overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернулась до суду з указаним позовом, зазначаючи, що 20 грудня 2014 року померла її мати [PERSON], яка за життя заповіла все належне їй майно на день її смерті позивачу, що підтверджується заповітом від 15.08.2013 року. 18 листопада 2015 року позивач звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском строку прийняття спадщини. Зазначені обставини порушують її права на спадкування нерухомого майна, яке залишилось після смерті [PERSON] Посилаючись на викладене, [PERSON] просила визначити їй додатковий строк у два місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 20 грудня 2014 року померла мати позивача, [PERSON], яка за життя заповіла все належне їй майно на день її смерті позивачу, що підтверджується заповітом від 15.08.2013 року, який був посвідчений секретарем Болеславчицької сільської ради Первомайського району Миколаївської області. 18 листопада 2015 року позивач звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. Згідно з поясненнями позивача вона пропустила строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин, у звязку з моральною травмою та душевними переживаннями внаслідок втрати близької їй людини та станом здоров'я. Зазначені обставини порушують права позивача на спадкування нерухомого майна, яке залишилось після смерті [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є достатньо обґрунтованими, тому їх слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання синів: [PERSON], Антона та доньки [PERSON], щомісячно, в розмірі ? частини заробітку. 03.12.2015 року до суду надійшла уточнююча заява в якій позивач відмовляється від частини позовних вимог та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] у щомісячно, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. Позивач зазначає, що 09.03.2002 року виконкомом Червоненської сільської ради Фастівського району Київської області за актовим записом № 1 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. З відповідачем спільне життя не склалося. Діти проживають з матірю та знаходяться на її вихованні та утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між подружжям не досягнуто. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, та зазначила що погоджується з позицією відповідача і просить стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача. Відповідач та його представник в судовому засіданні уточнюючі позовні вимоги визнали частково в розмірі ? частини заробітку відповідача на утримання дітей: сина, [PERSON] та доньки [PERSON]. [PERSON] зазначив, що приймає участь у вихованні дітей, надає матеріальну допомогу на одяг дітей, є квитанція про оплату навчання старшого сина. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 09.03.2002 року виконкомом Червоненської сільської ради Фастівського району Київської області за актовим записом № 1 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. З відповідачем спільне життя не склалося. Діти проживають з матірю. Угоди про добровільну сплату аліментів між подружжям не досягнуто. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу Згідно із частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що утримання дитини є спільним обовязком батьків, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114, 180, 182-184\~Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернулася в суд із вказаним позовом. Зазначала, що проживає в Одесі і навчається у Одеській національній академії звязку ім. Попова на денній формі навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач є її батьком і може надавати їй матеріальну допомогу, тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання на період навчання в розмірі 689 грн. щомісячно, також просила стягнути судові витрати за надання юридичної допомоги в розмірі 350 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). [PERSON] є студенткою третього курсу Одеської національної академії звязку ім. Попова та потребує матеріальної допомоги, термін навчання закінчується 30.06.2017 року (а.с. 4). Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України цього Кодексу. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI, від 08.07.2011 року, позивача звільнено від сплати судового збору в розмірі 551 гривня 20 копійок, тому на підставі статті 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача. Враховуючи наведене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що з 02.11.2001 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного життя мають двох синів: [PERSON] - [INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, причиною цього послужило несумісність характерів, з 2013 року вони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, відповідач близько року проживає з іншою жінкою, просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 02.11.2001 року між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що складено відповідний актовий запис № 1280 (а.с.4). Від спільного життя подружжя має двох дітей: сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 363 від 19.04.2005 року та сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 1970 від 26.12.2006 року (а.с. 5,6). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у грудні 2003 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований в Центральному відділі державної реєстрації шлюбів. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільне життя не склалося, збереження шлюбу та примирення сторін неможливо. За таких обставин, позивач просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв, клопотань не надіслав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 27 грудня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №3458. Від шлюбу з відповідачем у позивача народилися син [PERSON], 2008 року народження, дочка [PERSON], 2004 року народження. Згідно з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у червні 2010 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований в ВРАЦС Оболонського РУЮ в м. Києві. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільне життя не склалося, збереження шлюбу та примирення сторін неможливо. За таких обставин, позивач просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у своїй заяві не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 05 червня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований ВРАЦС Оболонського РУЮ в м. Києві, актовий запис №616. Від шлюбу з відповідачем у позивача народився син [PERSON], 2011 року народження. Згідно з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 22.01.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції за актовим записом №17. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Зазначає, що у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння між сторонами в родині виникають постійні сварки, втрачене почуття любові та поваги один до одного. Вважає неможливим подальше існування родини. Просить суд розірвати шлюб, оскільки його збереження неможливе, фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. В судове засідання позивачка не прибула, надала заяву з проханням справу розглянути за її відсутністю, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач, в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином через засоби масової інформації газету «Донбас». Справа розглядається на підставі ст. 224 ЦПК України - заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що останнім часом життя подружжя не складається, мають місце непорозуміння , постійні сперечання, втрачене почуття любові та поваги один до одного. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

у листопаді 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від спільного шлюбу з відповідачем, який розірвано, мають доньку [PERSON], [INFO]. В даний час вона з донькою проживає окремо від відповідача. Свій обов'язок по утриманню дитини відповідач не виконує, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. У зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання з'явилася позивач [PERSON], яка наполягає на задоволенні позову, з підстав, викладених у ньому. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи через оголошення в пресі. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 12.03.2013 року виконкомом Молодогвардійської міської ради Луганської області. Згідно довідки № 1603002565 від 27.04.2015 року [PERSON] взята на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України. Постійно проживала за адресою: [ADDRESS]. Місце теперішнього проживання: [ADDRESS]. З акту обстеження житлово-побутових умов вбачається, що донька[PERSON] проживає із матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. За змістом ст. ст. 182, 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом і мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, натомість відповідач зобов'язаний утримувати свою дитину, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487, 20 грн. на користь відповідача витрати, пов'язані з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача в розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернулася до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначає, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 01 березня 2002 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], 08 серпня 2008 року, доньку [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що привело до частих скандалів, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим. Майнового спору вони не мають, діти залишиться проживати з позивачкою. Посилаючись на наведене, [PERSON], просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 березня 2002 року, шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції, м. Миколаєва, актовий запис № 70. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], 08 серпня 2008 року, доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження наявними в матеріалах справи. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати разом із позивачкою. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернулася до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначає, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2013 року. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що призвело до частих скандалів і припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї з відповідачем є не можливим. Майнового спору між ними не має, а донька залишиться проживати разом з позивачкою. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі 04 жовтня 2013 року, шлюб був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1870. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з позивачкою. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved