Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

У листопаді 2013року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] пеню у розмірі 51240,00 грн., 3% річних у розмірі 2737,98грн., а також судовий збір у розмірі 539,78 грн., а всього 54517,76грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 08 листопада 2010 року між сторонами було укладено договір позики, на виконання умов якого позивач передав відповідачу кошти в розмірі 35000,0грн. строком до 08 листопада 2011року. Однак останній умов договору не виконав, позику у зазначений в договорі строк не повернув. Заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24.12.2012року у справі № 2/1414/5993/12 позовні вимоги позивача були задоволенні, а саме з [PERSON] було стягнуто заборгованість за договором позики у розмірі 35000,00 грн. та судовий збір. Станом на листопад 2013 року відповідач борг не повернув. В судове засідання позивач не з'явився, направив для участі у справі свого представника, який в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив стягнути з відповідача пеню у розмірі 51240,00 грн., 3% річних у розмірі 2737,98грн., а також судовий збір у розмірі 539,78 грн., а всього 54517,76грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належно повідомлений про час і місце розгляду справи, із заявою про розгляд справи в його відсутність не звертався, а тому згідно зі ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутність, на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що 08.11.2010р. між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, згідно з яким останній отримав у власність грошові кошти у розмірі 35000,00 грн. Крім цього, встановлено, що взяті на себе зобов'язання за договором відповідач [PERSON] не виконав, чим порушив умови договору, зокрема, не повернув отримані кошти до 08.11.2011р. Заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24.12.2012року у справі № 2/1414/5993/12 позовні вимоги позивача були задоволенні, а саме з [PERSON] було стягнуто заборгованість за договором позики у розмірі 35000,00 грн. та судовий збір. З листа Корабельного відділу ДВС Миколаївського МУЮ № 10201В-18 від 14.05.2014р. вбачається, що станом на 28.04.2014р. Боржником [PERSON] виконавчі документи не виконано, жодних надходжень для погашення заборгованості на депозит Корабельного ВДВС ММУЮ не надходило. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 2 цієї статті встановлено випадки, у яких договір позики вважається безпроцентним. Як вбачається із умов укладеного між сторонами договору позики, розмір процентів у ньому не встановлений. Проте, незважаючи на відсутність розміру процентів, договір, відповідно до ч.2 ст.1048 ЦК України, не є безпроцентним, оскільки сума договору перевищує п'ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, позичальникові не передавалися за договором речі, визначені родовими ознаками. При цьому, у випадку невстановлення договором розміру процентів, розмір таких визначається на рівні облікової ставки НБУ. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 7 договору позики, укладеного між сторонами, у разі невиконання або несвоєчасного виконання обов'язку з повернення позики, встановлено обов'язок відповідача сплатити пеню в розмірі 0,15% за кожен день прострочення, а тому за період з 08.03.2011року до 08.11.2013 року, тобто за 976 днів прострочення, розмір пені становить 51240,00 грн. (35000,0 грн.*0,15%= 52,50 грн.- сума пені за 1 день; 52,50 грн.*976 дн.= 51240,0 грн.) Стосовно обов'язку боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання сплатити проценти від простроченої суми, суд дійшов наступного. Оскільки інший розмір процентів річних від простроченої суми договором не встановлено, розмір таких обчислюється, виходячи з положень ст. 625 ЦК України. Прострочення виконання зобов'язання відповідачем має місце з 09.03.2011р., отже з цієї дати і до дня звернення до суду (08.11.2013 р.) боржник зобов'язаний сплатити позивачу 3% річних, що становить 2737,98 грн. (35000:100*3= 1050,0 грн.- за рік; 1050: 365= 2,87 грн.- за день; 2,87* (298 днів у 2011р.+3666 днів у 2012 році+ 290 днів у 2013 році)= 2737,98 грн. Наданий позивачем розрахунок процентів за користування позикою, трьох процентів річних є правильним, а, відтак, позов слід задовольнити. Крім цього, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору, у розмірі 539,78 грн.

Outcome: approved