штраф від суми заборгованості - 2352,57 грн. При цьому, як зазначено у вказаному виконавчому написі стягнення здійснюється за період з 18.03.2007 року по 31.05.2017 року. Таким чином,\~виконавчий напис\~нотаріуса був\~здійснений на\~підставі розрахунку\~заборгованості,\~а не\~виписки з\~рахунку \~боржника із\~зазначенням суми\~заборгованості та\~строків її\~погашення з\~відміткою стягувача\~про непогашення\~заборгованості,\~ а\~тому із наданого стягувачем розрахунку нотаріус не мав можливості перевірити безспірність суми стягнення і дотримання стягувачем строків позовної давності. Наведені обставини свідчать про наявність спору між позивачем та стягувачем щодо розміру заборгованості на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису, у звязку з чим вказаний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати вигляді судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved