Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

У листопаді 2017 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору б\\н від 19.12.2014 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківcькому сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Також, Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено, що відповідач взяв на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Однак, у порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним Договором не виконав, тому станом на 31.12.2017 рік заборгованість відповідача з урахуванням заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом, заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, штрафу (фіксована частина), штрафу (процентна складова), складає 12 693 (дванадцять тисяч шістсот дев'яносто три) грн. 43 коп. Представник позивача просить стягнути із відповідача зазначену суму заборгованості та судовий збір у розмірі 1600 грн. Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2018 року позовні вимоги ПАТ «Приватбанк» задоволено у повному обсязі. 13 березня 2018 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про перегляд вищевказаного заочного рішення. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2018 року скасовано заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2018 року. 06 червня 2018 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив у повному обсязі так як вони є безпідставними, необґрунтованими, та такими, що ґрунтуються на припущеннях, а наявність обставин, на котрі посилається банк, не містять належних та допустимих доказів з наступних підстав. В обґрунтування позову Банк зазначає, що 19.12.2014 р. відповідач [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Приватбанк». У даній анкеті зазначені дані відповідача, місце проживання, телефони. Також, у заяві зазначено, що Умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті Банку. Однаку, оформляючи звичайну карту у ПАТ «Приватбанк», банк надав відповідачу додаткову картку - для здійснення розрахунків, не надаючи будь-яких роз'яснень. Банк надав документи відповідачу, серед яких була Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. При цьому, відповідачу не роз'яснено того, що він отримує кредитну карту, за якою необхідно сплачувати проценти та будь-які штрафні санкції. Всі грошові кошти, які нараховувалися позивачем на карту, відповідач не знімав та ними не користувався. Також, анкета-заява про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг не може вважатися договором, у розуміння ст. 626 ЦК України. Крім того, відповідач не був ознайомлений із «Умовами та правилами надання банківських послуг», на які посилається позивач як на обґрунтування своїх позовних вимог, зокрема, стягнення відсотків за користування кредитом, пені, комісії та штрафів. Відповідач не підписував будь-яких «Умов та правил надання банківських послуг», а тому наведенні у позовній заяві твердження про те, що [PERSON] ознайомлений з такими правилами, є припущенням позивача. Банк наданими доказами не доводить наявність у позичальника заборгованості у вказаному розмірі. До позову не надано будь-яких доказів, які б свідчили про фактичне отримання відповідачем кредиту. Копія анкети-заяви не може підтверджувати існування боргу, оскільки вона є лише пропозицією укласти договір (офертою) у розуміння ЦК України. У зазначеній анкеті-заяві відсутні будь-які умови, які є істотними для кредитного зобов'язання, відсутня умова про надання позивачем тієї чи іншої суми, відсутня умова про обов'язок повернення тієї чи іншої суми, строк надання грошових коштів та строк повернення цих коштів відповідачем. Надана позивачем копія фотокартки також не може підтверджувати факт існування боргу, оскільки на ній неможливо визначити її номер, а також у матеріалах справи відсутні докази того, що така картка є кредитною і неможливо визначити з фотокартки, яка сума грошових коштів надавалася за нею і чи вона взагалі видавалася. Виходячи із вказаних пояснень, вбачається, що всі доводи позивача, які містяться в його позовній заяві є надуманими, а сама заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. 20 серпня 2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої АТ «Приватбанк» зазначає, що Договір, який укладений між сторонами, є таким, що укладений відповідно до норм ЦК України. Із наданої позивачем копії анкети-заяви від 19.12.2014 року чітко вбачається, що [PERSON] висловив свою згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом засвідчив, що згоден та те, що дана заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Також зазначено, що відповідач ознайомився та погоджується із Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Також, до матеріалів позовної заяви долучено «Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду», підписану відповідачем власноруч, з якої чітко вбачається, що Позичальнику встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,9 % (34,80 % на рік), вказано розміри комісії та штрафів тощо. Тобто, при укладенні договору обговорені усі істотні умови. Крім того, вищевказані Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Із наданої до відповіді на відзив виписки чітко видно, що відповідачу встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами. Заперечення відповідача про незаконність нарахування одночасно пені та штрафу, яке ґрунтується на ст. 61 Конституції України, є помилковим, оскільки згідно із ст. 549 ЦК України пеня і штраф є формами неустойки, та не є окремими видами відповідальності, а є різновидом штрафних санкцій. У зв'язку із цим, обставини, на які відповідач посилається у своєму запереченні, не відповідають дійсності, а позовні вимоги Банку підлягають задоволенню у повному обсязі. 21.05.2018 р. позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» змінив назву на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти задоволення позову заперечила у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 19.12.2014 року [PERSON] (далі - Позичальник) звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, а саме грошових коштів, у зв'язку із чим підписав анкету-заяву № б/н, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З вищевказаної анкети-заяви видно, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифи складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Як вбачається із п. 2.1.1.2.3. Умов надання банківських послуг, Клієнт надає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню Банку, і Клієнт дає право Банку у будь-який час змінювати (зменшувати, збільшувати чи анулювати) кредитний ліміт. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. За змістом 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг Позичальник зобов'язався погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договору. Згідно п. 1.1.2.1.8. Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за Договором, позичальник зобов'язався на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту на Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Пунктом 2.1.1.7.6. Умов надання банківських послуг передбачається, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язана сплатити Банку штраф нарахування на окремий рахунок в зазначені банком терміни. Як передбачено п. 2.1.1.12.7.2 Умов надання банківських послуг в разі непогашення Клієнтом боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа місяця (у випадку непогашення заборгованості у 30-денний строк з часу її виникнення для елітних карт) Клієнт сплачує пеню за несвоєчасне погашення кредитного ліміту у льготний період рівній діючий базовій місячній процентній ставці від заборгованості на час списання. У разі невиконання чи неналежного виконання Позичальником зобов'язань по сплаті процентів за користування кредитом, у розмірі вказаному у Пам'ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування та Тарифах, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 100 % від розміру неналежних сплачених процентів, установлених у Пам'ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування та Тарифах. Оплата штрафу здійснюється Позичальником за кожен місяць такого порушення, починаючи з наступного місяця належного виконання (п. 2.1.1.12.7.4). Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 30.09.2017 року заборгованість відповідача перед Банком становить 12 693 (дванадцять тисяч шістсот дев'яносто три) грн. 43 коп., яка складається із: -376,16 грн. - заборгованість за кредитом; -8336,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -2900,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: -500 грн. - штраф (фіксована частина) -580,64 грн. - штраф (процентна складова). Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу. Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. При цьому ст. 1050 ЦК України визначає наслідки порушення договору позичальником: «якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому». Отже, із матеріалів справи (розрахунку заборгованості, виписки по особовому рахунку (а.с. 143) вбачається, що у відповідача перед АТ КБ «Приватбанк» існує заборгованість по тілу кредиту, яка утворилася із 31.10.2015 р. та становить 376,16 грн. Щодо відсотків, пені та штрафів суд зазначає наступне. Обґрунтовуючи позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» зазначає, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, підписавши заяву-анкету. Однак, такі доводи позивача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з усіма істотними умовами договору. Відсутність підпису відповідача на умовах та правилах надання споживчого кредиту фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. Зазначення в заяві на видачу кредиту про ознайомлення відповідача з умовами надання кредиту без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк. Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. Позивач не надав доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року (справа № 6-2320цс16). Позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом, пені, комісії та штрафу. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги Банку в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 376,16грн., процентами за користування кредитом підлягають задоволенню, а їх розмір відповідно до ст. 1048 ЦК України визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Розрахунок відсоткових коштів за несвоєчасне виконання зобов'язання [PERSON] за період з 31 жовтня 2015 року по 30 вересня 2017 року, на рівні облікової ставки Національного банку України, судом здійснюється за формулою: [ Сума боргу]х [ Ставка (%)] /100% / 365 днів х[ Кількість днів ] =[ Сума]. [376,16]x[22 (%)]/100 %/365 днів х [174 (з 31.10.2015 по 21.04.2016)] = [39,34] [376,16]x[19 (%)]/100 %/365 днів х [35 (з 22.04.2016 по 26.05.2016)] = [6,83] [376,16]x[18 (%)]/100 %/365 днів х [28 (з 27.05.2016 по 23.06.2016)] = [5,18] [376,16]x[16,5 (%)]/100 %/365 днів х [35 (з 24.06.2016 по 28.07.2016)] = [5,94] [376,16]x[15,5 (%)]/100 %/365 днів х [49 (з 29.07.2016 по 15.09.2016)] = [7,81] [376,16]x[15 (%)]/100 %/365 днів х [42 (з 16.09.2016 по 27.10.2016)] = [6,47] [376,16]x[14 (%)]/100 %/365 днів х [168 (з 28.10.2016 по 13.04.2017)] = [24,24] [376,16]x[13 (%)]/100 %/365 днів х [42 (з 14.04.2017 по 25.05.2017)] = [5,63] [376,16]x[12,5 (%)]/100 %/365 днів х [128 (з 26.05.2017 по 30.09.2017)] = [16,49] Отже, розмір процентів, який підлягає стягненню із відповідача становить 117 (сто сімнадцять) грн. 93 коп. З огляду на викладені обставини, враховуючи норми чинного законодавства, що регулюють дані правовідносини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме стягнення із відповідача заборгованості за договором б/н від 19.12.2014 р. у розмірі 494,09грн., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту - 376,16 грн., та заборгованості за відсотками у розмірі 117,93 грн. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного, та

Outcome: partial