Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

У листопаді 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект») звернулось з позовом до суду до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 26 вересня 2006 року між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 50 тис. Євро зі сплатою 8,8% річних, строк погашення не пізніше 26 вересня 2026 року. Згідно умов договору відповідач повинен сплачувати кредит та проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі у сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та [PERSON] укладено договір поруки від 26 вересня 2006 року, за умовами якого він, як поручитель, зобов`язалася солідарно з позичальником відповідати перед банком за виконання ним зобов`язання по вказаному договору про надання споживчого кредиту. 12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу, за умовами якого банк відступив товариству своє право грошової вимоги до боржників за вказаними кредитним договором та договором поруки. Відповідачі взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконували, унаслідок чого станом на 01 грудня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 50141,39 Євро, що за офіційним курсом Національного банку України становить 823 371 грн. 77 коп., з яких: 40 671, 03 Євро, що за офіційним курсом Національного банку України становить 667 858 грн 98 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 9 470,36 Євро, що за офіційним курсом Національного банку України становить 155 512 грн 78 коп. - заборгованість за процентами. Ураховуючи викладене, ТОВ «Кей-Колект» просило суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором від 26 вересня 2006 року у розмірі 50141,39 Євро, що за офіційним курсом Національного банку України становить 823 371 грн 77 коп., а також витрати зі сплати судового збору. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року позов ТОВ «Кей-Колект» задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «Кей-Колект» заборгованість за кредитним договором від 26 вересня 2006 року у розмірі 50 141, 39 Євро, що за офіційним курсом Національного банку Українистаном на 14 жовтня 2014 року становить 823 371 грн 77 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат. У серпні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про скасування вищезазначеного заочного судового рішення у цивільній справі за позовом ТОВ «Кей-Колект» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В. від 18 грудня 2018 року заяву [PERSON] задоволено. Скасовано заочне рішення від 29 січня 2015 року у цивільній справі № 754/18968/14-ц за позовом ТОВ «Кей-Колект» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Призначено підготовче засідання у справі з викликом сторін. 28 грудня 2018 року від [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості, оскільки ТОВ «Кей-Колект» не набуло право вимоги по кредитному договору. Також зазначено, що позивач не має необхідного обсягу цивільної правоздатності для здійснення будь-яких операцій з іноземною валютою. Просила відмовити у задоволенні позову. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В. від 24 вересня 2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ТОВ «Кей-Колект» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву за викладеними в ній обставинами та просив її задовольнити. Представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, судом встановлено наступне. 26 вересня 2006 року між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту у розмірі у розмірі 50 тис. Євро зі сплатою 8,8% річних, із зобов`язанням повернути вказану суму частинами відповідно до графіка погашення заборгованості, який є невід`ємною частиною даного договору, у строк до 26 вересня 2026 року (а.с. 7-13). На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором за кредитним договором між банком та [PERSON] укладено договір поруки від 26 вересня 2006 року, за умовами якого він, як поручитель, зобов`язалася солідарно з позичальником відповідати перед банком за виконання ним зобов`язання по вказаному договору про надання споживчого кредиту (а.с. 30-31). З метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за вказаним кредитним договором, 26 вересня 2006 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, за умовами якого остання передала в іпотеку двокімнатну квартиру, загальною площею 54 кв м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить іпотекодавцю на праві приватної власності. 17 лютого 2009 року сторонами було погоджено інші графіки погашення заборгованості за кредитним договором від 26 вересня 2006 року та договором поруки, викладений у додаткових угодах №1 (а. с. 14-21). 12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу, за умовами якого банк відступив товариству своє право грошової вимоги за вказаними кредитним договором та договором поруки (а.с. 34-38). Відповідач взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконували, у результаті чого станом на 01 грудня 2013 року утворилась заборгованість, яка за розрахунками позивача становить 50141,39 Євро, що за офіційним курсом Національного банку України становить 823 371 грн 77 коп., з яких: 40 671, 03 Євро, що за офіційним курсом Національного банку України становить 667 858 грн 98 коп., - заборгованість за тілом кредиту; 9 470,36 Євро, що за офіційним курсом Національного банку України становить 155 512 грн 78 коп. - заборгованість за процентами. (а.с. 6). Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статті 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У частині першій статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з положеннями пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлено із матеріалів справи, у грудні 2019 року на адресу [PERSON] від ТОВ «Кей-Колект» надійшло повідомлення про анулювання боргу за кредитним договором від 26 вересня 2006 року, у зв`язку із реалізацією ТОВ «Кей-Колект» прав на нерухоме майно, яким було забезпечено виконання зобов`язань по кредитному договору на підставі статей 37, 38 Закону України «Про іпотеку». Із повідомлення убачається, що станом на 27 грудня 2019 року заборгованість по процентам складає 183,44 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 4 272 грн 92 коп.(а. с. 190). Разом з тим, надане суду повідомлення не підтверджує факту звільнення боржника від відповідальності за кредитним договором повністю відповідно до статті 605 ЦК України. Таким чином сума, яка залишилася не погашеною по кредитному договору від 26 вересня 2006 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «Кей-Колект», та [PERSON] становить 183,44 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 16 липня 2020 року становить 4 974 грн 70 коп. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251,252 ЦК України). Отже, вимогу до поручителя про виконання ним зобов`язання за договором поруки повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Умови договору поруки зазначені у пункті 3.1 про його дію до повного виконання основного зобов`язання за кредитним договором не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки у розумінні статті 251 ЦК України, тому у цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України. Судом встановлено, що у позивача право пред`явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов`язання боржника щодо повернення кредиту, виникло з 23 квітня 2011 року (дата останнього платежу погашення боржником кредиту (а.с. 107), а із позовом ТОВ «Кей-Колект» звернулося до суду лише у листопаді 2014 року, тобто із пропуском шестимісячного строку, передбаченого частиною четвертою статті 559 ЦК України, тому порука припинилася і сума боргу не можє бути стягнута солідарно з боржника та поручителя. На підставі викладеного, проаналізувавши та оцінивши зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає вимоги позивача ТОВ «Кей-Колект» про стягнення заборгованості станом такими, що підлягають задоволенню у розмірі 183,44 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 16 липня 2020 року становить 4 974 грн 70 коп., а тому позов слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] зазначену суму заборгованості. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі частини першої статті 141 ЦПК України, відповідно до якої з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн. На підставі статей 11, 526, 530, 629, 1050 ЦК України,

Outcome: partial