Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

У листопаді 2015 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що 07.10.2013 року відповідач, відповідно до укладеного договору №SAMDN03000112320629, отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складає між ним і Банком договір. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання та перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.6.6 Умов у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Відповідно до п. 8.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. У порушення ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував і станом на 22.09.2015 року має заборгованість в розмірі 68355,81 грн., із яких сума заборгованості за кредитом -45000,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом\~\~19473,68 грн., заборгованість за пенею та комісією 150,90 грн. А також штрафи відповідно до п.8.6 Умов: \~500,00 грн. - фіксована частина, 3231,23 грн. процентна складова. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати. Представник позивача до суду не зявився, направив до суду письмову заяву від 26.11.2015 року, в якій просив розглянути справу за відсутності представника Банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення. 23.02.2016 року до суду надійшла заява від представника позивача про доручення до справи доказів про понесені судові витрати з копією платіжного доручення, в якій він просив вирішити питання про розподіл судових витрат відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України.. Відповідач у звязку з реєстрацією місця проживання в [INFO] повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр» №35 від 23.02.2016 року, а також за допомогою СМС-повідомлення, проте до суду не зявився, причину неявки не повідомив, тому суд відповідно до ст.ст.169, 224-226 ЦПК України вважає можливим розглянути справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Так, судом встановлено, що відповідно до договору №SAMDN03000112320629 про відкриття картрахунку і обслуговування платіжної картки від 07.10.2013 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами, складає між ним і Банком договір., що підтверджується копією Договору про відкриття картрахунку і обслуговування платіжної картки, Умовами та Правилами надання банківських послуг, , правилами користування платіжною карткою. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта [PERSON] (картрахунок 5218572205337830), 25.10.2013 року змінено кредитний ліміт до 25000,00 грн., 04.02.2014 року - збільшено кредитний ліміт до 45000,00 грн. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно із ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання однієї сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним\~\~чином\~\~відповідно\~\~до\~\~умов\~\~договору,\~\~закону\~\~тощо.\~\~ Згідно зі ст. 631 ЦК України строком договору саме є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. За ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до п. 3.2 Умов та Правил надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Пунктом 5.3 Умов передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п..4.9. Клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором ( п. 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг). На порушення умов договору позичальник взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 22.09.2015 року має заборгованість в розмірі 68355,81 грн., із яких сума заборгованості за кредитом -45000,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом\~\~19473,68 грн., заборгованість за пенею та комісією 150,90 грн. А також штрафи відповідно до п.8.6 Умов: \~500,00 грн. - фіксована частина, 3231,23 грн. процентна складова. Як вбачається з розрахунку заборгованості, останній платіж на погашення процентів по кредиту відповідачем внесено 08.10.2014 року. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки ( ч.1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст.. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як вбачається з наданого розрахунку, сума 150,90 грн. фактично є комісією, а не пенею, бо ставка пені в розрахунку вказана 0% , тому ця сума не є неустойкою у вигляді пені, незважаючи на те, що позивачем вона вказана як заборгованість за пенею та комісією. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи надані позивачем докази по справі, суд вважає обґрунтованими і доведеними підстави для стягнення з відповідача всієї суми заборгованості по кредитному договору, враховуючи, що представник відповідача, отримавши 24.12.2015 року копію позовної заяви з додатками, жодних заперечень з приводу позову чи правильності нарахування Банком сум по тілу кредиту, відсоткам, комісії та штрафам суду не надала. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути компенсацію витрат оплату судового збору в сумі 1218,00 грн. та 420,00 грн. витрат, повязаних з публікацією оголошення про виклик відповідача, а всього 1638,00 грн. На підставі викладено,

Outcome: approved