Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним вище позовом, у якому просила стягнути із [PERSON], [INFO], на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову [PERSON] зазначала, що з квітня 2007 року стала проживати однією сім'єю із [PERSON] Від спільного проживання у них народився син - [PERSON], [INFO]. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. З підстав стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини змушена звернутися до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. 25 вересня 2017 року надала письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду неповідомлені. Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні факти й відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог статті 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин першої та другої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено частиною першою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З матеріалів справи встановлено, що сторони у справі проживали однією сім'єю. З копії свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що [INFO] народився у місті Бровари Київської області народився [PERSON]. Батько - [PERSON]. Мати - [PERSON] (а.с.3). У зв'язку із викладеним вище, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, виходячи з тих обставин, що обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається на обох батьків, відповідач є працездатною особою, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню й з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їхньої дитини у розмірі - ? частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення нею повноліття. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з дня пред'явлення позивачем до суду позову, а саме із 28 липня 2017 року. Згідно із статтею 367 СК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. Суд приходить до висновку про необхідність допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини за один місяць. Відповідно до статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved