Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, який згодом уточнила, зазначаючи, що 19 січня 2004 року між нею та відповідачем було укладено договір № 1188057 про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області (далі Договір), за умовами якого останній взяв на себе зобовязання надійно постачати споживачеві електричну енергію з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості. У порушення цих умов договору 08 червня 2016 року близько 10.00 години працівники відповідача без будь-якого попередження та отримання її дозволу як власника, за відсутності мешканців будинку, провели роботи на повітряній кабельній лінії електропередачі, що живить належний їй будинок № 30 та будинок № 32 з ТП-7 енергопостачальника на вул. Азовській у м. Кривому Розі. Дана лінія є її власністю, оскільки межа балансової приналежності між нею та енергопостачальником визначена в ТП-7. Після проведення зазначених робіт електропостачання до її будинку було припинено. Отже, без її згоди та згоди власника будинку № 32 на вулиці Азовській представники енергопостачальника на електричній опорі біля її будинку здійснили перепідключення будинку № 32 до іншої повітряної електричної лінії в порушення технічних умов, а повітряну електричну лінію, що з ТП-7 живить її будинок, знеструмили. Під час проведення вказаних робіт власник будинку № 32 у приватній бесіді з інженером ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» зясував, що представники енергопостачальника здійснили перепідключення будинку № 32 тому, що в ТП-7 встановлюють прилад обліку на будинок № 30, а оскільки мешканців будинку № 30 вдома не має, то цей будинок відключать від електроенергії. В дійсності так і сталося. Керівник бригади ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» [PERSON] у судовому засіданні підтвердив, що відповідно до письмового розпорядження він і його бригада 08 червня 2016 року здійснювали відключення від енергопостачання кабельної лінії, яка живила будинки № 30 і 32 на вул. Азовській у м. Кривому Розі від ТП-7, і перепідключення живлення будинку № 32 на вул. Азовській у м. Кривому Розі до повітряної лінії від ТП-77. При цьому на момент початку робіт електропостачання по кабельній лінії, яка живила будинки № 30 і 32 на вул. Азовській у м. Кривому Розі від ТП-7, здійснювалось у звичайному режимі й запобіжники були справні, але за усною вказівкою керівництва відновлення енергопостачання будинку № 30 по вул. Азовській у м. Кривому Розі не здійснювалось, пряма мова: «залишили рубильник відключеним». Разом з тим він додав, що за словами керівництва підключення будинку № 32 на вул. Азовській з ТП-7 не відповідало технічним умовам, а повинно було бути з ТП-77. Також на уточнююче питання цей свідок відповів, що якщо б саморізи були вкручені в кабель, який живив будинки № 30 і 32 на вул. Азовській у м. Кривому Розі, коли по ньому йшов струм, то стався б вибух, оплавлення кабелю та пошкодження запобіжників. Вказані обставини підтверджуються бланком-розпорядженням від 08 червня 2016 року № 310, відповідно до якого [PERSON], як керівник робіт, о 08.00 год. ранку 08 червня 2016 року отримав вказане розпорядження та в період з 10.10 год. до 11.28 год. здійснював роботи з відключення від енергопостачання кабельної лінії, яка живила будинки № 30 і 32 на вул. Азовській у м. Кривому Розі від ТП-7, і перепідключення живлення будинку № 32 на вул. Азовській у м. Кривому Розі від кабелю з ТП-7 до повітряної лінії від ТП-77. Будь-яких повідомлень про припинення енергопостачання до її будинку вона не отримувала, заборгованості за спожиту електричну енергію не мала й не має. У період з 08 до 10 червня 2016 року вона через адвоката неодноразово зверталась у телефонному режимі до відповідних служб КМЕМ ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» з питання відновлення електропостачання до будинку № 30 на вулиці Азовській. 23 червня 2016 року нею було подано до КМЕМ ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» заяву про виклик спеціалістів енергопостачальника для складання акта-претензії в порядку п. п. 49, 50 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357 (далі Правила). З 11 червня 2016 до теперішнього часу вона неодноразово зверталась до ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» з заявами та претензіями щодо поновлення енергопостачання, однак позитивного результату це не дало. 29 червня 2016 року за участю представників ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» було складено акт-претензію, в якому причиною відсутності електроенергії в будинку № 30 на вулиці Азовській у м. Кривому Розі зазначено: у ТП-7 в установчому гнізді між верхніми й нижніми губками встановлені неробочі запобіжники напруги, що заважає подачі напруги з верхніх губок на нижні. 27 вересня 2016 року вона звернулась до ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» з заявою про забезпечення підключення в ТП-7 кабелю для проведення робіт з його випробування та вимірювання ізоляції. Натомість нею була отримана незрозуміла претензія від ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» від 06 жовтня 2016 року про існування якоїсь заборгованості й попередження про можливе звернення до суду, хоча ніякої заборгованості в неї перед ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» не має. 05 липня 2016 року вона звернулась до Криворізького відділу поліції з приводу незаконного відключення енергопостачання до будинку № 30 на вул. Азовській в м. Кривому Розі. Вказані відомості були внесені до ЄРДР за № 12016040230000410. Досудовим розслідуванням встановлено, що дійсно з 08 червня 2016 року до теперішнього часу енергопостачання в будинок № 30 на вул. Азовській у м. Кривому Розі не здійснюється. 19 серпня 2016 року слідчим було вилучено прилад електричного обліку для експертних досліджень. Відповідно до висновку за результатами експертної повірки лічильник електричної енергії типу НІК2301 АК1 заводський № 0134573: 1) технічні характеристики лічильника електричної енергії типу НІК2301 АК1 заводський № 0134573 відповідають вимогам ГОСТ 30207, ДСТУ ІЕС 61036; 2) прилад перебуває у справному стані; при визначенні основної відносної похибки методом безпосереднього зрівняння показів робочого еталону та показів лічильника було встановлено, що похибки не перевищують межу допустимого значення (±1%). Незважаючи на її неодноразові звернення до відповідача, їй до сьогоднішнього дня не відновили електропостачання та не повідомили причини знеструмлення 08 червня 2016 року будинку № 30 на вулиці Азовській у м. Кривому Розі, що є грубим порушенням Закону України «Про електроенергетику», Правил та безпосередньо Договору, укладеного між нею як споживачем і відповідачем як енергопостачальником. Так, зокрема пункти 34, 35 Правил містять вичерпний перелік подій, за настанням яких споживача можна відключити від електроенергії або тимчасово припинити постачання електроенергії споживачу. Жодна із зазначених у пунктах 34, 35 Правил подій в її випадку не мала місця. Отже, з вищевикладеного вбачається, що енергопостачання до її будинку було припинено неправомірно, вона не була про це повідомлена й термін відключення вже перевищує 7 місяців. У результаті несподіваного та некоректного відключення будинку від енергопостачання їй було завдано збитків у вигляді: - пошкодженої системи кондиціонування марки DАІКIN моделі RМХ 140 JVМВ, вартість відновлюваних робіт складає 151 962 грн 78 коп., що підтверджується технічним висновком; - забруднення води в басейні та поверхні чаші басейну, а також всіх контактуючих поверхонь, вартість відновлюваних робіт складає 98 956 грн 69 коп., що підтверджується актом обстеження басейну й рахунком на проведення відновлюваних робіт; - витрат на придбання 28 292,33 літрів дизельного палива вартістю 480 206 грн 17 коп. для забезпечення роботи дизельної установки за період з 12.00 год. 08 червня 2016 року до 24.00 год. 23 лютого 2017 року, що підтверджується копіями чеків і квитанцій. Всього, станом на 24 годину 23 лютого 2017 року, розмір матеріальних збитків, завданих їй неправомірними діями відповідача, складає 731 125 грн 64 коп. Крім того, відповідно до п. 5.2 Договору у випадку переривання постачання електроенергії на термін більше однієї доби з вини енергопостачальника, останній сплачує споживачу штраф у розмірі пятикратної вартості недовідпущеної електроенергії. У даному випадку розмір штрафу, який відповідач повинен сплатити на її користь станом на 07 липня 2016 року, складає 217 504 грн 80 грн. Разом з тим унаслідок неправомірних дій відповідача їй також було завдано значної моральної шкоди. Так, їй довелося повністю змінити своє повсякденне життя. Влітку надворі була нестерпна спека, а в її будинку вийшла з ладу система кондиціювання й вентиляції, що спонукало її за наявності власного житла жити в будинку сина. Крім того, вона змушена кожного дня вирішувати питання щодо придбання дизельного палива, доставки його додому та обслуговування дизельної установки. Також вона намагається жити з оточуючими її людьми в злагоді, натомість вона змушена вже більше 8 місяців постійно брати участь в якихось заходах, відстоюючи свої права перед енергопостачальником. По суті вона вже більше півроку знаходиться в нервовому стані, що призвело до підвищення артеріального тиску та безсоння. Незаконні дії відповідача тривають вже більше семи місяців. Взимку бувають сильні морози. Однак вона весь цей час не може користуватися послугами енергопостачальника, який зловживає своїм монопольним становищем на ринку енергопослуг, а вимушена вирішувати питання щодо забезпечення наявності світла в її будинку. У звязку з цим вона оцінює завдану їй неправомірними діями відповідача моральну шкоду в розмірі 500 000 грн. Посилаючись на викладене, позивач просила: стягнути з відповідача штраф у розмірі 217 504 грн 80 коп., 731 125 грн 64 коп. на відшкодування майнової шкоди та 500 000 грн на відшкодування моральної шкоди, а всього 1 448 630 грн 44 коп.; зобовязати відповідача невідкладно відновити енергопостачання до будинку № 30 на вулиці Азовській у м. Кривому Розі Дніпропетровської області; визнати неправомірними дії посадових осіб ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» щодо знеструмлення будинку № 30 на вулиці Азовській у м. Кривому Розі Дніпропетровської області. У січні 2017 року ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» звернулось до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту, але необліковану електроенергію, обсяг якої зафіксований технічним приладом обліку, встановленим у ТП-7, від дати його встановлення до моменту припинення енергопостачання, у розмірі 31 450 грн 68 коп.\~ Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (головуючий суддя Бутенко М.В.) від 18 жовтня 2016 року було задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову, зобовязано відповідача невідкладно підключити будинок позивача до електричної мережі та заборонено відповідачеві припиняти енергопостачання до будинку позивача до закінчення розгляду справи. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2016 року зазначену ухвалу суду першої інстанції було скасовано та постановлено нову, якою в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову було відмовлено (т. 1, а. с. 35).\~ Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (головуючий суддя Бутенко М.В.) від 22 лютого 2017 року у задоволенні заявленого представником відповідача відводу судді Бутенко М.В. було відмовлено (т. 1, а. с. 154). Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (головуючий суддя Бутенко М.В.) від 22 лютого 2017 року було задоволено клопотання представника відповідача та приєднано до матеріалів справи зустрічний позов ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості (т. 1, а. с. 155). Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2017 року за клопотанням представника позивача було залучено до участі у справі чоловіка позивача, [PERSON], як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (т. 2, а. с. 15). Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 жовтня 2018 року заяву представника відповідача про відвід судді Онопченка Ю.В. було визнано необґрунтованою та передано для розгляду іншому судді (т. 2, а. с. 156). Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (головуючий суддя Биканов І.Р.) від 18 жовтня 2018 року у задоволенні заяви представника відповідача про відвід судді Онопченка Ю.В. було відмовлено (т. 2, а. с. 170). Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 жовтня 2018 року за зловживання представниками відповідача процесуальними правами до відповідача було застосовано захід процесуального примусу у виді штрафу (т. 2, а. с. 173-175). Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2018 року зустрічний позов акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості було залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у звязку з повторною неявкою представника позивача в судове засідання без поважних причин (т. 2, а. с. 225). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і просив його задовольнити. При цьому додатково зазначив, що позовна вимога про зобовязання відповідача відновити енергопостання до будинку вже не актуальна, оскільки 17 лютого 2017 року останній відновив постачання електроенергії до будинку позивача, тому просив суд цю вимогу не розглядати. Представник відповідача в судове засідання вдруге поспіль не зявився, про день, час і місце цього та попереднього судового засідання представники відповідача були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Згідно із правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. п. 66-69 рішення у справі «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «…сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку. Обовязок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції…». Разом з тим у пункті 4.8 постанови Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 904/37/18 викладено висновок, що відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. З огляду на наведене, а також враховуючи тривалість розгляду справи та її стадію, суд вважає за можливе завершити розгляд справи за відсутності представника відповідача на підставі зібраних у справі доказів, оскільки чергове відкладення справи призведе лише до необґрунтованого затягування її розгляду. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити з урахуванням пояснень представника позивача.\~ Вислухавши пояснення представників сторін і третьої особи, показання свідків, зясувавши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, давши відповідну правову оцінку наявним у справі доказам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що 19 січня 2004 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 1188057 про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області, за умовами якого енергопостачальник зобовязався надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості, а споживач оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором (т. 1, а. с. 6-9). Згідно із бланком-розпорядженням ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» від 08 червня 2016 року № 310 керівнику робіт майстру з відключення [PERSON] з бригадою в складі двох осіб о 08.00 год. 08 червня 2016 року було доручено виконати роботи з відключення/підключення вводів споживачів і в період з 10.10 год. до 11.28 год. останній здійснював роботи з перепідключення вводів споживачів у будинках № № 32, 30 на вул. Азовській, а саме перепідключення лінії енергопостачання до будинку № 32 від ТП-7 до ТП-77 (т. 1, а. с. 125). За змістом акта про повне обмеження постачання електроенергії від 09 червня 2016 року цей акт підтверджує, що з 12.00 год. 08 червня 2016 року було здійснено повне обмеження постачання електроенергії за адресою споживача: м. Кривий Ріг, вул. Азовська, буд. № 30. Даний акт було підписано споживачами [PERSON] і [PERSON] (будинки № № 32 і 45 на вулиці Азовській відповідно) та квартальним уповноваженим квартального комітету № 75 виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі Дніпропетровської області ради [PERSON] (т. 1, а. с. 11). За змістом акта про повне обмеження постачання електроенергії від 22 червня 2016 року цей акт підтверджує, що станом на 12.00 год. 22 червня 2016 року повністю відключено\~\~ електроенергію за адресою споживача: м. Кривий Ріг, вул. Азовська, буд. № 30. Даний акт було підписано споживачами [PERSON] і [PERSON] (будинки № № 32 і 26 на вулиці Азовській відповідно) та квартальним уповноваженим квартального комітету № 75 виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі Дніпропетровської області ради [PERSON] (т. 1, а. с. 12). 23 червня 2016 року [PERSON] звернулась до керівника КМЕМ ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» [PERSON] з заявою про виклик спеціалістів енергопостачальника для складання акту-претензії в порядку п. п. 49, 50 Правил (т. 1, а. с. 13). Відповідно до акта-претензії від 29 червня 2016 року за договором № 1188057 споживач [PERSON] висловлює претензії енергопостачальнику з приводу припинення електропостачання до будинку № 30 на вулиці Азовській у м. Кривому Розі. Термін перерви з 08 червня 2016 року до 29 червня 2016 року, енергопостачання в будинку не відновлено. Причиною відсутності електроенергії в указаному будинку є те, що в установчому гнізді між верхніми та нижніми губками встановлені неробочі запобіжники напруги. Цей акт-претензію було складено за участю трьох представників електропостачальника: старшого майстра Південного РЕМ [PERSON], майстра в/д Південного РЕМ [PERSON], електромонтера групи технічного аудиту Південного РЕМ [PERSON], які відмовились його підписувати. Разом з тим указаний акт-претензію було підписано споживачами [PERSON] і [PERSON] (будинки № № 30 і 38 на вулиці Азовській відповідно) та квартальним уповноваженим квартального комітету № 75 виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі Дніпропетровської області ради [PERSON], тому цей акт-претензія вважається дійсним відповідно до абзацу 3 пункту 7.5 Договору (т. 1, а. с. 10). Крім того, у судовому засіданні третя особа [PERSON] пояснив, що зазначену в акті причину відсутності електроенергії в будинку встановив саме представник відповідача [PERSON], перевіривши в ТП-7 наявність напруги до рубильника, однак підписувати акт представники відповідача відмовились, посилаючись на відсутність повноважень. Листом директора КМЕМ ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» [PERSON] від 07 липня 2016 року № 1453/7001 позивача було повідомлено про те, що з метою зясування обставин, викладених в її заяві від 23 червня 2016 року, 29 червня 2016 року бригадою під керівництвом старшого майстра [PERSON] було організовано виїзд за адресою: вул. Азовська, 30. В ході перевірки встановлено: кабельна лінія, яка живить зазначене домоволодіння, знаходиться на пошкодженні; відключення електропостачання будинку за вказаною адресою не проводилось. Також наголошено, що всупереч п. 42 Правил вона не допустила персонал енергопостачальника для проведення технічних заходів з обстеження електрощитової, яка знаходиться в її приміщенні, в повному обсязі, а саме не дозволила зняти пломби, перевірити засоби обліку на предмет цілісності тощо, у звязку з чим повторно запропоновано узгоди дату проведення технічних заходів з обстеження електроустановок, що знаходяться в її домоволодінні (т. 1, а. с. 118). 07 липня 2016 року позивач звернулась до начальника Криворізького міського центру обслуговування клієнтів ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» [PERSON] та головного інженера КМЕМ ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» [PERSON] з заявою, в якій просила допустити 08 липня 2016 року о 10.00 год. працівників вимірювальної лабораторії до розподільчого пристрою 0,4 кВ, гарантуючи оплату послуг допуску (т. 2, а. с. 193). Згідно із протоколом перевірки ізоляції електропроводки та кабелів за адресою позивача від 15 липня 2016 року № ЕТДЛ-ПВ-0175/16, проведеної інженерами 1 категорії ЕТДЛ ДП «Кривбасстандартметрологія» [PERSON] і [PERSON] та начальником ЕТДЛ ДП «Кривбасстандартметрологія» [PERSON], результат проведених вимірювань не задовільно.\~ На підставі результатів вимірювань вимірюване значення опору ізоляції КЛ-0,4 кВ АВВГ 3*35+1*16 мм2 не відповідає вимогам технічної документації (таблиця 42 додатку 2 ПТЕЕС, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 25 липня 2006 року) (т. 2, а. с. 117). 27 вересня 2016 року позивач звернулась до головного інженера КМЕМ ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» [PERSON] з заявою про забезпечення підключення в ТП-7 кабелю для проведення робіт з його випробування та вимірювання ізоляції. При цьому звернула увагу на те, що оплата таких послуг була нею здійснена 08 липня 2016 року згідно із рахунком від 07 липня 2016 року № 95283039, однак послуги підприємством надані їй не були (т. 1, а. с. 119). Претензією ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» про сплату заборгованості за використану електричну енергію від 06 жовтня 2016 року № 67421/1715 позивача було повідомлено про існування вказаної заборгованості в розмірі 1 006 грн 04 коп. і попереджено про негативні наслідки її несплати протягом семи днів з дня отримання претензії (т. 1, а. с. 120). 12 жовтня 2016 року позивач звернулась до начальника Криворізького міського центру обслуговування клієнтів ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» [PERSON] з заявою, в якій просила повідомити підстави нарахування оплати за електроенергію, яка не постачається до її будинку з 08 червня 2016 року (т. 1, а. с. 122). Листом начальника Криворізького міського центру обслуговування клієнтів ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» [PERSON] від 27 жовтня 2016 року № 72880/1700 позивача було повідомлено про те, що її звернення від 12 жовтня 2016 року прийнято до уваги (т. 1, а. с. 123). При цьому в роздруківці з веб-сайту ТОВ «Нова-Ком» від 17 листопада 2016 року з інформацією про суми, нараховані комунальними та іншими службами міста станом на 01 листопада 2016 року, за адресою позивача міститься інформація про переплату останньою послуг ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» у розмірі 192 грн 15 коп. (т. 1, а. с. 124). Разом з тим листом начальника Південного РЕМ КМЕМ ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» [PERSON] від 09 червня 2016 року № 1246/7087 позивача було повідомлено про те, що оскільки вона вчиняє дії щодо недопущення представників енергопостачальної організації до заміни трансформатору струму, термін державної перевірки якого закінчився в 2012 році, що є порушенням п. 38 Правил, з метою приведення взаємовідносин між енергопостачальником та споживачем у відповідність чинному законодавству (ст. 9 Закону України «Про електроенергетику») Криворізькі міські електричні мережі змушені звернутись до Криворізького відділення Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії для можливого винесення по відношенню до неї припису. Також окремо повідомили, що невиконання припису вказаної інспекції передбачає адміністративну відповідальність та можливе припинення електропостачання згідно із п. 35 Правил (т. 1, а. с. 14). При цьому будь-яких доказів на підтвердження наявності викладених у листі обставин, зокрема щодо направлення представників енергопостальника за адресою позивача для проведення певних робіт і недопуску останньою цих представників до 08 червня 2016 року, представником відповідача суду не надано. Відповідно до акта про недопуск, підписаного інженером [PERSON], старшим майстром [PERSON] та електромонтером [PERSON], 29 червня 2016 року за адресою споживача [PERSON]: м. Кривий Ріг, вул. Азовська, 30, її представниками [PERSON] і [PERSON] у\~ порушення п. 42 Правил відмовлено в доступі представників ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» для проведення обстеження вузла обліку та вторичних кіл, трансформаторів струму за вказаною адресою (т. 1, а. с. 187). Відповідно до акта про недопуск, підписаного головним юрисконсультом [PERSON], заступником начальника по ТОП [PERSON], інженером [PERSON]В, старшим майстром [PERSON] та електромонтером [PERSON], 15 липня 2016 року за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Азовська, 30, споживачем [PERSON], її представником [PERSON] і [PERSON] у порушення п. 42 Правил відмовлено в доступі представників ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» для проведення обстеження вузла обліку та вторичних кіл, трансформаторів струму за вказаною адресою. При цьому в акті міститься примітка, підписана представником [PERSON] [PERSON] і слідчим Капітоном О.О., про те, що в допуску до перевірки технічного вузла обліку відмовлено у звязку з відсутністю напруги на КЛ-04кВ від ТП-7 до будинку споживача [PERSON] (т. 1, а. с. 188). Відповідно до акта про недопуск, підписаного заступником начальника по ТОП [PERSON], старшим майстром [PERSON], майстром [PERSON] і старшим інспектором Держенергонагляду Турчиним А.Б., 16 грудня 2016 року за адресою споживача [PERSON]: м. Кривий Ріг, вул. Азовська, 30, у порушення п. 42 Правил відмовлено в доступі представників ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» для обстеження вузла обліку та вторинних кіл, трансформаторів струму в присутності представника Держенергонагляду за вказаною адресою (т. 1, а. с. 189). Стосовно наведених у вказаних актах обставин третя особа [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він не допускав представників відповідача до свого будинку, оскільки вважає, що за відсутності електропостачання такі візити останніх не мали жодних правових підстав, а також з огляду на конфліктну ситуацію, яка виникла внаслідок неправомірних дій представників відповідача щодо припинення електропостачання, порушення кримінального провадження за цим фактом і вилучення слідчим приладу обліку для проведення експертних досліджень, про що відповідач був достеменно обізнаний, оскільки таке вилучення здійснювалось за участю, зокрема і його представників. Листом заступника Головного державного інспектора України з енергетичного нагляду [PERSON] від 28 грудня 2016 року № 03/21-7310 за результатами розгляду звернення позивача щодо відновлення електропостачання помешкання останню було повідомлено, зокрема, про те, що межа експлуатаційної відповідальності між споживачем і електропередавальною організацією за технічний стан і обслуговування електроустановок, яка зазначена в Договорі, не відповідає вимогам п. 2.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31 липня 1999 року № 28. Під час розгляду звернення інспекцією Держенергонагляду в Дніпропетровській області з виїздом на місце 16 грудня 2016 року громадянин, який відповів за телефоном, зазначеним у зверненні, та назвався її чоловіком, у наданні представнику енергопостачальника доступу для проведення технічної перевірки схеми електропостачання помешкання відмовив. З метою відновлення електропостачання до помешкання, оскільки прокладений по опорах кабель знаходиться в її власності, їй необхідно письмово звернутись до енергопостачальника або спеціалізованої організації, яка має сертифікат на виконання цих робіт, стосовно його заміни (ремонту). У разі проведення ремонтних робіт кабелю, а також надання доступу представникам енергопостачальника для проведення технічної перевірки схеми електропостачання помешкання енергопостачальник має невідкладно відновити електропостачання її помешкання (т. 1, а. с. 85-86). Щодо вказаної невідповідності межі експлуатаційної відповідальності між сторонами, зазначеної в договорі, який складений енергопостачальником, і необхідності проведення технічної перевірки схеми електропостачання помешкання третя особа [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що під час будівництва їхнього з позивачем будинку в КМЕМ ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» було замовлено технічні умови на підключення будинку № 30 на вул. Азовській. Указаним підприємством були розроблені й видані необхідні технічни умови, згідно з якими будинок № 30 підключався окремою повітряною лінією до ТП-7, що розташована на вул. Вахтангова. Крім того, на підставі цих технічних умов було здійснено підключення будинку до електропостачання та складено договір № 1188057 від 19 січня 2004 року, у п. 1.11 якого зазначено, що межа розподілу встановлена на нижніх губках РБ ТП-7. На підставі вказаних документів кабельна повітряна лінія, якою підключено до електропостачання будинок № 30 на вул. Азовській, є власністю [PERSON] Пізніше відповідно до технічних умов, виданих енергопостальником на будинок № 32 на вул. Азовській, до цієї кабельної лінії було підключено й будинок № 32 на вул. Азовській. Таким чином, всі документи, що стосуються підключення будинку позивача до електропостачання та подальшого користування такою послугою, розроблені й складені саме відповідачем. Будь-яких змін зазначеної схеми електропостачання будинку, зокрема з боку позивача, не було. Згідно із актом ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» про порушення від 17 лютого 2017 року № 125153, складеним майстром [PERSON], електромонтерами [PERSON] і [PERSON] за участю споживача [PERSON], перевіркою встановлено, що споживач [PERSON] при користуванні електричною енергією за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Азовська, 30, порушила ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» і п. 48 Правил. Відсутній прилад обліку та пломби енергопостачальної організації, який відповідно до довідки від 15 лютого 2017 року № 45/8.1-14.66 вилучений слідчим для проведення експертних досліджень у кримінальному провадженні № 120160402300000527 від 16 серпня 2016 року, зареєстрованому за заявою директора КМЕМ ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» [PERSON] [PERSON] про пломбування від 17 лютого 2017 року № 1188057. При цьому в акті міститься зауваження адвоката [PERSON] про неправомірність складання такого акта, оскільки споживач [PERSON] нічого не порушував, а прилад обліку та пломби були вилучені слідчим поліції (т. 2, а. с. 185). У судовому засіданні представник позивача пояснив, що після тривалого конфлікту між сторонами з приводу незаконного відключення електроенергії працівники обленерго встановили свій лічильник на стовпі біля будинку позивача та 17 лютого 2017 року відновили енергопостачання до її будинку, неправомірно склавши при цьому зазначений акт. Крім того, відповідно до витягу з кримінального провадження № 12016040230000410 від 05 липня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, 05 липня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за зверненням [PERSON] стосовно посадових осіб КМЕМ ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго», які 08 червня 2016 року, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, припинили електропостачання будинку № 30 на вулиці Азовській у м. Кривому Розі, чим завдали істотної шкоди інтересам громадян та нанесли матеріальні збитки (т. 1, а. с. 126). За змістом протоколу огляду від 06 липня 2016 року, проведеного слідчим Капітоном О.О. у присутності двох понятих і за участю власника [PERSON], при огляді побутового приміщення будинку № 30 на вул. Азовській у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу встановлено, що в ньому маються дизель-генератор та засоби обліку електричної енергії. На момент огляду дизель-генератор перебуває у ввімкненому стані, а диск електролічильника не обертається. При відключенні дизель-генератора спостерігається те, що подача електричної енергії до будинку та інших приміщень на території домоволодіння не відбувається. Яких-небудь зовнішніх пошкоджень засобів обліку електричної енергії не виявлено (т. 2, а. с. 194-197). За змістом протоколу огляду від 18 липня 2016 року, проведеного слідчим Капітоном О.О. у присутності двох понятих, при проведенні огляду лінії електропередачі від будівлі ТП-7 КМЕМ ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» на вул. Вахтангова в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу до будинку № 30 на вул. Азовській у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу на висоті приблизно 2,7 м мається кабель вказаної лінії та два інші кабелі. При огляді кабелю, який безпосередньо використовується для подачі до будинку № 30 на вул. Азовській електричної енергії, в ньому виявлені пошкодження. В кабелі на висоті приблизно 2,7 м на куті будівлі ТП-7 є два вкручені предмети, схожі на саморізи, та маються два отвори, зовні схожі на спробу вгвинчення саморізів. Виявлені пошкодження кабелю виконані зверху вниз. При перебуванні на землі поряд з кабелем вказані пошкодження не видно (т. 2, а. с. 197а-197г). Листом слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області [PERSON] від 05 жовтня 2016 року № 8/3385 позивача було повідомлено про те, що на теперішній час у кримінальному провадженні № 12016040230000410 від 05 липня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, проводяться слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення обєктивної істини та перевіряються фактичні дані, викладені в змісті її заяви, і встановлюється, хто саме з числа працівників ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» може бути причетний до скоєння кримінального правопорушення. Крім того, на підставі встановлених за результатами слідчих (розшукових) дій фактичних даних встановлено, що ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» не здійснюється з 08 червня 2016 року поставка електричної енергії до її будинку через пошкодження кабелю її лінії електропередачі та перебування пошкоджених запобіжників у рубильнику на її будинок, розташованого в трансформаторній підстанції № 7 на вул. Вахтангова в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу\~ (т. 1, а. с. 54). Згідно із висновком судової електротехнічної експертизи від 07 лютого 2017 року № 12837, проведеної на підставі постанови слідчого Бабаліча В.М. від 29 жовтня 2016 року в кримінальному провадженні № 12016040230000410 від 05 липня 2016 року, в ізоляції жил та зовнішній ізоляції фрагменту, наданого на дослідження кабелю, вилученого 03 серпня 2016 року в ході огляду кабельної лінії електропередачі від трансформаторної підстанції № 7 на вул. Вахтангова в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, є пошкодження у вигляді отворів у кількості восьми штук різної глибини, два з яких проходять наскрізь кабель. Пошкодження в ізоляції жил та зовнішньої ізоляції фрагменту кабелю утворилися від механічної дії (вгвинчення) металевих саморізів. Стан шарів ізоляції в отворах без термічних пошкоджень та відсутність ознак прояву протікання значної величини сили струму або струму К.З. через саморізи свідчить про їх вгвинчення за відсутності напруги на кабелі лінії електропередавання. Електролічильник НІК2301 АК1 серійний номер 0134573 відповідає нормативно-технічним та конструкційним вимогам і характеристикам, тому перебуває в справному стані. Зовнішнього порушення цілісності корпусу, механічного впливу на електричну схему та рахунковий механізм лічильника не мало місця. Встановити факт втручання в процес обліку лічильником електричної енергії НІК2301 АК1 серійний номер 0134573, який не обладнаний датчиками (індикаторами) магнітного та електромагнітного полів, не надається за можливе (т. 1, а. с. 172-178). Постановою слідчого СВ Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області [PERSON] від 07 листопада 2017 року кримінальне провадження № 12016040230000410 від 05 липня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України, було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у звязку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, оскільки проведеними слідчими діями жодних даних, які б вказували на зловживання своїм службовим становищем службовими особами КМЕМ ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» з метою отримання неправомірної вигоди не здобуто (т. 2, а. с. 122-123).\~ Разом з тим відповідно до витягу з кримінального провадження № 120160402300000527 від 16 серпня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-1 КК України, 16 серпня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за повідомленням директора КМЕМ ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» [PERSON] про притягнення до кримінальної відповідальності мешканців будинку № 30 на вулиці Азовській у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу за фактом дій, повязаних із крадіжкою електричної енергії шляхом вчинення дії по зниженню показів приладу обліку (т. 1, а. с. 64). За змістом протоколу огляду кімнати будівлі, розташованої на території домоволодіння № 30 на вулиці Азовській у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, проведеного 19 серпня 2016 року слідчим Капітоном О.О. у присутності двох понятих і за участю криміналіста [PERSON] та власника [PERSON], у кімнаті мається дизель-генератор та електроустановка з приладом обліку електричної енергії моделі «НІК2301 АК1» серійний номер 0134573, на якому маються дві заводські пломби з металу. Також на цьому приладі (його частинах) та на трансформаторах струму маються чотири пломби з пластмаси з різними відбитками. Всі пломби зовнішніх пошкоджень не мають, однак на одній пломбі на приладі обліку відсутнє «вухо». При зовнішньому огляді тросику, за допомогою якого фіксується опломбування, встановлено достатню його натягнутість і відсутність зовнішніх пошкоджень (т. 1, а. с. 127-128). Згідно із висновком судової трасологічної експертизи від 31 серпня 2016 року № 14/4.2-2174, проведеної на підставі постанови слідчого Капітона О.О. від 22 серпня 2016 року в кримінальному провадженні № 12016040230000527 від 16 серпня 2016 року, надані на експертизу пластикові пломби з відповідним маркуванням, які були вилучені 19 серпня 2016 року в ході огляду домоволодіння № 30 на вулиці Азовській у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, слідів пошкодження та повторного опломбування не мають. Сліди обжимання, які маються на обєктах № № 6-7, наданих на дослідження, залишені пломбувальними лещатами (т. 1, а. с. 56-59). Постановою слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області [PERSON] від 31 серпня 2016 року кримінальне провадження № 120160402300000527 від 16 серпня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-1 КК України, було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у звязку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, оскільки зазначений висновок експертизи виключає можливість будь-якого втручання споживача в роботу приладу обліку електричної енергії (т. 1, а. с. 60). Однак у подальшому цю постанову слідчого було скасовано. Відповідно до висновку, складеного 23 вересня 2016 року та затвердженого 27 вересня 2016 року, за результатами експертної повірки лічильника електричної енергії типу НІК2301 АК1 заводський № 0134573: 1) технічні характеристики лічильника електричної енергії типу НІК2301 АК1 заводський № 0134573 відповідають вимогам ГОСТ 30207, ДСТУ ІЕС 61036; 2) прилад перебуває у справному стані; при визначенні основної відносної похибки методом безпосереднього зрівняння показів робочого еталону та показів лічильника, було встановлено, що похибки не перевищують межу допустимого значення (±1%) (т. 1, а. с. 55). Згідно із листом т.в.о. начальника слідчого відділу Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області [PERSON] від 26 жовтня 2017 року № 48/8-2-2170 досудове розслідування кримінального провадження № 120160402300000527 від 16 серпня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-1 КК України, триває, проводяться слідчі (розшукові) дії (т. 1, а. с. 229). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є невісткою та сусідкою позивача, пояснила, що 08 червня 2016 року вона виїжджала з двору будинку № 32 на вул. Азовській і побачила «вишку» та працівників обленерго. Вона зупинилась і запитала, що вони роблять на стовпі, їй відповіли відключають Азовську, 30. Вона повідомила про відсутність сусідів вдома, на що їй відповіли якщо вони (працівники обленерго) сьогодні не потраплять до лічильника, то відключать світло в 30 будинку. Останні також приходили до неї та знімали показання лічильника. Потім приходив електрик, який обслуговує буд. № 30 на вул. Азовській, і ближче до обіду запустили дизель. Це був знайомий електрик, не з обленерго. Пізніше також приходили сусіди й вона, щоб підтвердити відсутність електроенергії. Енергопостачання не було близько півроку, у цей час постійно працював дизель, його було чутно. Їй невідомо як між будинками 30 і 32 було підключено енергопостачання, спільно чи ні, але її будинок (32) залишився зі світлом. Працівники обленерго казали, що вони перепідключають вже не так, як було раніше. Вона не памятає, чи відключали в той день світло у неї в будинку, оскільки її деякий час (20-30 хв.) не було вдома, а коли вона повернулась, то світло було. У неї показання знімали планово. Крім номера телефону, працівники обленерго їй більше нічого не давали. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], який є сусідом позивача, пояснив, що в червні 2016 року до нього зайшла сусідка [PERSON] невістка [PERSON] (позивача) і попросила засвідчити відсутність в їхніх батьків вдома світла, після чого провела його до батьків додому, де в дворі його зустрів [PERSON] (третя особа). Останній провів його до басейну та ввімкнув світло, показавши, що світло горить. Далі провів його до кімнати, де працював генератор, і продемонстрував відсутність у басейні світла при вимкненому генераторі. Після цього він підписав відповідний акт. Генератор знаходиться в окремій прибудові за басейном, він чув як той працює. [PERSON] не пояснювали причину відсутності світла. Стверджує, що наявність електроенергії була від роботи генератора. Він не бачив, чи був 30 будинок підключений від 32 будинку.\~ Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є техніком обленерго (у червні 2016 року обіймала посаду інженера), пояснила, що зранку 08 червня 2016 року вона разом з бригадою виїхала на вул. Азовську, 30, за вказівкою керівництва перевірити споживання електроенергії. Коли вони приїхали за вказаною адресою, там вже стояла «вишка» та була бригада з відключення. Вона в той момент дзвонила споживачеві на мобільний номер телефону, який був поза зоною досяжності, вдома також нікого не було, тому потрапити до приладу обліку їй не вдалося. Із двору 32 будинку на автомобілі виїжджала дівчина, в якої вона спитала, як потрапити до 30 будинку, остання сказала, що зателефонує господарям і поїхала. Хто це був вона не знає, чи телефонували їй після того вже не памятає. Два будинки, 30 і 32, були підключені одним кабелем. Бригадою з відключення здійснювалось перепідключення 32 будинку на іншу повітряну лінію. Таким чином, 30 будинок залишився на лінії один. У ТП вона в той день була, там було змонтовано технічний звіт, за яким вона знімала показання раніше. Однак у той день вона показання зняти не змогла, тому що напруга на лічильник не надходила, у звязку з чим вона склала відповідний акт. Напруги не було, оскільки рубильник було вимкнено. [PERSON] сказав рубильник не вмикати, така вказівка керівництва. Вона чула як [PERSON] доповідав диспетчеру по рації, що рубильник залишається вимкненим. Кабель належить споживачам цих двох будинків. У разі виникнення несправності кабелю у ТП перегорять запобіжники. Якщо згорають запобіжники, то рубильник вимикають, здійснюють їх заміну та вмикають рубильник. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], який є електромонтером обленерго (у червні 2016 року обіймав посаду майстра з відключення), пояснив, що зранку на внутрішній нараді він отримав завдання на відключення, після чого виписав розпорядження та направився виконувати роботу. Він повинен був відключити 30 будинок і включити лінію так, щоб 32 будинок залишився із напругою, оскільки лінія була одна на два будинки. Йому невідомо у звязку з чим необхідно було відключати 30 будинок, таку вказівку дало керівництво. Коли він приїхав напруга була, вони її відключили для підготовки робочого місця, здійснили перепідключення та по завершенню робіт рубильник на 30 будинок не вмикали. Він доповідав диспетчеру, що 30 будинок залишився без напруги. На момент відключення показання знімали. Раніше за цією адресою він не був. У той час мешканців 30 будинку вдома не було. На час приїзду напруга була, запобіжники та кабель були в порядку. Через деякий час стало відомо, що в кабель вкручені саморізи. Якщо б саморізи вкручували під напругою, то стався б вибух.\~ Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], який є старшим майстром обленерго, пояснив, що він неодноразово (3-4 рази) брав участь у проведенні технічних перевірок по вул. Азовській, 30. Перед входом до приміщення [PERSON] слідчий розяснив, що вони знаходяться тут за ініціативою [PERSON], який хотів, щоб вони (працівники обленерго) були присутніми. У його обовязки входить проведення технічної перевірки та опломбування, тому він там був зі спеціальними пристроями, які перевіряють на похибки. Вони знаходились тільки біля щитової, під час проведення слідчої дії перешкод для проведення технічної перевірки не було, але в той день до електроустановки він не потрапив. До цієї слідчої дії керівництво направляло його, інженера та контролера для проведення технічної перевірки та зміни трансформатору, дати він вже не памятає. Коли вони прибули за вказаною адресою, вдома був [PERSON], який їх впустив, йому було розяснено про необхідність зміни трансформатору, але в той день до лічильника він також не потрапив. Відсутність напруги не була перешкодою для проведення технічної перевірки. У жиле приміщення він не потрапив, йому відомо, що в щитовій знаходиться комунікаційний розподільчий пристрій. У його посадові обовязки не входить обстеження кабельної лінії, це знаходиться на балансі споживача або технічного департамента. Він не обстежував кабельні лінії та не має права надавати висновок. Акт про недопуск можливо й він складав. Він не має права давати дозвіл на відключення/підключення напруги. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], який є майстром обленерго, пояснив, що він займається перевіркою енергопостачання та один раз був за адресою: вул. Азовська, 30, але до лічильника не потрапив. Він був із старшим майстром [PERSON], заступником начальника зі збуту та представником Держенергонагляду [PERSON] Технічну перевірку в той день не здійснили, було складено акт про недопуск. У нього з собою був зразковий лічильник. Можливість виправити несправність була. Якщо напруги не має, то споживачі пишуть заяву й вони розбираються з проблемою приблизно за два-три дні. Він не знав, що лічильник ще півроку тому було знято. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], який є інженером обленерго, пояснив, що він був присутнім за адресою: вул. Азовська, 30, під час проведення слідчих дій і можливого проведення технічної перевірки 16 липня 2016 року. Коли він із [PERSON] прибув за вказаної адресою, слідчий розяснив порядок проведення дій і почав відеозйомку, всі назвались і зайшли на територію. У приміщення, де встановлений прилад обліку, його допустили лише візуально подивитись, на проведення технічної перевірки він не був допущений. Складався акт про недопуск. Він був направлений туди за розпорядженням керівника, але споживач його не допустив. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], який є старшим інспектором Держенергонагляду, пояснив, що він проводив перевірку за зверненням [PERSON] і в грудні 2016 року разом із працівниками обленерго виїжджав на вул. Азовська, 30, однак їх не допустили для проведення перевірки, тому було складено акт про недопуск. На підставі наданих обленерго документів енергонагляд зробив висновок, що лінію позивача було пошкоджено, лінію оглядали візуально. Всі висновки енергонаглядом були прийняті лише на підставі документів обленерго. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], який є інженером ДП «Кривбасстандартметрологія», пояснив, що за наказом керівництва він разом з іншим інженером виїхав перевірити у замовника [PERSON] опір ізоляції. Замовник уклав договір на проведення робіт із вимірювання опору ізоляції. Заміри проводились у щитовій [PERSON]. Не має різниці де проводити заміри, головне, щоб кабель знаходився у вимкненому стані, тобто був без напруги. У ТП вони не заходили, але були поруч. Там було багато людей, зокрема працівників обленерго, саме вони їх не допускали. Він знає деяких працівників обленерго, тоді там були, зокрема, [PERSON], [PERSON] і Трофимович. У щитову вони потрапили лише із працівниками обленерго, які фіксували все на відео. Вони провели вимірювання та повідомили [PERSON] результат на кабелі мається коротке замикання й на нього не можна подавати напругу, після чого залишили приміщення. Результат вони зафіксували протоколом, який був виданий [PERSON] Що відбувалося далі, йому невідомо. Ними було виявлено, що опір ізоляції не відповідає нормам, оскільки опір дорівнював нулю, а за діючими нормами він повинен бути не менше, ніж 0,5 МОм. Це, скоріше за все, було результатом короткого замикання між фазами. Дизель тоді працював, він його особисто бачив, той був великого розміру. Напруги не було, за правилами безпеки опір необхідно перевіряти без неї. Вони робили заміри на кабелі, який був підключений до автомата. Пунктами 3.5, 3.9 Договору передбачено, що енергопостачальник має право: відключити споживача за порушення строків оплати за спожиту електричну енергію; робити перерву в постачанні електричної енергії або відключити споживача без його згоди у випадках, передбачених Правилами. Пунктом 35 Правил (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що енергопостачальник має право відключити побутового споживача у разі: самовільного підключення до електричної мережі; розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження засобу обліку та зриву пломби; порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному пунктом 27 цих Правил, або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості; неоплати за встановлення нового засобу обліку відповідно до пункту 17 або інших платежів згідно з цими Правилами; невиконання припису Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; зниження показників якості електричної енергії з вини побутового споживача. З огляду на наведене вище під час судового розгляду не встановлено наявності жодної з обставин, передбачених пунктом 35 Правил, як підстави для відключення позивача від електропостачання. Таким чином, на підставі безпосередньо досліджених у судовому засіданні доказів судом достовірно встановлено, що 08 червня 2016 року з 10.10. год. до 11.28 год. працівниками відповідача як енергопостачальника було здійснено відключення будинку позивача як споживача від енергопостачання за відсутності передбачених Договором і Правилами підстав, без будь-якого попередження про це споживача й за відсутності останнього та його представників вдома. За таких обставин суд вважає, що відключення будинку позивача від енергопостачання було здійснено працівниками відповідача неправомірно. Доводи представника відповідача про те, що відключення енергопостачання будинку позивача не проводилось, а станом на 08 червня 2016 року кабельна лінія електропостачання до будинку позивача була пошкоджена й напруги на вказаній лінії не було, повністю спростовуються зібраними в справі письмовими доказами та показаннями свідків, а саме [PERSON] і [PERSON] як очевидців такого відключення й [PERSON] як керівника та безпосереднього виконавця робіт з відключення. У звязку з цим не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні й доводи представника відповідача про те, що 08 червня 2016 року працівники відповідача намагались встановити причини відсутності енергопостачання до будинку позивача та усунути виявлений недолік, однак не змогли цього зробити через перешкоди з боку позивача. На спростування вказаних доводів також свідчить той факт, що працівники відповідача проводили роботи за адресою позивача за відсутності її заяви як споживача про усунення певних недоліків, без повідомлення останньої про проведення таких робіт і погодження з нею дати й часу їх проведення, а також за відсутності споживача та його представників вдома, що фактично перешкоджало належному проведенню робіт з урахуванням визначеної договором межі розподілу. При цьому суд враховує, що надані представником відповідача акти про недопуск споживачем та його представниками до вузла обліку представників енергопостачальника складені останніми вже після неправомірного відключення будинку позивача від електропостачання. Крім того, у зустрічній позовній заяві відповідач зазначає, що предметом даної позовної заяви є спір щодо стягнення заборгованості за спожиту та необліковану електроенергію за адресою позивача, розмір якої зафіксований технічним приладом обліку, встановленим у ТП-7, від дати його встановлення до моменту припинення енергопостачання. Разом з тим відповідачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження факту припинення енергопостачання до будинку позивача внаслідок самостійних дій останньої (особисто чи запрошеними нею фахівцями іншої спеціалізованої організації) та можливості такої події за відсутності представника енергопостачальника, зокрема без доступу до ТП-7. При цьому суд враховує, що виявлені вже після відключення саморізи, які пошкоджували належний позивачу кабель, розташований біля будівлі ТП-7, на іншій вулиці, на висоті близько трьох метрів, були вкручені зверху вниз і за відсутності напруги в цьому кабелі. Крім того, заміну неробочих запобіжників, які 29 червня 2016 року були виявлені старшим майстром [PERSON] у ТП-7, і відновлення електропостачання можна було здійснити й за відсутності позивача та без доступу до її будинку.\~\~ Таким чином, сукупність наданих представником відповідача доказів не спростовує встановлених судом обставин відключення будинку позивача від електропостачання 08 червня 2016 року саме працівниками відповідача. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні в справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» («Golder v. the United Kingdom») Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обовязків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Разом з тим ЄСПЛ нагадує, що стаття 13 Конвенції гарантує на національному рівні доступність засобу юридичного захисту, здатного забезпечувати втілення в життя змісту конвенційних прав і свобод, незалежно від того, у якій формі вони закріплені в національному правовому порядку. Засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці; використанню засобів захисту не повинні невиправдано та необґрунтовано перешкоджати дії чи бездіяльність органів влади держави-відповідача (рішення у справах «[PERSON] проти Туреччини» («Aksoy v. Turkey»), «Кудла проти Польщі» («Kudla v. Poland»)). Також ЄСПЛ вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, повязаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України»). Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом Договору сторони погодили, що при виконанні його умов, а також при виконанні всіх питань, які не обумовлені цим Договором, сторони зобовязуються керуватися Законом України «Про електроенергетику», Правилами та іншими нормативно-правовими актами. Пунктами 2.6, 2.9 Договору визначено, що споживач має право на: відшкодування згідно з законодавством збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав (п. 41 Правил); відшкодування збитків, заподіяних споживачеві з вини енергопостачальника у разі необґрунтованого припинення енергопостачання через недодержання умов цього Договору. Енергопостачальник несе відповідальність: за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством; у випадках переривання постачання електроенергії на термін більше однієї доби з вини енергопостачальника, останній сплачує споживачу штраф у розмірі пятикратної вартості невідпущеної електроенергії (п. п. 5.1, 5.2 Договору). Пунктами 43, 44, 46 Правил передбачено, що енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну побутовому споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених відповідно до законодавства. У разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника він несе відповідальність згідно з умовами договору у розмірі двократної вартості недовідпущеної побутовому споживачу електричної енергії. У разі порушення прав побутових споживачів енергопостачальник несе відповідальність згідно із законодавством та договором. Аналогічні положення містяться й у Законі України «Про електроенергетику» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 25 цього Закону захист прав споживачів електричної енергії, а також механізм реалізації захисту цих прав регулюються, зокрема цим Законом і законом України «Про захист прав споживачів». Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Частинами 1, 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Проаналізувавши зазначені положення закону та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та є достатньо обґрунтованими, оскільки судом встановлено, що їй завдано шкоди внаслідок відсутності електропостачання до будинку у звязку з порушенням відповідачем взятих на себе зобовязань за договором про послуги енергопостачання, тому завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню за рахунок енергопостачальника. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до технічного висновку огляду системи кондиціонування в будинку позивача на момент огляду 08 червня 2016 року було виявлено кондиціонер марки DАІКIN моделі RМХ 140 JVМВ серійний номер 6303202, який не працює через несправність компресора та плати\~ управління (компресор пробитий на корпус). Несправність виникла внаслідок некоректного відключення мережевої напруги на вводі будинку 08 червня 2016 року (т. 1, а. с. 134). Однак цей висновок суд оцінює критично з точки зору допустимості й достовірності такого доказу та не бере його до уваги, оскільки він не містить необхідних реквізитів (номера, печатки тощо) і складений невідомою особою без зазначення відомостей про наявність у неї відповідних знань у цій сфері.\~\~\~ Крім того, у наданій позивачем роздруківці з веб-сайту компанії «Системи кондиціонування» міститься інформація про вартість зовнішнього блоку кондиціонера марки DАІКIN, однак моделі RМХS140EV (т. 1, а. с. 135). При цьому представником позивача в судовому засіданні не доведено, що блок такої моделі є аналогічним блоку наявної у позивача моделі кондиціонера. Указану роздруківку суд також оцінює критично з точки зору належності, допустимості й достовірності такого доказу та не бере його до уваги. За таких обставин суд вважає, що позивачем не доведено належними, допустимими й достовірними доказами наявність пошкодження системи кондиціонування в будинку внаслідок протиправного відключення відповідачем електропостачання та розмір витрат, необхідних для її відновлення, у звязку з чим позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди в цій частині задоволенню не підлягають. Згідно із актом обстеження басейну за адресою позивача, складеного 22 червня 2016 року представником ТОВ «Аква», внаслідок тривалої відсутності електроенергії для живлення обладнання очистки та дезінфекції води в басейні відбулось інтенсивне забруднення води й поверхні чаші басейну, а також усіх контактуючих поверхонь (решітки переливного лотка, зовнішні накладки обладнання й таке інше). Для приведення басейну в нормальний (початковий, до відключення електроенергії) стан необхідно провести ряд заходів, вартість яких складає 98 956 грн 69 коп. (т. 1, а. с. 15, 16). Разом з тим відповідно до акта виконаних робіт із сервісного обслуговування басейну позивача від 28 червня 2016 року № 1, який міститься в досліджених судом матеріалах кримінального провадження № 12016040230000410, ФОП [PERSON] проведено відповідні роботи загальною вартістю 95 790 грн (т. 2, а. с. 203). Крім того, згідно із висновком судово-економічної експертизи за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження № 12016040230000410 від 22 грудня 2016 року № 24-16, проведеної на підставі постанови слідчого Бабаліча В.М. від 16 листопада 2016 року, в обсязі наданих на дослідження документів підтверджується виконання ФОП [PERSON] 28 червня 2016 року замовнику [PERSON] робіт із сервісного обслуговування басейну (вул. Азовська, буд. № 30) на загальну суму 95 790 грн і здійснення [PERSON] 28 червня 2016 року оплати [PERSON] суми в розмірі 95 790 грн (т. 2, а. с. 204-221). За таких обставин суд вважає, що витрати на виконання робіт із сервісного обслуговування басейну позивача, необхідність в яких виникла у звязку з тимчасовою відсутністю електропостачання внаслідок його протиправного відключення відповідачем, слід стягнути з останнього на користь позивача в розмірі, підтвердженому наведеним висновком експертизи. Відповідно до наданих позивачем документів на дизельну електростанцію в її будинку встановлено дизель-генератор виробництва заводу Wilson (Великобританія), модель РН-22Е2, потужність 22 кВА/17,6 кВт, напруга 400/230В, частота 50Гц, 3000 об/хв, 7,1 л/год, 95 дБ (т. 1, а. с. 136, 137; т. 2,\~ а. с. 198-199, 200, 201-202). Із наданого представником позивача розрахунка випливає, що витрати на придбання дизельного палива для забезпечення роботи вказаної дизельної установки за період з 12.00 год. 08 червня 2016 року до 24.00 год. 23 лютого 2017 року (5 652 год.) за нормативами її споживання (7,1 л/год) складають 40 129,20 літрів (т. 1, а. с. 143). При цьому на підтвердження придбання дизельного палива в зазначений період позивачем надано фіскальні чеки та квитанції до прибуткового касового ордера на придбання 28 312,3 літрів дизельного палива вартістю 480 574 грн 11 коп. (т. 1, а. с. 139-142). Разом з тим судом встановлено, що енергопостачання до будинку позивача було відсутнє у період з 12.00 год. 08 червня 2016 року до 12.00 год. 17 лютого 2017 року, тобто протягом 6 096 годин. У судовому засіданні представник позивача й третя особа наполягали на тому, що для належного забезпечення функціонування всіх електроприладів у будинку необхідне цілодобове забезпечення їх відповідною напругою електроенергії, тому дизель-генератор у вказаний період часу працював постійно. Зазначені обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду на підставі показань свідків та наявних у справі письмових доказів. Таким чином, ураховуючи норми витрачання палива вказаним дизельним генератором (7,1 л за годину праці), для забезпечення постійної роботи такої дизельної установки протягом 6 096 годин позивачу необхідно було придбати 43 281,6 літр дизельного палива.\~ Крім того, згідно із висновком судово-економічної експертизи за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження № 12016040230000410 від 22 грудня 2016 року № 24-16 в обсязі наданих на дослідження документів та за умови, що придбане за період з 08 червня 2016 року до 16 листопада 2016 року дизельне пальне в кількості 1 312,33 л на суму 24 274 грн 11 коп. використано під час роботи дизельного генератора «Wilson РН-22Е2», який працює цілодобово та норма витрачання дизельного палива при цьому складає 7,1 л за годину праці, то документально підтверджується витрачання дизельного пального, яке використано під час роботи дизельного генератора «Wilson РН-22Е2» у період з 08 червня 2016 року до 16 листопада 2016 року в кількості 1 312,33 л на суму 24 274 грн 11 коп. За умови, що: - придбане за період з 08 червня 2016 року до 16 листопада 2016 року дизельне пальне в кількості 1 312,33 л на суму 24 274 грн 11 коп. використано під час роботи дизельного генератора «Wilson РН-22Е2»; - ТОВ «Агропромпереробка» здійснило відпуск дизельного палива [PERSON] загалом у кількості 16 200 л на суму 259 200 грн за період з 08 червня 2016 року до 16 листопада 2016 року, оплату за яке ТОВ «Агропромпереробка» прийняло від [PERSON] у касу підприємства за період з 08 червня 2016 року до 16 листопада 2016 року загалом у розмірі 259 200 грн і зазначене дизельне паливо використано під час роботи дизельного генератора «Wilson РН-22Е2»; - дизельний генератор працює цілодобово та норма витрачання дизельного палива при цьому складає 7,1 л за годину праці, то документально підтверджується витрачання дизельного пального, яке використано під час роботи дизельного генератора «Wilson РН-22Е2» у період часу з 08 червня 2016 року до 16 листопада 2016 року в кількості 17 512,33 л на суму 283 474 грн 11 коп. При цьому на підтвердження розміру витрат на придбання дизельного палива для забезпечення роботи дизельної установки позивачем до суми витрат за період з 08 червня 2016 року до 16 листопада 2016 року в розмірі 283 474 грн 11 коп., підтвердженої висновком указаної експертизи, додано квитанції за подальший період на загальну суму 197 100 грн. За таких обставин суд вважає, що позивачем доведено розмір заявлених у позові витрат на придбання дизельного палива для забезпечення роботи вказаної дизельної електростанції протягом встановленого судом періоду відсутності енергопостачання до її будинку. Разом з тим суд враховує, що в наданому представником позивача розрахунку зазначених витрат міститься арифметична помилка, оскільки за наявності відповідних чеків і квитанцій на загальну суму 480 574 грн 11 коп., в ньому розмір таких витрат визначено в сумі 480 206 грн 17 коп., яку й зазначено в позовних вимогах. У звязку з цим суд вважає, що не порушить принцип диспозитивності та не вийде за межі позовних вимог, визначивши розмір указаних витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в сумі 480 574 грн 11 коп. Також суд враховує, що в судовому засіданні представник позивача просив визначити розмір завданих позивачеві збитків з урахуванням зазначеного висновку судово-економічної експертизи від 22 грудня 2016 року № 24-16. При цьому за змістом наданого представником відповідача листа заступника начальника Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області [PERSON] без дати та номера адвоката [PERSON] повідомлено про те, що ТОВ «Агропромпереробка» перебуває на обліку в Криворізькій ОДПІ Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області, стан «8» (до ЄДР внесено запис про відсутність платника за місцезнаходженням), платник ПДВ з 01 січня 2006 року до 09 листопада 2011 року, реєстрацію платника ПДВ анульовано 09 листопада 2011 року на підставі внесення запису до ЄДР про відсутність підприємства за місцезнаходженням. Єдиним джерелом інформації, наявним у органів ДФС України щодо господарських операцій між конкретними субєктами господарювання є податкові та акцизні накладні, які реєструються в Єдиному реєстрі податкових та акцизних накладних. З огляду на те, що товариство не є платником податку на додану вартість та не є платником акцизного податку, інформація щодо постачання дизельного палива відсутня (т. 2, а. с. 119). Однак цей лист суд оцінює критично з точки зору належності, допустимості й достовірності такого доказу та не бере його до уваги, оскільки він не містить необхідних реквізитів (дати, номера тощо) та інформації щодо предмета доказування, наданий у відповідь на запит особі, яка не бере участі в справі, а також не підтверджує дійсні обставини справи. Крім того, представником позивача надано витяг із детальною інформацією про ТОВ «Агропромпереробка» станом на 10 жовтня 2018 року, в якому основним видом діяльності цього товариства зазначено оптова торгівля паливом і відсутня інформація про припинення його діяльності. При цьому із письмових заперечень представника позивача вбачається, що одержувачем дизельного палива була позивач як фізична особа, тому ця фінансова операція була оформлена касовим ордером, що відповідає Положенню про ведення касових операцій у національній валюті в України, затвердженому постановою Правління НБУ від 15 грудня 2004 року № 637 (т. 2, а. с. 188, 189-192).\~ Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди слід зазначити таке. Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: - недолік це будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що предявляються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем); - продукція це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; - послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункти 15, 17, 19 частини 1 статті 1 цього Закону). Таким чином, системний аналіз визначених указаним Законом термінів дає суду підстави дійти висновку, що недолік продукції це, зокрема, будь-яка невідповідність наданої виконавцем послуги умовам договору та вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, яку споживач замовив для задоволення його особистих потреб та очікував отримати, тобто надання виконавцем певної послуги з порушенням зазначених умов і вимог (неналежне виконання). При цьому це може бути як надання виконавцем послуги неналежної якості, так і ненадання послуги, яку виконавець зобовязався надати, а споживач правомірно очікував отримати. З огляду на наведене, а також взявши до уваги зазначені вище положення ч. 2 ст. 25 Закону України «Про електроенергетику» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) щодо врегулювання захисту прав споживачів електричної енергії, зокрема й Законом України «Про захист прав споживачів», суд вважає за можливе не враховувати висновки, викладені в постановах Верховного Суду України від 09 листопада 2016 року у справі № 6-1575цс16 та Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 травня 2018 року у справі № 522/5350/15-ц, щодо застосування вказаних норм права до подібних правовідносин (наявність у споживача права на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоровя людей продукцією; у правовідносинах, що виникають з порушень зобовязання в процесі споживання електричної енергії, не застосовуються положення Закону України «Про захист прав споживачів»), оскільки за змістом цих постанов такі висновки ґрунтується на підставі положень Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 16 вересня 2011 року.\~ Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин застосовуються положення Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема щодо відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. У пунктах 1, 3, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розяснено, що необхідно звернути увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, повязаних з відшкодуванням такої шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у звязку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. У позовній заяві [PERSON] посилається на те, що внаслідок неправомірних дій відповідача їй було завдано значної моральної шкоди, яку вона оцінює в 500 000 грн, виходячи з того, що з вини останнього належне їй майно було пошкоджено, більше восьми місяців вона була безпідставно позбавлена можливості користуватись послугами з енергопостачання, вимушена вживати заходів для забезпечення будинку електроенергією шляхом придбання й доставки палива для дизельного генератора та вирішення цієї ситуації шляхом звернення до різних організацій і установ, зокрема поліції та суду, у звязку з чим вона весь цей час перебуває в нервовому стані, втратила душевний і психічний спокій, що призвело до підвищення артеріального тиску та безсоння, а також була змушена змінити звичайний для неї образ життя через відсутність електропостачання, тому сильно хвилювалась і страждала. Ураховуючи встановлені в справі обставини, суд дійшов висновку, що протиправними діями відповідача позивачеві дійсно було завдано моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, яких остання зазнала у звязку з пошкодженням її майна, тривалою відсутністю енергопостачання до будинку, необхідністю забезпечення будинку електроенергією та значними витратами це, а також вжиттям заходів для поновлення своїх порушених прав. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд з огляду на наведене вище вважає, що достатнім і необхідним розміром відшкодування позивачеві моральної шкоди буде стягнення з відповідача 200 000 грн. Стосовно позовної вимоги про стягнення штрафу необхідно зазначити наступне. Пунктом 5.2 Договору передбачено, що у випадках переривання постачання електроенергії на термін більше однієї доби з вини енергопостачальника, останній сплачує споживачу штраф у розмірі пятикратної вартості невідпущеної електроенергії. Згідно із наданим представником позивача розрахунком штрафу розмір пятикратної вартості недовідпущеної позивачу електроенергії за період з 08 червня 2016 року до 23 лютого 2017 року складає 217 504 грн 80 коп. (т. 1, а. с. 138). Разом з тим відповідно до п. 44 Правил і ч. 12 ст. 24 Закону України «Про електроенергетику» (у редакціях, чинних на час виникнення спірних правовідносин) у разі припинення електропостачання з вини енергопостачальника він несе відповідальність згідно з умовами договору у розмірі двократної вартості недовідпущеної споживачу електричної енергії. Представник позивача в судовому засіданні погодився з тим, що розмір штрафу необхідно визначати, виходячи із двократної вартості недовідпущеної споживачу електричної енергії. За таких обставин, ураховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства та взявши при визначенні розміру штрафу наведені в указаному розрахунку представника позивача розрахункові величини й дійсний період відсутності електропостачання, суд встановив, що розмір двократної вартості недовідпущеної позивачу електричної енергії, який підлягає стягненню з відповідача на її користь, складає 96 969 грн 84 коп. Щодо позовної вимоги про зобовязання відповідача відновити енергопостачання до будинку позивача суд з огляду на те, що на час ухвалення рішення енергопостачання до будинку позивача вже було відновлено відповідачем, вважає за необхідне в її задоволенні відмовити. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, враховуючи розмір ставок судового збору на час звернення позивача із таким позовом до суду й порядок його сплати (окремо за вимогами майнового та немайнового характеру), а також розмір задоволених позовних вимог, з акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 7 284 грн 53 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial