Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування поданої позовної заяви позивачка зазначила, що 19 березня 2005 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис № 189. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. Шлюбні відносини сторони не підтримують з 2017 року. [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає, матеріально не забезпечує. У звязку із чим просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 від доходів відповідача на кожну дитину щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомим суду обставинам, про судове засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. В матеріалах справи наявна заява, за якою просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 19 березня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис № 189, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ №001063 від 19 березня 2005 року. Від шлюбу\~сторони мають\~двох дітей:\~[PERSON],\~[INFO],\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~народження серії\~1-КИ\~№031907,\~виданим Жовтневим\~відділом реєстрації\~актів цивільного\~стану Дніпропетровського\~міського управління\~юстиції Дніпропетровської\~області від\~23\~серпня 2005\~року та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №178460, виданим Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 28 травня 2008 року. З кінця 2017 року шлюбні відносини сторони не підтримують. Відповідно до ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, між ними відсутнє взаємнорозуміння, відбулась втрата почуттів та поваги, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. У відповідності до п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року, у випадку коли при розірвання шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини. Статтею 180\~СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 Сімейного кодексу України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ч.2\~ст.\~183 Сімейного\~кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частиною 3 ст. 183 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитину, є працездатним, має дохід, і може надавати допомогу, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та наявність законних підстав для їх задоволення і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця з 30 липня 2018 року до моменту досягнення найстаршою дитиною повноліття. В силу п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки в силу ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 704,80 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved