Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановалення факту, що має юридичне значення. В обгрунтування пред*явлених вимог вказав, що він з 1978 року працює водієм. У 1992 році йому, як водію, коли він працював у Рибницькому цементно-шиферному комбінаті Придніпровської Молдавської Республіки, наказом № 21-к від 06 березня 1992 року був присвоєний 1-й клас. Підставою присвоєння 1-го класу послужила докладна записка начальника цеху. З того часу, де б він не працював, йому заробітна плата нараховувалась як водію 1-го класу. З 19 листопада 2013 року він працював водієм у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Блок ЛТД». Однак, у Товаристві не визнають, як водія 1-го класу та відмовили в оплаті його праці як водія 1-го класу. У теперішній час він з роботи у Товаристві звільнився. Просить заяву задовольнити. Встановлення вказаного факту йому необхідно для оплати його праці як водія 1-го класу. Представник заінтересованої особи пред*явлених вимог не визнав та пояснив, що заявник у Товаристві працював у якості водія та ним Товариству було надано виписку з наказу Рибницького цементно-шиферного комбінату № 21-к від 06 березня 1992 року про присвоєння йому кваліфікації водія 1-го класу. Однак, для присвоєння кваліфікації 1-го класу у посвідченні водія повинен бути дозвіл на керування транспортними засобами категорій «В», «С», «Д» та «Е», а також безперервний стаж роботи водієм 1-го класу не менше двох років. Присвоєння водіям 2-го та 1-го класів здійснюється кваліфікаційними комісіями закладу, установи, організації під час кваліфікаційних атестацій, яке затверджується наказом керівника, роботодавця, і запис вноситься до трудової книжки. Заявником не надано документів про присвоєння йому кваліфікації водія 1-го класу. При звільненні водія з попереднього місця роботи присвоєний йому кваліфікаційний клас втрачає чинність і підлягає підтвердженню кваліфікаційною комісією нового закладу. У задоволенні заяви просить відмовити. Окрім того, заявник з Товариства звільнився 16 грудня 2014 року за згодою сторін. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що у задоволенні вимог необхідно відмовити. Відповідно до ст.256 ЦПК України: «У судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення». Із ксерокопії наказу № 21-к від 06 березня 1992 року Рибницького цементно-шиферного комбінату вбачається, що у зв*язку з присвоєнням заявнику кваліфікації та виконуваній роботі йому, як водію, проводилась оплата праці по 1-му класу з 01 березня 1992 року. Підставою цього послужила докладна записка начальника цеху. Разом з тим, згідно з Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв*язку України від 14 лютого 2006 року № 136 для присвоєння кваліфікації 1-го класу у посвідченні водія повинен бути дозвіл на керування транспортними засобами категорій «В», «С», «Д» та «Е», а також безперервний стаж роботи водієм 2-го класу не менше двох років. Присвоєння водіям 2-го та 1-го класів здійснюється кваліфікаційними комісіями закладу, установи, організації під час кваліфікаційних атестацій, яке затверджується наказом керівника, роботодавця, і запис вноситься до трудової книжки. Заявником суду не надано документів про присвоєння йому кваліфікації водія 1-го класу. При цьому, при звільненні водія з попереднього місця роботи присвоєний йому кваліфікаційний клас втрачає чинність і підлягає підтвердженню кваліфікаційною комісією нового закладу. При таких обставинах суд, оцінивши всі докази, зібрані по справі, в їх сукупності, вважає, що у задоволенні заяви необхідно відмовити. Відмовляючи у задоволенні заяви, суд вважає, що понесені заявником судові витрати у вигляді судового збору необхідно покласти на заявника.

Outcome: dismissed