Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

У липні 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів. У обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала у фактичних відносинах із відповідачем та від вказаного шлюбу народилась дитина [PERSON] . Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Рішенням суду від 30 березня 2020 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач аліменти на утримання дитини не сплачує, не виконує покладені на нього законом обов`язки, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її вихованням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичному розвитку як складову виховання; не спілкується з дитиною; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. У зв`язку із зазначеним, позивачка просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо їх спільної дитини, а також змінити спосіб стягнення аліментів, а саме з 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття на 5000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У подальшому позивачем уточнено позовні вимоги та залишено без розгляду вимоги про зміну способу стягнення аліментів. Позивачка в судове засідання не з`явилася, її інтереси в суді представляє адвокат Конуп І.М. Представник позивачки, який діє на підставі договору, в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу за його відсутності, підтримує позовну заяву та просить задовольнити.Проти ухвалення заочного рішення н заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив відповідач не надав. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи Орган опіки та піклування Єланецької селищної ради Миколаївської області, в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що дитина [PERSON] , народилася [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Дитина [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 30 березня 2020 року, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , 2017 року народження, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 26 липня 2019 року. У задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав- відмовлено. Відповідно до постанови Донецького апеляційного суду від 29 липня 2020 року, рішення суду першої інстанції залишено без змін. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова Пленуму №3) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Так, третьою особою було направлено на адресу суду Висновок Органу опіки та піклування Єланецької селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 30 листопада 2021 року за №6265/04-22, відповідно до якого, встановлено доцільним задоволення позовних вимог про позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки останній ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Рішенням Виконавчого комітету Єланецької селищної ради від 25 листопада 2021 року за №154 затверджено вказаний висновок. Судом досліджено довідку Єланецького ВДВС Вознесенського району Миколаївської області південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса) від 15 листопада 2021 року №7136, відповідно до якої заборгованість [PERSON] з виплати аліментів на утримання дочки [PERSON] ,2017 року народження, станом на 01 листопада 2021 року складає 43920,99 грн.). Крім того, позивачем надано суду письмові пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] , які долучені до матеріалів справи. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є матір`ю позивачки, а відповідач по справі є батьком дитини [PERSON] . З часу народження дитини, відповідач участі в її вихованні не приймав та коли дитині виповнилося три місяці, переїхав для проживання до м.Єланець. Своїх батьківських обов`язків відповідач не виконує, матеріально дитину не забезпечує. Тягар виховання на утримання дитини лежить на позивачці. Вона також приймає участь в вихованні дитини, матеріально допомагає. Зазначила, що їй відомо про те, що відповідач вживає наркотичні речовини, неодноразово притягався до адміністративної та кримінальної відповідальності.Дочка не перешкоджала спілкуванню [PERSON] з дитиною. Дитина ніколи батька не бачила та не згадує про нього. Вважає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав буде доцільним. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою позивачки та їй відомо, що батьком [PERSON] є відповідач по справі [PERSON] , однак участі в вихованні та утриманні дитини не приймає. Переїхав проживати до м.Єланець коли дитині виповнилося три місяці. Життям дитини не цікавиться, своїх батьківських обов`язків не виконує, аліменти не сплачує, зі святами дитину не вітає. Вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав буде доцільним. Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved