Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

У липні 2015 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначали, що на первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, служби у справах дітей виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука, перебувають неповнолітній [PERSON], [INFO], та малолітній [PERSON], [INFO]. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.06.2014 року (справа №524/1250/14-ц) у гр. [PERSON] відібрані діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а у гр. [PERSON] був відібраний малолітній [PERSON], [INFO], без позбавлення їх батьківських прав. Батько неповнолітнього [PERSON], [INFO], - [PERSON], помер [INFO]. Рішенням виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука №266 від 24.07.2014 року неповнолітньому [PERSON], [INFO] та малолітньому [PERSON], [INFO], надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Розпорядженням Голови Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області №164 від 13.08.2014 року діти влаштовані в прийомну сім'ю [PERSON] та [PERSON]. Службою у справах дітей виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука було проведено перевірку щодо усунення причин, які перешкоджають належному вихованню дітей в родині [PERSON] та [PERSON], та встановлено, що батьки не усунули жодної з причин, які стали підставою для відібрання у них дітей, також запропоновано надати відомості, що свідчили б про їх виправлення та виконання ними батьківських обов'язків, проте ними жодних доказів зміни способу життя не надано. Батьки спілкуються телефоном з [PERSON], ні матеріально, ні будь-яким іншим чином не піклуються про дітей, у їх вихованні жодної участі не приймають та не вживають жодних заходів, щоб повернути дітей у родину. Діти фактично позбавлені батьківського піклування та перебувають на повному утриманні та вихованні прийомних батьків [PERSON] та [PERSON] Вони забезпечують їх харчуванням, одягом та всім необхідним, доглядають та виховують їх. На даний час діти проживають у родині прийомних батьків, відвідують школу. Прийомні батьки оточили дітей увагою та створили добрі умови для життя, навчання та повноцінного розвитку дітей. Просили позбавити гр. [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO]; позбавити гр. [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], та накласти заборону на відчуження кімнати [ADDRESS] до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття. Представник позивача у судове засідання не прибула, попередньо надіславши до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомляли. Треті особи у судове засідання не прибули, попередньо надіславши до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Прокурор у судове засідання не прибула, не заперечувала проти розгляду справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності та взаємозв'язку приходить до наступного. Згідно зі ст. 164 п. 2 Сімейного кодексу України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що на первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, служби у справах дітей виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука, перебувають неповнолітній [PERSON], [INFO], та малолітній [PERSON], [INFO]. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.06.2014 року (справа №524/1250/14-ц) у гр. [PERSON] відібрані діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а у гр. [PERSON] був відібраний малолітній [PERSON], [INFO], без позбавлення їх батьківських прав. Таке рішення було прийняте у зв'язку із безпосередньою загрозою життю та здоров'ю дітей внаслідок неналежної участі батьків у вихованні дітей, відсутності піклування батьків про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, а також створення належних умов у побуті, зловживання відповідачів алкогольними напоями, ведення неналежного способу життя. Батько неповнолітнього [PERSON], [INFO], - [PERSON], помер [INFO]. Рішенням виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука №266 від 24.07.2014 року неповнолітньому [PERSON], [INFO] та малолітньому [PERSON], [INFO], надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Розпорядженням Голови Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області №164 від 13.08.2014 року діти влаштовані в прийомну сім'ю [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до п.8 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини», затвердженого постановою КМУ №866 від 24.09.2008 року, якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов'язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Службою у справах дітей виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука було проведено перевірку щодо усунення причин, які перешкоджають належному вихованню дітей в родині [PERSON] та [PERSON], та встановлено, що батьки не усунули жодної з причин, які стали підставою для відібрання у них дітей. Так, було здійснено виходи за місцем реєстрації та проживання відповідачів 19.05.2015 року та 18.06.2015 року, під час яких в квартирі перебували сторонні люди та відчувався запах алкоголю, батькам запропоновано надати відомості, що свідчили б про їх виправлення та виконання ними батьківських обов'язків, проте ними жодних доказів зміни способу життя не надано. Відповідно до повідомлення Кременчуцького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді №04/485 від 07.05.2015 року сім'я гр. [PERSON] та [PERSON] перебувала під супроводом їх центру протягом 2013-2014 років. Дану родину було рекомендовано зняти з соціального супроводу з негативним результатом. Спеціалістами центру неодноразово проводились бесіди щодо подолання алкогольної залежності, пошуку роботи, відвідування дітей та можливості їх повернення додому. Проте, всі зусилля не привели до позитивного результату. Гр. [PERSON] та [PERSON] відмовились від подальшого спілкування та виправлення своїх помилок. На зв'язок сім'я не виходить, дверей не відчиняє. Батьки спілкуються телефоном з [PERSON], ні матеріально, ні будь-яким іншим чином не піклуються про дітей, у їх вихованні жодної участі не приймають та не вживають жодних заходів, щоб повернути дітей у родину. Діти фактично позбавлені батьківського піклування та перебувають на повному утриманні та вихованні прийомних батьків [PERSON] та [PERSON] Вони забезпечують їх харчуванням, одягом та всім необхідним, доглядають та виховують їх. На даний час діти проживають у родині прийомних батьків, відвідують школу. Прийомні батьки оточили дітей увагою та створили добрі умови для життя, навчання та повноцінного розвитку дітей. Рішенням Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області від 25.06.2015 № 243 надано висновок про доцільність позбавлення гр. [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO], та про доцільність позбавлення гр. [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] Органом опіки та піклування виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука встановлено, що неповнолітньому [PERSON], [INFO], на праві власності належить кімната [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради згідно розпорядження №1297/А від 27.01.2015 року. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Разом з тим, відповідачі, як батьки самоусунулась від виховання дітей та нехтують батьківськими обов'язками: не виявляють турботи щодо своїх дітей, не цікавляться їх особистим життям, здоров'ям та вихованням, що протирічить принципам Конвенції ООН про права дитини та вимогам статей 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Також, ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. З врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що невиконання відповідачами своїх батьківських обов'язків дає підстави для задоволення позову. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved