Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , за участю третіх осіб - Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори, Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, в обґрунтування якого зазначила, що ознайомлюючись з документами, що залишилися після смерті [PERSON] , їй стало відомо, що шлюб між батьками [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] був розірваний за рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2014 року у справі № 638/9910/14-ц, що набрало законної сили 20 січня 2015 року. Проте, [PERSON] , незважаючи на те, що її шлюб з [PERSON] був судом розірваний, на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України успадкувала частку спадщини, що відкрилася [INFO] після смерті [PERSON] , як його дружина. Державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори Головащенко О.Л. видані свідоцтва про право на спадщину на майно [PERSON] , який помер [INFO] , а саме: свідоцтво, зареєстроване в реєстрі за номером 1-477, що видане 17 серпня 2016 року [PERSON] про право на спадщину на 1/2 частку квартири [ADDRESS] ; свідоцтво, зареєстроване в реєстрі за номером 1-478, що видане 17 серпня 2016 року [PERSON] про право на спадщину на 1/2 частку квартири [ADDRESS] . У даних свідоцтвах зазначено, що спадкоємцями майна [PERSON] є його дружина - [PERSON] на 1/2 частку та його дочка - [PERSON] на 1/2 частку спадщини на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України. Однак,у зв`язку з набранням рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/9910/14-ц законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] з 20 січня 2015 року припинився, а тому видачею [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом порушено спадкові права позивачки [PERSON] , оскільки після розірвання шлюбу [PERSON] до коло осіб, визначених ч. 1 ст. 1261 ЦК України, не входила. [INFO] [PERSON] померла. За заявою її чоловіка [PERSON] відкрито спадкову справу № 387. У першу чергу право на спадкування за законом мають донька [PERSON] - [PERSON] , її чоловік - [PERSON] та її батьки - [PERSON] , [PERSON] . Батьки [PERSON] відмовилась від своєї частки у спадщині на користь своєї онуки - позивачки [PERSON] . [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] просила суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за номером 1-477, що видане 17 серпня 2016 року [PERSON] про право на спадщину на 1/4 частку квартири [ADDRESS] . Відповідач відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними матеріалами, що відповідає положенням ч. 8 ст. 178 ЦПК України. У поясненнях третьої особиШоста Харківська міська державна нотаріальна контора проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Просила справу розглянути за відсутністю представника нотаріальної контори. У поясненнях третьої особи Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради позовні вимоги підтримав. У заяві від 11 жовтня 2021 року просив суд справу розглянути без участі представника третьої особи. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позовних вимог заперечували. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено обставини про те, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27 квітня 2006 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №480 (а.с. 73). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 14). Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2014 року у справі №638/9910/14-ц, провадження 2/638/4388/14, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 20 січня 2015 року (а.с. 8-9). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 07 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с. 71). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складалася з 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на майно, набутого подружжям за час шлюбу, а саме 1/2 частки трикімнатної квартири [ADDRESS] , житловою площею 44,9 кв. м, загальною площею 64,5 кв.м., та 1/2 частки автомобіля марки SKODA OCTAVІA А5 AMBIENTE, 2011 року випуску, кузов [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований 19 квітня 2012 року ВРЕР № 2 ГУМВСУ в м. Харкові. 10 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до Шостої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Заявниця діяла за себе особисто та за малолітню доньку [PERSON] (а.с. 68). Згідно з довідкою №1534/485 від 17 серпня 2016 року [PERSON] на день смерті [INFO] проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день його смерті були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 84). 17 серпня 2016 року державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори Головащенко О.Л. видані свідоцтва на право на спадщину за законом на майно померлого [PERSON] , а саме: - свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за номером 1-477, що видане 17 серпня 2016 року [PERSON] про право на спадщину на 1/2 частку квартири [ADDRESS] ; - свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за номером 1-478, що видане 17 серпня 2016 року [PERSON] про право на спадщину на 1/2 частку квартири [ADDRESS] . Відповідно до виданих свідоцтв про право на спадщину спадкоємцями майна [PERSON] є його дружина - [PERSON] , та його дочка - [PERSON] . Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У статті 1258 ЦК України зазначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Рідні брати спадкодавця мають право на спадкування у другу чергу (стаття 1262 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Малолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1268, 1270 ЦК України). Судом встановлено, що до державного нотаріуса Шостої Харківської нотаріальної контори після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] , яка діяла як від імені малолітньої дочки [PERSON] , так і від себе особисто як дружина померлого. Заявниця окрім свідоцтва про народження дочки, надала до нотаріальної контори свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 25 листопада 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, чим підтвердила факт шлюбу зі спадкодавцем. Водночас рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2014 року у справі №638/9910/14-ц, провадження 2/638/4388/14, яке набрало законної сили 20 січня 2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За приписами ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Частиною третьою ст. 115 Сімейного кодексу України встановлено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Тобто у зв`язку з набранням рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/9910/14-ц законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] з 20 січня 2015 року припинився. Зазначені обставини свідчать про те, що [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом як спадкоємець першої черги після смерті [PERSON] з порушенням вимог діючого законодавства. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] не мала права на спадщину, яка відкрилася [INFO] після смерті [PERSON] , оскільки не входила до кола його спадкоємців відповідно до ст. 1261 ЦК України. Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Крім того, згідно із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в п. 27 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. У постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11 зроблено висновок, що у статті 1301 ЦК України як підставу визнання свідоцтва недійсним прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; немає юридичних фактів, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у разі, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини, тощо. Отже, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших заінтересованих осіб, які в установленому законом порядку прийняли спадщину, є самостійною підставою для визнання свідоцтв про право на спадщину за законом недійсними. Суд зазначає, що з видачею [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , зменшилась спадкова маса майна, успадкованого спадкоємцем першої черги, а саме дочкою спадкодавця [PERSON] . За таких обставин, суд приходить до висновку, що цим також порушено право на спадщину малолітньої [PERSON] , яка в установленому законом порядку прийняли спадщину. Таким чином, судом встановлено наявність одразу двох підстав передбачених ст. 1301 Цивільного кодексу України для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за номером 1-477, виданого 17 серпня 2016 року [PERSON] , а саме: 1) оскаржуване свідоцтво видано особі, яка не мала права на спадкування; 2) видача оскаржуваного свідоцтва порушує права іншого спадкоємця щодо мирного володіння майном, оскільки для нього унеможливлюється оформлення прав на частину спадкового майна. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23 лютого 2021 року (а.с. 19). Спадкоємцями [PERSON] у першу чергу право на спадкування за законом є її донька [PERSON] , чоловік [PERSON] та батьки [PERSON] , [PERSON] . За заявою чоловіка померлої [PERSON] Шостою Харківською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу № 387. Батьки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] відмовилися від своєї частки спадщини на користь своєї онуки - [PERSON] (а.с. 136-143). Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 17 березня 2021 року № 150 [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини-сироти. Відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 14 квітня 2021 року № 241 про встановлення опіки, піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, призначення фізичних осіб від їх опікунами, піклувальниками, звільнення фізичних осіб від обов`язків опікуна, піклувальника, встановлено піклування над [PERSON] , [INFO] , та призначено [PERSON] піклувальником неповнолітньої дитини (а.с. 6-7). 11 червня 2021 року [PERSON] , яка діє за згодою піклувальника [PERSON] , подала до Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (а.с. 127). Оскільки недійсність свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за номером 1-477, що видане 17 серпня 2016 року [PERSON] , призводить до зменшення спадщини, що залишилася після її смерті, а спадщину на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України прийняли її чоловік [PERSON] - [PERSON] та її донька - [PERSON] , позивачем правильно визначено відповідача у даній справі саме [PERSON] . Зазначення в прохальній частині позову вимоги про скасування свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частку вказаної квартири суд вважає опискою, оскільки із досліджених в судовому засіданні документів вбачається, що [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири [ADDRESS] . З урахуванням викладених обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за номером 1-477, що видане 17 серпня 2016 року [PERSON] про право на спадщину на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , до [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн, що підтверджується квитанцією №28878 від 27 липня 2021 року. У зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі з відповідача на користь позивача, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, підлягають стягненню підтверджені понесені витрати зі сплати судового збору у сумі 908,00 грн.

Outcome: approved