Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

У липні 2021 року до суду надійшла вказана позовна заява, в обґрунтування позову зазначено, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] . За життя їй на підставі державного акту про право власності на землю серії І-ДН № 146754, належала земельна ділянка [ADDRESS], площею 0,060 га. За сімейними обставинами він був вимушений виїхати за межі м.Маріуполя до родичів на тимчасово непідконтрольну територію, звідки мав можливість повернутись лише 11.07.2021 року через складнощі в перетині кордону. 12.07.2021 року він звернувся до нотаріальної контори, де йому було роз`яснено, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. На підставі викладеного, просив визначити йому додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.3 ст.211ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи наведе, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності вказаних осіб, оскільки надані докази дозволяють ухвалити рішення щодо спірних правових відносин. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09.01.2021 року Лівобережним районним у м.Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), [INFO] померла [PERSON] , актовий запис № 54. [PERSON] за життя на підставі державного акту про право власності на землю серії І-ДН № 146754, належала земельна ділянка [ADDRESS], площею 0,060 га. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 11.05.2021 року у цивільній справі № 265/4713/20 встановлено факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності на землю І-ДН № 146754, виданого на ім`я [PERSON] . Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Позивач зазначає, що за сімейними обставинами він був вимушений виїхати за межі м.Маріуполя до родичів на тимчасово непідконтрольну територію, звідки мав можливість повернутись лише 11.07.2021 року через складнощі в перетині кордону. 12.07.2021 року він звернувся до нотаріальної контори, де йому було роз`яснено, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Отже, суд, оцінюючи причини неприйняття спадщини позивачем у встановлений законом строк, повинен врахувати також й принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Враховуючи наведені норми, суд повинен враховувати принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому, з урахуванням встановлених обставин по справі, поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини є доведеною та обґрунтованою, внаслідок чого позов підлягає задоволенню та наданню позивачеві додаткового строку в три місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved