Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

У листопаді 2016 року позивачі звернулися до суду із позовом, в якому просять: - визнати за ними у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 22 жовтня 2007 року право на завершення процедури приватизації в рівних частинах земельної ділянки площею 0,3470 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, село Гоголів, кадастровий номер 3221281601:01:018:0012 та одержання правовстановлюючого документу на земельну ділянку. В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що 22 жовтня 2007 року померла їх мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на вищевказану земельну ділянку. У визначений законом строк для прийняття спадщини, позивачі як спадкоємці за законом першої черги, звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне нерухоме майно їм відмовлено з огляду на відсутність правовстановлюючого документу, виданого на імя померлої [PERSON] З підстав визнання права на завершення процедури приватизації змушені звернутися до суду. У судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не зявилися. 05 грудня 2016 року їх представник [PERSON] подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вона вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] сільська рада Броварського району Київської області представника не направила. До суду надійшла письмова заява від сільського голови [PERSON] про розгляд справи без участі представника цієї сільської ради. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 22 жовтня 2007 року померла [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК за № 098576, виданим 22 жовтня 2007 року виконкомом [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 115 (а.с.11). Факт родинних відносин між позивачами та померлою [PERSON] й відповідно належність їх до кола спадкоємців першої черги підтверджується свідоцтвами про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу та свідоцтвом про припинення одруження. Із дослідженої судом копії спадкової справи № 485 до майна померлої 22 жовтня 2007 року [PERSON] вбачається, що до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області, дотримуючись шестимісячного строку для прийняття спадщини, звернулися з відповідними заявами про прийняття спадщини позивачі: [PERSON] та [PERSON] Будь-хто інший із спадкоємців наміру прийняти спадщину померлої [PERSON] не заявив. Позивачі єдині спадкоємці, які прийняли спадщину померлої матері. Відповідно до листа Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області від 28 жовтня 2016 року за № 5104 [PERSON] та [PERSON] повідомлено, що померла [PERSON] не набула права власності на земельну ділянку площею 0,3470 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, село Гоголів, кадастровий номер 3221281601:01:018:0012, тому підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відсутні. Позивачам рекомендовано звернутися до суду по питанню визнання права власності. Відповідно до листа [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області рішенням 9 сесії У скликання від 09 серпня 2007 року № 266 [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,347 га для ведення особистого селянського господарства в с. Гоголів. З матеріалів справи вбачається, що на імя [PERSON] виготовлявся державний акт на право власності на земельну ділянку, разом з тим, у звязку зі смертю не був виданий останній та зареєстрований у визначеному законом порядку. Правилами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до статті 1217 ЦК України. Згідно частиною першою статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (частина друга статті 1220 ЦК України). Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 125 ЗК України (в редакції чинній на день смерті спадкодавця) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав . Частиною першою статті 126 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Законом України «Про державний земельний кадастр» з 01 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Правилами статті 3 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Оцінюючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог, оскільки вони є обґрунтованими з огляду на вищенаведені обставини. При розгляді даної справи по суті встановлено, що спадкової маси майна померлої [PERSON] належить право на завершення розпочатої процедури приватизації спірної земельної ділянки, яке повинно перейти до спадкоємців за загальними правилами спадкування.

Outcome: approved