Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» (Відповідач), про припинення зобов'язання за кредитним договором № IKAPNABG.76146.001 від 10.12.2012р. та зняття обтяження з предмету застави, в якому просив визнати Кредитний договір № IKAPNABG.76146.001 від 10.12.2012р., укладений між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] - припиненим у зв'язку із його фактичним виконанням та зобов'язати ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» зняти обтяження у формі застави із автотранспортного засобу LADA 211010, держ.номер [NUMBER], куз. [NUMBER], у трьохденний термін з дня набрання законної сили рішенням суду. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.12.2012р. між [PERSON] та ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» було укладено Кредитний договір № IKAPNABG.76146.001 від 10.12.2012р., за умовами якого Банк надав Позичальнику у тимчасове, платне користування грошові кошти в сумі 55 248,00 грн. з метою придбання автомобіля LADA 211010 2011р., терміном до 09.12.2017р. В якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки, а також інших витрат виступає: LADA 211010, держ. Номер [NUMBER], куз. [NUMBER]. Позивач відповідно до умов Кредитного договору добросовісно, в повному обсязі та достроково виконав свої зобов'язання по повернення грошових коштів на загальну суму 79 016,80 грн. із сплатою останнього платежу в грудні 2015 року. 11.01.2016р. Позивач звернувся до Відповідача із заявою про зняття обтяження з автомобіля LADA 211010, держ.номер [NUMBER], куз. [NUMBER], у зв'язку з повною достроковою виплатою кредитної заборгованості. В лютому 2016р. Позивачем отримано відповідь за вих. № 1687 від 28.01.2016р., якою Відповідач не лише категорично відмовився виконати прохання Позивача, але й зобов'язує останнього до сплати пені в розмірі 10 359,00 грн, яка викликає глибокий сумнів в правомірності нарахування та фінансової природи, адже Позивач сплачено кредитні кошти достроково - приблизно на 24 раніше. Позивач допускає, що Відповідач, надіславши відповідь від 28.01.2016р., посилався на свою ж аналогічну відповідь від 23.02.2015р., якою зазначив суму у розмірі 10 359,00 грн. не як в розумінні пені, а як в розумінні штрафу за порушення Позивачем п.п.4.2.8., 4.2.9. та Розділу 6 «Відповідальність сторін» Кредитного договору. Але ж детально проаналізувавши зазначені пункти та розділ Кредитного договору, Позивач дійшов однозначного висновку про відсутність права у Відповідача вимагати такої оплати, ще й у невизначеному конкретно виді (пеня чи штраф). Крім того, в жодному нормативному акті - ні в ЦК України, ні в жодному із Законів, Постанов, Розпоряджень та ін. про обов'язок Позивача страхувати заставний автомобіль у конкретної страхової компанії, а в разі страхування у страховій компанії не погодженій із Відповідачем - сплатити штрафні санкції. Окрім того, враховуючи, що Відповідач своїм листом від 23.02.2015р. змінив строк сплати нарахованого штрафу/пені у розмірі 10 359,00 грн., Позивач вважає, що строк на вимогу сплати такого Відповідачем пропущено, а тому Відповідач не в праві вимагати його сплати. Водночас, Позивач зазначив, що Відповідач перебуває у процедурі ліквідації, а відтак, рішенням НБУ було відкликано Банківську ліцензію та Дозвіл на зайняття банківською діяльністю із додатками, що в свою чергу підтверджує відсутність права у Відповідача нараховувати будь-які платежі, в тому числі і штрафні санкції, з огляду на норми Закону України «Про банки та банківську діяльність». Відповідач - ПАТ «ВБР» подав суду заперечення на позовну заяву (а.с.65-66), в яких зазначив, що 10.12.2012р. між ПАТ «ВБР» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № IKAPNABG.76146.001 від 10.12.2012р., згідно з яким Відповідач надав Позивачеві кредит у сумі 55 248,00 грн. на придбання автотранспорту, термін користування до 09.12.2017р., процентна ставка за користування кредитом 16,7% річних. У забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором було укладено Договір застави рухомого майна № [NUMBER] від 10.12.2012р. між ПАТ «ВБР» та [PERSON], в заставу Банку передано автомобіль LADA 211010, держ. Номер [NUMBER]. Страхування застави є способом захисту майнових прав Відповідача від певних ризиків у разі втрати заставного майна. Так, п.6.8. Кредитного договору визначено відповідальність у вигляді сплати штрафу за невиконання Позивачем п.п.4.2.8., 4.2.9. Кредитного договору щодо страхування майна. Та обставина, що після закінчення строку договору страхування предмету застави Позивачем не було здійснено у подальшому страхування предмету застави (в порушення п.п.4.2.8., 4.2.9. Кредитного договору), і є підставою для нарахування штрафу, сума якого встановлена на підставі п.6.8. Кредитного договору. Таким чином, Позивач свідомо не виконав умови кредитного договору щодо страхування предмету застави, а тому штраф був правомірно нараховано в сумі 10 359,00 грн., що становить 15% від вартості предмету застави відповідно до п.6.8. кредитного договору. Окрім того, відсутність банківської ліцензії не скасовує право Банку, зокрема на нарахування штрафів та стягнення їх у судовому порядку. Щодо строків позовної давності, то Відповідач зазначив, що згідно пю8ю6ю Кредитного договору, сторони домовилися, що строк позовної давності до вимог за цим договором (в тому числі щодо стягнення неустойки) становить 10 років. У вересні 2016 року ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації банку Міхно С.С. звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.70-73). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.11.2016р. зустрічну позовну заяву ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, було залишено без руху та надано ПАТ «ВБР» строк для усунення недоліків терміном 5 днів з дня отримання останнім копії ухвали (а.с.77-78). У встановлений строк ПАТ «ВБР» недоліки позовної заяви не усунув, в зв'язку з чим ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.12.2016р. зустрічну позовну заяву ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - повернуто позивачу (а.с.85). В судове засідання Позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив на адресу суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності (а.с.57). Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.91), про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 10 грудня 2012 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № IKAPNABG.76146.001 (а.с.7-9), за умовами якого Банк надає Позичальнику у тимчасове, платне користування грошові кошти в сумі 55 248,00 грн. з метою придбання Позичальником автомобіля LADA 211010 2011р., з терміном користування до 09.12.2017р., зі сплатою процентної ставки за користування кредитом - 16,70% річних та комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 0,10% від суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати. Банк відкриває Позичальникові рахунок для погашення кредиту, сплати процентів та комісій - 37394072313058 (п.1.8.). Пунктами 2.4., 2.5. Кредитного договору передбачено, що період сплати кредиту, комісії та процентів: з 1-го по 10-те число кожного місяця, починаючи з наступного місяця, після підписання даного договору. При несплаті кредиту, комісії та процентів у зазначений строк вони вважаються простроченими. Повернення Кредиту здійснюється шляхом здійснення платежу на транзитний рахунок, зазначений в п.1.8. щомісяця, в Період сплати Позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) відповідно до графіку погашення кредиту (Додаток № 2) для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається із заборгованості за кредитом, відсоткам, щомісячної комісії за надання кредитних ресурсів. Відповідно до п.п.2.7., 2.8. Кредитного договору розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щодня з дати списання коштів з позичкового рахунку. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. Нарахування процентів здійснюється щоденно, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не включається. Для забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором, 10 грудня 2012 року між Позивачем та ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» було укладено Договір застави рухомого майна № [NUMBER], посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Муха М.Т. (а.с.33-36), за умовами якого .Заставодавець надав в заставу наступне майно: автомобіль марки LADA, модель 211010, тип ТЗ - легковий седан - сірого кольору, 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Львова та Пустомитівського району, 07 грудня 2012 року та на обліку перебуває там же. Сторони визначили, що заставна вартість Предмету застави складає 69 060,00 грн. (п.35.5. Договору застави) Обтяження автомобіля зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 11.12.2012р., реєстраційний номер 13363546, що підтверджується витягом № 39249113 від 11.12.2012р. (а.с.37). На виконання умов Кредитного договору Позичальником було сплачено грошові кошти в загальній сумі 79 016,80 грн., що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.10-29). 11 січня 2016 року Позивач звернувся до Банку з заявою про зняття обтяження з автомобіля ЛАДА 211010, в зв'язку з повною достроковою виплатою кредитної заборгованості за Договором № IKAPNABG.76146.001 від 10.12.2012р., яка була здійснена 09.12.2015р. (а.с.30). Листом ПАТ «ВБР» вих. № 1687 від 28.01.2016р. Позивача повідомлено, що зняття обтяження з автомобіля можливе тільки за умови повного погашення заборгованості за Кредитним договором № IKAPNABG.76146.001 від 10.12.2012р. Станом на 26.01.2016р. за Кредитним договором № IKAPNABG.76146.001 від 10.12.2012р. існує заборгованість у розмірі 10 359,00 грн., з яких: - пеня - 10 359,00 грн. Таким чином, ПАТ «ВБР» вимагало від Позивача погашення пені/штрафу за кредитним договором № IKAPNABG.76146.001 від 10.12.2012р. не пізніше п'яти днів з моменту отримання цього листа (а.с.31). Так, згідно Повідомлення ПАТ «ВБР» вих. № Р.08/97/1 від 23.02.2015р. до відома Позивача було доведено, що у зв'язку з порушення п.4.2.8. кредитного договору та відповідно до п.п.6.8. умов Кредитного договору Позивачу нараховано штраф у розмірі 10 359,00 грн., яку Банк вимагав сплатити у строк до 7 днів разом з виконанням зобов'язань передбачених п.4.2.9. Кредитного договору (а.с.32). Відповідно до п.п.4.2.8. Кредитного договору у день укладання цього Договору Позичальник надає Банку належним чином оформлені договори застави, поруки й т.ін. для забезпечення виконання зобов'язань за даним договором, Договір страхування наземного транспорту, Договір особистого страхування Позичальника. Під «оформленням договорів належним чином» сторони розуміють: - укладання Позичальником та/або іншими заставодавцями/поручителями договору (-ів) застави/поруки, їхнє нотаріальне посвідчення (за згодою сторін або відповідно до законодавства), іншу передбачену законодавством або самим договором застави/поруки процедуру реєстрації відносин застави/поруки; - письмове узгодження з Банком Договорів Страхування, у т.ч. вибір Страхувальника, переліку страхових ризиків, що підлягають страхуванню, пред'явлення Банку підписаних Страхувальником Договорів страхування й документів, які підтверджують сплату страхових платежів. Не пізніше ніж за 1 банківський день до закінчення строку дії договорів страхування зазначених в п.4.2.8. Позичальник зобов'язується продовжити строк дії цих договорів страхування, на такий самий строк у встановленому законом та Кредитним договору порядку та надати докази сплати страхового платежу або надати погоджені у порядку п.4.2.8. цього Договору, договір страхування наземного транспорту та договір особистого страхування Позичальника укладені на новий строк з доказами сплати страхових платежів. У випадку, якщо дата закінчення строку дії договорів страхування зазначених в п.4.2.8. припадає на вихідний або святковий день, Позичальник зобов'язаний продовжити строк дії цих Договорів страхування за 1 банківський день до вихідного або святкового дня. До повного виконання зобов'язань за Кредитним договором Позичальник зобов'язується не призначати будь-яку іншу особу вигодонабувачем за Договором страхування (п.4.2.9. Кредитного договору). Згідно з п.6.8. Кредитного договору у випадку порушення Позичальником зобов'язань, передбачених п.4.2.9. цього договору, він сплачує на користь Банку штраф у розмірі 15% процентів від вартості предмету застави, яка визначена в п.35.5. Договором застави рухомого майна. Сплата штрафу здійснюється у гривні. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України яка визначає, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, свобода договору означає право громадян вступати чи утримуватись від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник має право виконати свій обов'язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст.531 ЦК України). Вимоги п.п. 4.2.8., 4.2.9. та 6.8. Кредитного договору були узгоджені сторонами в момент підписання Договору, недійсними в судовому порядку не визнавались, Таким чином, підписавши Кредитний договір № IKAPNABG.76146.001 від 10.12.2012р. Позивач вступив в договірні відносини з відповідачем, взявши на себе певні обов'язки зазначені у договорі, зокрема в п.п.4.2.8., 4.2.9. та 6.8. Кредитного договору із зазначенням терміну виконання даних зобов'язань. Станом на час розгляду справи п.п. 4.2.8., 4.2.9. та 6.8. Кредитного договору № IKAPNABG.76146.001 від 10.12.2012р. недійсними в судовому порядку не визнані, зміни до зазначених пунктів Кредитного договору Сторонами не вносились, відтак відповідні положення Кредитного договору мають виконуватись належним чином Сторонами кредитного договору в порядку та строки, визначені в зазначених пунктах. Так, в судовому засіданні встановлено, що 07.12.2012р. Позивач подав заяву на страхування транспортного засобу LADA 211010, держ. № [NUMBER] до Страхової компанії Експрес Страхування (а.с.28). В подальшому між Позивачем та АТ «СК «АХА Страхування» 02.12.2013р. було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 315515Га/13лв/ф, строком дії з 10.12.2013р. по 09.12.2014р. (а.с.39). 09.12.2014р. між [PERSON] та ПрАТ «СК «Провідна» було укладено Договір добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водії і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів № 06/0676096/1403/14, строком дії з 10.12.2014р. по 09.12.2015р. Разом з тим, належних та допустимих доказів на підтвердження виконання п.п.4.2.8., 4.2.9. Кредитного договору, а саме письмового узгодження з Банком Договорів Страхування, у т.ч. вибір Страхувальника, переліку страхових ризиків, що підлягають страхуванню, та факт пред'явлення Банку підписаних Страхувальником Договорів страхування й документів, які підтверджують сплату страхових платежів, [PERSON] не надано та в судовому засіданні не здобуто. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. За ч.ч.1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про правомірність нарахування Банком штрафу в порядку п.6.8. Кредитного договору за невиконання Позивачем умов Кредитного договору щодо оформлення договору страхування належним чином. Таким чином, Позивачем не здійснено в повному обсязі сплату всіх платежів за Кредитним договором, зокрема станом на час розгляду справи заборгованість [PERSON] за Кредитним договором № IKAPNABG.76146.001 від 10.12.2012р. становить 10 359,00 грн. - штраф, відтак вимоги Позивача про визнання вказаного Кредитного договору припиненим у зв'язку із його фактичним виконання та як наслідок зняття обтяження у формі застави із автотранспортного засобу LADA 211010, держ. № [NUMBER], - є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню. Щодо твердження Позивача про сплив строку позовної давності до вимоги ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» про стягнення штрафу у розмірі 10 359,00 грн., суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно правової позиції висвітленій в Постанові Верховного Суду України від 19.03.2014р. у справі № 6-14цс14 відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Отже, аналізуючи вищенаведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що заява про сплив строку позовної давності щодо відповідних вимог може бути заявлена відповідачем по справі, що в свою чергу є підставою для відмови в позові, водночас в даній справі про припинення зобов'язання за кредитним договором та зобов'язання вчинити певні дії [PERSON] є Позивачем по справі. Водночас, питання стягнення з останнього заборгованості за Кредитним договором № IKAPNABG.76146.001 від 10.12.2012р. в сумі 10 359,00 грн. судом не розглядалось. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд дійшов висновку, що на даний час позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» про припинення зобов'язання за кредитним договором та зобов'язання вчинити певні дії, - не підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 256, 257, 267, 525, 526, 527, 530, 531, 549, 550, 551, 627, 1054 ЦК України, та

Outcome: dismissed