Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом та згідно уточнених позовних вимог просив визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: м. Ізяслав, вул. Жовтнева, 6/2 Хмельницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] В обґрунтування позову зазначає, що 28 червня 2013 року помер його батько [PERSON] На території Ізяславської міської ради Хмельницької області залишилось спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями. Позивач є спадкоємцем за заповітом померлого [PERSON], прийняв спадщину в установленому законодавством порядку, проте позбавлений можливості належно оформити свої спадкові права на нерухоме майно у звязку з набуттям спірним домоволодінням статусу самостійного обєкта нерухомості та присвоєнням йому нової поштової адреси після смерті спадкодавця. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник Ізяславської міської ради Хмельницької області [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності та повідомила, що проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача, зясувавши позицію відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно з свідоцтвом про смерть встановлено, що 28 червня 2013 року помер [PERSON]. За життя 04 листопада 2004 року [PERSON] спільно із своєю дружиною [PERSON] як подружжя склали заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] за № 4562, за яким заповіли все своє майно в рівних долях [PERSON] та [PERSON] Також за умовами заповіту частка у праві спільної сумісної власності після смерті одного з подружжя переходить до другого з подружжя, який його пережив. У разі смерті останнього право на спадкування мають особи, визначені подружжям у заповіті. Позивач являється сином померлого [PERSON], прийняв спадщину після смерті батька. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 10 серпня 1964 року являвся власником житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого у м. Ізяслав по вул. Жовтневій, 6/2 Хмельницької області. Правовстановлюючий документ на зазначене нерухоме майно (договір купівлі-продажу) та реєстраційне посвідчення про реєстрацію права власності на будинок містять відомості стосовно права власності на ? частку цього будинковолодіння. У звзку з реконструкцією іншої частини нерухомого майна під нежиле приміщення, що належить [PERSON], та присвоєння йому поштової адреси м. Ізяслав, вул. Жовтнева, 6/1, належна спадкодавцеві 1/2 частка будинку фактично стала самостійним обєктом нерухомого майна. Проте рішення виконавчого комітету Ізяславської міської ради «Про впорядкування адресного господарства міста», згідно з яким спірне домоволодіння рахується самостійним обєктом та йому присвоєна поштова адреса м. Ізяслав, вул. Жовтнева, 6/2, було видано 27 жовтня 2016 року, тобто після смерті [PERSON], що унеможливлює реєстрацію права власності на цілу частку будинку за спадкодавцем. У звязку з цим нотаріус не взмозі видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на зазначене спадкове майно. Вказані обставини підтверджуються повідомленням державного нотаріуса Ізяславської державної нотаріальної контори [PERSON] від 11 листопада 2016 року № 2503/02-14 та витягом з рішення виконавчого комітету Ізяславської міської ради Хмельницької області від 27 жовтня 2016 року № 106 «Про впорядкування адресного господарства міста». Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом померлого [PERSON], прийняв спадщину в установленому законом порядку, однак позбавлений можливості належно оформити свої спадкові права на нерухоме майно у звязку з набуттям спірним домоволодінням статусу самостійного обєкта нерухомості та присвоєнням йому іншої поштової адреси після смерті спадкодавця. Інший спадкоємець [PERSON] проти задоволення позову не заперечує. Відтак, суд вважає, що невизнане право спадкоємця підлягає захисту, а тому позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: approved