Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Запорізької філії державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» в особі державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси», треті особи - [PERSON], про визнання дій протиправними та витребування майна. У позовній заяві зазначав, що 18.01.2016 автомобіль «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер [NUMBER], був затриманий працівником поліції та переміщений на спеціальний майданчик, який належить Запорізькій філії державного підприємства МВС України «Інформ-Ресурси». Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2017 дії працівника поліції щодо тимчасового затримання транспортного засобу визнано протиправними. 09.06.2017 позивач [PERSON] звернувся до відповідача в особі Запорізької філії із заявою про повернення автомобіля у зв'язку із тим, що дії працівника поліції визнано протиправними. Того ж дня, йому було відмовлено у поверненні автомобіля із посиланням на необхідність сплати за тимчасове збереження транспортного засобу. Відмову у поверненні автомобіля, обґрунтовану вимогою про сплату за зберігання автомобіля, позивач вважає незаконною, у зв'язку із чим просить суд визнати відмову Запорізької філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси» у поверненні [PERSON] автомобіля «ВАЗ 2101», д.р.н. [NUMBER], без плати за зберігання на спеціальному майданчику протиправною та зобов'язати Запорізьку філію ДП МВС України «Інформ-Ресурси» повернути вказаний автомобіль без плати за зберігання на спеціальному майданчику. Ухвалою суду від 19.10.2017 залучено до участі у справі інспектора Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області Бахтіна Артема Володимировича в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував, надав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що постановою КМ України № 1102 від 17.12.2008 передбачено порядок повернення затриманого транспортного засобу, згідно з яким повернення такого засобу можливо лише після оплати витрат, пов'язаних з його зберіганням. У судове засідання треті особи не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено і сторонами не оспорюється, що на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області Наливайко К.К. від 15.12.2016, [PERSON] має право від імені [PERSON] розпоряджатися (передавати в позичку, найм (оренду), зняти з обліку та продати) належним [PERSON] автомобілем марки «ВАЗ 21011», 1975 р.в., двигун № [NUMBER], кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 10). Статтею 338 ЦК України встановлено, що право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. 18.01.2016 складений протокол огляду та тимчасового затримання транспортного засобу №16 інспектором Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області Бахтіним А.В. Згідно із цим протоколом огляд та тимчасове затримання транспортного засобу проведене за ст.ст. 130, 124 КУпАП. 18.01.2016 автомобіль [NUMBER], припаркований біля будинку [ADDRESS], був затриманий та переміщений на спеціальний майданчик, що розташований за адресою: [ADDRESS], що належить Запорізькій філії державного підприємства МВС України «Інформ-Ресурси». Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2017р. визнано протиправними дії інспектора Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області Бахтіна Артема Володимировича щодо тимчасового затримання 18 січня 2016 р. транспортного засобу - автомобіля [NUMBER] (а.с. 6). 09.06.2017 [PERSON] звернувся до Запорізької філії ДП МВС України «Інформ- Ресурси» із заявою про повернення автомобіля у зв'язку із тим, що дії працівника поліції визнано протиправними (а.с. 9). Того ж дня, [PERSON] відмовлено у поверненні автомобіля із посиланням на необхідність сплати за тимчасове збереження транспортного засобу на спеціальному майданчику в повному обсязі (а.с. 9). Частина перша ст. 265-2 КУпАП встановлює випадки затримання транспортного засобу та передбачає, що у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частиною третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення. Тимчасове затримання автомобіля є заходом забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, що визначено главою 20 КУпАП. Зокрема, ч. 1 ст. 260 КУпАП визначається, що адміністративне затримання транспортного засобу допускається лише у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу. Отже, застосувати адміністративне затримання автомобіля можливо лише з метою припинення адміністративного правопорушення та коли вичерпано інші заходи впливу. З урахуванням ч. 1 ст. 265-2 КУпАП, такий захід може бути застосований виключно у випадку, якщо місце розташування затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху. Тобто, можливість евакуації транспортного засобу виникає тоді, коли є достатні підстави вважати, що особа вчинила одне або декілька зазначених вище правопорушень та розташування автомобіля перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху. Проте, у відношенні [PERSON] за статтями 130, 124 КУпАП з приводу подій 18.01.2016 інспектором Ленінського ВП Бахтіним А.В. протоколи не складались, що підтверджується довідкою Державної автомобільної інспекції, згідно з якою, відносно [PERSON] складено один адміністративний протокол 17.11.2015, а за період з 01.01.2015 по 28.09.2016 протоколи про адміністративні правопорушення не складались (а.с. 8). Постанови про притягнення до відповідальності за вищенаведеними статтями КУпАП також не виносились. Як встановлено судовим рішенням від 23.05.2017, приймаючи рішення про тимчасове затримання транспортного засобу «ВАЗ 2101», д.р.н. [NUMBER], інспектор Бахтін Артем Володимирович не дотримався вимог ч. 1 ст. 265-2 КУпАП та протиправно затримав автомобіль. Право володіння чужим майном визначене главою 31 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. На теперішній час утримує майно (автомобіль) Запорізька філія ДП МВС України «Інформ-Ресурси». Статтею 400 ЦК України передбачено, що недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна. Отже, з огляду на скасування правових підстав доставлення на зберігання автомобіля на спеціальному майданчику та подальше його там зберігання, Запорізька філія ДП МВС України відмовляючи [PERSON] у поверненні спірного транспортного засобу із посиланням на необхідність сплати за тимчасове збереження майна, як недобросовісний володілець, порушує його законні права фактичного володільця, а тому згідно зі ст. 400 ЦК України позивач має право на захист свого права володіння шляхом витребування спірного майна. З огляду на наведене позовні вимоги про повернення позивачу автомобіля, що незаконно утримується на спеціальному майданчику визнаються судом такими, що підлягають задоволенню, а транспортний засіб безоплатному поверненню законному володільцю - [PERSON] Щодо доводів відповідача про те, що він зберігав певний час транспортний засіб, а тому відповідно до п. 12 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 №1102 (далі - Постанова № 1102) має право на отримання оплати витрат, пов'язаних з зберіганням такого транспортного засобу, суд зазначає наступне. Згідно з п. 12 Постанови № 1102 повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за письмовим зверненням його власника (співвласника) за умови оплати витрат, пов'язаних з транспортуванням та зберіганням такого транспортного засобу, та пред'явлення відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення або протоколу про адміністративне правопорушення у разі їх складення. Таким чином, законодавець визначив необхідність сплати за зберігання транспортного засобу лише за наявності вини водія або власника, а також правомірності дій по затримці цього засобу. Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні докази правомірності затримання транспортного засобу, володільцем якого є [PERSON], оскільки відсутній протокол про адміністративне правопорушення або постанова про притягнення його до відповідальності за фактом порушення Правил дорожнього руху при затриманні автомобіля або інших осіб, даних про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, відсутні правові підстави для покладення на [PERSON] обов'язку сплати заборгованості за зберігання автомобіля. Крім того, захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регулює конкретні цивільні правовідносини. Відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту права подання позову про визнання відмови відповідача у повернені автомобіля протиправною, зобов'язання повернути автомобіль, позивач в силу ст. 10 ЦПК України зобов'язаний довести правову та фактичну підставу усіх своїх вимог. Між тим, обраний позивачем спосіб захисту шляхом заявлення вимог про визнання дій протиправними не відповідає вимогам вищевказаних норм закону, оскільки позивачем не доведено фактів (обставин) з належним доказовим підтвердженням, за наявності яких закон пов'язує настання певних юридичних наслідків, а вказана вимога не поновлює (визнає) порушені (оспорювані) права позивача. При цьому суд зазначає, що відновлення порушених прав на володіння та розпорядження автомобілем ВАЗ 2101 д.р.н. [NUMBER] [PERSON] можливо шляхом витребування цього майна без плати за зберігання на спеціальному майданчику, оскільки жодних законних підстав обмеження таких прав, чи встановлення обов'язку сплати за зберігання майна не існує, а тому вимоги про визнання відмови у поверненні автомобіля протиправною задоволенню не підлягають. Положеннями частини 1 статті 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем [PERSON] на користь якого ухвалене рішення, документально підтверджені понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: partial