Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ПСП « Світанок» про розірвання договору оренди землі . В обґрунтування вимог, викладених в позовній заяві, позивач вказав, що після смерті дружини [PERSON] , яка померла в січні 2016 року , він оформив спадщину та став власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,8475 га, що розташована на території Олексіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області та належала дружині на підставі державного акту на право власності на землю. Вказана земельна ділянка знаходилася в оренді у відповідача з березня 2006 року. Після оформлення спадкових прав на земельну ділянку , він звернувся до відповідача з метою розірвання договору оренди землі , оскільки договором передбачено , що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої сторони є підставою для зміни умов або розірвання договору , однак відповідач йому відмовляє в розірванні договору оренди землі. Прохав розірвати договір оренди землі , укладений між [PERSON] та ПСП « Світанок». У судовому засіданні представник позивача підтримав позов ,просив задовольнити. Представник відповідача до суду не з»явився , подав заяву слухати справу у його відсутність , позов не визнав , просив відмовити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, дійшов до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РІ № 701602 виданим Олексіївською сільською радою Краснокутського району Харківської області від 11.03.2002 р., [PERSON] мала на праві приватної власності земельну ділянку площею 5,8475 га , що розташована на території Олексіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області . Земля передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 01.03.2006 року між [PERSON] та ПСП « Світанок» укладено договір оренди землі загальною площею 5,8475 га строком на 15 років. Вказаний договір оренди землі зареєстровано у Краснокутському районному відділі Харківської регіональної філії Центр ДЗК , про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 040769900014 від 16.05.2007 року . 29.01.2016 року [PERSON] померла. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, яким відповідно до ст.1220 ЦКУ є вважається день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 11.10.2016 р., позивач [PERSON] успадкував вище вказану земельну ділянку, що належала його дружині. Право власності на земельну ділянку за [PERSON] зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11.10.2016 р. Після оформлення права власності на земельну ділянку [PERSON] звернувся до відповідача про розірвання договору оренди земельної ділянки, але відповідач відмовився розривати договір оренди землі та повертати земельну ділянку. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов»язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV. За змістом ст. 1 вказаного Закону оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Згідно ч. 1 ст. 32 Закону «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов»язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об»єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. У пункті 40 Договору оренди, який був укладений 01.03.2006 року між [PERSON] та ПСП « Світанок», передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи-орендодавця, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем. Зміст цього пункту в повній мірі відповідає пункту 40 Типового договору оренди землі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 року № 220 та іншого тлумачення не містить. У зв»язку з вказаним позивач [PERSON] , як новий власник орендованої відповідачем земельної ділянки, скористався своїм правом та ініціював питання про одностороннє дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки від 01.03.2006 року на підставі п. 40 цього договору. Відповідно до ст. 10,11,60 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобовязана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості. З огляду на наведене, позовні вимоги [PERSON] про розірвання договору оренди підлягають задоволенню, а договір оренди землі розірванню , оскільки позивач надав достатньо доказів на підтвердження позовних вимог.

Outcome: approved