Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] пред`явила через суд позов до ТОВ «Вердикт Капітал» з вимогами визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №18487, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 14 серпня 2020 року, про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» в розмірі 71694,45 грн., обґрунтовуючи такі вимоги тим, що пред`явлена до стягнення заборгованість в розмірі 71694,45 грн., яка стягується з її пенсії, не є безспірною заборгованістю, будь-якої заборгованості перед відповідачем позивач не має, оскільки ним не було повідомлено про наявність перед відповідачем у позивача заборгованості та її походження, тим більше необхідність погашення такої заборгованості, яку позивач не визнає. Крім того, у спірному виконавчому написі зазначені адреси місць реєстрації [PERSON] як [ADDRESS] , та [ADDRESS] , де позивач ніколи не була зареєстрована та ніколи фактично не проживала. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 09 квітня 2021 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та з потребою у витребуванні доказів від ТОВ «Вердикт Капітал» та приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. матеріалів нотаріальної справи та документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис. Відповідач свій відзив не подав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви, однак 29 квітня та 05 травня 2021 року засобами поштового зв`язку та електронною поштою на адресу суду надіслав документи, які витребовувались судом ухвалою суду від 09 квітня 2021 року. Треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В., отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками, своїм правом подати заяви по суті справи не скористалися, пояснень на позовну заяву не подавали. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами із задоволенням позову в повному обсязі, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що у відповідності до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 01 жовтня 2020 року постановленою приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. у виконавчому провадженні №62999753 (а.с.11) із пенсії позивача, яка є пенсіонером, стягуються кошти в погашення заборгованості перед відповідачем у розмірі 71694,45 грн. Як видно з копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 01 жовтня 2020 року, 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №18487, де стягувачем є ТОВ «Вердикт Капітал», який є правонаступником ТОВ «ФК «Женева», яке, в свою чергу, є правонаступником ПАТ «Платинум Банк», боржником є [PERSON] , за яким провадиться стягнення загальної суми заборгованості 71694,45 грн.(а.с.11). З наданих відповідачем на виконання ухвали суду від 09 квітня 2021 року документів встановлено, що 24 квітня 2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] укладено\~Договір №129011/0005XSGF про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту, з відкриттям поточного рахунку № [NUMBER] з встановленим кредитним лімітом 10000 грн., зі сплатою щомісячного платежу у розмірі 650 грн., щомісячної комісії у розмірі 199 грн., з фіксованою процентною ставкою 29,99% річних та штрафом у 50 грн. за кожний випадок прострочення щомісячного платежу. Відповідачем надані відомості про розрахунки заборгованості позивача як в цілому, так і кожна позиція цієї заборгованості за її складовими, починаючи з дати виникнення цієї заборгованості та з чого вона виходить, однак не надано спірного виконавчого напису, в якому повинно бути зазначено період нарахування заборгованості, з розбивкою суми 71694,45 грн. по позиціям цієї заборгованості за її складовими, що викликає сумніви у його дійсності, так і не міститься документального підтвердження наданого розрахунку заборгованості з відомостями, зазначеними у спірному виконавчому написі. Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. не надав належним чином завіреної копії нотаріальної справи зі вчинення виконавчого напису №18487 від 14 серпня 2020 року, тому не можливо встановити, які саме документи подавались для його вчинення заявником та яким розрахунком підтверджується сума заборгованості, щоб спростовували доводи позивача. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку\~(підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк\~«Приватбанк»\~про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а)\~оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);\~б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Установлені судом обставини свідчать, що серед документів наданих ТОВ «Вердикт Капітал» суду не міститься оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, оскільки наданий Договір №129011/0005XSGF про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту від 24 квітня 2013 року, укладений між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] , не є нотаріально посвідченим договором. Відповідно, виконавчий напис вчинено з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Такі висновки судом зроблені відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України з урахуванням правових позицій, висловлених Верховним Судом у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц. Приватний нотаріус Житомирського МНО Горай О.С. наведених висновків суду не спростував та не навів аргументів щодо законності вчинення виконавчого напису після визнання постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року у зазначеній вище частині. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених вимог позивача, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved