overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

У квітні 2019 року представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виселення їх з квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 07.02.2019р. позивач уклав договір купівлі-продажу з відповідачем [PERSON] , який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Онищук О.М. У відповідності до ч. 1 ст.328 ЦК України [PERSON] набула право власності на вказану квартиру. У відповідності до п.1.1. [PERSON] зобов`язався в строк до 14.02.2019р. звільнити відчужувану квартиру від наявних в ній речей, вилучити ключі від квартири у осіб, які їх мали, та передати квартиру з усіма комплектами ключів та зняти з реєстраційного обліку всіх зареєстрованих в квартирі осіб. Проте своїх обов`язків за укладеним договором [PERSON] не виконав. На неодноразові звернення до відповідача - [PERSON] , він не реагує, пояснюючи тим, що звільнить квартиру, коли придбає собі інше житло. Крім того, всі відповідачі до теперішнього часу зареєстровані у спірній квартирі. Проживання відповідачів в належній позивачу на праві власності квартирі порушує права власника квартири та унеможливлює її проживання в придбаній квартирі. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 02.05.2019р. відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачам запропоновано надати відзив. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21.10.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі. Враховуючи те, що відповідачі у встановлений строк відзив на позовну заяву не надали, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

У квітні 2019 року старший державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального Управління юстиції у м. Києві Яровий О.В. звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із поданням про тимчасове обмеження фізичної особи [PERSON] [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов'язань покладених на нього виконавчим листом №756/78/18 від 18.09.2018 року виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення 138 500 грн. Подання обґрунтовано тим, що Оболонським районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального Управління юстиції у м. Києві здійснюється виконавче провадження №57377071 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу за договором позики у розмірі 138 500 грн. Як зазначив суб'єкт подання, боржник ухиляється від добровільної сплати боргу. З цих підстав суб'єкт подання просив суд в порядку ст. 377-1 ЦПК України тимчасово обмежити [PERSON] право виїзду за межі України. Старший державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального Управління юстиції у м. Києві Яровий О.В. в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду подання повідомлявся належним чином. У відповідності до ч.4 ст. 441 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Оскільки за повідомленням представник відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального Управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, з огляду на положення ст. 441 ЦПК України, суд вважає можливим здійснити розгляд подання за відсутності державного виконавця. Дослідивши надані матеріали, суд вважає, що подання Оболонського відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві не підлягає до задоволення з наступних підстав. 15.12.2017 року набрав чинності ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року у якому питання тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України за поданням, крім іншого, державного виконавця врегульовано ст. 441 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом із особливостями, визначеними цією статтею. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. При цьому, подання державного виконавця обґрунтоване нормами процесуального законодавства, які втратили чинність. За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення останнього.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

У квітні 2019 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 05.09.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 985. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось. Позивач посилається на те, що він з відповідачкою мають різні характери та погляди на життя. На даний час сторони не підтримують шлюбні відносити, не ведуть спільне господарство. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе, у зв`язку з чим просив позов задовольнити. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, також просила шлюб розірвати. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 05 вересня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), про що видано Свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 05.09.2009 р. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.206, 207 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки сторони на даний час не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, примирення не можливе, подальше спільне життя суперечило б інтересам сторін, а також зважаючи на те, що відповідачка визнала позовні вимоги у підготовчому судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

У квітні 2019 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 20.02.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 341. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось. Позивач посилається на те, що він з відповідачем мають різні характери та погляди на життя. На даний час сторони не підтримують шлюбні відносити, не ведуть спільне господарство. Від шлюбу сторони доньку [PERSON] , [INFO] . Подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе, у зв`язку з чим просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач також надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги, заявлені позивачем, визнала. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 20.02.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), про що видано Свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 20.02.2015 р. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.206, 207 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки сторони на даний час не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, примирення не можливе, подальше спільне життя суперечило б інтересам сторін, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

У квітні 2019 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , зареєстрований 08 травня 2009 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києві з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 793. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось. Позивач посилається на те, що вона з відповідачем мають різні характери та погляди на життя. На даний час сторони не підтримують шлюбні відносити, не ведуть спільне господарство. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе, у зв`язку з чим просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з`явились. Позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач також надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги, заявлені позивачем, визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 08 травня 2009 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києві з державним Центром розвитку сім`ї було зареєстровано шлюб між [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), про що видано Свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 08.05.2009 р. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.206, 207 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки сторони на даний час не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, примирення не можливе, подальше спільне життя суперечило б інтересам сторін, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

У квітні 2019 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, неодноразово його уточнюючи, останній раз 14.08.2019 р. та просить стягнути з відповідачів за адресою: [ADDRESS] : - 12646,83 грн. заборгованість з постачання теплової енергії за період з 01.02.2015 р. по 01.07.2018 р., та 1921 грн. сплаченого судового збору. Відповідачі відзиву на позов не надали. Дослідивши матеріали справи - докази: копії: - повідомлення про заборгованість; - довідки КПТМ «Криворжтепломережа» про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , розрахунок суми заборгованості; актів про надання теплоносія; актів про зупинення подачі теплоносіїв (а. с. 5, 6, 9-13), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі проживаючи в квартирі [ADDRESS] , зобов`язані своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., що діяв у період виникнення заборгованості, та п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Тобто між сторонами виникли та існують відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг з теплопостачання, і вони, згідно до ст. ст. 20, 21 вказаного Закону, набули відповідно права і обов`язки споживача та виконавця. Відповідачі свої зобов`язання, як споживачі виконували неналежним чином, у зв`язку з чим за період з 01.02.2015 р. до 01.07.2018 р., мають заборгованість: - 12646,83 грн. з постачання теплової енергії. Тобто відповідачами, які отримали комунальні послуги, порушено обов`язок з оплати послуг, що відповідно є порушенням з його сторони п. 5 ч. 3 ст. 20, ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р.. Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язань лише, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 1921 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 526, 527, 614, 625 ЦК України, ст. ст. 19, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

У квітні 2019 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача заборгованість за адресою: [ADDRESS] : 10059,89 грн. заборгованість з централізованого опалення за період з січня 2016 р. по жовтень 2018 р., та 1921 грн. сплаченого судового збору. Відповідач відзиву на позов не надав. Дослідивши матеріали справи докази: копії: - повідомлення про заборгованість; довідки КПТМ «Криворіжтепломережа» про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] ; розрахунок суми заборгованості; актів про надання теплоносія; актів про зупинення подачі теплоносіїв (а.с. 6, 7, 8, 9-11) судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач проживаючи в квартирі [ADDRESS] , зобов`язаний своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції\~2004\~р.,\~що діяв\~у період\~виникнення заборгованості, та п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Тобто між сторонами виникли та існують відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції\~2004\~р., фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг з теплопостачання, і вони, згідно до ст. ст. 20, 21 вказаного Закону, набули відповідно права і обов`язки споживача та виконавця. Відповідач свої зобов`язання, як споживач виконував неналежним чином, у зв`язку з чим має заборгованість за надані послуги, за період з 01.01.2016 р. до 01.10.2018 р. - 10059,89 грн. з централізованого опалення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 1921 грн. судового збору. На підставі\~викладеного,\~ст.\~ст.\~509,\~526,\~527,\~625\~ЦК України,\~ ст.\~ст.\~20,\~32\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» в редакції 2004 р.,,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

У квітні 2019 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача заборгованість за адресою: [ADDRESS] : 10504,26 грн. з централізованого опалення за період з січня 2015 по травень 2018 р., та 1921 грн. сплаченого судового збору. Відповідач відзиву на позов не надав. Дослідивши матеріали справи докази: копії: - повідомлення про заборгованість; довідки КПТМ «Криворжтепломережа» про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] ; розрахунок суми заборгованості; актів про надання теплоносія; актів про зупинення подачі теплоносіїв (а.с. 4, 5, 6, 8-10) судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач проживаючи в квартирі [ADDRESS] , зобов`язаний своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції\~2004\~р.,\~що діяв\~у період\~виникнення заборгованості, та п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Тобто між сторонами виникли та існують відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції\~2004\~р., фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг з теплопостачання, і вони, згідно до ст. ст. 20, 21 вказаного Закону, набули відповідно права і обов`язки споживача та виконавця. Відповідач свої зобов`язання, як споживач виконував неналежним чином, у зв`язку з чим має заборгованість за надані послуги, за період з 01.01.2015 р. до 01.05.2018 р.: - 10504,26 грн. з централізованого опалення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 1921 грн. судового збору. На підставі\~викладеного,\~ст.\~ст.\~509,\~526,\~527,\~625\~ЦК України,\~ ст.\~ст.\~20,\~32\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» в редакції 2004 р.,,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

У квітні 2019 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача заборгованість за адресою: [ADDRESS] : - 11944,13 грн. з централізованого опалення за період з 01.05.2012 по 01.02.2018 р., - 4733,83 грн. -з гарячого водопостачання, та 1921 грн. сплаченого судового збору. Відповідач відзиву на позов не надав. Дослідивши матеріали справи - докази: копії: - повідомлення про заборгованість; довідки КПТМ «Криворжтепломережа» про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] ; розрахунок суми заборгованості; актів про надання теплоносія; актів про зупинення подачі теплоносіїв (а.с. 7, 8, 9-14) судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач проживаючи в квартирі [ADDRESS] , зобов`язаний своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., що діяв у період виникнення заборгованості, та п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Тобто між сторонами виникли та існують відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг з теплопостачання, і вони, згідно до ст. ст. 20, 21 вказаного Закону, набули відповідно права і обов`язки споживача та виконавця. Відповідач свої зобов`язання, як споживач виконував неналежним чином, у зв`язку з чим має заборгованість за надані послуги, за період з 01.05.2012 р. до 01.02.2018 р.: - 11944,13 грн. з централізованого опалення; - 4733,83 грн. заборгованість з гарячого водопостачання. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 1921 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 526, 527, 625 ЦК України, ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р.,,

Outcome: approved