Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

У листопаді 2015р. до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла вищевказана позовна заява [PERSON] (Позивач) до [PERSON] (Відповідач), у якій позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 24 жовтня 1992 року у Палаці реєстрації шлюбів та новонароджених м. Києва, актовий запис №3423. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 24 жовтня 1992 року перебуває у шлюбі з Відповідачкою. Від шлюбу подружжя має двох дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Разом з тим, шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, однією сім'єю вони не проживають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу за думкою Позивача є неможливим. У судове засідання Позивач не з'явився. Про час і дату судового розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку (а.с. 18). Однак через канцелярію суду Позивач подав заяву. (а.с.20), в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просила суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач, у судове засідання не з'явилася повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не направила. Відповідно до положень ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Від так, суд дослідивши матеріали справи, заяву Позивача, суд, на підставі ч.1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом з'ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] 24 жовтня 1992 року у Палаці реєстрації шлюбів та новонароджених м. Києва укладено шлюб, про що здійснено відповідний актовий запис №3423 та видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 456269. (а.с.6). Після державної реєстрації шлюбу прізвища сторін визначені так: чоловіка - «[PERSON]», дружини «[PERSON]». Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей - двох дітей - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінградського району м. Києва (а.с.7) та [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції (а.с.8). Також встановлено, що позивач не вбачає можливості подальшого продовження шлюбних відносин і збереження шлюбу . Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому шлюб потрібно розірвати. За ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що Відповідач до суду не зявилась суд позбавлений можливості вирішити питання щодо її прізвища після розірвання шлюбу у судовому рішенні. Відповідно до ст.88 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при зверненні до суду. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved