Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним і [PERSON], зареєстрований 07 травня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~186. В обґрунтування позову зазначав, що з 07 травня 2011 року він перебуває у шлюбі із [PERSON], від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, різні характери та погляди на сімейне життя, у звязку з чим між ними часто виникали сварки. На даний час подружніх відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо за різними адресами. Примирення, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливими і суперечать його інтересам. Позивач [PERSON] у суді позов підтримав, просив суд задовольнити його, оскільки сторони з 26 червня 2017 року проживають окремо, подружніх відносин не підтримують. Відповідач [PERSON]у судовому засіданні позов визнала, проти розірвання шлюбу вона не заперечувала, оскільки за наданий судом час примирення подружжя не відбулося. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 07 травня 2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~186. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що з 26 червня 2017 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, за час, що надавався судом, примирення подружжя не відбулося, позивач на розірванні шлюбу наполягає, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, відповідач теж просить розірвати шлюб. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved