Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

У липні 2014 року представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - відділ державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області про зняття арешту з майна (а.с.3-7), пізніше уточненим (а.с.119-121), стверджуючи, що 06 грудня 2006 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №11089101000. Відповідно до умов даного кредиту [PERSON] отримала кредит в сумі 132 680,00 доларів США, який зобов'язувалася повернути у повному обсязі не пізніше 06 грудня 2027 року або достроково зі сплатою 11,3% річних за користування кредитом. 12.03.2009 року було укладено Додаткову угоду до Договору, якою продовжено кінцевий термін повернення кредиту. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним договором, 06 грудня 2006 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено Договір іпотеки, предметом якого є квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Приватним нотаріусом накладено заборону на відчуження на вказане нерухоме майно. 08 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. Позивач вказує, що через неналежне виконання умов Договору, станом на 13.06.2014 року утворилася заборгованість у розмірі 2191227,70 грн., однак позивач, як кредитор не може реалізувати своє право на задоволення вимог шляхом продажу від свого імені предмета іпотеки. Вказані труднощі пов'язані з тим, що: - на підставі ухвали №2-1270 Іллічівського міського суду Одеської області від 21.01.2010 року відділом державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції накладено арешт на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить боржнику [PERSON]; - постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виконавче провадження №28070238, 04.18.2011 року відділом державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції накладено арешт на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яка належить боржнику [PERSON]. Вказані обмеження позбавляють позивача права розпорядження нерухомим майном, у зв'язку з чим представник позивача звернувся до суду з даним позовом та просить суд зняти арешт з нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]: - накладений на підставі ухвали №2-1270 Іллічівського міського суду Одеської області від 21.01.2010 року, накладеного відділом державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції, скасувавши вказану ухвалу в частині накладення арешту (обтяження) на вказану квартиру; - зняти арешт з нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], накладений постановою відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №28070238 від 04.08.2011 року; - зняти арешт накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №37651048 від 18.04.2013 року відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області; - зняти арешт накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №40160772 від 10.10.2013 року відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області; - зняти арешт накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №37651048 від 18.04.2013 року відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області. У судове засідання позивач не з'явився, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.121). Відповідачка [PERSON] була належним чином сповщена про день і час судового розгляду справи, однак до суду не зявилася та надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечила, позовні вимоги визнала (а.с.104) Третя особа -відділ державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції також був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, однак його представник до суду не зявився та надав до суду заперечення проти позову (а.с.111-112), посилаючись не те, що відсутні правові підстави для задоволення позову, просив справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 грудня 2006 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №11089101000. Відповідно до умов даного кредиту [PERSON] отримала кредит в сумі 132 680,00 доларів США, який зобов'язувалася повернути у повному обсязі не пізніше 06 грудня 2027 року або достроково зі сплатою 11,3% річних за користування кредитом (а.с.21-30). 12.03.2009 року було укладено Додаткову угоду до Договору, якою продовжено кінцевий термін повернення кредиту (а.с.39-41). З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним договором, 06 грудня 2006 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено Договір іпотеки, предметом якого є квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Приватним нотаріусом накладено заборону на відчуження на вказане нерухоме майно (а.с.49-52, 63-64). 08 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (а.с.69, 70-77), згідно якого ПАТ «Дельта банк» набув право вимоги за даним кредитним договором. Згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.65-68) існують обмеження на нерухоме майно, а саме: - на підставі ухвали №2-1270 Іллічівського міського суду Одеської області від 21.01.2010 року відділом державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції накладено арешт на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить боржнику [PERSON]; - постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виконавче провадження №28070238, 04.18.2011 року відділом державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції накладено арешт на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яка належить боржнику [PERSON]. Згідно ст.572 ЦК України та ст.1 Закону України «Про заставу» встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про заставу» та ч.1,2 ст.589 ЦК України визначено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави згідно вимог ч.1 ст.590 ЦК України та ч.6 ст.20 Закону України «Про заставу» здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає право заставодержателя на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, оскільки накладення арешту унеможливлює виконання умов кредитного договору та договору застави та позбавляє можливості ПАТ «Дельта Банк» скористатись своїми правами заставодержателя, суд вважає, що слід задовольнити позов. У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 243,60 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved