Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

У квітні 2019р. до Святошинського районного суду м.Києва звернулась представник позивача - адвокат Гаврилюк Т.В., в інтересах [PERSON] із позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 23.12.2018р. за адресою: м.Київ, проспект Перемоги, 49/2 за участі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] - водій транспортного засобу марки ATAMAN (модель 09316), д.н.з. [NUMBER] , що належить відповідачу, не дотримався безпечної дистанції, швидкості руху, дорожньої обстановки, чим допустив зіткнення з автомобілем Ford Focus Trend 1. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль марки Ford Focus Trend 1, д.н.з. [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який на праві власності належить [PERSON] . У зв`язку із вище вказаною подією позивачу завдано матеріальної та моральної шкоди. Зважаючи на вказане, представник позивача звернулась до суду з позовом про відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 74 395,72 грн., 3% річних у розмірі 960,65 грн., інфляційних витрат у сумі 2 621, 89 грн. та моральної шкоди у розмірі 10 000, грн., а також стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати 1250,00 грн. У судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача - адвокат Гаврилюк Т.В. надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд задовольнити. Представник відповідача - адвокат Фастовець В.В. у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, свої заперечення та позовну заяву підтримав у повному обсязі та просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник третьої особи - ПрАТ «АСК» ІНГО Україна» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву до суду не надано. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, прийшов висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що автомобіль марки Ford Focus Trend 1, д.н.з. [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.17). Постановою Солом`янського районного суду м.Києва від 28.02.2019р. у адміністративній справі №760/1158/19, провадження №3-1346/19 визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 Кодексі України про адміністративні правопорушення, оскільки 23.12.2018р. за адресою: м.Київ, проспект Перемоги, 49/2, керуючи транспортним засобом ATAMAN (модель 09316), д.н.з. [NUMBER] порушив правила дорожнього руху, допустивши зіткнення з автомобіль марки Ford Focus Trend 1, д.н.з. [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , який у свою чергу від удару спричинив зіткнення з транспортним засобом марки «КІА», д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження (а.с.24-25). Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З метою встановлення розрахунку завданих пошкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІДІ-КРАЙ МОТОРЗ». В свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІДІ-КРАЙ МОТОРЗ» надало розрахунок №КМдС-0000441 від 10.01.2019 відповідно до якого витрати для відновлення транспортного засобу складають 207 956,91 грн. (а.с.28-29). Так, 18.01.2019 р. позивач звернувся до відповідача з претензією про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 207 956,91 грн., на що його вимогу було проігноровано та не здійснено відшкодування матеріальної шкоди, завданої водієм відповідача (а.с. 30-33). Встановлено, що позивач заявою від 31.01.2019р. звернувся до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» як до страховика відповідача про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо - транспортної пригоди у розмірі 100 000 грн. (а.с. 34). Крім того, для встановлення розміру вартості матеріального збитку, [PERSON] звернувся до Фізичної особи - підприємця [PERSON] - суб`єкта оціночної діяльності, який діє на підставі сертифікату №581/17 від 09.06.2017р., виданого Фондом державного майна України. Суб`єктом оціночної діяльності встановлено розмір завданої шкоди власнику автомобіля марки Focus Trend 1, д.н.з. [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] у розмірі 214 369,00 грн. Дана обставина підтверджується Звітом №467-19 від 02.02.2019 (а.с. 36-48). Сплачені витрати позивачем на оплату послуг суб`єкта оціночної діяльності складає 2 010,05 грн., що підтверджується дублікатом квитанції АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] , АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] , а також випискою АТ «ПриватБанк» за період 02.02.2019-02.02.2019 про сплату коштів у сумі на рахунок ФОП [PERSON] (а.с. 56-58). 20.02.2019р. страховик відповідача - ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» здійснив страхове відшкодування позивачу у розмірі 99 490,00 грн., що підтверджується випискою про надходження коштів на рахунок позивача (а.с. 58). У зв`язку із отриманням страхового відшкодування та враховуючи суму відновлюваного ремонту, зазначену у Звіті №467-19, позивачем було направлено уточнення до претензії від 31.01.2019 відповідно до якої [PERSON] звернувся до останнього із вимогою про відшкодування майнової шкоди у розмірі 103 915,09 грн. (а.с.59). Так, 19.04.2019 відповідач на виконання вимог претензії добровільно сплатив [PERSON] кошти у розмірі 42 493,42 грн. згідно платіжного доручення №2415 від 19.04.2019 (а.с.60). Інших виплат [PERSON] від відповідача, водія [PERSON] чи ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» не отримував. Відповідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У пункті 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України вказано, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року: розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 20 січня 2016 року розглянув справу № 6 - 2808 цс 15, предметом якої був спір про відшкодування шкоди. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним. У відповідності до позиції, що викладена у Постанові Верховного Суду України від 02.03.2016 року у справі №6-2491цс15, яка полягає у тому, що дія статті 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов`язання, а частина 5 статті 11 ЦК Ураїни не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов`язальних відносин. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Відповідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995 року обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Виходячи зі змісту вищезазначеного, при вирішенні вказаного спору, у судовому засіданні підлягала обов`язковому встановленню наявність самої такої шкоди; протиправна, винна поведінка у формі дій або бездіяльності відповідача; причинний зв`язок між діями або бездіяльністю відповідача та наслідками, у вигляді шкоди, що були заподіяні позивачеві. Відповідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд вважає, що позивачу спричинені моральні страждання, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач пережив моральні страждання та хвилювання, змушений був витрачати час та кошти на відновлення порушеного права, що призвело до негативних змін упорядкованого життєвого ритму [PERSON] . При встановленні розміру відшкодування моральної шкоди суд також враховує обставини справи та докази в їх сукупності, характер і тривалість страждань. А тому, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає за необхідне і достатнє стягнути з відповідача в рахунок відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди в розмірі 8 000, грн. Саме такий розмір морального відшкодування суд вважає достатнім для відновлення порушеного нематеріального права [PERSON] . Відповідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем понесені судові витрати у розмірі 1250,00 грн. судового збору. Дані витрати також підлягають відшкодуванню відповідачем. На підставі викладеного і

Outcome: partial