Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

У липні 2013 року позивач звернувся в суд із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 6 лютого 2004 року, приблизно о 15 год. 30 хв., в одному із боксів на території АТП 15354, розташованого по вул.. Ветеринарній, 22 в м. Полтаві між мною та відповідачем [PERSON] виникла сварка, яка переросла у побиття, внаслідок чого позивач отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді перелому зовнішньої стінки лобної порожнини зі зміщенням фрагментів спереду назад, закритої черепно - мозкової травми, струсу головного мозку,перелому кісток носу, гематоми м'яких тканин лобної ділянки та обличчя зліва, гвинтоподібний перелом середньої та нижньої третини правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків назовні та назад, косий перелом правої малогомілкової кістки у верхній третині зі зміщенням фрагментів. 2 квітня 2005 року [PERSON] був засуджений Октябрським районним судом м. Полтави за ст.. 122 ч. 1 КК України до 2-х років позбавлення волі із звільненням від відбуття покарання на підставі ст.. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік. 11 жовтня 2005 року до нього був застосований Закон України, від 31 травня 2005 року «Про амністію» і він від кримінальної відповідальності був звільнений, а кримінальна справа провадженням закрита. В результаті неправомірних дій відповідача, [PERSON] тривалий час знаходився на лікуванні, ніс матеріальні витрати. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2010 року стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача в рахунок відшкодування шкоди, завданої здоров'ю щомісячно по 1 391 грн. 72 коп., починаючи з лютого 2004 року пожиттєво; 350 грн. матеріальної шкоди, 1 500 грн. моральної шкоди, судові витрати в сумі 1 500 грн. 25 травня 2011 року колегією суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області рішення районного суду змінено і вказано, що проводити з [PERSON] на мою користь щомісячні стягнення по 1 391 грн. 72 коп. з 6 лютого 2004 року по 9 червня 2013 року до наступного переосвідування. За підсумками комісійної судово-медичної експертизи процент постійної втрати працездатності складає - 25%, а професійної - 30 %. Позивач просив стягувати з [PERSON] на його користь щомісячно по життєво починаючи з 30 червня 2013 року по 1 391, 72 грн., стягнути кошти за надання правової допомоги 2 500 грн., витрати за проведення експертизи - 1505 грн., рентгенівський знімок - 110 грн., додаткову оплату правової допомоги - 1000 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача , просила відмовити в його задоволенні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що і ця обставина не підлягає доказуванню згідно ст.. 61 ЦПК України, що 6 лютого 2004 року, приблизно о 15 год. 30 хв., в одному із боксів на території АТП 15354, розташованого по вул.. Ветеринарній, 22 в м. Полтаві між мною та відповідачем [PERSON] виникла сварка, яка переросла у сутичку, внаслідок чого позивач отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді перелому зовнішньої стінки лобної порожнини зі зміщенням фрагментів спереду назад, закритої черепно - мозкової травми, струсу головного мозку,перелому кісток носу, гематоми м'яких тканин лобної ділянки та обличчя зліва, гвинтоподібний перелом середньої та нижньої третини правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків назовні та назад, косий перелом правої малогомілкової кістки у верхній третині зі зміщенням фрагментів. Вказані обставини вставлені вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 2 квітня 2005 року,згідно якого [PERSON] був засуджений за ст. 122 ч. 1 КК України до 2-х років позбавлення волі із звільненням від відбуття покарання на підставі ст.. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік. 11 жовтня 2005 року до нього був застосований Закон України, від 31 травня 2005 року «Про амністію» і він від кримінальної відповідальності був звільнений, а кримінальна справа провадженням закрита. Згідно ст.. 1195 ЦК України, фізична особа або юридична особа,яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменьшення професійної або загальної працездатності,а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Статтею 1198 ЦК України встановлено, що розмір доходу фізичної особи-підприємця, втраченого особю внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я,що підлягає відшкодуванню,визначається з її річного доходу,одержаного в попередньому господарському році,поділеного на двадцять. Розмір доходу,втраченого фізичною особою -підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоровя,обчислюється виходячи з розміру доходу,який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоровя,у сумах,нарахованих до вирахуваня податків. Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 25 травня 2011 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно по 1 391 грн. 72 коп. з 6 лютого 2004 року по 9 червня 2013 року до наступного переосвідування. Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 121 від 03.12.2013 року встановлено , що у [PERSON] виявлені стійкі залишкові явища закритої черепно-мозкової травми-струсу головного мозку з розсіяною органічною симптоматикою, правобічною рефлекторно-пірамідальною недостатністю , нейропатія 1-ї гілки 5-ї пари черепно-мозкових нервів справа з чутливими розладами; деформація спинки носа, викривлення носової перегородки з помірним утрудненням носового дихання правовою половиною носа; деформація нижньої тритини діафіза великогомілкової кістки, порушення функції гомілково-ступневого суглобу першого ступеню, які є наслідком травм, отриманих підекспертним за обставин 06.02.2004 року. Згідно п. 4 і 156-а «Таблицьпроцентів втрати загальної працездатності в результаті різних травм…», «Інструкції про порядок організації та проведення лікарсько-страхової експертизи» від 08.01.1986 року процент постійної втрати загальної працездатності у [PERSON] на момент проведення експертизи складає 25 %. Згідно п. 1.1 а) таблиці № 1 та п. 15.3.1 таблиці № 9 «Критеріїв встановлення ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках…», затверджених Наказом МОЗ України № 420 від 05.06.2012 року, процент втрати професійної працездатності у нього на даний час складає 25 %. Термін переосвідування [PERSON] через три роки. Оскільки середній заробіток до каліцтва позивача складав 4 639.08 грн., пенсії він не отримував. За 2003 рік позивач за займання підприємницькою діяльністю отримав річний дохід в сумі 55 669 грн. в місяць. Тому втрачений заробіток ( дохід) позивача становить 1391,72 грн. За таких обставин суд вражає, що позовні вимоги в частині відшкодуваня [PERSON] заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок зменьшення професійної та загальної працездатності в розмірі 1391 грн. 72 коп., а саме з 01.07.2013 року. з моменту звернення до суду , і по 02.12.2016 року, дату слідуючого освідування позивача. Разом з тим підлягають частковому задоволенню позовні вимоги в частині стягнення витрат на надання правової допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 79 ЦК України до судових витрат серед іншого належать і витрати на правову допомогу. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних, адміністративних справах» встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Оскільки представник позивача приймав участь у справі згідно журналів судового засідання в загальній кількості на протязі 30 хв., то позовні вимоги в частині стягнення за надання правової допомоги підлягають частковому задоволенню, а саме 229 грн. 40 коп. . Разом з тим не підлягають до задоволення позовні вимоги в частині стягнення витрат за проведення експертизи,оскільки позивачем не надано оригінала квитанції на підтвердження її оплати. Згідно ст..88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн..

Outcome: partial