Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа Сахновщинський РС ГУ ДМС України в Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що позивач є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У цьому будинку з 2010 року зареєстрований [PERSON], який з 2012 року в ньому не проживає. Так, [PERSON] не може оформити субсидію на газ, воду і електроенергію у зв'язку із реєстрацією у його домоволодінні [PERSON] Оскільки [PERSON] не проживає за зазначеною адресою з 2012 року, позивач вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням. 18.08.2015 року представником позивача подана уточнена позовна заява, в обґрунтування якої зазначено, що 26.06.2015 року відповідач був знятий з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], тому просить визнати [PERSON] таким, що був знятий з реєстраційного обліку, втратив право на користування житловим приміщенням, а також стягнути із третьої особи - Сахновщинського РС ГУДМС України в Харківській області понесені позивачем витрати у справі у сумі 243 грн 60 коп за сплату судового збору. У судовому засіданні представник позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задовольнити. Крім того, просив також стягнути із третьої особи - Сахновщинського РС ГУДМС України в Харківській області витрати, понесені позивачем при виготовленні копій документів по справі, у сумі 57 грн 00 коп. Відповідач в судове засідання не з»явився, надавши суду заяву, в якій просив закрити провадження у справі, оскільки вже знятий із реєстраційного обліку, а отже, і відсутній предмет спору. Представник третьої особи Сахновщинського РС ГУ ДМС України в Харківській області в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву в якій просить слухати справу за його відсутності, з позовом згоден, заперечень не має. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги не підлягають задовольню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Згідно зі ст. ст. 59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження. Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. За приписами ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що відповідно Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 29.12.1988 року житловий будинок разом з надвірними будівлями розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON]. Відповідно до Акту від 24.06.2015 року складеного депутатом Сахновщинської селищної ради Харківської області Крайником В.О., відповідач [PERSON], дійсно прописаний за адресою: [ADDRESS], але фактично з 13.07.2012 року не проживає. На підставі вищезазначеного Акту Сахновщинська селищна рада Харківської області видала позивачу довідку в тому, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але з 2012 року фактично не проживає за місцем реєстрації. Однак, відповідно до довідки наданої Сахновщинським РС ГУ ДМС України у Харківській області від 31.07.2015 року [PERSON], [INFO], був знятий з реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS] 26.06.2015 року. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Вимоги позивача про визнання особи такою, що була знята з реєстраційного обліку та втратила право користування житловим приміщенням, яка на момент розгляду справи в суді знята з реєстрації місця проживанн, не можна вважати таким способом судового засобу, який ґрунтується на вимогах закону. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. А тому, у разі відмови у задоволенні позову судові витрати, понесені позивачем, при звернення до суду, не підлягають стягненню на його користь.

Outcome: dismissed