Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

У квітні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди (стягнення коштів) в розмірі 4650,00 грн. та сплаченого судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно із заявою відповідача від 17.01.2018 року їй відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», призначена державна соціальна допомога на дітей одиноким матерям, а саме: на дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на період з 01.01.2018р. по 30.06.2018р. На підставі акту відділу державних соціальних інспекторів про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення соціальної допомоги від 14.09.2018р. було виявлено, що відповідач не задекларувала дохід від здачі майна в оренду. Наведене призвело до надмірної виплати допомоги на дітей як одинокій матері за період з 01.01.2018 по 30.06.2018 року в сумі 4650,00 грн., що підлягають поверненню до Державного бюджету. В судове засідання представник позивача не з`явився. В заяві від 24.09.2019р. представник позивача Любар О.В. просила розгляд справи здійснювати у відсутність представника управління, позов підтримала, просила його задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Від відповідача відзив на позов до суду не надходив, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження у справі, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача. В судові засідання, призначені на 03.07.2019р. та 24.09.2019р. відповідач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином. Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON] від 17.01.2018 року, їй, відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», призначена державна соціальна допомога на дітей одиноким матерям на [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з акту про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій та соціальної допомоги від 14.09.2018 року встановлено, що відповідач не задекларувала дохід від здачі майна в оренду, що призвело до надмірної виплати допомоги на дітей як одинокій матері за період з 01.01.2018 по 30.06.2018 року в сумі 4650,00 грн. Згідно п.36, п.49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.01 р. №1751 із змінами та доповненнями, виплата допомоги на дітей одиноким матерям припиняється у разі приховування обставин, які впливають на призначення та виплату державної допомоги та стягуються згідно із законом. Відповідач повідомлялася про необхідність повернення на користь УПСЗН Корольовської районної ради м.Житомира надміру отриманої суми допомоги у розмірі 1169,52 грн., однак добровільно сплатила лише 300,00 грн.. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем надано беззаперечні докази надміру сплачених коштів, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача 4650,00 грн. завданої матеріальної шкоди. Крім того, на підставі ч.1ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved