Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом у якому просить скасувати арешт, накладений Постановою В/36 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15 січня 2008 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , виключивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про арешт нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження - 6483898). Свою вимогу обґрунтовує тим, що позивач змушений звертатися за захистом своїх прав та законних інтересів до суду, оскільки виконавче провадження номер за ЄДРВП 17830888 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-315, виданого 14.03.1997 року Фастівським районним судом Київської області про стягнення з боржника ( [PERSON] ) на користь третьої особи аліментів у розмірі 1/4 частини доходів боржника щомісячно є закінченим 10.08.2011 р. Зважаючи на це, позивач просить зняти арешт з майна, оскільки підстав для обмеження його права власності не інснує. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 20.08.2018 р. провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін cторони до суду не подавали. Відповідачу було направлено ухвалу суду та встановлено строки для подання відзиву на позов. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи - зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення, яке відповідач отримав 11.10.2018 року. Відзиву на позовну заяву відповідач суду не надав. Третя особа про розгляд справи повідомлена належним чином, про що свідчать матеріали справи - рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду без вручення відповідачу з відміткою працівника поштового відділення - «за закінченням встановленого терміну зберігання», що підтверджується довідкою Укрпошти, форма 20. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Третя особа своїх пояснень щодо позову не надала. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у державного виконавця Боголей Ірини Юріївни Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві знаходилося виконавче провадження номер за ЄДРВП 17830888 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-315, виданого 14.03.1997 року Фастівським районним судом Київської області про стягнення з боржника ( [PERSON] ) на користь третьої особи: [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини доходів боржника щомісячно. 26.03.2003 року Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 17830888. 10.08.2011 року Державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №17830888, у зв`язку з закінченням строку для даного виду стягнення та на період досягнення повноліття дитиною нарахована заборгованість по аліментам 37 752 грн. 72 коп. У 2011 році виконавче провадження передано до архіву (а.с. 7). Державним виконавцем Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві було накладено арешт на майно позивача, що належить йому у межах суми заборгованості по аліментам в розмірі 37 752,72 грн. (а.с. 6). Із запиту адвоката Гайдамаченко Т.П. від 13.04.2018 р. вбачається, що адвокатом запитується інформація щодо ВП № 17830888 (а.с. 18). Своєю відповіддю на запит адвоката за №23481 від 13.04.2018 року, Святошинський РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві не має можливості зняти арешт з майна позивача та надати більш детальну інформацію по виконавчому провадженню, оскільки вищевказане провадження знищено згідно п.9.9. Наказу Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2000 року «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання 3 (три роки). Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арештів позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Відповідно до ч.1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження згідно із ст. 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також проводяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Згідно із ч.2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до п. 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Згідно із ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1.отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2.надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3.отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4.наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5.відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6.отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7.погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8.отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5. ст.59 «Про виконавче провадження»). Оскільки виконавче провадження номер за ЄДРВП 17830888 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-315, виданого 14.03.1997 року Фастівським районним судом Київської області є закінченим 10.08.2011 р., позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню .

Outcome: approved