Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя, просив у порядку поділу спільної сумісної власності подружжя стрягнути з відповідача на його користь компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля Toyota Venza, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , у сумі 373 216 грн. 50 коп., залишивши за [PERSON] право особистої власності на вказаний автомобіль. В обґрунтування поданого позову зазначено, що між [PERSON] та [PERSON] 21 червня 2002 року зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 620. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 жовтня 2017 року у справі № 404/3626/17 шлюб між сторонами розірвано. Само по собі розірвання шлюбу в силу приписів ч. 1 ст. 68 СК України не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. За період шлюбу сторонами придбано автомобіль Toyota Venza, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно договору купівлі-продажу № МО-28/14 від 28 лютого 2014 року, де покупцем зазначено відповідача, придбано автомобіль Toyota Venza, 2013 року випуску. Купівлю-продаж автомобіля, за домовленістю сторін вчинено за 414 210 грн. Вказаний автомобіль зареєстровано за відповідачем, що підтверджується роздруківкою витягу з Єдиного державного реєстру МВС України від 04 липня 2017 року. Згідно звіту про оцінку майна, проведеного суб`єктом оціночної діяльності, вартість вказаного автомобіля становить 746 433 грн. Вважає, що вказане рухоме майно має статус спільного сумісного майна подружжя в силу приписів статей 57, 60 СК України, а тому на нього розповсюджуються правила поділу майна, передбачені статтею 71 СК України. На підтвердження вартості спірного автомобіля, позивачем до матеріалів справи долучено звіт про оцінку майна, проведеного суб`єктом оціночної діяльності, згідно якого ринкова вартість вказаного автомобіля становить 746 433 грн. Відтак 1/2 частка вказаного автомобіля складає 373 216 грн. 50 коп. Зазначено, що виходячи з того, що сторони не досягли згоди щодо спірного транспортного засобу, а позивач не заперечує проти того, щоб транспортний засіб залишився в особистій власності відповідача і просить стягнути з останньої компенсацію вартості 1/2 частки даного майна. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. від 07 грудня 2017 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 лютого 2018 року вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 20 квітня 2018 року представник відповідача звернувся до суду з зустрічною позовною заявою в інтересах [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, просив в порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля Хонда Пилот, 2009 року випуску, який зареєстрований 26 вересня 2014 року в розмірі 239 815 грн., залишивши у власності [PERSON] вказаний автомобіль. В обґрунтування поданого зустрічного позову зазначено, що в період з 21 червня 2002 року по 15 серпня 2017 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу набули спільне майно - автомобіль Хонда Пилот, 2009 року випуску, який 25 вересня 2014 року був зареєстрований на відповідача. Згідно звіту про оцінку майна середньо ринкова вартість такого автомобіля складає 479 630 грн. Таким чином, зазначене майно є спільною власністю подружжя та куплене на спільні кошти. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2018 року прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя до спільного розгляду. 26 жовтня 2018 року від представників позивача до суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно якого вказано, що вартість спірного автомобіля згідно наданого відповідачем звіту є неконкретною, оскільки безпосередньо автомобіль не оглядався, а у оцінювача були відсутні конкретні вихідні дані для визначення достовірної ціни автомобіля. На спростування вказаних обставин, позивачем замовлено звіт про оцінку спірного автомобіля, який складений на підставі конкретних вихідних даних спірного автомобіля та на підставі його огляду безпосередньо оцінювачем. Згідно звіту про оцінку майна від 11 червня 2018 року ринкова вартість колісного транспортного засобу - Honda Pilot, 2009 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] , VIN [NUMBER] , становить 362 109 грн. без ПДВ. З огляду на викладене, саме звіт про оцінку спірного автомобіля складений на замовлення позивача є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом дійсної ринкової вартості спірного автомобіля. Вважають, що звіт наданий відповідачем не може братись судом до уваги, оскільки не є достовірним та достатнім доказом дійсної ринкової вартості спірного автомобіля. Вказано, що сторона позивача не заперечує проти стягнення на користь відповідача компенсації вартості 1/2 частки спірного автомобіля, однак в іншому розмірі, а саме 181 054 грн. 50 коп. З урахуванням обставин, що 1/2 частка автомобіля Toyota Venza становить 373 216 грн. 50 коп., а 1/2 частка автомобіля Honda Pilot становить 181 054 грн. 50 коп., з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 192 162 грн. у рахунок компенсації частки автомобіля Toyota Venza (373 216,50 - 181054,50). Просили у порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля Honda Pilot, 2009 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] , VIN [NUMBER] у розмірі 181 054 грн. 50 коп., залишивши за [PERSON] право особистої власності на вказаний автомобіль. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 листопада 2018 року по справі призначено судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Кіровоградському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 січня 2019 року провадження у справі поновлено та призначено розгляд справи в судове засідання. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 січня 2019 року задоволено клопотання експерта, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 лютого 2019 року провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 березня 2019 року по справі призначено судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Кіровоградському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 липня 2019 року провадження по справі поновлено та призначено підготовче засідання. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 вересня 2019 року по справі призначено додаткову судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Гордієнко Д.С., провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 листопада 2019 року провадження по справі поновлено та призначено підготовче засідання. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 січня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. В судове засідання від представників позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив провести розподіл майна та стягнення відповідних грошових сум у відповідності до проведених основної та додаткової експертизи. Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що первісний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя та зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що 21 червня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 620. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданим 15 серпня 2017 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 жовтня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Рішення суду набрало законної сили. В період шлюбу сторонами придбано автомобіль Toyota Venza, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіль Honda Pilot, 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно договору купівлі-продажу № МО-28/14 від 28 лютого 2014 року, де покупцем зазначено відповідача, придбано автомобіль Toyota Venza, 2013 року випуску. Купівлю-продаж автомобіля, за домовленістю сторін вчинено за 414 210 грн. Вказаний автомобіль зареєстровано за відповідачем, що підтверджується роздруківкою витягу з Єдиного державного реєстру МВС України від 04 липня 2017 року. Відповідно до наданого позивачем звіту про оцінку майна, вартість автомобіля Toyota Venza становить 746 433 грн. Згідно наданого відповідачем звіту про оцінку майна середньоринкова вартість автомобіля Honda Pilot складає 479 630 грн. Судом встановлено, що автомобіль Toyota Venza, 2013 року випуску на час розгляду справи в суді був проданий відповідачем. З пояснень сторін вбачається, що позивач утримує спірний автомобіль Honda Pilot, 2009 року випуску в себе та використовує його у власних цілях, перешкоджаючи в доступі до нього відповідачу, як співвласнику. Факт знаходження спірного автомобіля у позивача не оспорює і сам позивач. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного правого регулювання. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При тому, що не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на нього майно зареєстровано лише за одним з подружжя. Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно частини першої статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК України та статтею 372 ЦК України. Відповідно до статей69,70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті60,69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частини другої і третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, а також те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (частина четверта статті 65 СК України). Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як встановлено судом, вказане спірне майно набуто сторонами в період шлюбу, що ними не оспорюється. Таким чином, враховуючи, що судом не встановлено обставин, що дають підстави для відступу від засади рівності часток подружжя, відповідно до положень статті 70 СК України частки сторін у вказаному майні є рівними та складають по 1/2 ч. кожного. При цьому, суд враховує, що автомобіль є неподільним і його спільне використання сторонами неможливе, а одноособове користування транспортним засобом, істотно порушує право власності іншої сторони, а тому право на автомобіль підлягає припиненню з виплатою грошової компенсації. При визначенні вартості спірного майна, суд виходив із даних експертних висновків № 35 від 29 травня 2019 року та № 110 від 06 листопада 2019 року, відповідно яких ринкова вартість автомобіля Honda Pilot, 2009 року випуску станом на момент проведення експертизи становить 380 421 грн. 78 коп. та середня ринкова ціна автомобіля Toyota Venza, 2013 року випуску станом на 04 серпня 2019 року становить 676133 грн. 20 коп. Враховуючи наведене та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення на його користь з відповідача грошової компенсації вартості частки в спільному майні в розмірі 338 066 грн. 60 коп. Вимоги [PERSON] за зустрічним позовом підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення на її користь з позивача грошової компенсації вартості частки в спільному майні в розмірі 190 210 грн. 89 коп., з визнанням за позивачем права власності на таку частку, що є наслідком припинення права спільної часткової власності сторін на автомобіль. Такий поділ майна суд вважає найбільш правильним та таким, що максимально відповідає інтересам обох сторін. Відповідно до статті 141 ЦПК України, суд здійснює розподіл судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: partial