Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачі звернулися до суду з позовом про визнання особи такою, що вставила право користування житловим приміщення, а саме квартирою [ADDRESS] посилаючись на те, що позивачам на праві спільної сумісної власності позивачам [PERSON] та членам його сім»ї [PERSON] належить квартира [ADDRESS], що в м. Києві в рівних долях, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 01.12.1998р. виданого державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району в м. Києві. Згідно довідки форми №3 від 08.12.2014року виданої КП « Житлосервіс Куренівка» в Оболонському районі в м. Києві в даній квартирі зареєстровано 3 особи: [PERSON]- власник, [PERSON]., [PERSON]- невістка. Відповідачка з 2013 року в спірній квартирі не проживає. Відповідачка забрала свої особисті речі та виїхала з даної квартири, з того часу вона у спірній квартирі не проживає, що підтверджується поясненнями свідків. Відповідачка не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги. Зазначені витрати несуть самі позивачі. На підставі викладеного, позивач просить визнати [PERSON] такию, що вставила право користування житловим приміщення. До судового засідання позивачі надали заяву з проханням розглядати справу без їхньої участі, оскільки позов підтримують та просить суд постановити рішення, яким, повністю задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа до судового засідання не з'явилася про дату, місце та час повідомлялася належним чином про причини неявки суд не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи позивачам на праві спільної сумісної власності позивачам [PERSON] та членам його сім»ї [PERSON] належить квартира [ADDRESS], що в м. Києві в рівних долях, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 01.12.1998р. виданого державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району в м. Києві( а. с. 22). Згідно довідки форми №3 від 08.12.2014року виданої КП « Житлосервіс Куренівка» в Оболонському районі в м. Києві в даній квартирі зареєстровано 3 особи: [PERSON]- власник, [PERSON]., [PERSON]- невістка( а. с. 23). Відповідачка з 2013 року в спірній квартирі не проживає. Відповідачка забрала свої особисті речі та виїхала з даної квартири, з того часу вона у спірній квартирі не проживає, що підтверджується поясненнями свідків. Відповідачка не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги. Зазначені витрати несуть самі позивачі. З пояснень позивача вбачається, що відповідачі не проживають у спірній квартирі. Особистих речей відповідачів в квартирі немає, комунальні послуги вони не сплачують. Відповідно до ст. 387ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Outcome: approved