Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

У липні 2016 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіна Марина Анатоліївна звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], згідно якої просила: -У рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» за Кредитним договором № 55/07ф від 26 лютого 2007 року, відповідно до розрахунку становить 7 265 984,02 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 138 457,39 дол. США; -заборгованість за відсотками - 145 895,18 дол. США; -разом заборгованість за кредитом та за відсотками становить 284 352,57 дол. США по курсу НБУ 25,099995 станом на 27.05.2016 року заборгованість становить 7 137 248,09 грн. -комісія за РО - 0,00 грн; -штраф згідно п. 4.5. Кредитного договору за несвоєчасне погашення кредиту - 128 735,93 грн. Звернути стягнення на належну [PERSON] квартиру [ADDRESS], шляхом її продажу Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський Акціонерний Банк» всіх прав продавця, у тому числі, але не виключно: укладати договір купівлі-продажу, отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки (у тому числі витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) для продажу вищезазначеного предмета іпотеки в Державній реєстраційній службі України та всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в органах нотаріату або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі в якості продавця в процесі укладання договору купівлі-продажу предмета іпотеки; звертатися до суб'єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмету іпотеки, а також ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу; надати приватному нотаріусу право відкрити розділ на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS] отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки, копії будинкових книг, технічну документацію. -стягнути з [PERSON] суму сплаченого судового збору. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26 лютого 2007 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 55/07ф, позивальнику було надано кредит в іноземній валюті в сумі 150 000,00 доларів США, для придбання позичальником у власність нерухоме майно - квартиру [ADDRESS]. Кредитні кошти надавалися строком до 25 лютого 2024 року, за коритсування кредитними коштами встановлювалася плата в розмірі 13 процентів річних. Проте, зобов'язання [PERSON] за Кредитним договором належним чином виконані не були та станом на 27.05.2016 року, загальна сума заборгованості відповідача за Кредитним договором № 55/07ф від 26 лютого 2007 року становить 7 265 984,02 гривень. У якості забезпечення своєчасного та повного виконання відповідачем своїх обов'язків по кредитному договору, передала в іпотеку банку майно, а саме квартиру [ADDRESS]. Станом на дату подання позову заборгованість за Кредитним договором залишається не погашеною, а вимога банку не виконаною. Позивач вважає, що вона набула законного права звернути стягнення на іпотечне майно відповідача в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором. Позивач у судове засідання не з'явилася, заявила суду клопотання, згідно якого просила розглядати цивільну справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, щодо заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду цивільної справи сповіщалася належним чином. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, у порядку ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. За наявності умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 26 лютого 2007 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 55/07ф, позичальнику було надано кредит в іноземній валюті в сумі 150 000,00 доларів США, для придбання у власність нерухомого майно - квартиру [ADDRESS]. Кредитні кошти надавалися строком до 25 лютого 2024 року, за користування якими була встановлена плата в розмірі 13 % річних. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з Додатковою угодою № 01 до Кредитного договору № 55/07ф від 26 лютого 2007 року, юридична особа за законодавством України -Відкрите акціонерне товариство Всеукраїнський Акціонерний Банк далі «Кредитодавець», в особі Заступника голови правління - директора Одеської філії АТ Всеукраїнський Акціонерний Банк Анатолія Анатолійовича Кушнірв, який діє на підставі Довіреності № 1667 від 22.05.2006 року та [PERSON] далі «Позичальник» уклали цю Додаткову угоду до Кредитного договору про наступне: Позичальник здійснює повернення кредиту згідно з графіком Щомісяця не пізніше останнього робочого дня: з березня 2007 року по січень 2024 року по 735,29 дол. США; не пізніше 25 лютого 2024 року 736,13 дол. США. Проте, як встановлено, в порушення взятих на себе зобов'язань позичальник кредит та проценти нараховані за користування кредитом не повертає. Відповідно до п.4.5 Договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та несвоєчасну повну чи часткову сплату відсотків, відповідач сплачує банку штраф у розмірі 20% від суми неповерненого кредиту та/або несплачених відсотків. Згідно копії розрахунку, станом на 27.05.2016 року, загальна сума заборгованості відповідача за Кредитним договором № 55/07ф від 26 лютого 2007 року, становить 7 265 984,02 гривень, з яких: -заборгованість за кредитом - 138 457,39 дол. США; - заборгованість за відсотками - 145 895,18 дол. США; - разом заборгованість за кредитом та за відсотками становить 284 352,57 дол. США по курсу НБУ 25,099995 станом на 27.05.2016 року, заборгованість становить 7 137 248,09 гривень. - комісія за РО - 0,00 гривень; - штраф згідно п. 4.5. Кредитного договору за несвоєчасне погашення кредиту - 128 735,93 гривень. У відповідності до положення ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до договору Іпотеки майнових прав від 27.02.2007 року, укладеного в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» далі «Іпотекодержатель» та гр. [PERSON] «Іпотекодавець». Іпотечний договір майнових прав посвідчений ПН ОМНО Юрченко І.П., за реєстровим № Д-26. Згідно з п. 1.2. вищевказаного договору, предметом іпотеки є майнові права на квартиру [ADDRESS]. Після введення в експлуатацію та реєстрації права власності на квартиру як на нерухоме майно предметом іпотеки за цим договором стає вказана в цьому Договорі квартира як нерухоме майно. Майнові права на об'єкт незавершеного будівництва визначено предметом іпотеки Законом України від 25 грудня 2008 року № 800-VI «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», яким було внесено зміни до законодавчих актів України, у тому числі до Закону України «Про іпотеку». Статтею 5 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, яка була чинною на час укладення спірних договорів) визначено вичерпний перелік об'єктів, які можуть бути предметом іпотеки за іпотечним договором. Поняття «іпотека майнових прав» і регулювання відносин при передачі в іпотеку майнових прав у цьому Законі були відсутні. За статтями 1, 5 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, яка була чинною на час укладення договорів іпотеки) застава майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено, регулюється правилами, визначеними цим Законом. Предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Предметом іпотеки також може бути об'єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуте ним у власність відповідне нерухоме майно у майбутньому. На час укладення спірних договорів іпотеки стаття 5 Закону України «Про іпотеку» не визначала майнові права предметом іпотеки. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові ВСУ у справі № 6-290цс16. З матеріалів справи не вбачається підтвердження того, що квартира [ADDRESS] введена в експлуатацію. Крім того, не має правовстановлюючих документів на вказану квартиру, у зв'язку із чим суду не зрозуміло чи перейшла дана квартира у власність іпотекодавця. Крім того не має доказів того, що квартира на даний час обтяжена іпотекою і позивач має право звернути на неї стягнення. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни є такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed