Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

У квітні 2019 року представник [PERSON] - адвокат Іванова Т.В. звернулась до суду з заявою в якій просила оголосити [PERSON] , [INFO] , уродженку с. Хревт, Нижньо-Устрицького району Дрогобицької області, померлою. У обґрунтування вимог вказала, що з 07.08.1956 батьки заявниці - [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилось двоє дітей - [PERSON] , та [PERSON] . Сім`я проживала в житловому будинку [ADDRESS] . В 1968 році, коли заявниці виповнилось 12 років, а її брату 4 роки, [PERSON] почала вести бродячий спосіб життя, фактично діти залишились проживати з батьком, який займався їх вихованням та утриманням. [PERSON] періодично поверталась додому, одна на дуже короткий час, в 1982 році вона сильно захворіла, але звертатися за медичною допомогою відмовлялась, оскільки її влаштовував спосіб життя, який вона обрала, та вона не бажала нічого змінювати. З кінця вересня 1982 року ніхто із родичів та знайомих односельчан живою [PERSON] більше не бачив. У зв`язку з тим, що протягом останніх 37 років в місці постійного проживання [PERSON] відомості про місце її перебування відсутні, й враховуючи спосіб її життя та хворобу, вказані обставини дозволяють вважати її померлою. Метою звернення до суду є проведення державної реєстрації смерті її матері. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 03.05.2019 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку окремого провадження. Заявник та її представник у судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі, та просили її задовольнити. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав, проти її задоволення не заперечував. Представник Корабельного районного у м. Миколаєві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області надав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, вказав, що заперечень не має. Суд, дослідивши матеріали справи та встановивши фактичні обставини, приходить до наступного. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилась [PERSON] , про що 02.12.1956 складено відповідний актовий запис № 77. Батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що 20.10.1974 Подільською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, після реєстрації якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно висновку Корабельного районного у місті Миколаєві відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Миколаївській області про внесення змін до актового запису цивільного стану вих. №92/15.3-5.6.4 від 29.01.2019 встановлено, що актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] , не значиться. Відповідно до відповіді Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області №15.1-5.3/951 від 08.06.2019 в архіві відділу актовий запис про смерть, складений на [PERSON] , [INFO] , відсутній. Згідно листа Департаменту інформаційних систем та електронних реєстрів Пенсійного фонду України від 07.06.2019 №17547/04.22 до бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомості стосовно [PERSON] в період з 01.01.2020 не надходили. За даними центральної бази одержувачів пенсій, станом на травень 2019 року, [PERSON] на обліку в органах Пенсійного фонду України, як одержувач пенсії, не перебуває. Згідно акту від 21.02.2019, складеного [PERSON] та [PERSON] , засвідченого старостою села Пересадівка Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області, [PERSON] , вказані особи востаннє бачили [PERSON] в с. Пересадівці на похоронах бабусі [PERSON] 24.09.1982. З заяви [PERSON] від 28.02.2019, засвідченої секретарем виконавчого комітету Подільської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області Килюшик Р.О., вбачається, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , остання з кінця вересня 1982 року за місцем свого проживання: [ADDRESS] , не з`являлася. Також [PERSON] вказала, що в 1982 році [PERSON] дуже захворіла, однак у зв`язку із бродяжницьким способом життя до медичних установ не зверталась та зникла, з 1982 року жодна відома їй особа [PERSON] не бачила. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] , який є двоюрідним братом заявника, та [PERSON] , є племінницею [PERSON] , повідомили, що востаннє бачили [PERSON] у 1982 році на похоронах бабусі, вона мала хворобливий вигляд, після цього більше не з`являлась, місце її перебування їм не відомо. Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до статті 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Згідно із частиною третьої статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до пункту 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Метою оголошення [PERSON] померлою, як пояснила заявник, є необхідність юридичного оформлення смерті матері. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, з урахуванням того, що відомості про місце перебування [PERSON] , [INFO] , починаючи з вересня 2019 року відсутні, суд вважає, що викладені обставини у заяві доведені заявником, внаслідок чого заява підлягає задоволенню. Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до частини першої статті 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Outcome: approved