Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

У квітня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відповідно до якого просив скасувати виконавчий напис № 4762 від 29 грудня 2009 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем визнавши його ким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 травня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» Публічним Акціонерним Товариством «УКРСОЦБАНК» правонаступник - Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] було укладено Договір кредиту №028/25-237. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору між позивачем та Відповідачем був укладений Іпотечний договір №028/25-237 від 12 травня 2008 року. 29 грудня 2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем було вчинено виконавчий напис № 4762 щодо звернення стягнення на нерухоме майно, а саме на нежиле приміщення, що складається з підвалу, загальною площею 62,00 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності позивачу. На підставі виконавчого напису приватним виконавцем Яцишиним А.М. відкрите виконавче провадження №58239425 та розпочаті виконавчі дії, а саме 29 березня 2019 року дане нежиле приміщення передане на реалізацію до ДП «СЕТАМ». Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис виданий з порушенням вимог чинного законодавства з наступних підстав. Відповідач письмово не повідомив позивача про намір вчинити виконавчий напис. У виконавчому написі нотаріуса зазначено, що стягується сума заборгованості за прострочений кредит за період з 26 серпня 2005 року по 29 травня 2019 року, за прострочені проценти за період з 25 серпня 2012 року по 29 травня 2019 року, однак в п.3.6, п.4.4 нової редакції кредитного договору зазначено що перший платіж за кредитом та процентами здійснюється 30 вересня 2016 року, тобто нотаріусом невірно зазначено у виконавчому написі період за який проводиться стягнення. Також, сума боргу за кредитним договором зазначена у виконавчому написі, не відповідає дійсності у зв`язку з ненаданням відповідачем нотаріусу первинних документів щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення. І останнє , кредитним договором та договором іпотеки № 119/2005-01 К від 26 серпня 2005 року не передбачено право на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису. З врахуванням наведеного, позивач вважає, що є достатні підстави вважати виконавчий напис таким, що вчинений приватним нотаріусом з порушенням норм чинного законодавства та таким, що не підлягає виконанню. 25 травня 2019 року представником відповідача, був поданий відзив на позовну заяву, в якому він заперечував щодо позову в повному обсязі, виходячи з того що позивачем жодним чином не доведено твердження про порушення його цивільного права, за захистом якого він змушений був звернутися до суду. У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву в якій позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. У судове засідання відповідач не з`явився, подав клопотання про визнання позову в повному обсязі. У судове засідання треті особа не з`явилася, про місце, дату та час судового розгляду була належним чином повідомлена. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. 12 травня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» Публічним Акціонерним Товариством «УКРСОЦБАНК» правонаступник - Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] було укладено Договір кредиту №028/25-237. 12 травня 2008 року з метою забезпечення виконання умов кредитного договору між позивачем та відповідачем був укладений Іпотечний договір №028/25-237. 29 грудня 2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем було вчинено виконавчий напис № 4762 щодо звернення стягнення на нерухоме майно, а саме на нежиле приміщення, що складається з підвалу, загальною площею 62,00 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності позивачу. На підставі виконавчого напису приватним виконавцем Яцишиним А.М. відкрите виконавче провадження №58239425 та розпочаті виконавчі дії, а саме 29 березня 2019 року дане нежиле приміщення передане на реалізацію до ДП «СЕТАМ» Відповідно до п.п. 1.1-1.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (надалі - Порядок вчинення нотаріальних дій) та ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що позивач дійсно частково здійснював виплату заборгованості, однак відповідачем до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергія Павловича було надано розрахунок заборгованості, в якому не були враховані сплачені позивачем платежі, тому заборгованість не є безспірною і позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved