Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на ? частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом. В позові в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне. 05.0.12016 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина до якої увійшла, зокрема, ? частка земельної ділянки, кадастровий номер 5122783900:02:001:0880. Вона є спадкоємцем першої черги, інший спадкоємець відмовилася від своєї частки на її користь, однак через відсутність визначення часток співвласників у державному акті її було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину. За таких обставин вона вимушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та задоволення позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача, третя особа в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомлено, про дату та час розгляду справи сповіщено належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до норм Цивільного законодавства України спадкоємством є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Вивчивши матеріали справи судом встановлено, що [PERSON] є співвласником земельної ділянки площею 0,2476 га. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5122783900:02:001:0880, що розташована по вул. Котовського, 34, с. Нова Дофінівка Комінтернівського району Одеської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЖ №318334 від 18.11.2008 року. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 27.03.2007 року за [PERSON] визнано право приватної власності на ? частку житлового будинку, що розташований за адресою: вул. Котовського, 34, с. Нова Дофінівка Комінтернівського району Одеської області. 05.01.2016 року [PERSON] помер, про що 05.01.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського РУЮ в Одеській області складено відповідний актовий запис №8, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №437634 від 05.01.2016 року. [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії ІІІ-ЖД №474670, виданого виконкомом Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 19.01.1985 року, актовий запис №5. [PERSON] після реєстрації шлюбу набула прізвище чоловіка Денда, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00000339693 від 09.04.2009 року. Вона є спадкоємцем першої черги, іншим спадкоємцем є [PERSON], яка відмовилася від прийняття спадщини на користь [PERSON], що підтверджується заявою від 13.06.2016 року № 493, спадкова справа №180/2016. Відповідно до ст.2 Закону України від 1.07.2004 р. №1952-1V «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. В той же час, здійснення державної реєстрації права власності в порядку, передбаченому цим законом, є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1216-1218, 1221, 1225, 1233, 1261, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved