Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування збитків. Ухвалою судді Керченського міського суду АР Крим від 19.11.2013 року роз'єднано у самостійні провадження позовні вимоги Державного підприємства «Керченський морський торговий порт» про відшкодування збитків до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Позовна вимоги до [PERSON] передано на розгляд судді Собєщанській Н.В. 21.11.2013 року. Свої вимоги про відшкодування збитків ДП «Керченський морський торговельний порт» до [PERSON] мотивує тим, що за результатами планової ревізії фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Керченський морський торговельний порт» державною фінансовою інспекцією в АР Крим за період з 01.04.2011 року по 31.12.2012 року складено акт від 11.06.2013 року №05-21/55 та висунуто вимогу від 15.07.2013 року № 01-05-14-14/6268 про усунення виявлених порушень. Під час ревізії встановлено, що окремим робітникам за період з 01.04.11 року по 31.12.2012 року згідно з п. 3.1.2 Колективного договору підприємством відшкодовано оплату за навчання у ТОВ «Миколаївський центр підготовки плавскладу» для отримання відповідних сертифікатів на суму 121605 грн. В акті ревізії на стор. 3-15 та у пункті 3 вимоги Державної фінансової інспекції зазначено, що документально не підтверджено навчання робітників у ТОВ «Миколаївський центр підготовки плавскладу», чим завдано порту збитків на загальну суму 114485,00 грн. З метою підтвердження фактів навчання та здійснення оплати за навчання Державною фінансовою інспекцією було направлено лист-запит від 28.03.2013 року за № 01-05-14-14/2529. Отримано відповідь від 08.04.2013 року № 2-10-04/26 про підтвердження факту навчання одного працівника на суму 7120 грн. У пункті 6 вимоги Державна фінансова інспекція зобов'язала ДП «Керченський морський торговельний порт» провести вичерпані дієві заходи щодо фактичного повернення коштів на загальну суму 114485,00 грн. з вказаних акті та вимозі працівників. Оскільки, станом на 04.11.2013 року робітники порту частково усунули порушення самостійно, то позов пред'являється до тих робітників, які н внесли грошові кошти на рахунок підприємства за неправомірне відшкодування витрат на навчання по непідтвердженим первинним документам, на суму 99 335,00грн. [PERSON] у період з 01.04.2011 року по 31.12.2012 року перебував з підприємством у трудових відносинах, та відносився за займаною посадою до плавскладу порту. Відповідно до п. 3.1.2. Колективного договору ДП «Керченський морський торговельний порт» здійснює компенсацію оплати навчання робітникам плавскладу порту. В підтвердження витрат на навчання [PERSON] прикладена до авансового звіту документи про навчання :договори, акти приймання виконання робіт/наданих послуг, квитанція. Сума зайве сплаченої підзвітної суми [PERSON] по ДП КМТП внаслідок прикладених до авансового звіту документів про навчання (договору, акту прийму-здачі виконання робіт/наданих послуг, квитанції) які не підтверджуються ТОВ «Миколаївський центр підготовки плавскладу», становить 11 550,00 грн. На підставі наданих документів портом відшкодовано [PERSON] понесені витрати у розмірі 11 550,00 грн. Державною фінансовою інспекцією встановлено, що документи, надані [PERSON] до авансового звіту не відповідають дійсності, що [PERSON] не проходив навчання у ТОВ «Миколаївський центр підготовки плавскладу» внаслідок чого портом відшкодовано витрати [PERSON] за навчання за непідтвердженими надаваче послуг ТОВ «Миколаївський центр підготовки плавскладу» первинними документами за навчання, внаслідок чого порту завдано збитків [PERSON] на суму 11 550,00 грн. [PERSON] було скеровано претензія з вимогами повернути грошових коштів безпідставно списаної позики. Між тим, ця претензія залишена [PERSON] поза увагою. Таким чином, станом на 04.11.2013 року заборгованість [PERSON] за нанесений порту збиток не погашена. На зазначених підставах просили позов задовольнити та стягнути з [PERSON] заподіяну шкоду. Представник позивача Останкова Л.В., діюча на підставі належним чином оформленої довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити на підставі обставин викладених у позові. Додатково пояснила суду, що плановою перевіркою визнано протиправною відшкодування збитків за навчання. Оскільки відповідно до відповіді учбового закладу, [PERSON] навчання у даному закладі не проходив та свідоцтво не отримував. Зауважила при цьому, що підтвердження кваліфікації є обов'язком самих робітників порту. Відповідно до Міжнародної конвенції прав моряків, робітники плавскладу порту зобов'язані отримувати сертифікати для допуску к роботі. Саме з розрахункового листа поданого відповідачем було відшкодовано збитки, також з даної суми були відраховані податки. На питання суду пояснила, що акт ревізії отримали 11.06.2013 року, вимога про усунення виявлених порушень отримана 17.07.2013 року. 12.06.2013 року відповідач звільнився з підприємства, у зв'язку з переведенням. [PERSON] не був матеріально відповідальної особою на підприємстві, також відсутній вирок відносно відповідача та постанова про закриття провадження по справі. Після навчання відповідач надав свідоцтво яке було долучено до особистої справи. Відповідач у судовому засідання позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні, оскільки за навчання сплачував саме до ТОВ «Миколаївський центр підготовки плавскладу», свідоцтво про навчання отримав у м. Севастополі, більше за навчання не сплачував, копію свідоцтва та квитанцію про його оплату надав до бухгалтерії порту, після чого отримав відшкодування понесених витрат. Ні якої шкоди підприємству не заподіяв. Працював на підприємстві з серпня 2000 року. На питання представника позивача пояснив, що авансовий звіт підписував особисто та надав його до бухгалтерії. Представник відповідача [PERSON], діюча на підставі належним чином оформленої довіреності, у судовому засіданні позов не визнала та просила суд відмовити у його задоволенні, оскільки представник позивача повинен довести обставини викладені у позовній заяві, але не надав суду доказів які б підтверджували винні дії її довірителя по заподіянню шкоди підприємству. Постановою Пленуму ВСУ про відшкодування шкоди завданої підприємству говорить про те, що збитки завдані підприємству повинні бути доведені вироком, або особа повинна бути матеріально відповідальної особою на підприємстві. Але її довіритель не повідомлений про підозру, кримінальне провадження розслідується, вироку не має. Також дана постанова пленуму зазначає, що шкода може бути стягнута у розмірі середнього заробітку винної особи, але розрахунку позивачем не надано даної шкоди. [PERSON] звільнений з підприємства у червні 2013 року, про факт порушення підприємству було відомо ще у березні 2013 року, коли ДФІ вимагала письмові пояснення посадових осіб порту, але під час звільнення, позивачем, не була стягнута сума шкоди. [PERSON] надавши документи про отримання освіти, ще цілий рік працював на підприємстві, сумніві у достовірності даних документів у порту не виникло. Відповідальність за трудових законодавством відповідно до ст. 134 полягає на посадові особи підприємства(директора, головного бухгалтера), а не на робітника . Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не підтримала та просила суд відмовити у їх задоволенні. Додатково пояснила, що з 2006 року зареєстрована як фізична особа підприємець у Єдиному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, її рід зайняття це допомога у зборі та направленні документів робітників плавскладу для отримання свідоцтв підтвердження кваліфікації. Відповідач приходив до неї, вона йому допомагала оформлювати документи для отримання свідоцтва підтвердження, та направляли дані документи до ТОВ «Миколаївський центр підготовки плавскладу». Їй не відомо, чому свідоцтво отримував відповідач у м. Севастополі, можливо це внутрішні договірні відносини учбових центрів, оскільки є Єдиний реєстр моряків, де усі свідоцтва, які отримують моряки, зареєстровані. Дані свідоцтва моряк може отримати у любому порту країни, не залежно від місця проходження навчання. Договору про надання послуг по навчанню [PERSON] з Севастопольським учбовим закладом не укладав та грошові кошти не сплачував. Представник третьої особи Державної фінансової інспекції в АР Крим у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмової пояснення по справі у яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі. (а.с.75-79) Представник третьої особи ТОВ «Миколаївський центр підготовки плавскладу» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву у якій зазначив неможливості присутності на засіданні представника установи, думку по позову суду не надав. (а.с.112) Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи та надавши їм правової оцінки прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Під час вирішення спору між сторонами суд приймає до уваги положення ст.. 60 ЦПК України, якою встановлено, що «Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.». Судом встановлено, що відповідно до статутних документів ДП «Керченський морський торговельний порт» є підприємством, яке створено з метою організації і здійснення перевантаж вантажів з одного виду транспорту на іншій, обслуговування суден, пасажирських вантажів, перевезення вантажів і пасажирів на суднах, що належать Підприємству, а також для отримання прибутку. (а.с.63-70) [PERSON], згідно довідки за № 282 від 02.12.2013 року, працював у ДП «Керченський морський торговельний порт» на посаді змінного помічника капітана-кранмейстера ПК-80 з 17.08.2000 року по 12.06.2013 року. (а.с.59) Відповідно до п.3.1.2. колективного договору ДП «Керченський морський торговельний порт» на 2010-2013 роки, зі змінами та доповненнями, роботодавець зобов'язується щорічно планувати обсяги фінансування витрат на підвищення кваліфікації персоналу та граничні терміни підвищення (не менше 1 разу на 5 років) і забезпечувати їх оплату. Компенсацію оплати навчання плавскладу здійснювати працівникам, при виникненні виробничої необхідності або у зв'язку із закінченням терміну дії робочих документів.(а.с.117-132) Як вбачається з акту Державної фінансової інспекції в АР Криму, щодо проведення планової ревізії фінансово-господарської діяльності ДП «Керченський морський торговельний порт» за період з 01.04.2011 року по 31.12.2012 рік, ревізори дійшли висновку про необґрунтоване відшкодування оплати за навчання у ТОВ «Миколаївський центр підготовки плавскладу» для отримання відповідних сертифікатів на загальну суму 121 605 гривень, що є порушеним п.19 П(С)БО З «Звіт про фінансові результати», затверджені наказом Міністерства фінансів України від 31.03.1999 року № 87, ч.1 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-ХІY. (а.с. 7-9). Відповідно до акту ревізії КРУ була пред'явлена вимога про усунення порушень № 01-05-14-14/6268 від 15.07.2013 року, якою Позивача було зобов'язано вжити заходи щодо відшкодування сум необґрунтовано відшкодування витрат на навчання шляхом внесення винними особами коштів до каси або перерахування коштів на рахунки підприємства (а.с.10-11). На виконання вимоги про усунення порушень [PERSON] 10.07.2013 року було вручено вимогу про добровільне усунення виявлених порушень, а саме повернути на рахунок підприємства неправомірно отримані грошові кошти у розмірі 11 550,00 грн.(а.с.62) Підстави, умови, порядок, межі та розмір матеріальної відповідальності працівників за шкоду, заподіяну ними підприємству, установі, організації встановлені КЗпП України. Відповідно до частин першої та другої статті 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Як роз'яснено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29 грудня 1992 року, під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові виплати. Відповідно до ст.132 КЗпП України за шкоду заподіяну підприємству при виконанні трудових обов'язків працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна шкода понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. Згідно п.2 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації у випадку, коли майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами. Тобто, працівник відповідає тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника і між його діями та настанням шкоди є безпосередній причинний зв'язок. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог на підставі доказів наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Як встановлено у судовому засіданні Позивач при визначенні вини Відповідача виходив з того, що для відшкодування витрат на навчання останнім було надано квитанцію до прибуткового касового ордеру № 4217 від 11 052012 року на суму м 11 550,00грн., Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 11.05.2012 року та Угоду № 4217 про надання додаткових освітніх послуг м. Миколаїв від 11.05.2012 року, укладеними між [PERSON] та ТОВ «Миколаївський центр підготовки плавскладу» (а.с.33-35). Та відповідно відповіді ТОВ «Миколаївський цент підготовки плавскладу» від 08.04.2013 року за № 2-10-04/26 на запит ДФІ в АР Крим, слідує, що [PERSON] навчання в установі не проходив. (а.с.61) Тобто на думку представника позивача, неправомірно отримав відшкодування витрат на навчання у розмірі 11 550,00 грн.(а.с.90-91,115) Відповідно до наданих документів, убачається, що з даної суми, було відраховані податки. Проте, суд з таким висновком погодитися не може, оскільки Позивачем не надано належних, допустимих та переконливих доказів на підтвердження своїх вимог про те, що Відповідач має нести повну матеріальну відповідальність на підставі п.2 ст. 134 КЗпП України. Так у підтвердження факт проходження навчання [PERSON] надано копії Свідоцтва № 11218 від 19.01.2012 року виданого ТОВ «Українська Морська академія» яке підтверджують факт проходження навчання за програмою «радіолокаційна навігація - рівень управління», дане свідоцтво підтверджено Директором центру та витяг з єдиного реєстру документів моряків, де дане свідоцтво зареєстровано. (а.с.85,87). За змістом п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками»,

Outcome: dismissed