Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Іршавського районного округу 15.11.2018 та витягом про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.11.2018, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1685132721219, номер запису про право власності: 28944012. Відповідачами по справі являються колишні співвласники вказаної квартири. Згідно Акту обстеження факту проживання, виданого комісією Іршавської міської ради від 05.04.2021 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані колишні співвласники: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які фактично з 2018 року у зазначеній квартирі не проживають. Відповідно до п. 5.0 договору купівлі-продажу квартири від 15.11.2018 відповідачі зобов`язались знятись з реєстрації місця проживання з відчужуваної квартири протягом 6 (шість) місяців з дня укладення та нотаріального посвідчення даного договору. Однак, відповідачі добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажають, а їх реєстрація у квартирі [ADDRESS] створює перешкоди і позбавляє можливості в повній мірі використовувати об`єкт права власності. Відповідачі з 15.11.2018 жодного дня у вказаній квартирі не проживали. Відповідач [PERSON] фактично проживає із своєю сім`єю в [ADDRESS] , а відповідач [PERSON] в [ADDRESS] . Не дивлячись на те, що відповідачі зареєстровані у квартирі [ADDRESS] вони фактично жодної участі по утриманню даного житла не приймають. Їх формальна реєстрація в помешкані перешкоджає їй оформити субсидію на житлово-комунальні послуги та чинить перепони вільно розпоряджатися належним їй майном. Посилаючись на приписи ст. ст. 317, 383, 391 ЦК України просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування квартирою [ADDRESS] . Відзив на позов відповідачами [PERSON] та [PERSON] не подавався. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надіслала суду заяву у якій позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. До суду повернувся поштовий конверт з відміткою причини невручення «адресат відмовився», а отже в силу приписів п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України, така поштова кореспонденція вважається врученою належним чином.Крім того, інформація про стан розгляду справи та дату судових засідань розміщено на веб-сайті суду в мережі Інтернет. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Також відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом опублікування оголошень про виклик до суду на веб-сайті суду. Статтею 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що згідно витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно № 145567717 від 15.11.2018 квартира, за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 15.11.2018, належить [PERSON] (а.с.9-10, 11). Відповідно до п. 5.0 договору купівлі-продажу квартири від 15.11.2018 відповідачі [PERSON] , [PERSON] зобов`язались знятись з реєстрації місця проживання з відчужуваної квартири протягом 6 (шість) місяців з дня укладення та нотаріального посвідчення даного договору (а.с.9-10). Згідно акту обстеження факту проживання № 86 від 05.04.2021 вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але фактично зі слів сусідів з 2018 року за вказаною адресою не проживають (а.с.8). Відповідно до змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.2 ст. 321 Цивільного кодексу України). За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права (ст. 391 ЦК України) визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до положень ст. ст. 379, 380, 381 ЦК України об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба. Права власника жилого будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно яких власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані в спірному житлі, однак з 2018 року там не проживають, що підтверджується Актом обстеження по факту проживання від 05.04.2021. Відповідачі, будучи зареєстрованими у квартирі позивача до тепер, порушують її права та законні інтереси, як власника, зокрема, і на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном, а також позивач не може оформити субсидію на житлово-комунальні послуги. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання відповідачів [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] підлягають до задоволення.

Outcome: approved