Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

У липні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 15.02.2002 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем, та знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом, та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитини повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, зазначивши, що позивні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про визнання позовних вимог, та з проханням про розгляд справи у його відсутність. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права і взаємини сторін, справа розглянута під час відсутності сторін. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі, з таких підстав. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є різні фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для розгляду справи. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана доказати ті обставини на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 15.02.2002 року, між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецької області зроблено актовий запис № 71. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка згідно довідки ТОВ «Житло-25» мешкає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання згідно ч. 3 ст. 181 СК України є стягнення аліментів за рішенням суду. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає те, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, дочки, сина й інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, до досягнення дитини повноліття, починаючи з 17.07.2014 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 243 грн. 60 коп. На підставі ст. 180-182, СК України,

Outcome: approved