Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 8,6036 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 06 грудня 2015 року. В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що 16 грудня 2015 року помер її батько [PERSON]. Після смерті батька залишилося спадкове майно, а саме: квартира [ADDRESS] та земельна ділянка площею 8,6036 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. Вона є спадкоємцем після померлого. Вона звернулася до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом. 25 серпня 2016 року державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальною контори Дніпропетровської області [PERSON] їй було видане свідоцтво про право на спадщину за законом тільки на квартиру [ADDRESS]. Державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку їй було відмовлено, у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на зазначене спадкове майно. За життя її батько [PERSON] втратив оригінал Державного акту на право власності на землю серії ЯЖ № 389268. У звязку з тим, що вона не може отримати свідоцтво про право власності на спадщину після померлого батька, вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. У судове засідання представник позивача не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 16 березня 1994 року Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області за реєстровим № 3-616 і який було 10 червня 1994 року зареєстровано КП Павлоградське МБТІ в реєстровій книзі за № 5-94, [PERSON] був власником квартири [ADDRESS]. На підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЖ № 389268 від 22 жовтня 2008 року, [PERSON] був власником земельної ділянки, наданої йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,6036 га у межах згідно з планом, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю. 06 грудня 2015 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є позивач [PERSON], яка є рідною дочкою померлого. [PERSON], у встановлений законодавством строк, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. 25 серпня 2016 року державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальною контори Дніпропетровської області [PERSON] позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину за законом тільки на квартиру [ADDRESS]. Державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку позивачу було відмовлено, у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на зазначене спадкове майно. Як було встановлено в судовому засіданні, оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а саме Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 389268 від 22 жовтня 2008 року, виданий на ім'я [PERSON], яка була надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,6036 га у межах згідно з планом, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, було втрачено за життя [PERSON]. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved