Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про зміну мінімального розміру аліментів, який 08.08.2018 було уточнено. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 10 жовтня 2013 року, вирішено стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 червня 2013 року та до її повноліття. Зазначила, що 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII, яким внесено зміни до ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також вказала, що має на утриманні ще двох дітей: [PERSON], яка є студенткою 2 курсу Бердянського державного педагогічного університету, та малолітню [PERSON], [INFO] У звязку з утриманням трьох дітей та перебуванні у відпустці по догляду за дитиною, а відтак відсутності можливості працювати, матеріальне становище сімї погіршилось. Посилаючись на вищевикладене, а також на те, що відповідачем до теперішнього часу не вжито самостійних дій на приведення мінімального розміру аліментів у відповідність до вимог закону та не збільшено мінімальний розмір аліментів з 30 до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що прямо передбачено СК України, просила змінити мінімальний розмір аліментів, що стягується з [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], та починаючи із дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, про день, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Раніше надала до суду заяву, відповідно до якої позов підтримала у повному обсязі, просила суд розглядати справу без її участі, без фіксування процесу технічними засобами. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується роздруківкою з офіційного веб-сайту суду про виклик до суду. Причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву, у передбачені ухвалою суду від 01.08.2018 строки, до суду не надіслав. На підставі вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. З 26.04.2008 сторони по справі перебували у шлюбі, що підтверджується копією рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 05 листопада 2014 року по цивільній справі № 317/3725/14-ц №/п 2/317/1533/2014 (а.с. 6). Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 106956, виданого 17 лютого 2009 року Степненською сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 06, 07 лютого 2009 року народилась [PERSON], батьком якої є [PERSON], матірю є [PERSON] (а.с. 9). Згідно з копією рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 10 жовтня 2013 року по цивільній справі № 317/2496/13-ц №/п 2/317/1157/2013, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 червня 2013 року та до її повноліття (а.с. 10). Відповідно до копії Свідоцтва про шлюб, серії І-ЖС № 186997, виданого 25 квітня 2017 року Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 231, [PERSON], після реєстрації шлюбу 25 квітня 2017 року з [PERSON], має прізвище «Дєєва» (а.с. 11). Згідно з довідкою Степнянської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 456 від 11.06.2018, [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], та має наступний склад сімї: донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], чоловік [PERSON], [INFO] (а.с. 12). Так, разом з позивачкою проживають ще дві її дитини: [PERSON], [INFO], яка наразі є студенткою Бердянського державного педагогічного університету, та [PERSON], [INFO] (а.с. 14, 15, 17). Відповідно до копії Посвідчення серії БС № 173114 від 24.05.2018, [PERSON] та [PERSON] разом з трьома дітьми є багатодітною сімєю (а.с. 13). Згідно з копією наказу № 244-К від 18.12.2017, [PERSON] надано відпустку по догляду за новонародженою дитиною до досягнення нею трирічного віку з 22.12.2017 по 25.10.2020 (а.с. 16). Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивачкою надано докази на підтвердження зміни матеріального та сімейного стану, які впливають на збільшення розміру аліментів: а саме перебування [PERSON] у відпустці по догляду за дитиною та утриманні трьох дітей. Положенням ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумного, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько -/ки/ або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку 28.08.2018 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» № 2475-VIII від 03.07.2018, яким внесено зміни, у т.ч. до ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Оскільки державний виконавець, у провадженні якого перебуває виконавче провадження з виконання судового рішення про стягнення аліментів, не вніс зміни до мінімального розміру аліментів, а відтак їх розмір не відповідає вимогам закону, та виходячи з інтересів дитини, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка, як одержувач аліментів, звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у сумі 704,80 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved