Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

У липні 2020 р. [PERSON] (далі також - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідач) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.10.2019 Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2111. Протягом останніх шести місяців шлюбні відносини позивача з відповідачем поступово погіршувались, однією з причин чого стала пандемія COVID-19 та відсутність можливості бачитися на постійній основі, що призвело до зникнення взаєморозуміння. Будь-які спроби примирення не дали бажаних результатів, оскільки у сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Отже шлюбні відносини між сторонами припинилися ще в березні 2020 р., з цього часу вони проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Відповідач знаходиться на території Російської Федерації та відмовляється від добровільного розірвання шлюбу у порядку, що передбачає двосторонню згоду на розірвання шлюбу в органах РАЦС. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Ухвалою від 28.07.2020 суд залишив позов без руху. 26.10.2020 від позивача на усунення недоліків позову надійшла копія позовної заяви у перекладі російською мовою. Ухвалою від 26.10.2020 суд відкрив провадження за даним позовом та призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 28.01.2021. В підготовчому засіданні 28.01.2021 суд постановив ухвалу про направлення компетентному суду Російської Федерації судових доручень про вручення відповідачу [PERSON] судових документів і про заслуховування в судовому засіданні її пояснень по суті позовних вимог та зупинення провадження у справі. Одночасно суд визначив дату та час розгляду справи по суті - 05.08.221 о 10-00 год., та резервну дату та час розгляду справи - 03.09.2021 о 10-00 год. Відповідно до положень Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, вчиненої у Мінську 22.01.1993 (далі - Мінська конвенція 1993 р.) 08.02.2021 суд надіслав відповідачу судові документи (копію позовної заяви з додатками та повідомлення про дати судових засідань) у встановленому даною Конвенцією порядку. Ухвалою від 05.08.2021 суд поновив провадження у справі та відклав її розгляд на 03.09.2021. Сторони в судове засідання не з`явилися, відзив на позов від відповідача не надійшов, раніше позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Ураховуючи, що судові документи для відповідача передавались у спосіб, передбачений Мінською конвенцією 1993 р., з дати їх направлення сплинули усі встановлені судом терміни для розгляду цієї справи, суд відповідно до положень вищевказаної Конвенції та частини 8 статті 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.10.2019 Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2111 (а.с. 6). Дітей від шлюбу сторони не мають. З позовної заяви вбачається, що шлюб сторін існує формально: сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписами частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач жодних заперечень проти позову не подала, суд дійшов висновку, що має місце стійкий розлад подружніх стосунків сторін, а відтак подальше збереження шлюбу, який існує лише формально і не базується на засадах добровільності, суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved