overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

у липні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 червня 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 551 гривень 20 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначав, що зареєстрував 10 січня 2008 року з відповідачем шлюб. Дітей від шлюбу не мають. Спільне життя не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, внаслідок чого постійно виникали суперечки та конфлікти, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З 2010 року проживають окремо. Позивач вважає неможливим подальше збереження сім'ї і не бажає цього, тому просив суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує та просить розглядати справу за його відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про розгляд справи була належно повідомлена. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 січня 2008 року між сторонами зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Голубецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] (а.с. 4). Дітей від шлюбу не мають. З 2010 року проживають окремо. Статтею 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно вимог ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена довіра та повага один до одного, шлюбні відносини тривалий час не підтримують, примирення між ними неможливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 213 - 215, 224 - 228 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 червня 2013 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тульчинського районного управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис № 57. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось через несумісність характерів. З початку 2016 року вони проживають окремо. Позивач вважає, що його з відповідачем сімя фактично розпалась, шлюб існує лише формально, а тому просить його розірвати. В судове засідання позивач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла письмова заява, в якій позовні вимоги він підтримує у повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилась, подавши до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує, просить розглядати дану справу без її участі. За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 122769, виданого 09 червня 2013 року Відділом ДРАЦС Тульчинського РУЮ у Вінницькій області, судом встановлено, що 09 червня 2013 року між сторонами зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тульчинського районного управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис № 57 (а.с. 3). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження серії І-АМ № 281019, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тульчинського районного управління юстиції у Вінницькій області 14 квітня 2014 року (а.с.7). За змістом ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання\~\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~ інтересам\~\~ їхніх\~\~ дітей,\~\~ що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось. Як встановлено з матеріалів справи з початку 2016 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. В поданих до суду заявах і позивач, і відповідач просять їх шлюб розірвати. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить лише формальний характер, у звязку з чим вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін. За змістом ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 листопада 2007 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 235. Від шлюбу сторонни не мають спільних дітей. Подружніх стосунків сторони не підтримують, їх шлюб носить лише формальних характер. Позивач прийшов до переконання, що збереження сімї неможливе, у звязку з чим просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Разом з позовною заявою подав до суду письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшло письмове клопотання, в якому вона позов визнає та просить розглянути справу у її відсутність. За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 051324, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області, судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 18 листопада 2007 року, про що зроблено актовий запис № 235 (а.с. 3). За змістом ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання\~\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~ інтересам\~\~ їхніх\~\~ дітей,\~\~ що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось. Як встановлено з матеріалів справи спільних дітей та спільного майна строни не мають. В поданих до суду заявах і позивач, і відповідач просять їх шлюб розірвати. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить лише формальний характер, у звязку з чим вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін. За змістом ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд залишає за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 08.12.2007 року і спільно проживали до червня 2016 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народилося двоє дітей - [PERSON]І, [INFO], [PERSON], [INFO]. Проте спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів. В судове засідання позивач зявився, позовну заяву підтримав і просив її задовольнити, а судові витрати покласти на нього. Відповідач в судове засідання зявилася, позовні вимоги визнає та не заперечує у їх задоволенні. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що між сторонами існують формальні шлюбні відносини на ґрунті непорозуміння одне до одного та різних поглядів на життя, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів у звязку із чим спільне життя між сторонами не склалося. Майнового спору між сторонами немає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася і не може бути збережена, в звязку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача в плані влаштування власного життя. Крім того, судом було надано термін на примирення два місяця і за цей період відносини між сторонами не змінилися.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Кривеньківської сільської ради Чортківського району Тернопільської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В позовній заяві позивач вказав, що 26 липня 2005 року в с. Вербки Павлоградського району Дніпропетровської області померла його мати [PERSON]. Мати проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] з метою оформлення спадщини, однак вона надала письмову відмову № 57/01-16 від 04.07.2016 року і рекомендувала звернутися до суду, так як він пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вважає, що пропустив строк з поважних причин, оскільки декілька років перебував на роботі в Росії, тому просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном два місяці. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити з мотивів, наведених у позовній заяві. Представник відповідача Кривеньківської сільської ради в судове засідання не зявився, від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника і сільська рада позов [PERSON] визнає та дає згоду на те, щоб суд задовольнив позовні вимоги останнього. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили суду, що [PERSON] приблизно з 2000-2001 років перебував на роботі в Росії, а тому не міг вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, то

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

у липні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре» (далі ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре»), в якому просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 40 000 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зіслався на те, що 03 квітня 2016 року у м. Львові, по вул. Шевченка,171, мала місце дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ 21043», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], та належного йому автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», державний реєстраційний номер [NUMBER], під його керуванням. Внаслідок вказаної пригоди його автомобіль зазнав технічних пошкоджень. Відповідно до ст. 33.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо - транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати відповідні підрозділи МВС України про її настання. Отже,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12 червня 2010 року уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 113. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з квітня 2016 року у звязку з різними поглядами на сімейне життя, несумісністю характерів. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, просила справу розглянути за її відсутності. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 червня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 113. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені з квітня 2016 року у звязку з різними поглядами на сімейне життя, несумісністю характерів. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом та взаємними права та обов'язками, а тому суд вважає недоречним вжиття заходів щодо примирення подружжя. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути проявлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 551,20 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25 серпня 2012 року уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 291. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з січня 2015 року у звязку з різними поглядами на сімейне життя, крім того він бажає укласти новий шлюб. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, просила справу розглянути за її відсутності. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 291. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені з січня 2015 року у звязку з різними поглядами сторін на сімейне життя. Відповідач бажає створити нову сімю. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом та взаємними права та обов'язками, а тому суд вважає недоречним вжиття заходів щодо примирення подружжя. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути проявлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 551,20 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved