overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з названим позовом, в якому зазначив, що 14.06.2014 р. помер його батько [PERSON] і відкрилась спадщина щодо спадкового майна у виді 33/50 частин жилого будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт Великодолинське, вул. К. Цеткін, 62. Він єдиний спадкоємець за законом після смерті спадкодавця, у встановлених законом порядку та строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно йому відмовлено у звязку з тим, що право власності спадкодавця на це майно не було в установленому законом порядку зареєстроване. З наведених підстав позивач просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті його батька на зазначене вище майно. Великодолинська селищна рада просила справу розглянути за відсутності її представника. (а.с. 20) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер 13.06.2014 р., що підтверджено свідоцтвом про смерть. (а.с.7) Позивач був сином спадкодавця і відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги. (а.с. 8) В установленому законом порядку та строк позивач прийняв спадщину після смерті спадкодавця, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у виді частини жилого будинку йому відмовлено у звязку з тим, що право власності спадкодавця на це майно в установленому законом порядку не було зареєстроване.(а.с. 6) Право власності померлого [PERSON] на 33/50 частин жилого будинку №62 по вул. К. Цеткін в смт Великодолинське Овідіопольського району підтверджено нотаріально посвідченим договором дарування. (а.с. 9-11) З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивач вказав, що з 08 грудня 2006 року вони з відповідачкою перебувають у шлюбі, зареєстрованому Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 344. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з відповідачкою. Сімейне життя з відповідачкою не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. З 2013 року фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись відповідачкою. Просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання не зявився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з 2013 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії 1-КИ № 121633), який мешкає разом з відповідачкою. Сімейне життя з відповідачкою не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивач вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись відповідачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

у листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Одночасно з позовною заявою [PERSON] подав до суду заяву про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначив, що накладання арешту на квартиру є необхідним, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду. Посилаючись на вищевикладені обставини [PERSON] просив суд накласти арешт на квартиру [ADDRESS], яка зареєстрована за [PERSON] Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, у звязку із чим суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] про забезпечення позову підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказуючи на те, що 05 лютого 1994 року між ним та відповідачем був укладений шлюб від якого вони мають двох дітей, один з яких син [PERSON], [INFO], є неповнолітнім. Подружнє життя з відповідачем не склалося в силу різних характерів, поглядів на життя та сім'ю. Оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільне подружнє життя та збереження шлюбу стало неможливим, позивач звернулася до суду із даним позовом. Позивач 21 січня 2016 року подав до суду заяву про можливість слухання справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав (а.с. 15). Відповідач 21 січня 2016 року подала до суду заяву про можливість слухання справи за її відсутності, заявлені вимоги визнала (а.с. 16). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 05 лютого 1994 року між сторонами виконкомом Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], актовий запис № 1, виданим 05 лютого 1994 року у виконкомомі Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого 12 січня 2009 року виконкомом Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області, актовий запис про народження № 3 (а.с. 5, 6). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Майнового спору сторони не мають. припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач просила судові витрати на відповідача не покладати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до\~[PERSON] про розірвання шлюбу. Вказуючи на те, що 23 серпня 1996 року між ним та відповідачем був укладений шлюб. Подружнє життя з відповідачем не склалося в силі різних характерів, поглядів на життя та сімю. Оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільне подружнє життя та збереження шлюбу стало неможливим, позивач звернулася до суду із даним позовом. Позивач 21 грудня 2015 року подав до суду заяву про можливість слухання справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 15-16). Відповідач, будучи належно повідомленим про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не зявилась, причини неявки не повідомила (а.с. 14). Оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 23 серпня 1996 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 186755, актовий запис № 21, виданим повторно 17 вересня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с. 6). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Майнового спору сторони не мають. За змістом ч. 2 ст.\~104, ст.\~110 Сімейного кодексу\~(далі -\~СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112\~СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11\~передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з 08 жовтня 2005 року він з відповідачкою знаходиться у шлюбі. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на шлюб, сім'ю, ведення спільного господарства. Шлюбно-сімейні відносини були припинені більше року, проживають окремо,спільного господарства не ведуть. У судове засідання сторони не з'явилися. [PERSON] надав суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. [PERSON] надала суду заяву, у якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч. 3 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 жовтня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис № 1101 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 08 жовтня 2005 року). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 23 вересня 2009 року, видане Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції). Спір про місце проживання дитини відсутній. Причиною розірвання шлюбу стало взаємонепорозуміння сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач позов визнав, обидві сторони бажають розірвати шлюб та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, суд приходить до висновку про задоволення позову. Враховуючи вимоги ст. 113 СК України, яка передбачає право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, суд вважає за можливе залишити відповідачці прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставівикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в яком вказує, що з 27 вересня 1996 року перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, кожен з них має власні інтерес та живе своїм життям. Вважає, що примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій вказала, що не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 вересня 1996 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського міськвиконкому зроблений актовий запис № 1431, що підтверджується Свідоцтвом про одруження від 27.09.1996 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. З січня 2015 року сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо; оскільки почуття любові втрачено, примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе. Згода про місце проживання неповнолітньої дитини між ними досягнута, дитина залишається проживати разом з матір'ю [PERSON] Спору про спільне майно немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказував, що 21 жовтня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, актовий запис № 313. Мають спільну малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї. В зв'язку з цим позивач вважав неможливим збереження шлюбу та просив про його розірвання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримав в повному обсязі. Також пояснив, що спору щодо поділу спільного майна немає. Місце проживання дитини визначене. Вважав, що шлюб необхідно розірвати, оскільки наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс. Відповідачка [PERSON] в судове засідання після закінчення наданого судом строку на примирення не з'явилася, причину неявки суду не повідомила. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі відповідачки. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 21 жовтня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 313. Мають спільну малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачем та відповідачкою не склалися та припинені. Сторони достатнім чином не виявили бажання зберегти сім'ю, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Наданий строк на примирення позитивних результатів не приніс. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачкою, відсутність у них бажання досягти примирення в тому числі позитивних результатів наданого строку на примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 29.04.2012 року Новокрасненською сільською радою Арбузинського району Миколаївської області між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є позивач. В шлюбі перебуває вперше. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння між сторонами, внаслідок чого виникли неприязні стосунки. Сторони проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини немає. На примирення не згоден. В зв'язку з цим позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в заяві, що надійшла до судового засідання, повністю підтримав позовні вимоги та просив слухати справу в його відсутність. Відповідач в заяві, що надійшла до судового засідання, повністю визнала позовні вимоги та просила слухати справу в її відсутність. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Зокрема, судом встановлено, 29.04.2012 року Новокрасненською сільською радою Арбузинського району Миколаївської області між сторонами було укладено шлюб, актовий запис № 1 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є позивач. Дитина проживає разом з відповідачем. Сторони проживають окремо. Жодним чином сторони не виявили бажання зберегти сім'ю. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам спільної дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачем, відсутність бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч.3 ст.105, ст.112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved