overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

У липні 2014 року заявник [PERSON] звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про визнання особи недієздатною, заінтересована особа: Орган опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації. Свої вимоги заявник мотивував тим, що він є сином [PERSON], 1945 року народження, яка перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері з діагнозом хронічне нервово-психічне захворювання. Через хворобу [PERSON] не може розуміти значення своїх дій, керувати ними і потребує опіки. З цих підстав заявник просив суд визнати [PERSON] недієздатною. Заявник у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Представник Органу опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації у судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та постановити рішення відповідно до вимог чинного законодавства України. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом народження від 31 грудня 1983 року [NUMBER]. [PERSON] перебуває на обліку в Київському міському психоневрологічному диспансері № 3 з діагнозом хронічне нервово-психічне захворювання. (а.с. 5) Відповідно до висновку акту судово-психіатричної експертизи № 864 від 14 жовтня 2014 року [PERSON], 1945 р.н. страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді Судинно-атрофічної деменції. [PERSON] за своїм психічним станом не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над нею опіки. Частиною 1 статті 30 ЦК України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Згідно з ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Статтею 237 ЦПК України визначено, що заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Аналізуючи зміст наведеної норми, суд вважає, що [PERSON] є належним заявником у даній справі, оскільки є рідним сином [PERSON] (а.с. 11) Зважаючи на те, що [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад, внаслідок якого вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд приходить до висновку про необхідність визнати [PERSON], 1945 року народження, недієздатною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

У липні 2014 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, зазначивши, що згідно із договором купівлі-продажу від 10.06.1997, посвідченого державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Криворотько В.М. зареєстрованого в реєстрі за №1-3418, заявнику належить квартира [ADDRESS]. Даний договір був зареєстрований в КП «ДМБТІ» за зареєстрованим номером 65, про що свідчить відмітка в даному договорі. При укладенні договору купівлі-продажу від 10.06.1997 нотаріусом було не вірно зазначено прізвище заявника на українській мові, а саме «[PERSON]», однак згідно паспортних даних його прізвище - «[PERSON]». У зв'язку з викладеним заявник просить визнати, що договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідчений державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Криворотько В.М. та зареєстрованого в реєстрі за №1-3418 належить - «[PERSON]». В судове засідання представник заявника не з'явився, надавши заяву з проханням слухати справу в її відсутності, на задоволені заяви наполягала. Представник заінтересованої особи - Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, надавши заяву в якій просили слухати справу у відсутність їх представника, щодо задоволення заяви не заперечували. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно із договором купівлі-продажу від 10.06.1997, посвідченого державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Криворотько В.М. зареєстрованого в реєстрі за №1-3418, [PERSON] продала [PERSON] квартиру [ADDRESS]. При укладенні договору купівлі-продажу від 10.06.1997 нотаріусом було не вірно зазначено прізвище заявника на українській мові, а саме «[PERSON]», тоді як згідно паспортних даних його прізвище - «[PERSON]». Факт належності заявнику договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 10 червня 1997 року посвідченого державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Криворотько В.М. зареєстрованого в реєстрі за №1-3418, підтверджується наявними у матеріалах справи документами: копією паспорту заявника, копією ідентифікаційним номером, свідоцтвом про одруження, наявними в матеріалах справи. Факт встановлення належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, оскільки надає йому можливість вільно розпорядитись своєю власністю. За змістом п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові якої, що зазначено в документі, не збігається з прізвищем, ім'ям, по-батькові, зазначеним в паспорті. Таким чином, вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

У липні 2014 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт належності [PERSON], [INFO], уродженця с. Оленівка Солонянського району Дніпропетровської області, померлому [INFO] року, договору купівлі-продажу 1/5 частини домоволодіння [ADDRESS] у м. Дніпропетровську, посвідченого 16 квітня 1969 року державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори за реєстром № 1-3739, в якому покупцем зазначений [PERSON]. В обґрунтування позову заявник зазначає, що [PERSON] - його дідусь, який помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 21.02.2014 року відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 1464. Згідно договору купівлі-продажу, посвідченому державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори 16 квітня 1969 року за реєстром № 1-3739, йому належала 1/5 частина домоволодіння [ADDRESS] у м. Дніпропетровську. У зазначеному правовстановлюючому документі його прізвище зазначено помилково на українській мові як «[PERSON]», що не відповідає дійсності. [PERSON] помер, залишивши заповіт на ім'я заявника. Факт встановлення належності документу необхідний заявнику, щоб оформити свої спадкові права на домоволодіння. У судове засідання заявник не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, свої заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Представник Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року в с. Оленівка Солонянського району Дніпропетровської області, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] (а.с. 11). У даному документі вірно зазначено прізвище «[PERSON]». Як вбачається з матеріалів справи у Договорі купівлі - продажу від 16.04.1969 року, реєстровий номер 1-3739 зазначено прізвище покупця «[PERSON]», тоді як правильне, відповідно до паспорту «[PERSON]» (а.с. 8-9). Таким чином, у Договорі купівлі - продажу від 16.04.1969 року була допущена помилка прізвища діда заявника, а саме: замість «[PERSON]» було зазначено «[PERSON]». Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне встановити факт, належності Договору купівлі - продажу від 16 квітня 1969 року, посвідчений державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Слободян Е.Б. - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

У липні 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на те, при зверненні до Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м.Маріуполя Донецької області для оформлення пенсії йому було відмовлено, оскільки при заповненні першої сторінки його трудової книжки, зроблено помилку у прізвищі, а саме замість вірного «[PERSON]», вказано «[PERSON]», де літера «ч» перекреслено. В теперішній час з метою оформлення пенсії виникла необхідність у встановленні факту належності заявнику трудової книжки, виданої 22.07.1971 року. Заявник [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав заяву в якій заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду в Іллічівському районі м.Маріуполя Донецької області до суду не з'явився, надіслав заяву із проханням розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява знайшла своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 22.07.1971 року [PERSON] була видана трудова книжка, де невірно вказано його прізвище та з часом внесено виправлення. Як вбачається з копії паспорта серії [NUMBER] виданого іллічівським РВ УМВС України в м.Маріуполі від 26.12.1997 року та з картки платника податків прізвище заявника вказано «[PERSON]». У атестаті №4017, прізвище вказано «[PERSON]». У відповідності з ч.2 ст.256 ЦПК України справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян розглядаються судом, коли діючим законодавством не визначено іншого порядку їх встановлення. В іншому порядку, окрім судового, встановити зазначений факт заявник [PERSON] не в змозі. За таких обставин, суд вважає, що заява [PERSON] знайшла своє підтвердження наданими доказами і підлягає задоволенню, оскільки представленими документами встановлено, що трудова книжка видана 22.07.1971 року належить [PERSON], [INFO]. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

У липні 2014 року заявник звернулася до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту родинних відносин. Заявник посилається на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. За законом заявник з сестрою [PERSON] є її спадкоємцями першої черги. У зв'язку із прийняттям спадщини виявилося, що немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки у свідоцтві про народження заявника по-батькові матері записано «[PERSON]», тоді як всі інші документи свідчать про правильність написання - «[PERSON]». Вказані протиріччя позбавляють заявника можливості прийняття спадщини в порядку спадкування за законом. Тому для усунення протиріч виникла необхідність звернення до суду. Заявник в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі, підтримує заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про можливість слухання справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER], виданого 02 січня 1951 року, по-батькові матері вказано (російською мовою) - «[PERSON]» (а. с. 8). Свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 10 вересня 2013р., (а. с. 6), Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, (а. с. 7), копія паспорта серія [NUMBER], виданого 28 серпня 2002р. Магдалинівським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, (а. с. 5), свідчать про правильність по-батькові померлої матері заявника - «[PERSON]». Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Із матеріалів справи вбачається, що померла [PERSON] дійсно є матір'ю заявника, також судом встановлено, що заявникові встановлення факту родинних відносин має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину батьків. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

У липні 2014 року заявник звернулася до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту родинних відносин. Заявник посилається на те, що [INFO]. року померла її мати - [PERSON]. За законом заявник з сестрою є її спадкоємцями першої черги. У зв'язку із прийняттям спадщини виявилося, що немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки у свідоцтві про народження заявника по-батькові матері записано «[PERSON]», тоді як всі інші документи свідчать про правильність написання - «[PERSON]». Вказані протиріччя позбавляють заявника можливості прийняття спадщини в порядку спадкування за законом. Тому для усунення протиріч виникла необхідність звернення до суду. Заявник в судовому засіданні підтримала вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про можливість слухання справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження заявника, [NUMBER], виданого 13 липня 1955р., по-батькові матері вказано - «[PERSON]» (а. с. 4). Свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 10 вересня 2013р., (а. с. 5), Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, (а. с. 7), копія паспорта серія [NUMBER], виданого 28 серпня 2002р. Магдалинівським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, (а. с. 8), свідчать про правильність по-батькові померлої матері заявника - «[PERSON]». Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Із матеріалів справи вбачається, що померла [PERSON] дійсно є матір`ю заявника, [PERSON] ( а. с. 12). Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

У липні 2014 року заявник звернулася до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник посилається на те, що [INFO] року померла її мати - [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт на ім'я у тому числі і заявника. У зв'язку із прийняттям спадщини заявник звернулася в нотаріальну контору, однак у заповіті виявилися протиріччя. При його складанні прізвище спадкоємця записано, як «[PERSON]», однак у всіх інших документах вірно прізвище - «[PERSON]». Вказані протиріччя позбавляють заявника можливості прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом. Тому для усунення протиріч виникла необхідність звернення до суду. Заявник в судове засідання не з`явилася, надавши письмову заяву, в якій підтримала вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про можливість слухання справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно паспорта серії [NUMBER], виданого Дніпропетровським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області 06 червня 2014р., прізвище заявника «[PERSON]» (а. с. 4). В заповіті, складеному 22 вересня 2006 року, посвідченому секретарем виконкому Очеретуватівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та зареєстрованого в реєстрі за № 53, [PERSON], [INFO], заповідала все своє майно декільком спадкоємцям, у тому числі і заявнику (а. с. 5). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] дійсно склала заповіт на ім'я у тому числі і заявника. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

У липні 2014 року заявник звернулася до суду з цією заявою, посилаючись на те, що в 2012 році познайомилася з [PERSON] [INFO], від якого в 2014 році завагітніла і має намір народити дитину. В 2014 році вони вирішили одружитися і звернулися з відповідною заявою до Відділу РАЦС Яготинського району м.Яготин. Однак, у реєстрації шлюбу їм було відмовлено у зв'язку з тим, що вона не досягла шлюбного віку, встановленого ч. 1 ст. 22 СК України. ЇЇ батьки, [PERSON] та [PERSON] не заперечують проти реєстрації шлюбу. Реєстрація шлюбу з [PERSON] відповідає її інтересам. Просила надати їй право на шлюб з [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити. [PERSON], [PERSON], [PERSON] проти заяви не заперечували. Представники Відділу РАЦС Яготинського району м.Яготин в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені. Заслухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. У відповідності до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як вбачається із матеріалів справи, заявник [PERSON], [INFO], на даний час не досягла шлюбного віку, який встановлено ст. 22 СК України. Згідно довідки лікарсько-косультативної комісії ЦРЛ Яготинської районної держаної адміністрації від 08.07.2014 року, вих. № 128, [PERSON] перебуває на обліку з приводу вагітності. Заінтересовані особи у справі не заперечують проти надання заявнику право на шлюб з [PERSON]. Враховуючи, що надання права на шлюб відповідає інтересам заявника, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

У липні 2014 року заявники звернулися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між ними та [PERSON]. На обґрунтування своїх вимог заявники зазначили, що [INFO] помер їх батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з двох земельних ділянок площею 2,3571 га та 2,5194 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Для оформлення спадщини після смерті батька вони звернулися до Красилівської державної нотаріальної контори. Для підтвердження родинних відносин з батьком вони пред'явили свідоцтво про їхнє народження, з якого виявилось, що у свідоцтвах про їх народження по батькові їхнього батька написано «[PERSON]» замість правильного по батькові «[PERSON]», як зазначено в свідоцтві про смерть. У зв'язку з цим постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.07.2014 державний нотаріус [PERSON] відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину після покійного батька. Крім того, підтвердження родинних відносин звільнить їх від сплати до Податкової інспекції 5% податку від вартості спадкового майна. На даний час внести зміни до актових записів про їхнє народження не має можливості через допущені розбіжності в написанні по батькові в їхніх актових записах № 32 та № 3, які б це підтверджували. Отже, на даний час виникла ситуація, при якій наявність свідоцтва про їхнє народження не підтверджує родинних відносин з спадкодавцем. Просять суд встановити факт родинних відносин, вказавши, що [PERSON], який помер [INFO], є їхнім батьком. У судове засідання заявники надіслали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Заінтересовані особи - [PERSON] та [PERSON]В в судове засідання не прибули, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності, щодо задоволення вимог заяви не заперечили. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвами про народження [PERSON] та [PERSON], державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 015118, виданим 26.01.2007, державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 979226, виданим 14.06.2007, заявами [PERSON], [PERSON] від 29.11.2013, заявою [PERSON] від 11.12.2013, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.07.2014, висновком про внесення змін до актового запису цивільного стану від 08.05.2014, висновком про внесення змін до актового запису цивільного стану від 08.05.2014 від 13.05.2014, свідоцтвом про народження [PERSON], випискою з погосподарської книги по Корчівській сільській раді за 1974-1975, довідками №№ 207, 208 від 16.07.2014 Корчівської сільської ради Красилівського району. Встановлення цього факту необхідно [PERSON] та [PERSON] для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи викладене,

Outcome: approved