Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

У липні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] з вимогами про стягнення заборгованості у розмірі 52032,44 грн. за кредитним договором № CNH0RK01500910 від 14.06.2006 р. та судових витрат у розмірі 530,32 грн.. Позивач зазначав, що 14.06.2006 р. уклав з відповідачем кредитний договір, на підставі якого відповідач отримав кредит на суму 4204 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 8,40% річних. Однак позичальник не виконує умови договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість на загальну суму 52032,44 грн.. Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 6 листопада 2013 року у іншому складі у задоволенні позову відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Київської області від 3 лютого 2014 року вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2014 року рішення Славутицького міського суду Київської області від 6 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 3 лютого 2014 року скасовано, матеріали справи повернуто на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2014 року виправлено допущені описки у вступній та резолютивній частинах ухвали цього суду від 16 квітня 2014 року. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач належним чином відповідно до ст. 74 ЦПК України був повідомлений про час і місце розгляду справи. У судове засідання відповідач не з'явився без повідомлення причин та за відсутності клопотання про розгляд справи за його відсутності. За цих обставин суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів відповідно до ст. 224 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Перевіривши наявні докази, з'ясувавши на їх підставі обставини справи, визначивши відповідні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що 14.06.2006 р. між ПриватБанком (Банк), [PERSON] (Позичальник) і Чернігівською філією ТОВ «Моцарт» (Продавець) було укладено договір № CNH0RK01500910 (а.с.5-7). Згідно умов договору продавець зобов'язується передати позичальнику у власність наступний товар за актом приймання-передачі: програвач DVD SAMSUNG K300BH вартістю 1015,00 грн.; телевізор SAMSUNG CS 17AIIMJG вартістю 1021,00 грн.; пилосос LG V C9165WA вартістю 1048,00 грн.; мікрохвильову піч WHIRPOOL AT 325 AI.V вартістю 1120,00 грн., загальною вартістю 4204,00 грн., а позичальник зобов'язується прийняти його у продавця і сплатити повну вартість товару. Оплата вартості товару підлягає сплаті за рахунок кредиту, наданого банком позичальнику (п.1.1.). Банк зобов'язується надати позичальнику строковий кредит на строк по 16.06.2008 р. включно в розмірі 4204,00 грн. на купівлю товару зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 0,70% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту і сплатою комісії щомісяця в період сплати в розмірі 1,61%. Погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку: щомісячно у період сплати, за який приймається період з 25 по 30 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 258,81 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками, комісією (п. 1.2.). При порушенні позичальником терміну повернення кредиту, вказаного у п. 1.2., позичальник зобов'язується сплачути банку відсотки за користування кредитом у розмірі 7,00% в місяць від суми залишку непогашеного кредиту. У разі несвоєчасної сплати заборгованості за відсотками і комісією банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню у розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочення (п.3.2.). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 2 ст. 640 цього Кодексу якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірів та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № CNH0RK01500910 від 14.06.2006 р., укладеним між ПриватБанком та клієнтом [PERSON], станом на 27.05.2013 р. заборгованість за кредитом - 4203,90 грн.; в т.ч. прострочене тіло - 4203,90 грн.; заборгованість за відсотками - 12517,00 грн.; в т.ч. прострочені відсотки - 12517,00 грн.; заборгованість з комісії - 1556,64 грн.; в т.ч. прострочена комісія - 1556,64 грн.; погашено пені, в т.ч. списано - 6247,80 грн.; заборгованість з пені - 33754,90 грн.; всього заборгованості за кредитом - 52032,44 грн.. Разом: 52032,44 грн. (а.с.3-4). Згідно правила ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Беручи до уваги, що заяви сторони про застосування позовної давності не подано, підстав для її застосування судом немає. За встановлених на підставі наявних доказів обставин, які свідчать про виникнення у відповідача зобов'язання за кредитним договором та їх неналежне виконання, позов необхідно визнати обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. За правилом ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача по оплаті судового збору за встановленою ставкою, сума якого становить 520 грн. 32 коп., необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved