Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON], Комунального підприємства «Центр реєстрації» Шестірнянської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, де треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, Житлово-будівельний кооператив №341, [PERSON], про визнання договору дарування недійсним та застосування наслідків недійсності. В обґрунтовування позову зазначила, що 13 січня 2006 року помер батько неповнолітнього [PERSON], [INFO], [PERSON], який на день своєї смерті проживав та був зареєстрований в квартирі, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Червоного Козацтва, буд. 26. кв. 107, разом зі своєю матір'ю - [PERSON], [INFO]. Також вони були членами Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 341» м. Дніпропетровська. Зазначену квартиру [PERSON] отримала разом зі своїм сином [PERSON] згідно ордеру № 356 від 18 січня 1984 року, виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів на підставі списків Житлово-будівельного кооперативу №341. На день смерті [PERSON], пайовий внесок за зазначену квартиру був внесений в повному розмірі, утім право власності за [PERSON] та [PERSON] на квартиру зареєстровано не було. 24 листопада 2013 року померла [PERSON], після смерті якої єдиним спадкоємцем за законом є її онук - [PERSON], [INFO], який спадщину прийняв. 16 травня 2014 року до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори звернулася мати малолітнього [PERSON] - [PERSON], яка діяла від його імені, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] 28 січня 2016 року постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на квартиру. 24 грудня 2016 року до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори звернувся [PERSON], із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], але йому також було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю реєстрації права власності на зазначену квартиру. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2017 року ухваленим за результатами розгляду цивільної справи №199/739/17 за позовом [PERSON] до Житлово-будівельного кооперативу №341 в особі голови правління [PERSON], треті особи: Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора, Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, про визнання права власності в порядку спадкування - визнано за [PERSON], [INFO], право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 24 листопада 2013 року. В липні 2017 року позивач звернулася з відповідним рішенням до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради для державної реєстрації права власності на спірну квартиру за [PERSON], утім їй було відмовлено у вчиненні реєстраційних дій у зв'язку з тим, що у квітні 2017 року право власності на квартиру вже було зареєстровано Комунальним підприємством «Центр реєстрації» Шестірнянської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області на підставі рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 лютого 2017 року за [PERSON], [INFO]. 06 квітня 2017 року між [PERSON] та [PERSON], був укладений договір дарування спірної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON]. В цей же день, а саме 06 квітня 2017 року, [PERSON] уклала з [PERSON], договір позики, згідно якого [PERSON] начебто отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 270 000 грн. 00 коп., зі строком виконання основного зобов'язання 06 жовтня 2017 року. При цьому, вказаний договір позики був забезпечений іпотекою, предметом якої визначено спірну квартиру на яку було накладена заборона. Вказаний договір був посвідчений 06 квітня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON]. З матеріалів цивільної справи №202/1238/17 позивачу стало відомо, що 20 лютого 2017 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 06 квітня 2017 року та визнання право власності на спірну квартиру. На підтвердження своїх позовних вимог [PERSON] було надано до суду копію Договору позики від 27 листопада 2017 року, який нібито був укладений між [PERSON] та [PERSON] та копію реєстраційного посвідчення, де зазначено, що спірна квартира зареєстрована за громадянкою [PERSON]. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2017 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на майно\~задоволено, а саме: визнано договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], загальною площею 48,7 кв.м, житловою площею 30,4 кв.м, яка складається з: 1\~коридор; 2\~житлова; 3\~с/вузол; 4\~туалет; 5\~кухня; 6\~житлова; І\~балкон, укладений 27 листопада 2012 року між [PERSON] та [PERSON] дійсним; скасовано реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] на імя [PERSON]; визнано за [PERSON] право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 48,7 кв.м, житловою площею 30,4 кв.м. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 08 вересня 2017 року заочне рішення суду від 27 лютого 2017 року по цивільній справі 202/1238/17 скасовано. У звязку з порушення прав неповнолітньої дитини, позивач звернулася до суду та просить скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS], реєстраційний номер обєкту нерухомого майна: 1205604112101, здійснену державним реєстратором Комунального підприємства «Центр Реєстрації» Шестірнянської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області 22 березня 2017 року на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2017 року по цивільній справі №202/1238/17, номер запису про право власності 19617324; визнати недійсним з моменту укладення договір дарування квартири [ADDRESS] від 06 квітня 2017 року, який був укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1200 та скасувати реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS], реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1205604112101, запису про право власності 19840042. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягав. Крім іншого, пояснив, що серед рідних сімї [PERSON] відсутня така людина, як [PERSON], яка є стороною по цивільній справі №202/1238/17, розглянутій в Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська. Також, зазначеним рішенням суду фактично узаконена домашня угоди, що є неприпустимим з огляду на норми ЦК України. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачі - [PERSON], Комунальне підприємство «Центр реєстрації» Шестірнянської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області у судове засідання не зявилися, про місце, дату та час судового розгляду справи були сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, не надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не скористалися правом надання відзиву на позов, у звязку з чим суд за згодою представника позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву, в якій просила відкласти розгляд справи у звязку із відпусткою її адвоката [PERSON] Утім, до заяви не надано доказів укладення із адвокатом [PERSON] договору про надання юридичної допомоги. Довідка адвокатського обєднання «Дніпропетровська центрально-міська юридична консультація» від 25.01.2018 №5 підтверджує перебування адвоката [PERSON] у відпустці, але довідка надана по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору недійсним, а отже не стосується розгляду даної цивільної справи. Таким чином, неявка відповідача [PERSON] в судове засідання 30 січня 2018 року не є з поважних причин. Також суд зазначає, що відповідач [PERSON] не скористалася своїм право подання відзиву на позов. Крім того, суд звертає увагу на те, що справа перебуває на розгляді тривалий час і відкладалася неодноразово саме із-за неявки відповідачів, а отже враховуючи строки розгляду справи, практику ЄСПЛ щодо розумних строків розгляду справ, суд ухвалив розглянути справу за відсутності не зявившихся учасників справи. Представник третьої особи Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечував та просив його задовольнити, оскільки були порушені права неповнолітньої дитини. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилась, надавши заяву про слухання справи у її відсутність. Представник 3-ї особи - Житлово-будівельний кооператив №341 у судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини не явки суду не повідомив. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не зявився про слухання справи повідомлений належним чином, про причини не явки суду не повідомив. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради №258/5 від 21.10.2016 [PERSON], [INFO], надано статус дитини-сироти (а.с.14). Рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради №259/2 від 21.10.2016 призначено [PERSON], [INFO], опікуном над дитиною [PERSON], [INFO], та його житлом (майном) (а.с.13). Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2017 року визнано за [PERSON], [INFO], право власності на квартиру [ADDRESS] (вул. Червоного Козачества) в м. Дніпро в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 24 листопада 2013 року (а.с.18-20). Судом також встановлено, що заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 20 лютого 2017 року визнано договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], загальною площею 48,7 кв.м, житловою площею 30,4 кв.м, яка складається з: 1\~коридор; 2\~житлова; 3\~с/вузол; 4\~туалет; 5\~кухня; 6\~житлова; І\~балкон, укладений 27 листопада 2012 року між [PERSON] та [PERSON] дійсним; скасовано реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] на імя [PERSON]; визнано за [PERSON] право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 48,7 кв.м, житловою площею 30,4 кв.м, яка складається з: 1\~коридор; 2\~житлова; 3\~с/вузол; 4\~туалет; 5\~кухня; 6\~житлова; І\~балкон. (а.с.9-11). Зазначене рішення суду було зареєстровано Комунальним підприємством «Центр реєстрації» Шестірнянської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області. В подальшому між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування спірної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.25-29). Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2017 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2017 року скасовано та справу призначено до розгляду в загальному порядку (а.с.20). Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2017 року встановлено, що квартира [ADDRESS] була надана за ордером №356 від 18 січня 1984 року на [PERSON] та [PERSON], яка знаходиться в Обслуговуючому кооперативі «Житлово-будівельний кооператив № 341» м.Дніпропетровська, членом якого були останні, та пайовий внесок за яку був внесений в повному розмірі. Утім право власності за [PERSON] та [PERSON] на квартиру зареєстровано не було (а.с.18-19), що підтверджується і постановою від 28 січня 2016 року державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори (а.с.16). За змістом ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає, або зобовязується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Частиною 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно до вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності (ч. 1 ст.386 ЦК України). На підставі викладеного, а також враховуючи, що рішення суду на підставі якого [PERSON] набула право власності на спірну квартиру, а в подальшому подарувала її [PERSON], скасовано, доказів правомірного набуття права власності [PERSON], а в подальшому [PERSON] спірної квартири, суду не надано, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, враховуючи, що заявлено три вимоги немайнового характеру, слід стягнути з [PERSON], [PERSON], Комунального підприємства «Центр реєстрації» Шестірнянської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі по 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. з кожного.

Outcome: approved