Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

У липні 2014 року ПАТ «ВТБ Банк» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав грошові кошти в кредит у сумі 50000 грн., строком до 17 лютого 2015 року, під 32% річних, для споживчих потреб. [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання по погашенню тіла кредиту та процентів за користування кредитом, що призвело до утворення заборгованості перед банком. За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 110077,24 грн. Від представник позивача на адресу суду надійшла заява про розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлена належним чином, поштова кореспонденція надіслана судом на адресу реєстрації відповідача повертається за закінченням терміну зберігання. За таких обставин, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 17 лютого 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк та [PERSON] укладено кредитний договір № R53100198497B, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у сумі 50000,00 грн., строком до 17 лютого 2015 року під 32 % річних на споживчі цілі. У п.п. 3.4., 3.5 договору сторони встановили, що позичальник повертає кредитні кошти шляхом сплати щомісячних ануїтетних платежів 28 числа кожного місяця. Відповідно до п.5.2.1 кредитного договору банк має право вимагати достроково повернути кредит, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених цим договором або чинним законодавством України, зокрема, у разі невиконання (неналежного виконання) зобов'язань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами Договору. Відповідно до п.5.2.2. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника здійснити дострокове повернення кредиту протягом тридцяти календарних днів з дати відправлення позичальнику відповідного повідомлення банку з вимогою дострокового повернення або у інші строки, передбачені умовами цього договору. Згідно з п.7.1. кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно умовами договору, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочки. Пунктом 9.3. кредитного договору передбачено, що будь-яке порушення позичальником умов цього договору повинно розглядатись як істотне порушення цього договору, яке надає право банку в порядку, передбаченому цим договором та/або чинним законодавством України,незалежно від встановлених цим договором строків виконання зобов'язань, вимагати від позичальника дострокового повернення заборгованості за цим договором. Кредитний договір укладено між сторонами у письмовій формі та підписаний відповідачем. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У відповідності до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. За правилами ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як убачається з матеріалів справи, 17 лютого 2012 року позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором, перерахувавши на рахунок відповідача суму кредиту. (а.с. 18) [PERSON]. неналежним чином виконував взяті на себе зобов'язання з погашення кредитної заборгованості, припинив сплачувати грошові кошти на погашення кредиту у липні 2012 року, у зв'язку з чим позивач звернувся до відповідача із листом-вимогою від 14 січня 2014 року. У листі-вимозі банк повідомив позичальника про необхідність погасити суму кредитної заборгованості за договором у 30-денний термін. Станом на 15 січня 2014 року загальна суму заборгованості відповідача за кредитним договором № R53100198497B від 17 лютого 2012 року становить 110077,24 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 25382,46 грн., прострочена заборгованість за кредитом - 22398,61 грн., заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами - 791,99 грн., прострочена заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами - 13083,94 грн., пеня - 47219,99 грн., три проценти річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту та процентів - 775,95 грн., інфляційні витрати - 424,32 грн. За приписами ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Зменшення розміру неустойки - це право суду. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням відповідача. Як підтверджується матеріалами справи, пеня за прострочення виконання зобов'язання, нарахована позивачем, майже дорівнює розміру заборгованості відповідача за основною сумою кредиту. На переконання суду такий розрахунок суми штрафних санкцій свідчить про намагання позивача отримати надприбутки від кредитування та не відповідає реальним збиткам позивача, завданим внаслідок невиконання позичальником договірних зобов'язань. За таких обставин, суд вважає за доцільне зменшити розмір пені, нарахованої позивачем, до 10000 гривень, що складає 20% від основної суми кредиту. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову та вирішує стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № R53100198497B від 17 лютого 2012 року у загальному розмірі 72857,27 грн., у задоволенні решти позовних вимог суд вирішує відмовити з підстав, наведених вище. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 728,57 грн.

Outcome: partial