Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

У листопаді 2014 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач вказує на те, що 13 березня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», який змінив свою назву на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/08-112/76377. Згідно договору Банк надав відповідачці кредит у сумі 32000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14 % річних з кінцевим строком повернення кредиту 12 березня 2013 року. Відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 25 квітня 2014 року існує заборгованість перед Банком в сумі 26498,84 США, що еквівалентно 301573 грн. 33 коп.. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 526, 530, 611-612, 625, 1050 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 26492,84 дол. США, що еквівалентно 301573 грн. 33 коп., а також сплачені позивачем судові витрати. В подальшому позивач збільшив позовні вимоги, просив суд стягнути з позивачки заборгованість за кредитним договором в розмірі 48619,28 дол. США, що еквівалентно станом на 6 лютого 2015 року (з розрахунку 1 дол. США = 23,130580 грн.) 1124592 грн. 15 коп., та судовий збір. В судовому засіданні представник позивача збільшені позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, до суду неодноразово подавала заяви про перенесення судових засідань у зв'язку з її хворобою та хворобою її представника. Враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена судом про слухання справи та розгляд справи відкладався тричі у зв'язку з її заявами та неявкою в судове засідання, будь-яких письмових заперечень по суті позову суду не було надано, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 13 березня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», який змінив свою назву на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/08-112/76377. Згідно договору Банк надав [PERSON] кредит у сумі 32000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14 % річних з кінцевим строком повернення кредиту 12 березня 2013 року. Згідно п. 2.1 кредитного договору позичальник зобов'язався повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії згідно умов договору та тарифів кредитора. Відповідно до умов договору погашення кредиту здійснюється згідно графіку погашення кредиту та інших платежів. Відповідно до п.16.2 кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх обов'язків згідно цього договору кредитор має право вимагати дострокового виконання грошових зобов'язань. Згідно п. 16.3 кредитного договору за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за цим договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1 % від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення. Як вбачається з матеріалів справи, 31 березня 2009 року між Банком та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 014/08-112/76377 від 13 березня 2008 року, згідно якого сторони визначили розмір фактичної заборгованості за кредитом в сумі 27241,34 дол. США, тимчасово на період з 13 квітня 2009 року до 13 березня 2010 року домовились зменшити розмір щомісячного платежу, визначивши новий графік погашення заборгованості. В подальшому, 28 квітня 2010 року між сторонами укладено додаткову угоду № 2, якою визначено датою остаточного погашення кредиту 13 листопада 2016 року. Крім того, було зменшено розмір щомісячного платежу, відстрочено сплату процентів за користування кредитом з визначенням щомісячних платежів у період з 13 травня 2010 року до 13 квітня 2011 року. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим на час розгляду справи існує заборгованість перед Банком. Згідно наданого розрахунку станом на 6 лютого 2015 року відповідачці нарахована заборгованість в сумі 48619,28 дол. США, яка складається з: заборгованості за кредитом - 16892,78 дол. США, заборгованості за відсотками - 3935,11 дол. США, пені - 27791,39 дол. США. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22 листопада 1996 року дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Враховуючи вимоги норм цивільного, конституційного та міжнародного законодавства, надані суду докази, суд вважає можливим зменшити розмір пені, нарахованої Банком з 27791,39 дол. США до 1000 дол. США. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов Банку на підставі ст.ст.526, 536, 549, 610, 611 ЦК України підлягає частковому задоволенню. З відповідачки на користь Банку слід стягнути заборгованість за кредитом в розмірі 16892,78 дол. США, заборгованість за відсотками - 3935,11 дол. США, пеню - 1000 дол. США, а всього 21827,89 дол. США. В іншій частині в позові слід відмовити. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір.

Outcome: partial