Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

У квітні 2021 року представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] суму боргу в розмірі 40 406,36 грн за опалення та комунальні послуги, а також 2 270 грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування позову вказував, що КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства-1» є виконавцем житлово-комунальних послуг та послуг з опалення та підігріву води. Згідно особового рахунку № [NUMBER] відповідач не сплачує в повному обсязі кошти за надані комунальні послуги та тепловоу енергію у відповдності до затверджених тарифів, в зв`язку з чим за нею рахується заборгованість перед КП «ВУ ЖКГ-1» в сумі 40 406,36 грн. в період з 01.08.2018 року по 01.03.2021 року, яку відповідач добровільно не сплачує. 05.04.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 27.05.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача Глазков С.І. звернувся до суду з клопотанням, в якому просить розглянути справу за відсутності позивача по наявних у справі матеріалам. Відповідач в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про час і місце розгляду справи за зареєстрованою адресою проживання, тому суд ухвалив провести у справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. За особовим рахунком № [NUMBER] , який відкрито Комунальним підприємством «Виробниче управління житлово-комунального господарства-1» на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , рахується заборгованість за житлово-комунальні послуги перед КП «ВУ ЖКГ-1» в період з 01.08.2018 року по 01.03.2021 року в сумі 40 406,36 грн. що підтверджується переліком сум за період по о/р 1079, який міститься в матеріалах справи. Згідно виданої Виконавчим комітетом Узинської міської ради довідки № 11-14/731 від 16.03.2021 року, власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , являється [PERSON] , [INFO] з 2015 року, яка разом з дочкою [PERSON] , [INFO] зареєстровані за вказаною адресою з 2015 року. Відповідно до наявних у справі відомостей з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання, відповідач зареєстрована за вказаною вище адресою. Згідно рішення Узинської міської ради Київської області від 08.09.2009 року № 78, КП «ВУ ЖКГ - 1» визначено виконавцем жилого-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності м. Узин. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Частиною 2 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Плата за комунальні послуги (централізоване опалення, централізоване постачання гарячої води) береться за затвердженими постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг в установленому поряду тарифами та вноситься щомісячно. Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з центрального опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Згідно п. 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (висновок Верховного Суду викладений у постанові від 14.02.2018 року у справі № 462/6393/15-ц). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить якщо інше не встановлене договором або законом. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення споживачем (відповідачем) обов`язку в частині оплати наданих житлово-комунальних послуг за вказаною адресою, внаслідок чого виникла заборгованість, яка заявлена позивачем до стягнення. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи визначений статтею 13 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства та визначення позивачем у справі конкретного відповідача (споживача), яка є власником та зареєстрована за вказаною вище адресою, оцінивши наявні у справі доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення даного позову повністю. Суд звертає увагу, що питання оплати житлового-комунальних послуг між декількома користувачами житлового приміщення повинні регулюватися відповідною домовленістю (угодою) між ними, а в разі оплати наданих послуг одним із користувачів, останній не позбавлений права пред`явлення відповідного позову про стягнення понесених витрат (частини витрат) до інших користувачів. Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2 270 грн.

Outcome: approved