Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

У липні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, яким просила визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 18.05.2007 року Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром ВЕО № 466142 реєстр - 2 1380 на імя [PERSON]; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок (літера А1), 1938 року побудови, загальною площею 54,6 кв.м, сарай (літера Б, б1) загальною площею 24,2 кв.м, убиральня (літера В), сарай (літера Г), загальною площею 11,5 кв.м, навіс (літера Д), загальною площею 7,4 кв.м, огорожа (№6) в кількості 6 шт., водоколонка (№7), загальною площею 3,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Дніпро, вул.Гончарова, буд. 8. В обґрунтування позову, позивач вказала на те, що 20 липня 1987 року помер [PERSON], який був зареєстрований і проживав за адресою: [INFO]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме домоволодіння, яке розташовано за адресою: м.Дніпро, вул.Гончарова, буд. 8. Згідно з Технічним паспортом від 10.10.2003 року домоволодіння №8 по вул.Гончарова у місті Дніпро складається: житловий будинок (літера А1), 1938 року побудови, загальною площею 54,6 кв.м, сарай (літера Б, б1) загальною площею 24,2 кв.м, убиральня (літера В), сарай (літера Г), загальною площею 11,5 кв.м, навіс (літера Д), загальною площею 7,4 кв.м, огорожа (№6) в кількості 6 шт., водоколонка (№7), загальною площею 3,5 кв.м. У 1916 році [PERSON] уклав шлюб з [PERSON]; від шлюбу народилась донька - [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. 30 травня 1973 року померла [PERSON]. Після одруження, [PERSON] змінила прізвище на «Носенко». В період шлюбу з [PERSON] народилась донька - [PERSON], [INFO] (у шлюбі - [PERSON]). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 24 грудня 1975 року, за реєстром № 2-3890, яким заповідав усе своє майно своїй донці [PERSON], яка з 1967 року була зареєстрована у спірному домоволодінні і на момент смерті спадкодавця вона проживала у зазначеному домоволодінні і залишилася там проживати після смерті спадкодавця. У січні 1988 року [PERSON] прийняла спадщину шляхом фактичного володіння спадковим майном у встановлений законом строк, тобто протягом шести місяців після смерті [PERSON]. 19 серпня 2014 року [PERSON] (баба Позивачки) померла. [PERSON] після смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO], однак з 1997 року постійно проживала за адресою: [INFO]. У листопаді 1970 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON]; від шлюбу народилася донька [PERSON], 13 квітня 1972 року. 19 березня 1974 року мати позивача - [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON]. 05 вересня 2015 року [PERSON] (мати Позивача) померла, на дату смерті була зареєстрована за адресою: [INFO]. 08 вересня 2001 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Островську». Згідно зазначених родинних відносин [PERSON] (Позивач) є правнучкою [PERSON] Таким чином, на думку позивача, вона є єдиним спадкоємцем за законом на домоволодіння №8 по вул.Гончарова у м.Дніпро. У жовтні 2016 року позивач звернулася до нотаріальної контори з метою оформити своє право власності належним чином, то з'ясувалося, що право власності на це майно зареєстроване за [PERSON], [INFO], що доводилася невісткою спадкодавцю [PERSON], тобто жінкою сина спадкодавця [PERSON], який помер 13 лютого 1992 року, що зазначено у домовій книзі. Додатково нотаріус зазначила, що 18.05.2007 року відповідач отримала у Третій Дніпропетровській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на спадщину за законом на спадкове домоволодіння. При отримані цього свідоцтва відповідач повідомила, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті спадкодавця. Позивач вважає, що вказане свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на всю спадкову масу, не відповідає вимогам закону і [PERSON] не мала права па спадкування спірного майна, у звязку з чим, позивач вимушена звернутись до суду із зазначеною позовною заявою. Судом вірно визначено найменування третьої особи як Третя Дніпровська державна нотаріальна контора. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином засобами масової інформації, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Встановлено, що 20 липня 1983 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІІ КИ № 476340 від 21 липня 1983 року, виданим Кіровським РАГСом, актовий запис № 4504 (а.с.7), який на час смерті був зареєстрований, постійно мешкав у домоволодінні за адресою: м. Дніпро, вул.Гавриленко, 8, та був його власником (а.с.6,8-9,11-14). Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] 24 грудня 1975 року, посвідченим державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, усе належне йому майно останній заповідав [PERSON], яка була його дочкою (а.с.5,15). За життя [PERSON] та після його смерті [PERSON] проживала у будинку за адресою: м.Дніпро, вул.Гавриленко, 8, та прийняла спадщину після смерті батька, так як вона протягом шести місяців після його смерті фактично володіла спадковим майном (а.с.8-10). Відповідно до ст.548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Отже, житловий будинок за адресою: м.Дніпро, вул.Гавриленок, 8, був власністю [PERSON], та увійшов до спадкової маси після її смерті. 19 серпня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І КИ № 591880 від 20 серпня 2014 року, виданим Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №5859 (а.с.17). [PERSON] (у шлюбі [PERSON]), як дочка [PERSON], яка померла 19 серпня 2014 року була спадкоємцем першої черги за законом, майна своєї матері, а саме будинку № 8 по вул. Гончарова у м. Дніпро. 05 вересня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І КИ № 653242 від 08 вересня 2015 року, виданим Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 6897 (а.с.18). Дочка померлої [PERSON] - [PERSON] (після зміни прізвища у шлюбі [PERSON]), у свою чергу, була спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері. 01 вересня 2017 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом, було заведено спадкову справу № 507/2017 до майна померлої 05 вересня 2015 року матері [PERSON]. У звязку з тим, що відповідно до Інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 04.09.2017 року № 96238256, право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Гончарова, 8, зареєстровано не за спадкодавцем померлою [PERSON], а за іншою особою, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.47). Відповідно до Інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 22.08.2017 року №95322655, право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул.Гончарова, 8, зареєстровано за [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину, ВЕО № 466142 реєстр - 2-1380, 18.05.2007 року, виданого Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою (а.с.48). Відповідно до ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.16 ЦК України\~одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Відповідно до ч.1\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.2\~ст.1223 ЦК України\~право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.5\~ст.1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3\~ст.1296 ЦК України). Відповідно до\~ст.1301 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Пунктом 27\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відповідно до\~статті 1301 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у звязку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб. Судом встановлено, що позивач зверталась до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але постановою нотаріуса їй було відмовлено, у звязку з тим, що [PERSON] у 2007 році, на час життя [PERSON], спадкоємиці за заповітом майна свого батька [PERSON], власниці будинку за адресою: м.Дніпро, вул.Гончарова, 8, неправомірно, порушуючи право власності [PERSON] на належне їй майно, а саме на будинок №8 по вул.Гончарова в м.Дніпро, отримала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок № 8 по вул. Гончарова, 8 у м. Дніпро. Враховуючи вищенаведене, оскільки позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері [PERSON], яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину за своєю матірю [PERSON], яка у свою чергу правомірно прийняла спадкове майно за батьком [PERSON], враховуючи, що позивач в інший спосіб, окрім як звернутись до суду із вищевказаним позовом, не може захистити своє порушене право, суд вважає за можливе визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 18.05.2007 року Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром ВЕО № 466142 реєстр - 2 1380 на імя [PERSON], та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок (літера А1), 1938 року побудови, загальною площею 54,6 кв.м, сарай (літера Б, б1) загальною площею 24,2 кв.м, убиральня (літера В), сарай (літера Г), загальною площею 11,5 кв.м, навіс (літера Д), загальною площею 7,4 кв.м, огорожа (№6) в кількості 6 шт., водоколонка (№7), загальною площею 3,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Дніпро, вул.Гончарова, буд. 8. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2334 грн. 83 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved