Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

У квітні 2020 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про витребування майна та зобов`язання його повернути. В обґрунтування позову зазначив, що 24.07.2017 року мала місце дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої позивачу були завдані тілесні ушкодження. Автомобіль «Chevrolet-Lacetti» реєстраційний номер [NUMBER] , яким останній керував та розпоряджався на підставі генеральної довіреності, внаслідок ДТП був технічно пошкоджений. Даний транспортний засіб без згоди і без відома позивача був евакуйований з місця ДТП працівниками поліції і направлений на зберігання до відповідача ТОВ « Експертна компанія Укравтоекспертиза». Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні за фактом даної ДТП ухвалами слідчих суддів Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 27.07.2017 року був накладений арешт на обидва автомобілі учасників ДТП, в тому числі на автомобіль яким користувався позивач. Вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 10.02.2020 року, який набрав законної сили, обвинувачений [PERSON] був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та останньому призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь позивача моральну шкоду в розмірі 25000 грн. Даним вироком було скасовано арешт з майна, а саме з транспортного засобу «Chevrolet-Lacetti» реєстраційний номер [NUMBER] . Після набрання законної сили вироку Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 10.02.2020 року [PERSON] звернувся до відповідача з вимогою про повернення вказаного транспортного засобу, але відповідач відмовився передати його у зв`язку з необхідністю сплати позивачем послуг евакуатора та зберігання автомобіля на майданчику у загальній сумі 15130,00 грн., незважаючи, що позивач не давав згоду на передачу транспортного засобу відповідачу та не укладав із ним будь-яких договорів про надання послуг. Позивач при здійсненні способу захисту своїх порушених прав, посилається на порушення відповідачем норм, встановлених цивільним законодавством, що регулюють відносини за договором зберігання відповідно до ст.ст. 936-937 ЦК України та договором зберігання автотранспортних засобів, передбаченого ст. 977 ЦК України. Просив витребувати у відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертна компанія «Укравтоекспертиза» та повернути позивачу транспортний засіб - автомобіль «Chevrolet-Lacetti»\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] . Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 17.04.2020 року дану цивільну справу передано за підсудністю на розгляд Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14.08.2020 року за вказаним позовом було відкрито провадження у справі в загальному порядку. 03.09.2020 року представником ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза» в особі її керівника Хартинова Б.Б., було надано письмовий відзив на пред`явлений позов, в якому відповідач позовні вимоги не визнав та зазначив, що 25.07.2017 року слідчим відділом з розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області на майданчик ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза», після ДТП, яке мало місце 24.07.2017 року, був доставлений автомобіль «Chevrolet-Lacetti» реєстраційний номер [NUMBER] , водій даного автомобіля був госпіталізований до лікарні з тілесними ушкодженнями. Автомобіль був доставлений евакуатором ФОП « [PERSON] », який діє на підставі договору із відповідачем. Слідчим органом протягом 14 днів із відповідачем договору про відповідальне зберігання транспортного засобу укладено не було, тому позивачу було запропоновано забрати автомобіль з майданчика, належного відповідачу, сплативши вартість евакуації з місця ДТП, однак позивач відмовився оплачувати послуги. 21.02.2020 року позивачу за його проханням відповідач надав рахунок для сплати за послуги по зберіганню та евакуації транспортного засобу з дати його доставки на майданчик відповідача на загальну суму 15130,00 грн., однак дана сума по даний час позивачем не сплачена. Позивач навмисно не бажає оплачувати надані відповідачем послуги. Позивачем відповіді на відзив до суду подано не було. Позивач [PERSON] у судовому засіданні свої вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Представник позивача адвокат Гуртовиий М.Б. заявлені позивачем вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог позивача з підстав зазначених у відзиві. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позивачем вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Позивач та його представник як на підставу своїх вимог про безпідставне зберігання відповідачем транспортного засобу посилався на те, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №12017050770002158 від 25.07.2017 року за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у якому він є потерпілим слідчим було накладено арешт на автомобіль «Chevrolet-Lacetti» реєстраційний номер [NUMBER] , яким він керував на законних підставах та який було поміщено слідчим на майданчик для зберігання транспортних засобів, що належить ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза». Надалі вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 10.02.2020 р. було вирішено питання про скасування арешту з вказаного автомобіля, проте відповідач відмовився йому його повернути у зв`язку із несплатою вартості послуг аварійного комісара по евакуації та стоянки транспортного засобу в загальному розмірі 15130,00 грн. На підтвердження зазначених обставин посилався на наступні докази: нотаріально посвідчену довіреність від 28.10.2016 р. за реєстровим №2061; нотаріально посвідчену довіреність від 23.10.2019 р. за реєстровим №4290; свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER] ; рахунок №б/н від 21.02.2020; вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 10.02.2020 р. про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України; матеріали кримінального провадження №12017050770002158 від 25.07.2017 року за обвинуваченням [PERSON] , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Враховуючи позиції сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про таке. Судом з урахуванням вимог диспозитивності, що встановлені ч. 1 ст. 13, ч. 5, ч. 7 ст. 81 ЦПК України досліджено матеріали цивільної справи та оглянуто в судовому засіданні матеріали кримінального провадження №12017050770002158 від 25.07.2017 року та встановлено що: Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого Центром ДАІ 1405 із датою реєстрації 02.09.2015 року автомобіль легковий седан-В Chevrolet-Lacetti реєстраційний номер [NUMBER] належить власнику [PERSON] , зареєстрованому за адресою: [ADDRESS] .(а.с.9) Згідно довіреності серії НВА №161363 від 27.10.2016 року, дійсної до 27.10.2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Скалун Р.В., реєстраційний №2061, [PERSON] , на підставі попереднього усного договору із повіреним, уповноважив [PERSON] експлуатувати, розпоряджатись (продати, обміняти, здавати в оренду, заставляти, тощо) належний йому на праві свідоцтва про реєстрацію транспортний засіб марки Chevrolet-Lacetti реєстраційний номер [NUMBER] .(а.с.7) Згідно довіреності серії НОВ №132507 від 23.10.2019 року, дійсної до 23.10.2022 року, посвідченої приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу у Донецькій області Кудлаєвим О.О. реєстраційний №4290, [PERSON] , на підставі договору доручення, укладеного в усній формі та за домовленістю сторін, уповноважив [PERSON] та [PERSON] користуватися, розпоряджатись (продати, міняти, здавати в оренду, передати у заставу) належний йому на праві свідоцтва про реєстрацію транспортний засіб марки Chevrolet-Lacetti реєстраційний номер [NUMBER] .(а.с.6) У оглянутому кримінальному провадженні №12017050770002158 від 25.07.2017 року потерпілим є позивач [PERSON] , який 24.07.2017 р. о 21:40 год. керував належним [PERSON] автомобілем «Chevrolet-Lacetti» реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.07.2017 року, який було проведено слідчим в період часу з 22:30 годин до 00:00 годин автомобіль «Chevrolet-Lacetti» реєстраційний номер [NUMBER] було вилучено з місця пригоди (а.с.106 110 матеріалів кримінального провадження). Згідно протоколу огляду транспортного засобу від 25.07.2017 року проведено огляд автомобіля «Volkswagen Passat» реєстраційний номер [NUMBER] , який на момент огляду знаходився на території майданчика по вул. Флотській, буд. 145, до протоколу додано фотознімки з огляду автомобіля «Chevrolet-Lacetti» реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.113 117 кримінального провадження) Постановою слідчого про визнання речовими доказами від 25.07.2017 року автомобіль «Chevrolet-Lacetti» реєстраційний номер [NUMBER] визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні (а.с.118 кримінального провадження) Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 27.07.2017 року за клопотанням слідчого накладено арешт на автомобіль «Chevrolet-Lacetti» реєстраційний номер [NUMBER] із забороною користування вказаним майном, розпорядження та його відчуження у будь-який спосіб, шляхом передачі на відповідальне зберігання [PERSON] (а.с. 119 кримінального провадження). Зазначена ухвала не оскаржена в апеляційному порядку. Будь - яких доказів щодо передачі та зберігання [PERSON] вказаного транспортного засобу після накладення арешту в матеріалах справи не міститься. Вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10.02.2020 року, справа №263/10931/17, [PERSON] , [INFO] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» [PERSON] звільнено від відбування призначеного судом покарання, як основного так і додаткового, а також скасовано арешт майна зокрема з автомобіля «Chevrolet-Lacetti» реєстраційний номер [NUMBER] , переданого відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 27.07.2017 року на відповідне зберігання і власнику [PERSON] в тому числі. Вирок набрав законної сили 11.03.2020 р. (а.с.37-39 т.2 кримінального провадження) Отже із досліджених судом документів встановлено, що позивач [PERSON] , якого [PERSON] уповноважив нотаріально посвідченими довіреностями від його імені мав та має право користуватись, розпоряджатись належним [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER] (а.с.9) легковим автомобілем марки «Chevrolet-Lacetti» реєстраційний номер [NUMBER] , який було вилучено 24.07.2017 р. слідчим після ДТП, визнано речовим доказом та на який 27.07.2017 р. було накладено арешт скасований вироком суду. З розписки [PERSON] від 02.06.2018 р. про отримання особистих речей вбачається, що останній обізнаний, що автомобіль «Chevrolet-Lacetti» реєстраційний номер [NUMBER] знаходиться з 25.07.2017 р. на майданчику тимчасового тримання аварійних транспортних засобів ТОВ «ЕК «Укравтоекспертиза», претензій матеріального та морального характеру по зберіганню ТЗ та майна і до його комплектності не має. З прейскурантом цін по зберіганню та евакуації ТЗ ознайомлений (а.с.40,41). З рахунку\~№б/н\~від 21.02.2020\~р.,\~ виданого ТОВ «ЕК «Укравтоекспертиза» вбачається, що [PERSON] виставлено рахунок де зазначено вартість послуг аварійного комісара по евакуації ТЗ «Chevrolet-Lacetti» реєстраційний номер [NUMBER] з місця ДПТ 25.07.2017 - 1000 грн. та стоянки з 25.07.2017 по 21.02.2020 - 14130,00 грн. згідно вартості послуг затверджених наказом директора ТОВ «ЕК «Укравтоекспертиза» від 03.01.2017 р. (а.с. 10,76). Таким чином судом встановлено, що автомобіль «Chevrolet-Lacetti» реєстраційний номер [NUMBER] після ДТП було поміщено на майданчик тимчасового тримання аварійних транспортних засобів ТОВ «ЕК «Укравтоекспертиза», звідки після ДТП не було переміщено до будь-якого іншого приміщення або майданчику. Реалізуючи передбачене ст.64\~Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Відповідно до ст.15,\~ч.2\~ст.16,\~ч.1\~ст.20\~Цивільного кодексу\~України кожна\~особа має\~право на\~захист свого\~цивільного права\~у разі\~його порушення,\~невизнання або\~оспорювання,\~кожна особа\~має право\~на захист\~свого інтересу,\~який не\~суперечить загальним\~засадам цивільного\~законодавства.Право на захист особа здійснює на свій розсуд. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Так, відповідно до п.5 ч.3 ст.2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є зокрема диспозитивність. Яка відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Із змісту ч. 2 ст.5 ЦПК України\~вбачається, що суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону лише у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду. У відповідності з основними засадами (принципами) цивільного судочинства, зокрема згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З наведеного вище випливає, що суд позбавлений за своїм розсудом визначати інший спосіб захисту права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду якщо законом чи договором передбачено інший спосіб захисту ніж той який особа обрала при зверненні до суду. Невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Зокрема ч.2\~ст.16 ЦК України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші\~способи\~відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Отже звертаючись до суду позивачем на свій розсуд було обрано спосіб захисту свого права за ст. 936-937,977 ЦК України, який полягає у передбаченому п.3 ч.2 ст.16 ЦК України способу захисту, як припинення дії, яка порушує право. З вище досліджених доказів судом встановлено, що між сторонами Договір зберігання спірного автомобіля відповідно до вимог 936,937,977 ЦК України не укладався, автомобіль було евакуйовано з місця ДТП та поміщено на майданчик відповідача слідчим, факт знаходження вказаного автомобіля з 25.07.2017 р. і дотепер саме на майданчику тимчасового тримання аварійних транспортних засобів ТОВ «ЕК «Укравтоекспертиза» підтверджується матеріалами справи і сторонами не оспорюється. Таким чином за відсутності між сторонами правовідносин за договором зберігання, у разі виникнення спору між сторонами щодо зберіганням автомобіля без достатньої правої підстави, можливо припинення дії, яка порушує право лише при застосуванні ст. ст. 387, 1212 ЦК України, проте позовна заява не містить таких підстав. Тільки у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Як вбачається зі змісту позовної заяви, [PERSON] однозначно мотивував свої позовні вимоги статями 936,937,977 ЦК України, які виключають можливість застосування статей 387, 1212 ЦК України. З урахуванням наведеного та фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні вимог оскільки застосування вищенаведених положень закону не підлягає застосуванню з підстав неможливості судового захисту прав позивача у обраний ним спосіб. Суд не застосовує положення ч.2 ст.5 ЦПК України за вищенаведених обставин, оскільки ст. 16 ЦК України передбачений інший спосіб захисту який регулює відносини які склалися між сторонами. Оскільки згідно п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору то у відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому КМУ.

Outcome: dismissed