Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким визнати дії відповідача неправомірними, зобов'язати відповідача сплатити на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 155 грн. 92 коп., а саме: 3% річних у розмірі 1 грн. 64 коп., збільшення боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 14 грн. 88 коп., неустойка у розмірі 139 грн. 40 коп., та сплатити моральну шкоду. В обґрунтування позову він зазначає, що ним було придбано «Інтернет - планшет Ainol Novo AX1 8G White Silver» вартістю 1 394 грн. 10 лютого 2014 року він звернувся до авторизованого сервісного центру відповідача з проханням про гарантійне усунення недоліків товару, а саме: у товарі перестав відтворюватися звук. На бланку квитанції відповідача за замовчуванням встановлений орієнтовний строк сервісного обслуговування 90 днів. В присутності приймальника, позивач особисто виправив цей термін на 14 днів в обох бланках квитанцій. 07 березня 2014 року він отримав відремонтований товар, про свідчить відмітка у товарному чеку, зроблена при видачі товару. У зв'язку з тим, що відповідач повернув полагоджений товар знехтувавши термін, він побажав отримати неустойку. В той же день, працівнику сервісного центру ним була передана заява із вимогами. 12 березня 2014 року відповідач надав відповідь на заяву, в якій зазначено, що за його даними термін проведення ремонту не перевершив 14 днів. З даною заявою відповідач категорично не згоден, оскільки з 10 лютого 2014 року по 07 березня 2014 року минуло 25 днів. Отже, термін ремонту перевищив 10 днів. Тому, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не з'явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив суд розглядати справу без його участі, проти винесення заочного рішення суду не заперечував. Представник відповідача у судове засідання не з'явився про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України від 01 грудня 2005 року № 3161 «Про захист прав споживачів» - у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни, безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк, відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У судовому засіданні встановлено, що 27 грудня 2013 року позивач придбав у відповідача «Інтернет - планшет Ainol Novo AX1 8G White Silver» вартістю 1 394 грн. (а.с. 4). 10 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до авторизованого сервісного центру мультимаркету «Fotomag», що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ударників, 27, з проханням про гарантійне усунення недоліків, оскільки у придбаному товарі перестав відтворюватися звук. Того ж дня, товар був прийнятий на діагностику з визначенням гарантійного ремонту, що підтверджується квитанцією № Кв-0001222 (а.с. 4). 07 березня 2014 року позивач отримав товар після гарантійного ремонту. Відповідно до п. 9 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів», при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. При усуненні недоліків шляхом заміни комплектуючого виробу або складової частини товару, на які встановлено гарантійні строки, гарантійний строк на новий комплектуючий виріб і складову частину обчислюється починаючи від дня видачі споживачеві товару після ремонту. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 12 квітня 1996 року N 5, судам слід мати на увазі, що неустойка (штраф, пеня) стягується лише тоді, коли це передбачено укладеним сторонами договором чи відповідним нормативним актом. Пеня за порушення договору нараховується і стягується у відсотковому відношенні до суми заборгованості за кожний день прострочки, в тому числі за святкові, неробочі й вихідні дні. Неустойка, передбачена п. 7 ст. 14 Закону, застосовується в разі пред'явлення споживачем протягом гарантійного строку вимог про безоплатне усунення недоліків товару, а на випадки затримки задоволення вимог споживача про вжиття інших заходів захисту дія цієї норми не поширюється. Разом з тим, коли споживач у зв'язку з невиконанням виготівником (виконавцем, продавцем) його вимоги про усунення недоліків товару змінює цей захід захисту на інший, він не втрачає права на одержання зазначеної неустойки за період, що передував такій зміні. Якщо товар, про усунення недоліків якого заявлено вимогу, належить до групи товарів, що входять до передбаченого Кабінетом Міністрів України обмінного фонду і споживач вимагає надання йому на час ремонту аналогічного товару, зазначена неустойка виплачується і за час ненадання такого товару, і за час затримки ремонту. Оскільки, гарантійний ремонт відповідачем було проведено не у встановлений законодавством чотирнадцятиденний строк, а з затримкою в 10 днів, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути неустойку за кожний день затримки усунення недоліків понад встановлений строк у розмірі 1% від ціни товару, що в сумі за 10 днів затримки складає 139 грн. 40 коп. Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача 3 % річних від несплаченої суми та суми збільшення боргу з урахуванням інфляції, то дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки правовідносини, що склалися між сторонами регулюються ЗУ «Про захист прав споживачів», а стягнення 3% річних та індексу інфляції відповідно до ст. 625 ЦК України розповсюджується лише на грошові зобов'язання. Що стосується позовних вимог щодо визнання дій відповідача неправомірними, то приходжу до висновку, що вони також не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не було зазначено та обґрунтовано, які саме дії відповідача необхідно визнати протиправними та підстави визнання їх неправомірними. Що стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 04 грн. 08 коп., то вони задоволенню також не підлягають з наступних підстав. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України від 01 грудня 2005 року № 3161 «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За змістом п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України від 01.12.2005 року № 3161 «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, лише за умови її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що продукція, яку придбав позивач у відповідача, була небезпечна для життя і здоров'я людей, суд вважає що не має підстав для відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, позивачка звільнена від оплати судових витрат, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial