Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

У липні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 8 травня 2008 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір № 002-01026-080508 (далі - Договір). Згідно цього Договору ПАТ «Дельта Банк» відкриває відповідачці картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає Держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку № 1 до Договору та на умовах викладених у Правилах здійснення операцій з картковими рахунками. Договір набуває чинності з дати його укладення та діє до повного виконання зобов'язання за цим договором. Банк надає Держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії. Банк відкриває Держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 2500 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Кредитні кошти та власні кошти Держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані Держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання Держателем своїх зобов'язань перед Банком за Договором та вчинення інших операцій передбачених Договором. Згідно договору держатель катки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. Станом на 22 травня 2015 року за Договором відповідач [PERSON] має невиконані зобов'язання на загальну суму в розмірі 4741, 26 грн. В судове засідання представник позивача ПАТ «Дельта Банк» не з»явився, однак згідно вимог, що містяться у позові, просить справу розглянути за його відсутності, позов підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що вона дійсно мала в користуванні кредитну картку, однак всю суму заборгованості сплатила, про що надалі відповідні квитанції. Крім того просила суд застосувати строки позовної давності оскільки останній платіж вона здійснила 10.05.2011р. і з вказаного часу банк жодних претензій не пред'являв. Також позивачка надала письмову заяву про застосування строків позовної давності. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що 8 травня 2008 року між сторонами укладено кредитний договір № 002-01026-080508. Згідно п. 1.2. цього договору ПАТ «Дельта Банк» (далі - Банк), відповідно до наданого [PERSON] ( далі Держателем) пакету документів, а також згідно з вимогами Банку та чинного законодавства України, відкриває Держателю картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, далі - «Рахунок», оформляє та надає в користування Держателю картку платіжної системи Visa International та/або Дельта, далі - «Картка», а також ПІН-код до Картки. Згідно п. 1.3. Договору, Банк надає Держателю Кредит шляхом відкриття Держателю відновлювальної відкличної Кредитної лінії на рахунку в сумі 30 000 грн. та на день укладення договору встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 2500. Перегляд та/або зміна ліміту Кредитної лінії здійснюється у відповідності до внутрішніх процедур Банку та умов цього Договору. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода до Договору про зміну ліміту Кредитної лінії Сторонами не складається. Інформація щодо зміни розміру Кредитного ліміту та строків уведення в дію зазначаються у щомісячній виписці та/або текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону. Відповідно до п. 1.4. Договору, кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених Сторонами у цьому Договорі, та не потребує підписання додаткових угод. Відповідно до п. 1.5. Договору, кредитні кошти та власні кошти Держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбаваються Держателем у суб'єктів господарювання, та зняття готівки, виконання Держателем своїх зобов'язань перед Банком за цим Договором, та вчинення інших операцій, які не заборонені діючим законодавством України. Згідно п. п. 2.3. Договору, Держатель сплачує Банку проценти за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом за ставками, які зазначені в Тарифах. Згідно п. 2.4 цього Договору, проценти за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом нараховуються Банком в валюті Рахунку щомісячно, в останній робочий день поточного місяця, за період з дати останнього нарахування, тобто з дати, що слідує за останнім робочим днем попереднього місяця, по останній робочий день поточного місяця, включаючи його. Нарахування процентів на використану Кредитну лінію та /або Овердрафт по Рахунку здійснюється на суму використаних коштів станом на кінець кожного дня за фактичну кількість днів користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом у періоді нарахування з використанням методу: фактична кількість днів у місяці (28-30-31 днів) та фактична кількість днів у році ( 365-366). При нарахування процентів не враховується день виникнення та враховується день повернення заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом по Рахунку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, до правовідносин сторін за кредитним договором підлягають застосуванню норми, які регулюють відносини позики, якщо це не суперечить суті кредитного договору. Як вказує позивач, порушення умов Договору та зазначених правових приписів, станом на 22 травня 2015 року [PERSON] допустила заборгованість за Договором в розмірі 4741, 26 грн. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість виникла 23 листопада 2009 року внаслідок зняття відповідної суми коштів з кредитної картки. Однак згідно наданих [PERSON] копій квитанцій вбачається виконання своїх зобов'язань відповідачкою перед банком, тобто погашення сум кредиту у встановлений термін та у відповідній сумі. В даних квитанціях зазначено банк отримувач «Дельта Банк», дату переказу коштів, суму та номер кредитної картки. Крім того, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України ). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14 цс 14, предметом якої було неоднакове застосування норм матеріального права, а саме: ст. 256, ч.ч. 1, 5 ст. 261, ч. 4 ст. 267 ЦК України. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Така ж позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі № 6-698цс15. Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 цього Кодексу. На підставі наведеного, враховуючи, що останній платіж відповідачкою [PERSON] було здійснено у травні 2011 року, а позивач звернувся до суду в липні 2015 року суд з урахуванням положень укладеного між сторонами договору та заяви про застосування позовної давності, прийшов до висновку щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed