Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

У квітня 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 02 листопада 2015 року в м. Києві по просп. Червонозоряному, 39-Б сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Dacia Logan», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та який належить на праві власності [PERSON] , та автомобіля марки «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року [PERSON] визнано винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді. У результаті цієї пригоди був пошкоджений належний їй автомобіль марки «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до Звіту № 59/11/15 про оцінку вартості відновлювального ремонту пошкодженого колісного транспортного засобу від 12 листопада 2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер [NUMBER] складає 129718 гривень 87 копійок. Вартість проведення оцінки відновлювального ремонту автомобіля становила 800 гривень. Згідно з актом ТОВ «АК «ТЕРРА» про надання послуг ТР 000011605 від 30 березня 2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням виконаних робіт та використаних запасних частин склала 145549 гривень. 11 березня 2016 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» перерахувало страхове відшкодування за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/3029564 від 18 квітня 2015 року в сумі 24624 гривні 94 копійки. Просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь кошти на відшкодування завданої шкоди в розмірі 120924 гривні 06 копійок (145549 - 24624,94 = 120924,06), 800 гривень оплати за проведення оцінки відновлювального ремонту автомобіля, 20000 гривень втрат на правову допомогу та сплачений судовий збір. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року відкрито провадження у справі. У судовому засіданні 07 вересня 2016 року представник позивача подала заяву про зменшення розміру позовних вимог та просила стягнути з відповідача кошти на відшкодування завданої шкоди в розмірі 95549 гривень, 800 гривень оплати за проведення оцінки відновлювального ремонту автомобіля, 20000 гривень витрат на правову допомогу та сплачений судовий збір (т. 1, а.с. 30). Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року до участі у справі залучено співвідповідача [PERSON] . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 березня 2017 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 березня 2017 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 березня 2017 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 березня 2017 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28 листопада 2017 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог до [PERSON] у зв`язку з відмовою позивача від позову. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 грудня 2017 року в справі призначено судову автотоварознавчу експертизу. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 квітня 2019 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2019 року в справі призначено судову автотоварознавчу експертизу. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Пояснила суду, що висновком експерта № 9342 визначено, що вартість відновлювального ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля становить 172445 гривень 43 копійки. Зазначене не суперечить акту про надання послуг ТР 000011605 від 30 березня 2016 року, а тому вважає, що вказаний акт є належним доказом на підтвердження вартості відновлювального ремонту автомобіля. Представник відповідача у судовому засіданні визнав позовні вимоги частково. Пояснив, що висновком експерта № 9342 встановлений дійсний розмір майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди на день пригоди складає 66327 гривень 83 копійки, а на день проведення відновлювального ремонту - 82576 гривень 87 копійок. Акт про надання послуг ТР 000011605 від 30 березня 2016 року, наданий позивачем, підписаний [PERSON] . Разом з тим, згідно з витягом з Єдиного державну реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань директором ТОВ «АК «ТЕРРА» станом на 30 березня 2016 року був [PERSON] Жодної довіреності, яка б уповноважувала [PERSON] на підписання від імені ТОВ «АК «ТЕРРА» позивачем не надано. Таким чином, цей доказ є неналежним. Враховуючи виплату позивачу страхового відшкодування у сумі 50000 гривень, стягненню з відповідача підлягає 16327 гривень 83 копійки. Заперечує проти стягнення з відповідача 20000 гривень витрат на правову допомогу, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження понесення таких витрат. Вимога про стягнення 800 гривень за виготовлення звіту також не підлягає задоволенню, оскільки звіт виготовлений особою, яка не була попереджена про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 02 листопада 2015 року в м. Києві по просп. Червонозоряному, 39-Б сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Dacia Logan», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та який належить на праві власності [PERSON] , та автомобіля марки «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року [PERSON] визнано винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді (т. 1, а.с. 5). Постанова є чинною. У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] . Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Позивачем на підтвердження своїх вимог надано суду акт ТОВ «АК «ТЕРРА» про надання послуг ТР 000011605 від 30 березня 2016 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням виконаних робіт та використаних запасних частин склала 145549 гривень (т. 1, а.с. 10-11). 11 березня 2016 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» перерахувало страхове відшкодування за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/3029564 від 18 квітня 2015 року в сумі 24624 гривні 94 копійки, що підтверджується довідкою ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» від 28 березня 2016 року (т. 1, а.с. 9). З виписки по рахунку [PERSON] від 19 серпня 2016 року вбачається, що останній доплачено страхове відшкодування в сумі 25375 гривень 06 копійок (т. 1, а.с. 31). Позивач просить стягнути з відповідача кошти на відшкодування завданої шкоди в розмірі 95549 гривень (145549 - 24624,94 - 25375,06 = 95549). Відповідач оспорював розмір завданої шкоди, зазначаючи, що наданий позивачем звіт містить неточності, а спеціаліст не попереджався про кримінальну відповідальність. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2019 року за клопотанням сторони відповідача в справі призначено судову автотоварознавчу експертизу. Висновком експерта № 9342 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 06 серпня 2019 року встановлено наступне: - дійсний розмір майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 02 листопада 2015 року, станом на день дорожньо-транспортної пригоди складає 66327 гривень 83 копійки; - дійсний розмір майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 02 листопада 2015 року, станом на день проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складає 82576 гривень 87 копійок (т. 2, а.с. 41-53). Суд вважає за можливе покласти в основу рішення при визначенні розміру майнової шкоди висновок судової автотоварознавчої експертизи, оскільки при її призначенні експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Судова експертиза проводилась експертом, який має відповідну фахову підготовку, при її проведенні експерту надавались матеріали цивільної справи. Висновок судової експертизи кореспондується з іншими доказами по справі та не суперечить їм. Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 цього закону визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Полісом № АЕ/3029564 визначено розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну, в сумі 50000 гривень, розмір франшизи - нуль гривень (т. 1, а.с. 57). ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 50000 гривень. Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з висновком експерта № 9342 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 06 серпня 2019 року майнова шкода, завдана в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 02 листопада 2015 року, станом на день проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складає 82576 гривень 87 копійок. Таким чином, стягненню з винної особи ( [PERSON] ) підлягає різниця між вартістю майнової шкоди станом на день проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля (82576 гривень 87 копійок) та виплаченою сумою страхового відшкодування (50000 гривень) в розмірі 32576 гривень 87 копійок (82576,87 - 50000 = 32576,87). Суд не приймає до уваги при визначенні розміру майнової шкоди наданий стороною позивача акт ТОВ «АК «ТЕРРА» на суму 145549 гривень. Стороною позивача не надано доказів, що такі витрати були реально сплачені (чек, квитанція тощо). У судовому засіданні представник позивача зазначила, що такий письмовий доказ у сторони позивача відсутній. Позивачем надана суду копія товарного чеку від 10 листопада 2015 року про оплату вартості проведення звіту № 59/11/15 про оцінку вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля (а.с. 7), а тому суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 800 гривень підлягає задоволенню. Сторона позивача також просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 25884 гривні. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази. 04 лютого 2016 року між адвокатським об`єднанням «Б.Ф.Б. ЛЕГАЛ ГРУП» в особі [PERSON] та [PERSON] укладено договір-доручення про надання правової допомоги (т. 1, а.с. 14-15). 12 вересня 2019 року між адвокатським об`єднанням «Вокс Лекс» в особі Бережної Я.С. та [PERSON] укладено договір про надання правничої (правової) допомоги № 08 (т. 2, а.с. 86-91). [PERSON] здійснює адвокатську діяльність на підставі Свідоцтва № 2503 про право на заняття адвокатською діяльністю від 20 березня 2007 року (а.с. 17). У Визначенні суми судових витрат від 10 жовтня 2019 року до договору про надання правничої допомоги від 04 лютого 2016 року та договору № 08 від 12 вересня 2019 року вказано, що витрати на професійну правничу допомогу становлять 25884 гривні (т. 2, а.с. 92-94). Відповідно до акту-прийому наданих послуг згідно договору про надання правничої допомоги від 04 лютого 2016 року та додаткової угоди від 31 січня 2019 року робіт було виконано на суму 22990 гривень. Зазначений акт містить детальний опис виконаних робіт (т. 2, а.с. 95-97). Відповідно до акту 2 прийому-передачі наданих послуг згідно договору про надання правової допомоги № 8 від 12 вересня 2019 року робіт було виконано на суму 2894 гривні. Зазначений акт містить детальний опис виконаних робіт (т. 2, а.с. 98). Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною відповідача не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, проте суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу частково. Разом з тим, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю, проте при вирішення питання про стягнення з іншої сторони витрат на правову допомогу такий розмір не є абсолютним та безспірним. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial