Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] територіального управління юстиції у Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору,-Міністерство юстиції України, про зняття\~арешту з усього його рухомого та нерухомого майна, накладеного відповідно до постанови Управління ДВС [PERSON] територіального управління юстиції у Чернігівській області від 01 серпня 2013 року ВП №38603902. Позов обгрунтований тим, що у провадженні Управління ДВС [PERSON] територіального управління юстиції у Чернігівській області перебувало виконавче провадження ВП №38603902 з виконання постанови Державної виконавчої служби України про стягнення солідарно, зокрема, із [PERSON] 3385473 грн. 35 коп виконавчого збору, під час якого накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно позивача у межах суми звернення із забороною здійснювати відчуження майна. Постанова про стягнення виконавчого збору винесена на підставі того, що позивач не виконав виконавчий лист Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 листопада 2009 року про стягнення солідарно, зокрема, із позивача на користь АБ «Синтез» 33853003 грн. 47 коп, 1700 грн. державного мита та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляд усправи. 03 червня 2014 року винесена постанова про повернення виконавчого документа про стягнення виконавчого збору №33468495 від 12 червня 2013 року на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону №606-14). Після повернення виконавчого документа стягувач повторно не звертався із заявою про відкриття виконавчого провадження та не подавав на виконання постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 12 червня 2013 року. Згідно відповіді Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 23 лютого 2018 року зазначено про знищення виконавчого провадження ВП №33468495. На звернення позивача від 03 жовтня 2017 року, 24 січня 2018 року щодо зняття арешту відповідач у відповіді від 25 січня 2018 року заперечує проти зняття арешту. Вказане перешкоджає позивачу розпоряджатись своєю власністю. Після 03 червня 2015 року строк на пред»явлення постанови про стягнення виконавчого збору пропущено. Просить позов задовольнити. У відзиві на позовну заяву від 23 серпня 2018 року представник відповідача [PERSON] територіального управління юстиції у Чернігівській області [PERSON] при вирішенні позову покладається на розсуд суду, зазначає, що підстави для зняття арешту державним виконавцем відсутні. У поясненні від 09 листопада 2018 року представник позивача [PERSON] зазначає про наявність у власності позивача земельної ділянки в м.Ніжині Чернігівської області, автомобіля, земельної ділянки в Куликівському районі Чернігівської області. 19 листопада 2018 року за результатами підготовчого засідання справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], участь якого забезпеченна в режимі відеоконференції, позов підтримав, пояснивши, що постанова про стягнення виконавчого збору повернута стягувачу і повторно до виконання не пред»явлена, строки пред»явлення закінчились, виконавчий збір позивачем не сплачений. Представник відповідача [PERSON] територіального управління юстиції у Чернігівській області [PERSON], участь якого в судовому засіданні забезпечена в режимі відеоконференції, позов не визнав, пояснивши, що постанова про стягнення виконавчого збору повернута стягувачу ДВС України і повторно до виконання не пред»явлена. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору,-Міністерства юстиції України, в судове засідання не з»явився без повідомлення причин, клопотання про відкладення розгляду справи відсутні. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. В судовому засіданні встановлено, що постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України [PERSON] від 12 липня 2012 року ВП №33468495 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-2990/09, виданного Києво-Святошинським районним судом Київської області 18 листопада 2009 року, про стягнення солідарно, зокрема, із [PERSON], на користь АБ «Синтез» 33853003 грн. 47 коп заборгованості, 1700 грн. державного мита, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України [PERSON] від 12 червня 2013 року у даному виконавчому провадженні стягнуто солідарно, зокрема, із [PERSON] 3385473 грн. 35 коп виконавчого збору у зв»язку із невиконанням виконавчого листа у встановлений строк, стягувач-держава в особі ДВС України. Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України [PERSON] від 12 червня 2013 року виконавчий лист №2-2990 від 18 листопада 2009 року повернутий стягувачу АБ «Синтез» на підставі п.1 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв»язку із подачею стягувачем заяви про повернення виконавчого документа. 25 червня 2013 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС [PERSON] управління юстиції у Чернігівській області [PERSON] відкрито виконавче провадження по виконанню постанови про стягнення виконавчого збору №33468495, виданої 12 червня 2013 року, боржник [PERSON], стягувач-Держава в особі ДВС України, виконавчий збір 3385473 грн. 35 коп, солідарно. Відповідно до постанови заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС [PERSON] управління юстиції у Чернігівській області [PERSON] від 01 серпня 2013 року ВП №38603902 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника [PERSON] в межах суми боргу із забороною здійснення відчуження майна у зв»язку з невиконанням рішення про стягнення виконавчого збору та необхідністю збереження майна боржника з метою виконання рішення. Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС [PERSON] управління юстиції у Чернігівській області [PERSON] від 03 червня 2014 року вищезазначену постанову про стягнення виконавчого збору повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв»язку з відсутністю у боржника майна, строк повторного пред»явлення до виконання до 03 червня 2015 року. На заяви позивача [PERSON] від 03 жовтня 2017 року, 24 січня 2018 року щодо зняття арешту у повідомлені [PERSON] територіального управління юстиції у Чернігівській області від 25 січня 2018 року зазначено про відсутність підстав для зняття арешту, у повідомленні відділу примусового виконання рішень ДВС МЮ України від 23 лютого 2018 року зазначено про чинність постанови про стягнення виконавчого збору, виконавче провадження №33468495 знищено відповідно до акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення, затвердженого 27 лютого 2017 року, що підтверджується також повідомленням [PERSON] територіального управління юстиції у Чернігівській області від 27 лютого 2019 року. Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21\~квітня 1999\~року N606-XIV,у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення. Державний виконавець не вправі знімати арешт, накладений на майно боржника, у випадку нестягнення з нього виконавчого збору. Пунктом 2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N606-XIV визначено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Згідно ч.5 даної статті повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст.22 цього Закону. Відповідно до\~ст.49\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» від 21 квітня 1999 року N606-XIV\~виконавче провадження підлягає закінченню у передбачених частиною першою цієї статті випадках. При цьому у ній не зазначено такого випадку, як повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з\~відсутністю майна у боржника. Таким чином, у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N606-XIV виконавче провадження не є закінченим, після якого могли б наступити правові наслідки, передбачені ч.1 ст.50\~Закону\~України «Про\~виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N606-XIV, при цьому стягувач має право повторно пред'явити виконавчий документ до виконання. Також в судовому засіданні встановлено, що виконавчий збір згідно постанови від 12 червня 2013 року №33468495, яка станом на час розгляду справи є чинною, позивачем [PERSON] не сплачений, тобто останнім не виконаний обов»язок по виконанню рішення державного виконавця у встановленому порядку. У постанові про повернення виконавчого документа від 03 червня 2014 року зазначений строк повторного пред»явлення до виконання до 03 червня 2015 року, при цьому стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, що передбачено Цивільним процесуальним кодексом України та Законом України «Про виконавче провадження» 2 червня 2016 року\~№ 1404-VIII. Стягувач цього права не позбавлений. \~Також судом враховується, що неможливо захистити права однієї сторони шляхом порушення прав іншої сторони, в даному випадку інтересів Держави внаслідок несплати виконавчого збору. За таких обставин відсутні підстави для задоволення позову та зняття арешту з майна і заборони на його відчуження, накладеного постановою державного виконавця від 01 серпня 2013 року.

Outcome: dismissed