Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

У листопаді 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» (надалі по тексту - позивач, ТОВ «Перший український експертний центр») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (надалі по тексту - відповідач, [PERSON]) про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 3 380,02 грн., 3 % річних у розмірі 36,10 грн. та 1 047,38 грн. - інфляційної складової боргу, разом 4 463,50 грн. Позовні вимоги мотивованітим, що [PERSON] є власником особового рахунку [NUMBER] та споживачем житлово-комунальних послуг за адресою [ADDRESS], отримував надані позивачем житлово-комунальні послуги, при цьому не належним чином виконував зобов'язання по їх оплаті, в зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість, яку позивач просить суд стягнути з відповідача з урахуванням нарахованих штрафних санкцій. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення не заперечував (а.с. 29). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, через оголошення у пресі (а.с. 34). Суд вважає за можливим розглядати справу у його відсутність та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який не заперечив проти заочного розгляду справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] є власником особового рахунку [NUMBER] та споживачем житлово-комунальних послуг за адресою [ADDRESS] відповідно до договору № 40-Є/104 від 24.02.2015 р. про надання послуг з утримання будинків і споруд прибудинкових територій та договору № 40-Є/104 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 24.02.2015 р. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов'язок споживача житлово-комунальних послуг оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом. Згідно з приписами ч.1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а так із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права обов'язки. За п.1 ч. 2, ч. 3 та ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідач не сплачує вартість спожитих житлово-комунальних послуг, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 01.06.2015 р. становить 3 380,02 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с 11). Беручи до уваги та ведене та перевіривши наданий позивачем розрахунок суми штрафних санкцій за період з січня 2015 року - червень 2015 року (а.с. 12), суд дійшов висновку, що сума штрафних санкцій на підставі ст. 625 ЦК України, яка підлягає стягненню становить 36,10 грн. - 3% річних та 1 047,38 грн. - інфляційної складової боргу. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1 218,00 грн. (а.с. 1, 2) та витрати пов'язані з розміщення оголошення в розмірі 420,00 грн. (а.с. 30, 31). На підставі викладеного та

Outcome: approved