Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з названим позовом, в якому зазначила, що 13.04.2007 р. між Акціонерним комерційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого станом на цей час є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким банк надав [PERSON] споживчий кредит в суму 193000 доларів США строком до 13.04.2014 р. зі сплатою 13% річних за користування грошовими коштами. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором 13.04.2007 р. вона уклала договір поруки з банком, за яким зобов'язалась відповідати перед банком за виконання [PERSON] усіх умов кредитного договору. 20.02.2009 р. АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] уклади додаткову угоду до кредитного договору, у якій без її згоди змінили суму кредиту, спосіб нарахування процентів та їх виплати, розмір місячних платежів, кінцевий термін погашення кредиту до 13.04.2016 р. 08.12.2011 р. АКІБ «УкрСиббанк» на підставі договору купівлі-продажу відступив публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» право вимоги за кредитним договором до неї та [PERSON] і після цього їй стало відомо, що ПАТ «Дельта Банк» в односторонньому порядку збільшив процентну ставку нарахування пені за порушення строків виконання зобов'язання. Посилаючись, що без її згоди було змінено зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого збільшився обсяг її відповідальності як поручителя, позивач просила визнати припиненим з 20.02.2009 р. договір поруки №108395 від 13.04.2007 р., укладений між нею та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого станом на цей час є ПАТ «УкрСиббанк». В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнав і просив розглянути справу без його участі в судовому засіданні. (а.с. 65) Представник ПАТ «УкрСиббанк» належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи повторно в судове засідання не з'явився, а тому справа розглянута судом за його відсутності. (а. с. 36,42,48,54,64,75) Представник публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», залученого судом до участі у справі в якості співвідповідача у зв'язку з тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 08.12.2011 р. АКІБ «УкрСиббанк» відступив йому право вимоги за кредитним договором до [PERSON] і [PERSON], просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на його безпідставність. (а.с. 55-59) Суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1 ст. 554 ЦК України). Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника та кредитором боржника. Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.(чч. 1, 2 ст. 553 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 559 України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Тобто закон пов'язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не із зміною будь-яких умов основного договору. Зміна договору - це трансформація будь-якої або декількох умов, які складають зміст договору. Згідно зі ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Умови збільшення обсягу відповідальності поручителя визначаються як за умовами договору поруки, так і за умовами кредитного договору. Згода поручителя може бути висловлена у будь якій формі, зокрема письмового повідомлення, додаткової угоди тощо. Погодження поручителя зі змінами до кредитного договору, які визначають конкретні умови, порядок та обсяг збільшення відповідальності боржника, висловлене шляхом підписання додаткової угоди до договору поруки, не потребує додаткової згоди поручителя на збільшення відповідальності. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 22 постанови від 30.03.2012 р. №5 роз'яснив, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Судом встановлено, що 13.04.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір №11141797000 про надання споживчого кредиту, за яким банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті 193 000 доларів США на строк до 13.04.2014 р. зі сплатою 13% річних за користування грошовими коштами. (а.с. 19-25) 13.04.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» і [PERSON] був укладений договір поруки №108395, за яким [PERSON] прийняла за себе солідарну відповідальність з [PERSON] за виконання останнім зобов'язань за кредитним договором, в тому числі за повернення суми боргу, процентів за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених кредитним договором. (а.с. 31-32) 20.02.2009 р. між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору, за якою сторони перенесли строки виконання зобов'язань позичальника зі сплати процентів, змінили кінцевий термін повернення кредиту не пізніше 13.04.2016 р., змінили графік погашення кредиту. (а.с. 26-27) Додатковою угодою №1 від 20.02.2009 р. до договору поруки від 13.04.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] остання надала письмову згоду щодо внесення змін до кредитного договору додатковою угодою №1 від 20.02.2009 р. між [PERSON] та банком, у тому числі щодо суми кредиту, процентної ставки, розміру ануїтетного платежу, графіку погашення кредиту, кінцевого терміну виконання основного зобов'язання - 13.04.2016 р. Ця обставина підтверджена зазначеною вище додатковою угодою та оглянутим судом її оригіналом. (а.с. 60-61) Тобто посилання позивачки, що без її згоди було змінено зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого збільшився обсяг її відповідальності як поручителя, не відповідають дійсності. Розмір процентної ставки, пені, штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов'язання сторонами кредитного договору не змінювався. Твердження позивача, що в розрахунку заборгованості за кредитним договором при обчисленні розміру пені банк всупереч п. 7.1. кредитного договору застосував більш ніж подвійний розмір облікової ставки НБУ, не свідчить про зміну умов кредитного договору, а можуть бути підставою для заперечень та перевірки правомірності дій банку в цій частині при розгляді справи про стягнення боргу за кредитом. (а.с. 17) З наведених підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані і задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed