Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

У липні 2017 року позивач звернувся з позовом до суду до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.03.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено Договір відновлювальної кредитної лінії №380/935/08-АКрл, відповідно до умов якого позичальник отримав грошові кошти у розмірі 35 005,00 доларів США, та зобов'язався повернути грошові кошти у строк до 26.03.2015. У зв'язку з неналежним виконанням умов укладеного між сторонами договору позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 28 850 грн. 02 коп., яка складається із: 8 265 грн. 00 коп. - сума заборгованості за кредитом; 17 568 грн. 24 коп. - сума заборгованості за відсотками; 1 008 грн. 33 коп. - розмір інфляційних витрат за кредитом; 2 007 грн. 75 коп. - розмір інфляційних витрат за відсотками. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на сплив позовної давності, про що подав заяву про застосування строку позовної давності, у зв'язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, враховуючи думку відповідача, визнав можливим розгляд справи за відсутності представника позивача. Суд, заслухавши думку відповідача, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами шляхом дослідження, дійшов до наступного. Як встановлено судом, 27.03.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено Договір відновлювальної кредитної лінії №380/935/08-АКрл, відповідно до умов якого позичальник отримав грошові кошти у розмірі 35 005,00 доларів США, та зобов'язався повернути грошові кошти у строк до 26.03.2015, зі сплатою 16% річних. (а.с.6-10) Відповідно до п. 1.3. укладеного договору, в якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань перед Кредитором за цим Договором щодо повернення Кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки (пені, штрафу), а також інших витрат щодо задоволення вимог Кредитора за Договором, Кредитор укладає з Позичальником договір застави марки HONDA, модель ACCORD, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER]. Відповідно до розрахунку заборгованості, долученого позивачем до матеріалів позовної заяви, станом на 24.05.2017 у позичальника наявна заборгованість у розмірі 28 850 грн. 02 коп., яка складається із: 8 265 грн. 00 коп. - сума заборгованості за кредитом; 17 568 грн. 24 коп. - сума заборгованості за відсотками; 1 008 грн. 33 коп. - розмір інфляційних витрат за кредитом; 2 007 грн. 75 коп. - розмір інфляційних витрат за відсотками. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу - ст. 526 ЦК України. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з п. 1.1.1. укладеного договору, кінцевий термін погашення заборгованості - не пізніше 26 березня 2015 року. Водночас, відповідно до п. 1.1.3. цього ж договору, погашення кожного Траншу Кредиту здійснюється рівними частинами щомісячно, не пізніше 25 числа кожного місяця, впродовж наступних 9 (дев'яти) місяців після видачі відповідного Траншу. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина п'ята статті 261 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Такої ж думки дотримується Верховний Суд України у постанові від 29.03.2017 у справі №132/3645/14-ц, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Отже, відповідач узяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами). Таким чином, умовами укладеного договору установлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами. Отже, право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Як вбачається з розрахунку заборгованості, останній платіж сплачений відповідачем 07.04.2010, а позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості у липні 2017 року, тобто, поза межами встановленого законодавством строку. Відповідач заявив про застосування строку позовної давності шляхом подання відповідної заяви. Частиною 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на долучений відповідачем в судовому засіданні Акт приймання-передачі транспортного засобу від 11.10.2011, відповідно до якого вбачається, що [PERSON] передав, а представник ПАТ «Укрсоцбанк» прийняв транспортний засіб HONDA, модель ACCORD, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER]. Даний акт підписано відповідачем та уповноваженою особою «Укрсоцбанк» та скріплено печаткою приймаючої сторони. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З урахуванням зазначеного, приймаючи до уваги те, що транспортний засіб, який відповідно до укладеного між сторонами договору є предметом застави, передано на баланс ПАТ «Укрсоцбанк», зважаючи на положення ст. 599 ЦК України, та з урахуванням п. 1.3. укладеного між сторонами договору, яким передбачено, що заставлено майно забезпечує виконання позичальником зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, неустойки (пені, штрафу) та інших витрат щодо задоволення вимог кредитора, очевидним є те, що позивач задовольнив свої вимоги за рахунок заставленого майна. Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, у зв'язку з пропуском строку позовної давності, про сплив якої було заявлено відповідачем у відповідності до положень п. 3, 4 ст. 267 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed