Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] Габілівна звернулась до суду з позовною заявою до свого чоловіка [PERSON] та про визнання шлюбного договору частково недійсним, а саме п., п. 2 та 3. У позовній заяві просить суд визнати шлюбний договір, укладений 17 січня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] частково недійсним, посилаючись на те,що даний правочин порушує її права та інтереси. У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Ухвалою суду від 04.11.2015 року позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя об»єднано для спільного розгляду з позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання шлюбного договору частково недійсним. Ухвалою суду від 22.12.2015 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя залишено без розгляду, в зв»язку з поданою позивачем заявою. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні посилаючись на його безпідставність та необгрунтованість. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи 17 січня 2011 року між [PERSON] Галібівною та [PERSON], був укладений шлюбний договір, який посвідчено приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] У відповідності із названим шлюбним договором у п. 2 вказується, що нерухоме та рухоме майно, яке підлягає реєстрації, особисті майнові права, що будуть придбані після укладення шлюбу (як на території України, так і за кордоном) будуть вважатись особистою приватною власністю того із Сторін, на чиє імя вони придбані та/або зареєстровані і розпорядження таким майном і особистими майновими правами здійснюється власником на власний розсуд. Згідно п. 3 названого шлюбного договору режим особистої приватної власності передбачений п. 2 цього договору, розповсюджується на майно придбане до укладення цього договору, але після 26.11.2005 року (дата укладення шлюбу). . Згідно ст. 95 Сімейного кодексу України шлюбний договір укладений подружжям набирає чинності в день нотаріального посвідчення. В свою чергу, такий договір, розповсюджує свою дію на відносини, що виникають з моменту нотаріального посвідчення і не має зворотної дії у часі, тобто не регулює майнові відносини, які мали місце до його укладення. Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу. В ході судового засідання позивач посилався на те, що здійснення виконання п., п. 2 та 3 шлюбного договору порушують її права, але визнала той факт, що кошти на придбання майна надавалися чоловіку його близькими родичами, її особисті кошти не використовувалися. Крім того ініціатором звернення до суду з даним позовом була її матір. В ході судового засідання, відповідач посилався на те, що шлюбний договір був укладений раніш ніж придбавалось майно на його користь. Кошти на придбання надавались його близькими родичами і йому необхідно буде їх повернути, до укладення шлюбного договору ніякого майна ними не придбавалося. Отже, доводи відповідача не вступають в протиріччя із реальними обставинами справи, а це демонструє, що права позивача при укладанні шлюбного договору не порушувались. Статтею 102 Сімейного кодексу України розірвання шлюбного договору на вимогу одного з подружжя шлюбний договір може бути розірваний за рішенням суду з підстав, що мають істотне значення, зокрема в разі неможливості його виконання. Стаття 103 Сімейного кодексу України визнання шлюбного договору недійсним шлюбний договір на вимогу одного з подружжя або іншої особи, права та інтереси якої цим договором порушені, може бути визнаний недійсним за рішенням суду з підстав, встановлених Цивільним кодексом України. Таким чином у судовому засіданні позивач не навів обставин порушень статей 102 та 103 Сімейного кодексу України. Враховуючи вище викладене,

Outcome: dismissed