Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

У листопаді 2016 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 184257 грн. 95 коп. за договором фінансового лізингу №К200А!0000542599 від 09.12.2013, посилаючись на ті підстави, що на підставі заяви про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу відповідач вивив бажання щодо приєднання до умов і правил надання банківських послуг, що розміщенні на веб-сайті. Заява про приєднання до умов та правил фінансового лізингу, додатки до неї, умови та правила надання банківських послуг, а також тарифи разом складають договір фінансового лізингу, що укладений на підставі ст. 633, 634 ЦК України. Згідно договору лізингу відповідач отримав від позивача у платне користування транспортний засіб «Toyota» номерні знаки АА7836ОЕ, натомість відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати лізингові платежі, однак у порушення норм закону та умов договору зобов'язання належним чином не виконані, внаслідок чого утворилася заборгованість. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив слухати справу у відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 2). Відповідач в судові засідання не з'явився повторно, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову суду не надав, про поважність причин неявки суд не повідомив (а.с. 28, 29, 32, 33). Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності не з'явившихся осіб на підставі наявних у справі доказів згідно ч. 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що на підставі заяви про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу №Л200А!0000542599 від 09.12.2013 [PERSON] виразив своє бажання щодо приєднання до умов та правил надання банківських послуг, що розміщенні на веб-сайті являється лізинговим договором (а.с. 4). Відповідач згідно умов договору отримав від ТОВ «Автокредит Плюс» у платне користування транспортний засіб «Toyota», модель Camry, рік випуску 2012, тип ТЗ седан, №кузова/шасі: JTNBF4FKX03018233, реєстраційний номер: АА7836ОЕ та зобов'явся сплачувати щомісячні платежі, пов'язані з виконанням договору лізингу у строк та у розмірі, встановлених у додатку 2 графік лізингових платежів з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний транспортний засіб відповідно до свідоцтва про право власності належить на праві власності ТОВ «Автокредит Плюс» (а.с. 5). Згідно розрахунку заборгованості за договором №К200А!0000542599 від 09.12.2013 станом на 19.10.2016 заборгованість відповідача перед позивачем складає 301493 грн. 20 коп., що складається із: 184257 грн. 95 коп. заборгованість по залишку вартості предмету лізингу; 57319 грн. 15 коп. заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; 10413 грн. 81 коп. заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу; 49502 грн. 29 коп. заборгованість з пені (а.с. 3). Позивачем надсилалося на адресу відповідача вимога від 17.06.2016 №054 щодо сплати заборгованості по договору лізингу №К200А!0000542599 від 09.12.2013 (а.с. 7-9). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв'язку, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 79 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved