Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, який в подальшому був уточнений. В обґрунтування позову зазначив, що 26 листопада 2015 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за законом, яка складається, в тому числі з ? частини квартири за адресою: [ADDRESS]. Спадкодавцями першої черги після смерті його матері є позивач та [PERSON] (чоловік [PERSON]І.) 02 грудня 2015 року позивачем була подана заява про прийняття спадщини за законом. Разом з тим, через відсутність у позивача правовстановлюючого документу на вищезазначену квартиру, постановою державного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 01 червня 2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену квартиру. У позові зазначає, що правовстановлюючі документи на квартиру знаходяться у його вітчима [PERSON], однак останній відмовляється їх надавати для оформлення спадщини, що позбавляє позивача отримати спадщину в позасудовому порядку. На підставі викладеного просить суд визнати за позивачем право власності на ? частини квартири №62, розташованої у будинку №82 по пр.Слобажанський у м.Дніпро. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 26 листопада 2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації смерті [PERSON] міського управлінням юстиції 26 листопада 2015 року, відповідний актовий запис №8982. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді, в тому числі ? частини квартири №62, розташованої у будинку №82 по пр.Слобажанський у м.Дніпро, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 01 листопада 1996 року. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], та чоловіка [PERSON] [PERSON], що на момент смерті проживав зі спадкодавцем. 02 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], яка померла 26 листопада 2015 року. За оформленням спадкової справи позивач звернулась до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори. 01 червня 2016 року [PERSON] звернувся до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на частку квартири №62, яка знаходиться за адресою: м.Дніпро, пр.Слобожанський, буд.82. Цього ж дня, 01 червня 2016 року, постановою державного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку вищезазначеної квартири у звязку з тим, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначену квартиру. Згідно листа ДМБТІ [PERSON] міської ради від 08 грудня 2016 року №17055 право власності на квартиру № 62, що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, пр. імені Газети «Правда», буд.82 станом на 31 грудня 2012 року зареєстроване на праві спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON] Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна відомості про обєкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] відсутні. За фактом ненадання [PERSON] оригіналів правовстановлюючих документів на вищезазначену квартиру інспектором Індустріального ВП ДВП [PERSON] було проведено перевірку, в якому було встановлено, що вказаний факт містить цивільно-правові стосунки, які повинні вирішуватись у приватному порядку. Так, згідно з ст.ст.\~41,\~55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 3 ЦПК України\~встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі і визнання права. Тобто, за змістом\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. Відповідно до ч. 2\~ст. 124 Конституції України\~юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Статтею 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є, зокрема, день смерті особи. Згідно із\~ст. 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 3\~ст. 1223 ЦК України\~встановлено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За ч. 1\~ст. 1278 ЦК України\~частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Стаття 1267 ЦК України\~передбачає, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, враховуючи, що позивач разом з [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню та слід визнати за позивачем право власності на ? частку квартири [ADDRESS] (колишній пр.Газети «Правда») у м.Дніпро в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлої 26 листопада 2015 року, оскільки іншим шляхом, крім визнання права власності в порядку спадкування за законом у судовому порядку у позивача немає можливості захистити своє право і отримати спадщину.

Outcome: approved