Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання права власності та визнання дійсним договору купівлі-продажу. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві позивач просила суд визнати дійсним Договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, проспект Слобожанський, буд.15ж, укладеного між [PERSON] та [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: м. Дніпропетровськ, проспект Слобожанський, буд. 15ж а саме: літ А нежитлова будівля, (незав. Будівн), з/бет блоки, площею 20,0 кв.м.; № 1 огорожа, метпроф в мет ст., площею 36,0 кв.м.; І замощення, бетон, площею 104,0 кв.м.; ІІ замощення, щебінь, площею 72,0 кв.м., які розташовані на земельній ділянці загальною площею 196 кв.м.; зобовязати Реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції зареєструвати відповідним чином у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на вказану будівлю за [PERSON] Позивач у судове засідання не з?явилася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з?явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.02.2010 року між [PERSON] (Покупець) та [PERSON] (Продавець) було укладено договір купівлі продажу нежитлової будівлі. Предметом вказаного договору виступило майно, а саме - нежитлова будівля, розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, проспект Слобожанський (колишній пр.Газети Правди), буд. 15ж, а саме: літ А нежитлова будівля, (незав. будівн), з/бет блоки, площею 20,0 кв.м.; літ.№ 1 огорожа, метпроф в мет ст., площею 36,0 кв.м.; літ. І замощення, бетон, площею 104,0 кв.м.; літ. ІІ замощення, щебінь, площею 72,0 кв.м., які розташовані на земельній ділянці загальною площею 196 кв.м. Позивач передала відповідачу грошові кошти в рахунок за придбану нежитлову будівлю в сумі 18 000 грн., про отримання якої сторони, підписали договір купівлі-продажу, та зобовязалися в строк до 18.05.2010 року нотаріально посвідчити даний договір купівлі-продажу, так як відповідач виїжджав за межі області. Однак, відповідач ухиляється від виконання зобов?язання, а саме - до нотаріуса останній не з`явився, грошові кошти позивачу не повертає та не визнає право власності позивача на спірний об?єкт нерухомості. Згдно ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст. 12 Закону України «Про власність», громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок укладення інших угод, не заборонених законом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved