Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до Печерського районного міста Києва з позовом та просив стягнути з відповідача кошти у розмірі 278 121,61 грн., що станом на 18.11.2015 року за офіційним курсом НБУ становить 11 700 доларів США - як сплата основного боргу; кошти у розмірі - 67 832,65 грн. - як сплата пені; кошти у розмірі - 69 896,35 грн. - як сплата інфляційних; кошти у розмірі - 6 694,87 грн. - як сплата 3% річних. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 травня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого відповідач взяв у позивача грошові кошти в розмірі 11 700 доларів США, що станом на 18.11.2015 за офіційним курсом НБУ становить - 278 121,61 грн., які зобов'язався повернути не пізніше 30 червня 2013 року. В порушення свого зобов'язання, станом на 18.11.2015 року відповідач кошти не повернув. [PERSON], знаючи про існуючий борг добровільно його не сплатив, чим порушив права позивача на отримання вказаної суми протягом тривалого часу. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача подав до суду заяву, в просив розглядати справу без його участі та участі позивача. Відповідач про місце, день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 травня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого відповідач взяв у позивача грошові кошти в розмірі 11 700 доларів США. 15 травня 2013 року [PERSON] написав розписку, якою підтвердив факт отримання від [PERSON] коштів у розмірі 11 700 доларів США. Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість [PERSON] складає: 278 121,61 грн., що станом на 18.11.2015 року за офіційним курсом НБУ становить 11 700 доларів США - як сплата основного боргу; кошти у розмірі - 67 832,65 грн. - як сплата пені; кошти у розмірі - 69 896,35 грн. - як сплата інфляційних; кошти у розмірі - 6 694,87 грн. - як сплата 3% річних Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У постанові Верховного суду України від 18 вересня 2013 року (справа №6-63цс/13) зазначено, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] передав відповідачу кошти у розмірі 11 700 доларів США, які останній мав повернути до 30 червня 2015 року. Однак, позичальник не виконав свої зобов'язання за договором позики та кошти не повернув. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що [PERSON] в строк, встановлений договором, не повернув кошти, які були отримані ним в позику, [PERSON] в силу вимог ст. ст. 549, 625 ЦПК України має право на стягнення пені, інфляційних збитків та трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов'язання. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення на користь позивача боргу за договором позики, пені, інфляційних збитків та трьох відсотків річних. Відповідно до ст. 88 ЦПК України також необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати - сплачений судовий збір в розмірі 4 225 грн. 45 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved