Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

У липні 2017 року позивач - [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна дійсним, посилаючись на те, що 02 вересня 2000 року вона [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], з другої сторони, уклали договір № 1-72 купівлі-продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS]. Вказаний договір купівлі продажу був посвідчений на Універсальній Товарній Біржі Миколаївська Нерухомість 2000, в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю № 1-72 від 02.09.2000р., та 06.09.2000 року право власності за позивачем було зареєстровано в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 5895. Дана угода була виконана сторонами повністю. На теперішній час позивачу стало відомо, що вищезазначений договір купівлі продажу нерухомого майна необхідно в судовому порядку визнати дійсним. Сторони при укладені договору купівлі продажу керувалися ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», відповідно до якої, угоди, які зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, тому позивач вважала, що договір укладено згідно вимог чинного на той час законодавства. На підставі вищевикладеного позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надали заяви, в яких позовні вимоги визнали, справу просили розглядати у їх відсутність. Представник третьої особи Універсальна Товарна Біржа Миколаївська Нерухомість 2000 був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. Суд, дослідивши надані позивачем письмові докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Згідно до ст.ст. 47, 227 ЦК УРСР (в редакції ЦК 1963р.), які діяли на момент виникнення правовідносин між сторонами, коли одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати її дійсною. Судом встановлено, що 02 вересня 2000 року [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], з другої сторони, уклали договір № 1-72 купівлі-продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS]. Вказаний договір купівлі продажу був посвідчений на Універсальній Товарній Біржі Миколаївська Нерухомість 2000, в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю № 1-72 від 02.09.2000р., та 06.09.2000 року право власності за позивачем було зареєстровано в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 5895. На теперішній час у позивача виникла необхідність провести відчуження вказаного будинку, однак через невідповідність даного договору вимогам закону, позивач позбавлена можливості провести відчуження належної їй нерухомості. На підставі викладеного, суд вважає за можливе, відповідно до норм ч.2 ст.47 ЦК УССР задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved