Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з вказаним позовом, в якому посилаючись на те, що спірне майно, а саме - квартира № 17, що розташована за адресою: м.Миколаїв, Бузький бульвар 17-А, перебуває у спільній сумісній власності сторін по справі, просили суд визначити частки в спільній сумісній власності по 1/3 частини кожному із її співвласників, а саме за позивачем та відповідачами. На даний час між сторонами виникають суперечки з приводу користування, утримання та збереження спірного майна та сторони не можуть дійти угоди про виділення в натурі частки із сумісного спільного володіння. В звязку з чим позивач просив позов задовольнити. У судове засідання сторони не з'явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вказав, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день слухання справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, перевіривши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно пояснень позивача, спірна квартира є спільною сумісною власністю позивача та відповідачів, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого Державним підприємством «Суднобудівний завод і.61 комунара» від 08.10.1996 року /а.с.3/. Право власності на квартиру № 17, що розташована за адресою: м.Миколаїв, Бузький бульвар 17-А, зареєстроване в ММБТІ 25.10.1996 року, за реєстровим № 18239 /а.с.3 оборот/. Відповідно до технічного паспорту, спірна квартира складається з двох кімнат житловою площею 25,4 кв.м. та загальною площею 39,9 кв.м. /а.с.5/. Відповідно до ч.1\~ст.355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Відповідно до ч.1\~ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до\~ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно ч.2\~ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. За викладених обставин суд доходить висновку про те, що вимога позивача є обґрунтованою, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Враховуючи те, що позивачем не заявлено вимоги про відшкодування судових витрат, суд не вважає за доцільне вирішувати питання про їх відшкодування сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved