Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

У листопаді 2016 року позивачі звернулись в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням; зобов'язання зняти з реєстраційного обліку. Свої вимоги мотивують тим, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS]. 28 травня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». У [PERSON] є син від попереднього шлюбу - [PERSON] (відповідач у справі). 17 листопада 2014 року рішенням Солом'янського районного суду м. Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та з липня 2014 року виїхала з спірної квартири. У спірній квартирі крім них зареєстрований відповідач - [PERSON] Відповідач з 2012 року не проживає у спірній квартирі, витрати на комунальні послуги не сплачує. Де він знаходиться на даний час не відомо. Вважають, що відповідач втратив право користування житлом, оскільки не проживає в спірній квартирі без поважних причин та не приймає участі в її утриманні. Просили суд ухвалити рішення, яким: - визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № [ADDRESS]; - зобов'язати Солом'янський районний відділ в м. Києві Державної міграційної служби України в м. Києві зняти відповідача з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS]. Позивачі у судове засідання не з'явились, подали через канцелярію суду заяви, в яких просили розглядати справу у їх відсутність, проти ухвалення в справі заочного рішення не заперечували (а.с. 73-77). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Третя особа у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 71). Суд за письмовою згодою позивачів ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачі є співвласниками квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 19 травня 2000 року (а.с. 12). У зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою форми № 3 від 08 липня 2016 року № 6530 (а.с. 9). 28 травня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 11). Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 8). [PERSON] з липня 2014 року виїхала з спірної квартири. Відповідач у справі [PERSON] є сином [PERSON] від попереднього шлюбу. З позову вбачається, що відповідач з 2012 року не проживає у спірній квартирі. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підтвердження своїх доводів щодо відсутності відповідача у спірній квартирі більше одного року, позивачі посилаються на письмові докази. У матеріалах справи містяться акти, складені сусідами позивачів, від 25 травня 2015 року, 08 липня 2016 року, 23 вересня 2016 року, 15 вересня 2017 року та від 26 січня 2018 року, з яких вбачається, що [PERSON] не проживає в [ADDRESS] з січня 2014 року (а.с. 5-7, 59, 78). Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше одного року без поважних причин, а тому вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом підлягає задоволенню. Позивачі також просять зобов'язати Солом'янський районний відділ в м. Києві Державної міграційної служби України в м. Києві зняти відповідача з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS]. Зазначена вимога задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням після набрання законної сили є підставою для зняття її з реєстраційного обліку відповідним державним органом. Крім того, зобов'язати вчинити дії рішенням суду можливо лише відповідача у справі. З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню частково. З урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з [PERSON] на користь позивачів підлягає по 551 гривні 20 копійок судового збору.

Outcome: partial