Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права на спадщину. В позові в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне. 24.04.2009 року на підставі рішення суду він набув право власності в порядку спадкування на домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] Успадковане домоволодіння розташоване на земельній ділянці, яку він не зміг успадкувати через відсутність оригіналу державного акту на земельну ділянку. Строк позовної давності пропущені ним через досудове врегулювання спору з Управлінням Держгеокадастру України в Комінтернівському районі Одеської області стосовно отримання оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позовних вимог. Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, надано суду заяви про розгляд справи за відсутності сторони відповідача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до норм Цивільного законодавства України спадкоємством є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,050 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), що розташована на території [ADDRESS] що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 22.03.2001 року. [INFO] [PERSON] помер, про що 11.05.2007 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси зроблено відповідний актовий запис №670, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 11.05.2007 року. [PERSON] є спадкоємцем першої черги, сином померлого, що підтверджується свідоцтвом народження серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції одеської області, актовий запис №67 від 10.06.1962 року, де в графі батько записано - [PERSON]. Інші спадкоємці відсутні. Відповідно до ст.2 Закону України від 01.07.2004 р. №1952-1V «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. В той же час, здійснення державної реєстрації права власності в порядку, передбаченому цим законом, є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Стосовно вимоги позивача про поновлення строку позовної давності, то суд прийшов до такого. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною п'ятою статті 267 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Зазначені причини несвоєчасного звернення позивача до суду (звернення до управління Держгеокадастру у Комінтернівському районі Одеської області про надання оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку) за захистом порушеного права, суд вважає поважними, а тому поновлює строк позовної давності. За таких обставин суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1216-1218, 1221, 1261, 1297 ЦК України,

Outcome: approved