Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

У липні 2021 року адвокат Ільїн О.В., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики у розмірі 25\~480\~000 грн та судовий збір в розмірі 11 350 грн. Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 23 липня 2021 року для розгляду справи визначено суддю Шолох Л.М. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 липня 2021 року відкрито загальне позовне провадження. У судове засідання 13 вересня 2021 року з`явилися адвокат Ільїн О.В., який діє в інтересах [PERSON] , та відповідач [PERSON] . Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов. У судовому засіданні відповідач визнав позовні вимоги, зазначивши, що він погоджується з умовами договору позики, укладеного з [PERSON] , та згоден сплатити на її користь 25\~480\~000 грн. Такі умови відповідач вважає справедливими. Також відповідач зазначив, що кошти у позивача взяв для сільськогосподарської діяльності, однак повернути не зміг у зв`язку із тим, що не було достатньої суми коштів. Відповідно до приписів частини третьої статті 200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що присутній у судовому засіданні відповідач визнав позовні вимоги, суд з огляду на приписи частини другої статті 200 ЦПК України\~вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 06 лютого 2017 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений у простій письмовій формі договір позики № 1, відповідно до якого відповідач отримав від позивача 13\~000 000 грн та зобов`язувався повернути їх до 16 липня 2018 року. Сторони договору погодили, що строк повернення позики до 16 липня 2018 року. На підтвердження виконання зобов`язання позивача за договором позики № 1 від 06 лютого 2017 року щодо надання грошових коштів у позику, відповідач видав останньому розписку згідно зразка, встановленого Додатком № 1 до Договору позики про отримання коштів у повному обсязі. Оригінал такої розписки наявний у матеріалах справи. Станом на час звернення позивача до суду із цим позовом, відповідач суму позики позивачу не повернув. Статтею 1047 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої\~статті 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (частина друга\~статті 1047 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша\~статті 1049 ЦК України). З аналізу наведених норм слідує, що за своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, слід з`ясувати справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа. При цьому, наявність оригіналу розписки у позивача (позикодавця) згідно з положеннями статті 545\~ЦК України свідчить, що зобов`язання з повернення позики позичальником не виконано. Під час розгляду цієї справи позивачем до суду надано оригінал договору позики № 1 та розписки [PERSON] від 06 лютого 2017 року, зі змісту якої слідує, що відповідач [PERSON] 06 лютого 2017 року позичив у позивачки [PERSON] 13\~000\~000 грн. Зазначену суму відповідач зобов`язувався повернути до 16 липня 2018 року. Зазначене у розписці дає можливість дійти висновку, що відповідач [PERSON] отримав від позивачки [PERSON] кошти у означеній сумі та зобов`язувався їх повернути до 16 липня 2018 року. Взяте на себе зобов`язання відповідач не виконав, кошти у розмірі 13\~000 000 грн. у визначений строк не повернув, про що свідчить оригінал розписки, який знаходиться у позивача [PERSON] . За такого, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки суми боргу у розмірі 13\~000\~000 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Зі змісту договору позики, укладеного між сторонами, слідує, що позивач та відповідач погодили розмір відсотків за користування позикою у розмірі 24% річних. Відповідно до наявних у справі розрахунків заборгованості відповідача розмір відсотків за користування коштами позивача становлять 12\~480\~000 грн. Як зазначив відповідач з такими умовами договору погоджується та вважає їх справедливими. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повному обсязі. З відповідача на користь [PERSON] слід стягнути заборгованість за договором позики від 06 лютого 2017 року № 1 у розмірі 25\~480\~000 грн. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до приписів\~статті 141 ЦПК України\~та з огляду на те, що суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивачки слід стягнути суму судового збору, сплачену нею за подачу позовної заяви в розмірі 11 350 грн 00 коп.

Outcome: approved