Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. В обґрунтування позову зазначає, що 29.04.2018 року на території СТО за адресою: [ADDRESS] , передала [PERSON] на виконання укладеного між ними усного договору підряду ремонту та технічного обслуговування транспортного засобу належний їй на праві власності автомобіль «Lexus ES 350», д.н.з. [NUMBER] , ключі від нього та технічний паспорт. Оскільки [PERSON] виконавши ремонтні роботи передав автомобіль «Lexus ES 350», д.н.з. [NUMBER] , без її згоди у користування [PERSON] , який 09.05.2018 року повідомив Оболонське УП НП в м. Києві про те, що у період з 23 год. 00 хв. 08.05.2018 року по 12 год. 00 хв. 09.05.2018 року автомобілем заволоділи невідомі особи викравши його, [PERSON] просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на її користь 375 091 грн. 64 коп. в рахунок відшкодування заподіяної майнової шкоди. У відзиві на позовну заяву представник [PERSON] - [PERSON] посилається на безпідставність вимог [PERSON] до [PERSON] , оскільки позивачкою не надано доказів винних дій [PERSON] заподіяння їй шкоди. Зазначає, що автомобіль «Lexus ES 350», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] у користування передав [PERSON] та запевнив його, що це відбувається за згодою власника [PERSON] , яку особисто [PERSON] не знав, а тому відповідальності за те, що в період його користування автомобіль було викрадено, [PERSON] нести не може. У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] просили позовні вимоги задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. [PERSON] та його представники [PERSON] і [PERSON] у судовому засіданні позов в частині вимог до [PERSON] не визнали, в цій частині позовних вимог просили відмовити, а обов`язок з відшкодування заподіяної шкоди просили покласти на [PERSON] , оскільки саме йому [PERSON] передала транспортний засіб, а вже він передав його у користування [PERSON] у якості підміни автомобіля, який він ремонтував. [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгулу справи повідомлявся належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив, а тому його неявка у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи по суті. Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , [PERSON] на праві власності належить автомобіль «Lexus ES 350», д.н.з. [NUMBER] (а.с. 11). Відповідно до висновку про дійсну ринкову вартість транспортного засобу, складеного 19.06.2019 року оцінювачем СОД ТОВ «Пасат Консалдінг Груп», дійсна ринкова вартість автомобілю «Lexus ES 350», д.н.з. [NUMBER] , станом на 09.05.2018 року становить 375 091 грн. 64 коп. (а.с. 5-10). У судовому засіданні [PERSON] 29.04.2018 року пояснила, що вона передала [PERSON] належний їй автомобіль «Lexus ES 350», д.н.з. [NUMBER] , ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу для проведення робіт на території СТО за адресою: [ADDRESS], зокрема, заміни мастила двигуна, фільтрів та інше, що [PERSON] не оспорюється. Указані обставини підтверджуються також показаннями допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] . У судовому засіданні [PERSON] пояснив, що автомобіль «Lexus ES 350», д.н.з. [NUMBER] , ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу йому передав у користування [PERSON] на час поки він проводить ремонт його автомобілю «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] . Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 12018100050003519, 10.05.2018 року внесені відомості за заявою [PERSON] про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України (незаконне заволодіння транспортним засобом) з посиланням на те, що в період часу з 23 год. 00 хв. 08.05.2018 року до 12 год. 00 хв. 09.05.2018 року невстановлена особа перебуваючи на території паркувального майданчику, який не охороняється, біля під`їзду № 5 будинку 12/3 по вул. О.Архіпенка, у м. Києві, незаконно заволоділа транспортним засобом - автомобілем «Lexus ES 350», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] та перебував у користуванні [PERSON] (а.с. 12). Зі змісту листа Оболонського УП НП у м. Києві від 27.10.2020 року вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12018100050003519 від 10.05.2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України триває. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦПК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 1212 ЦК України установлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Як передбачено п. 4 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ч. 2 ст. 1213 ЦК України). Враховуючи, що у судовому засіданні на підставі досліджених доказів установлено, що [PERSON] приймаючи у користування автомобіль «Lexus ES 350», д.н.з. [NUMBER] , від [PERSON] , який також передав йому ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, знав, що власником цього автомобілю є [PERSON] , а тому повинен був усвідомлювати, що [PERSON] не будучи власником цього майна не мав права розпоряджатись ним, зокрема, передавати у користування іншим особам, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] прийнявши автомобіль [PERSON] у користування від [PERSON] , який не мав права розпоряджатися ним, набув обов`язку по відношенню до [PERSON] з відшкодування шкоди завданою втратою цього майна та неможливістю повернення його власнику в натурі. За таких обставин позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення на її користь з [PERSON] в рахунок відшкодування заподіяної шкоди у розмірі дійсної ринкової вартості автомобіля «Lexus ES 350», д.н.з. [NUMBER] , в сумі 375 091 грн. 64 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді сплаченого позивачкою судового збору підлягають стягненню з [PERSON] . При цьому, клопотання позивачки про відшкодувати витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. 00 коп. не підтверджені фактами реального надання послуг адвоката на вказану суму саме по цій цивільній справі. На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу в указаній сумі є завищеним, не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. У зв`язку з чим суд вважає правильним та доцільним частково стягнути з [PERSON] на користь позивачки витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Outcome: partial