Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 19.10.2012 року Омельницькою сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис №06. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, разом не проживають. Позивач просила шлюб розірвати з причин неможливості подальшого перебування у шлюбних відносинах, крім того просила визначити місце проживання дитини разом із матірю та залишити їй прізвище «Гришко». Позивач у судове засідання не зявилась, відповідно до наданої заяви просила розглядати справу за її відсутності. Просить позов задовольнити та наполягає на розірванні шлюбу, визначенні місця проживання дитини та залишенні їй прізвища «Гришко», проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату, час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19.10.2012 року, який зареєстровано Омельницькою сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис №06 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] [INFO] (а.с.6). Подальше подружнє життя та збереження сімї є неможливим, сторони втратили почуття любові друг до друга, погіршились взаємовідношення, спільного господарства не ведуть, шлюбні відношення фактично припинені. Дана родина розпалася остаточно, подальше спільне проживання чоловіка і дружини та збереження даної родини суперечить інтересам обох з подружжя. Таким чином, суд, враховуючи стійке волевиявлення сторін направлене на розірвання шлюбу та обставини справи, вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги. Крім того, оскільки до суду не надійшло заперечень щодо визначення місця проживання дитини, то суд вважає за можливе визначити місце проживання дитини разом з матірю. Враховуючи позицію відповідача суд вважає можливим після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «Гришко». Спір про майно відсутній.

Outcome: approved