Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

У липні 2013 року до суду надійшла Товариства з обмеженою відповідальністю «Росбан» (далі ТОВ «Росбан») до [PERSON] відшкодування збитків заподіяних злочином. У позовній заяві зазначено, що 28.07.2008 року [PERSON], перебуваючи на посаді директора ТОВ «Алмаз В», уклав договір з позивачем про надання поворотної фінансової допомоги у сумі 542.000 грн. зі строком повернення до 29.10.2009 року. 18.08.2008 року [PERSON], як директор ТОВ «Алмаз В», уклав договір з позивачем про надання поворотної фінансової допомоги у сумі 250.000 грн. зі строком повернення до 31.12.2009 року. 16.09.2008 року [PERSON], перебуваючи на посаді директора ТОВ «Алмаз В», уклав договір з позивачем про надання поворотної фінансової допомоги у сумі 1.250.000 грн. зі строком повернення до 18.11.2009 року. Кошти були перераховані на рахунок ТОВ «Алмаз». За несвоєчасне повернення коштів у п.4 договорів передбачено штраф. Неповерненням коштів у строки завдана матеріальна шкода у розмірі 2.825.286,28 грн. з врахуванням штрафних санкцій, індексу інфляції та 3% річних, які позивач просить стягнути з відповідача, якого засуджено вироком Шевченківського районного суду за ч. 2 ст. 366 КК України та ч.2 ст. 367 КК України, за те, що не маючи відповідного погодження з загальними зборами товариства уклав договори з ТОВ «Росбан», однак гроші у строки не повернув, чим заподіяв збитки ТОВ «Росбан». Цивільний позов ТОВ «Росбан» залишено без задоволення. Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду від 05 липня 2013 року скасовано вирок у частині відмови у задоволення цивільних позовів ТОВ «Росбан» та ТОВ «Алмаз В» про відшкодування матеріальної шкоди, у решті вирок суду залишено без зміни. Цивільні позови повернуті для розгляду у порядку цивільного судочинства. З огляду на викладене представник позивача просить стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росбан», ідентифікаційний код юридичної особи 33927612, місцезнаходження: 07400, Київська область, м. Бровари, бульвар. Незалежності, 16, матеріальні збитки, завдані кримінальним правопорушенням, у розмірі 1 916 709 грн. У судовому засіданні представник відповідача підтримав позов у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та долучених для огляду матеріалах кримінальної справи. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив, посилався на те, що він не брав гроші і не може пояснити суму позовних вимог до нього, зазначивши, що ТзОВ «Росбан» надав фінансову допомогу, половина суми якої була повернута, інша половина залишилась, тому оскільки він звільнився з посади директора суму має повернути наступний директор, чому цього не зроблено він не знає. Третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Алмаз В» у судове засідання не з'явилася , про час і місце судового засідання повідомлена. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи та кримінальної справи № 1-25211 - провадження № 1/2610/122/2012, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2012 року (справа 1-25211 - провадження № 1/2610/122/2012) [PERSON] засуджено за ч.2 ст.366, ч.2 ст. 367 КК України за вчинення передбаченого зазначеними статтями злочину. На підставі ст. 5 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. У вироку суд зазначив, що заявлені до [PERSON] цивільні позови ТОВ «Алмаз» про стягнення 1.151.400 грн. та ТзОВ «Росбан» про стягнення 2.825.286,28 грн., з яких 1.916.709 грн. - сума основного боргу, решта індекс інфляції та штрафні санкції, залишені без задоволення з посиланням на те, що [PERSON] є неналежним відповідачем. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 05 липня 2013 року за апеляцією цивільних позивачів ТОВ «Алмаз» та ТзОВ «Росбан», які просили скасувати вирок суду, посилаючись, зокрема на позбавлення їх права звернення до суду з цивільними позовами про відшкодування збитків, спричинених злочином, постановлено задовольнити частково апеляційні скарги та скасувати вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2012 року щодо [PERSON] в частині вирішення цивільних позовів ТОВ «Алмаз» та ТзОВ «Росбан». Звертаючись до суду у порядку цивільного провадження з позовом до [PERSON], ТзОВ «Росбан», посилаючись на встановлені вироком суду обставини, просив стягнути з [PERSON] грошові кошти у сумі 1.916.709 грн., які не були повернуті у передбачені умовами договорів строки, чим заподіяно матеріальну шкоду ТзОВ «Росбан». У відповідності із ст. 1166 ЦК України про загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду та п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 з послідуючими змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» «шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи». Як вбачається із матеріалів справи, вироком суду встановлено, що [PERSON] як службова особа, займаючи посаду директора ТОВ «Алмаз В», внаслідок несумлінного ставлення до покладених на нього обов'язків, не маючи відповідного погодження із загальними зборами ТОВ «Алмаз», обов'язковість якого передбачена п.»м» 8.5 Статуту ТОВ «Алмаз В», у період з 28 липня по 16 вересня 2008 року уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Росбан» (далі ТзОВ «Росбан») договори про надання поворотної фінансової допомоги, згідно із якими ТОВ «Алмаз В» отримало грошові кошти у сумі 1.916.709 грн., які не були повернуті у передбачені умовами договорів строки, чим заподіяно матеріальну шкоду ТзОВ «Росбан». Висновки суду підтверджені ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 05 липня 2013 року, якою зазначено, що доведена винуватість [PERSON] у службовому підробленні, тобто внесенні службовою особою до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей, що причинили тяжкі наслідки, а також у службовій недбалості, тобто у неналежному виконанні службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки. Згідно із ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Із змісту пояснень відповідача за матеріалами кримінальної справи слідує, що він заперечив свою вину у підробленні договору про надання зворотної фінансової допомоги від 15.01.2008 року неповерненні боргу, оскільки при звільненні з посади директора він залишив сировину на суму 1.100.000 грн., зворотнє ПДВ на суму 250.000 грн. і 120.000 грн має повернути ТД «Вінницькі кристали», що спростовує спричинення завданої шкоди. У судовому засіданні відповідач заперечуючи проти позову, посилався на те, що він не брав гроші і не може пояснити суму позовних вимог до нього,зазначивши що ТзОВ «Росбан» надав фінансову допомогу, половина суми якої була повернута, інша половина залишилась, тому оскільки він звільнився з посади директора суму має повернути наступний директор, чому цього не зроблено він не знає. Досліджуючи матеріали цивільної та кримінальної справ, яка оглянута у судовому засіданні, судом встановлено наступне. 28.07.2008 року [PERSON], займаючи посаду директора ТОВ «Алмаз В», без погодження з учасниками товариства, рішення загальних зборів, як передбачено Статутом товариства, уклав договір з ТОВ «Росбан» про надання поворотної фінансової допомоги, згідно із яким ТОВ «Росбан» було перераховано 541.709 грн. на банківський рахунок ТОВ «Алмаз В» із строком повернення 29 жовтня 2008 року. За таким же договором між тими ж сторонами про надання поворотної фінансової допомоги від 18.08.2008 року ТОВ «Росбан» було перераховано 125.000 грн. на банківський рахунок ТОВ «Алмаз В» із строком повернення 31.12.2008 року. За таким же договором між тими ж сторонами про надання поворотної фінансової допомоги від 16.09.2008 року ТОВ «Росбан» було перераховано 1.250.000 грн. на банківський рахунок ТОВ «Алмаз В» із строком повернення 17.11.2008 року. Умови зазначені у договорах щодо повернення отриманих сум у встановлені строки не були виконані. Отже, як слідує із встановлених фактів вироком суду всього незаконними діями [PERSON] не повернуто 1.916.709 грн. На пропозицію суду про надання письмових пояснень в ухвалі від 23.09.2013 року про відкриття провадження у даній справі (а.с.33) не прореагував, хоча ця ухвала ним була оскаржена до апеляційного суду щодо підсудності. Пояснення відповідача у судовому засіданні різняться від його заперечень щодо завданих позивачу збитків, про які йдеться у матеріалах кримінальної справи, у тому числі у вироку суду та ухвалі судової колегії Апеляційного суду. У процесі розгляду даної справи письмових заперечень з обґрунтуванням доводів відповідачем не надано. Його пояснення у судовому засіданні про те, що він не брав гроші і не може пояснити суму позовних вимог до нього,зазначивши що ТзОВ «Росбан» надав фінансову допомогу, половина суми якої була повернута, інша половина залишилась, тому оскільки він звільнився з посади директора суму має повернути наступний директор, чому цього не зроблено він не знає не були обґрунтовані відповідними посиланнями на докази, не було заявлено клопотань про надання ним документів на спростування зазначених висновків щодо суми позовних вимог, не надано доповнень за результатами дослідження матеріалів справи. Положеннями ст. 60 ЦПК України про обов'язки доказування і подання доказів, визначено, що ожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. (ч.1) Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. (ч.2) Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.(ч.3) Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4) Таким чином, за недоведеністю заперечень протии позовних вимог відповідачем [PERSON] суд дійшов висновку про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Росбан» до [PERSON] про стягнення на користь позивача матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням, у розмірі 1.916.709 грн. та стягнення судових витрат у сумі 3 654 на користь держави. На підставі ст.ст. 15, 16, 1166 ЦК України та

Outcome: approved