Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

У липні 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Перша Київська обласна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що 27 червня 2012 року у с. Білогородка, Києво-Святошинського району, Київської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 252550, виданим 03 липня 2012 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району, Київської області, актовий запис за № 54. [PERSON] був її батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видано 31 грудня 1964 року Вікторівською сільською радою Ніжинського району Чернігівської області, актовий запис № 28. [PERSON] був зареєстрований і постійно проживав за адресою: [INFO], що підтверджується записом у будинковій книзі для прописки громадян, що проживають в [INFO]. Згідно заповіту від 22 листопада 2003 року, посвідченого секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, [PERSON] за життя на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження, а саме все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право, заповів своїй дочці [PERSON]. Після смерті [PERSON] за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Шевченка, 43, відкрилась спадщина на жилий будинок з надвірними будівлями житловою площею 55,8 кв.м., загальною площею 77,8 кв.м., що підтверджується Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок СК 520542 від 25 травня 2015 року та Договором купівлі-продажу від 19 вересня 1985 року. З 24 грудня 19976 року і до даного часу вона також зареєстрована і проживає у вказаному жилому будинку, що підтверджується довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 252 від 17 червня 2015 року. Державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що її батько [PERSON] за життя не зареєстрував свої майнові права на вказаний жилий будинок. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила встановити, що на момент смерті 27 червня 2012 року [PERSON] на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу від 19 вересня 1985 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори [PERSON], належав жилий будинок з надвірними будівлями житловою площею 55,8 кв.м., загальною площею 77,8 кв.м. у розмірі 1/1 частки, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Шевченка, 43, визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/1 частину жилого будинку з надвірними будівлями житловою площею 55,8 кв.м., загальною площею 77,8 кв.м., розташованого за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Шевченка, 43, після смерті [PERSON], який помер 27 червня 2012 року. У судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, про дату, час і місце розгляду справи позивач повідомлялась належним чином, у поданій суду заяві позивач позов підтримала і просила розглянути справу у її відсутності. У судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява, у якій відповідач просив розглянути справу у відсутності представника відповідача [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Першої Київської обласної державної нотаріальної контори не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи третя особа повідомлялася належним чином, до суду надійшла заява, у якій третя особа просила розглянути справу у відсутності представника третьої особи. Суд, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 червня 2012 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 252550, виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 03 липня 2012 року. 04 вересня 2012 року [PERSON] звернулась із заявою до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. Згідно заповіту від 21 листопада 2003 року, посвідченого секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області [PERSON], [PERSON] за життя на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження, а саме все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право, заповів своїй дочці [PERSON]. 11 липня 2015 року державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори [PERSON] було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з земельної ділянки загальною площею 0,1530 га у межах згідно з планом, що розташована по вул. Шевченка, 43 в с. Шевченкове (колишня назва с. Білогородка) Києво-Святошинського району Київської області, належної [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 309459, виданого 26 квітня 2006 року Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів на підставі рішення [PERSON] сільської ради № 9 від 25 грудня 2004 року, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010532902369, цільове призначення (використання) земельної ділянки 0,1530 га-для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3222480404:02:002:0063. Постановою державного нотаріуса Першої Київської обласної державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 червня 2015 року відмовлено [PERSON] у видачі на її ім»я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться в с. Білогородка, Києво-Святошинського району, Київської області, вул. Шевченка, 43, оскільки не надано правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно. Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 207/2012 Першої Київської обласної державної нотаріальної контори до майна померлого 27 червня 2012 року [PERSON]. На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина на жилий будинок № 43 (старий номер 31) по вул. Шевченка, в с. Білогородка, Києво-Святошинського району, Київської області. З наявних матеріалів справи вбачається, що за Договором від 19 вересня 1985 року [PERSON] продала, а [PERSON] купив жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Білогородка, Києво-Святошинського району, Київської області по вул. Шевченка під № 31 і розташований на присадибній земельній ділянці присадибних земель радгоспу ім. 60-річчя Жовтня. Відповідно до рішення № 527 [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 32 сесії 6 скликання від 16 липня 2014 року вирішено ліквідувати вулиці села Білогородка згідно з додатком № 1, затвердити перелік вулиць в с. Білогородка згідно з додатком № 2, затвердити перелік вулиць в с. Шевченкове згідно з додатком № 3, запропонувати Державному підприємству «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України внести відповідні зміни до реєстрів Міністерства юстиції України. Згідно довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 15 вересня 2015 року № 393 у зв»язку зі зміною генерального плану забудови с. Білогородка та формування меж населених пунктів земельна ділянка [PERSON] площею 0,1530 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд розташована в с. Шевченкове [PERSON] сільської ради по вул. Шевченка, 43 (бувша Шевченка, 31). Відповідно до довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 04 вересня 2012 року № 467 [PERSON] був зареєстрований і проживав до моменту своєї смерті в с. Білогородка, вул. Шевченка, 43, і разом з ним були зареєстровані і проживали його дочка [PERSON] і внук [PERSON]. У відповідності до матеріалів інвентаризаційної справи на об»єкт нерухомості, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Шевченка, 43, за результатами поточної інвентаризації змін не встановлено і загальна площа будинку становить 77,8 кв.м., житлова-55,8 кв.м.. Та обставина, що будинок № 43 по вул. Шевченка в с. Білогородка, Києво-Святошинського району, Київської області належав [PERSON], підтверджується також копією Будинкової книги для прописки громадян, що проживають в [INFO]. Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до вимог ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежності від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 Цивільного кодексу України. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, суд вважає доведеними позовні вимоги частково позивача [PERSON], а саме щодо визнання за нею права власності на жилий будинок № 43 по вул. Шевченка в с. Білогородка, Києво-Святошинського району, Київської області загальною площею 77,8 кв.м., жилою площею 55,8 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 27 червня 2012 року, і тому позов в цій частині вимог підлягає задоволенню. Щодо заявлених вимог позивача [PERSON] про встановлення того, що на момент смерті 27 червня 2012 року [PERSON] на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу від 19 вересня 1985 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори [PERSON], належав жилий будинок з надвірними будівлями житловою площею 55,8 кв.м., загальною площею 77,8 кв.м. у розмірі 1/1 частки, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Шевченка, 43, то вони не можуть бути задоволені судом, оскільки неможливим є встановлення факту належності майна особі, яка вже померла, і тому суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині вимог.

Outcome: partial