Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

У квітня 2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що відповідач взяв у борг у позивача грошові кошти в розмірі 270000 грн. 00 коп. готівкою, що є еквівалентом 10000,00 доларів США за офіційним валютним (обмінним) курсом НБУ. Договір позики був укладений в письмовій формі та посвідчений нотаріусом. За умовами, вказаними у договорі, відповідач повинен був повернути грошові кошти не пізніше 12 березня 2021 року. У зазначені в договорі строки свої зобов`язання відповідач не виконав. У зв?язку із простроченням відповідачем терміну виконання зобов`язання та уникнення ним мирного вирішення спору, вимушений звернутися до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 270000 грн.00 коп., 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення в сумі 687 грн. 95 коп., збільшення суми боргу з урахуванням індексу інфляції за березень 2021 року на 272 грн, а всього 270960 грн. 65 коп. грн., а також судовий збір в розмірі 2709,60 грн. В судове засідання позивач не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти вирішення справи у заочному порядку. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. На підставі\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Ухвалою суду від 15.04.2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 13 травня 2021 року. Розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою відповідача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 12 березня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] отримав від [PERSON] грошову суму в розмірі 270000 грн. 00 коп. готівкою, що є еквівалентом 10000,00 доларів США за офіційним валютним (обмінним) курсом НБУ до 12 березня 2021 року включно . Вказане підтверджується копією договору, який посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбикою Т.А., зареєстровано в реєстрі за № 722 (а.с. 8-9). Відповідно до п.6 договору повернення боргу має здійснюватися в приміщенні приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Бурбики Т.А. за адресою: [ADDRESS] . З метою досудового врегулювання спору позивач 19.03.2021 року звернувся до приватного нотаріуса з заявою про передачу [PERSON] заяви з вимогою в тридцятиденний строк з дня одержання заяви повернути йому гроші в сумі 270000 грн. 00коп., а також фінансові витрати за засвідчення підпису на цій заяві та пересилку цієї заяви (а.с.27-30). Відповідно до частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦПК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій\~статті 627 ЦК України\~визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Всупереч положенням ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України\~відповідач не надав суду належних та об`єктивних доказів на підтвердження того, що гроші відповідачу не передавалися і що зміст договору не свідчить про наявність зобов`язань відповідача перед позивачем.\~ Враховуючи викладене, суд вважає, що підлягає стягненню заборгованість відповідача за укладеним договором позики. Судом приймається розрахунок суми заборгованості, наданий позивачем, оскільки відповідач не надав розрахунок, який би його повністю чи частково спростовував. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 270000 грн. боргу. Відповідно до положень ч.2 ст.625, ч.1 ст.1050 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Станом на 12 квітня 2021 року (дату звернення до суду з позовом) 3% річних від простроченої суми за 31 день складає 687 грн. 95 коп. (270000 грн х 3 х 31 : 365 : 100%). З урахуванням індексу інфляції за березень 2021 року, яка склала 101,0%, сума заборгованості збільшується на 272 грн. 70 коп. Таким чином загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, складає 270960 грн. 60 коп. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у загальному розмірі 2709 грн.60 за подання позовної заяви, який був сплачений при зверненні до суду.

Outcome: approved