Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, який 20.01.2016 року уточнив та остаточно просив стягнути з відповідача на його користь неправомірно стягнуті частину вкладу та процентів у сумі 154 грн. 13 коп., моральну шкоду у розмірі 2436 грн. та судові витрати в сумі 487 грн. 20 коп. В обґрунтування позову вказав, що 16 грудня 2014 року він уклав з АТ «Сбербанк Росії» в Дніпропетровському відділенні № 5 договір № 263/99/686067 на відкриття депозитного рахунку, вклад «Новорічний», який обома сторонами був визнаний банківським вкладом. Згідно умов договору він вніс на депозитний рахунок через відкритий на його імя текучий рахунок вклад у розмірі 18\~000 грн. під процентну ставку у розмірі 20% на строк до 16 червня 2015 року. По закінченню строку, 16 червня 2015 року, вклад та нараховані на нього відсотки загальною сумою 19421 грн. 58 коп. [PERSON] за власною ініціативою перевів з депозитного рахунку на відкритий на його імя раніше поточний рахунок. Він повідомив Банк в установлені строки, що не буде продовжувати строк дії договору та забере грошові кошти. 17 червня 2015 року він звернувся в Банк з проханням повернути його вклад та нараховані відсотки, але Банк відмовив йому у видачі суми у розмірі 19421 грн. 58 коп., оскільки з цих коштів стягнув 154 грн. 13 коп. за комісійну винагороду за видачу грошових коштів. Ця ситуація склалася завдяки того, що Банк з 02 червня 2015 року вніс зміни у тарифи винагород за послуги з видачі готівки з поточного рахунку фізичних осіб. Тобто, [PERSON] перерахував на його поточний рахунок вклад та проценти, які підлягають поверненню, видача яких не тарифікується. Таким чином, Банк отримав неправомірну вигоду та не забажав виправити помилку. Вважає, що у порушення діючого законодавства Банк протиправно стягнув з нього 154 грн. 13 коп. Вважає, що п.3.3.3.5 Умов прямо суперечить п.1 ст. 1058, п. 1,2 ст. 1060 ЦК України, оскільки Закон передбачає, що вклад та відсотки по ньому повинні бути виплачені вкладнику, а не перераховані на поточний рахунок невідомого походження. Він намагався на протязі місяця врегулювати конфлікт у відділенні Банк, але даремно. Він опинився у складній стресовій ситуації, оскільки Банк не бажає аргументувати свої дії з токи зору договору та права. При цьому, сам договір п.п. 1,4,5,7,8,9 складений заплутано та суперечливо, містить посилання на документи, які Банк йому ніколи не показував, електронні сайти, які він не мав можливості навідувати. Вважає, що Банк знущаєшся над ним та проводить над ним психологічні експерименти, він на протязі декількох місяців вимушений жити у стіні стресу, тому бак спричинив йому моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 2436 грн. Тому він вимушений звернутися з даним позовом до суду. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що 16 грудня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 263/99/686067 про відкриття депозитного рахунку (вклад «Новорічний» в рамках Договору щодо банківського обслуговування. Відповідно до п. 1 Депозитного договору позивач перерахував з власного поточного (мультивалютного) рахунку № 26201000100788 кошти, а банк прийняв їх на депозитний рахунок позивача. Поточний рахунок на імя клієнта було відкрито 25 липня 2014 року на підставі укладеного договору № 26201000100788/980/Р щодо обслуговування на умовах пакету продуктів та послуг «Стартовий» в рамках договору щодо банківського обслуговування. Невідємною частиною укладеного депозитного договору відповідно до п. 1, є умови банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Сбербанк Росії», затверджені наказом Голови Правління № 37 від 16.01.2012 року При цьому договором щодо банківського обслуговування Клієнта в АТ «Сбербанк Росії», яка містить в собі Умови з усіма можливими додатками, відповідні договори (один або декілька) з усіма можливими додатками та відповідні тарифи. Сторони, згідно п.4 депозитного договору, прийняли на себе всі обовязки та набули всіх прав, передбачених Умовами, з якими позивач попередньо ознайомився та зобовязався виконувати. Відповідно до п.3.3.3.5 Умов, які діяли станом на дату укладення депозитного договору, повернення вкладу здійснюється [PERSON] у безготівковій формі шляхом перерахуванням суми вкладу та нарахованих за користування вкладом процентів на поточний рахунок в день настання терміну повернення вкладу або в день дострокового повернення вкладу з ініціативою клієнта. Днем повернення вкладу вважається день списання коштів з депозитного рахунку. При цьому вклад та проценти за цим зберігаються [PERSON] на поточному рахунку до моменту їх витребування Клієнтом. Після повернення вкладу депозитний рахунок закривається в порядку, передбаченому чинним законодавством. Відповідно до п.4.1.4 Умов, банк має право змінювати в порядку, визначеному Умовами, вартість послуг [PERSON], які визначені у відповідних тарифах. Згідно п.4.4.2 Умов, клієнт зобовязався своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату винагороди [PERSON] та послуги [PERSON] згідно з відповідними тарифами, діючими на момент проведення відповідної операції Відповідно до п.1.6.10 п. 1.6.11 Умов, клієнт та Банк підтвердили досягнення взаємної згоди про наступний порядок зміни умов договору, в тому числі тарифів РКО, якщо інший порядок прямо не передбачений договором не пізніше ніж за сім календарних днів до запропонованої дати внесення відповідних змін, банк направляє Клієнту пропозицію про зміну договору із зазначенням дати набуття чинності такої зміни одним або декількома з наступних способів, а саме: шляхом розміщення відповідних повідомлень про зміну умов договору на інформаційних сайтах, розташованих в операційному та касовому залах [PERSON], або на сайті банку, або у щомісячних виписках за поточним рахунком. 25 травня 2015 року на сайті банку було розміщено інформацію, що з 02 червня 2015 року [PERSON] вводиться комісія за операціями з видачі готівки з рахунку. Таким чином, позивача було повідомлено про зміну умов договору, в порядку і спосіб передбачений самим договором. Оскільки сторонами договору досягнуто домовленості з усіх його умов, у тому числі щодо права [PERSON] змінювати певні умови договору з дотриманням певної процедури, то такі умови повинні виконуватися сторонами з моменту досягнення домовленості, тобто з моменту підписання договору. Крім того, суду пояснила, що позивач прийняв на себе обовязок самостійно відстежувати наявність або відсутність пропозицій [PERSON] про зміну умов договору в операційному/касовому залі та/або на сайті в мережі Інтернет. У разі, якщо позивач не вислови незгоду із зміною умов договору у порядку передбаченому п. 8.4 розділу 1 Умов, пропозиція про таку зміну умов договору вважається прийнятою Клієнтом, а договір, відповідно змінений за згодою сторін з дати, зазначеної в такій пропозиції позивач звернувся до суду після сливу майже двох місяців від дня направлення позивачу пропозицію про зміну договору, що в свою чергу також означає про прийняття цієї пропозиції позивачем. Позивачем не доведено факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань, а також з чого він виходить при оцінюванні суми моральної шкоди. Також, при даному виді правовідносин, законодавство взагалі не допускає відшкодування моральної шкоди. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа \~має \~право в порядку, \~встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). У статті 2 Законом України «Про банки і банківську діяльність»\~\~дано визначення\~\~терміну вкладу ( депозиту),\~\~згідно якого вклад -\~\~це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору(депозиту). У судовому засіданні встановлено, що 16 грудня 2014 року між АТ «Сбербанк Росії», правонаступником якого є ПАТ «Сербанк» та [PERSON] було укладено договір № 263/99/686067 про відкриття Депозитного рахунку (вклад «Новорічний») в рамках договору щодо банківського обслуговування. Відповідно до умов укладеного договору, Клієнт перераховує з поточного (мультивалютного) рахунку № 26201000100788 у гривні, відкритого у рамках договору щодо банківського обслуговування, а Банк приймає на Депозитний рахунок кошти на умовах та в порядку передбаченого цим договором та Умовами банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Сбербанк Росії», затвердженими наказом Голови Правління [PERSON] № 37 від 16.01.2012 року. На виконання умов укладеного договору, [PERSON] перерахував з поточного рахунку на відкритий [PERSON] депозитний рахунок № 26308000100788 сума вкладу у розмірі18\~000 грн. 00 коп. строком розміщення вкладу на 6 місяців, тобто до 16 червня 2015 року з процентною ставкою за вкладом 20,15% річних. Відповідно до Умов банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «СербанкРосії», який є складовою частиною укладеного між сторонами Договору, затвердженого Наказом Голови Правління АТ «Сбербанк Росії» за № 37 від 16.01.2012 року із змінами і доповненнями, внесеними наказом № 508 від 10.11.2014 року, редакція якого діє з 19.11.2014 року, тобто Умови, які діяли на час укладення договору № 263/99/686067 про відкриття Депозитного рахунку (вклад «Новорічний») в рамках договору щодо банківського обслуговування, визначено термін договору щодо банківського обслуговування, яким визначено, що домовленість між [PERSON] та Клієнтом щодо банківського обслуговування клієнта в АТ «Сбербанк Росії», яка містить в собі ці Умови з усіма можливими додатками, відповідні договори (один, або декілька) з усіма можливими додатками та відповідні Тарифи. [PERSON] має право: отримувати від Клієнта винагороду за послуги [PERSON] в розмірах, що визначені у відповідних тарифах, в тому числі шляхом здійснення договірного списання відповідно до цих Умов та відповідно до договору; змінювати в порядку, визначеному Умовами, вартість послуг [PERSON], які визначені у відповідних Тарифах. Відповідно до п. 5.1 Умов, за здійснення операцій за рахунком та за надання Клієнту інших послуг банк отримує комісійну винагороду, розмір,якої визначається відповідними Тарифами, чинними на момент здійснення відповідної операції. У відповідності до п.п.4.4.1-4.4.2 Умов, [PERSON] має право змінювати в порядку, визначеному Умовами, вартість послуг [PERSON], які визначені у відповідних Тарифах. Клієнт зобовязується своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату винагороди [PERSON] за послуги [PERSON], згідно з відповідними тарифами, діючими на момент проведення відповідної операції, надання відповідної послуги [PERSON], а також компенсувати витрати [PERSON] у разі, якщо дії [PERSON] по виконанню доручення Клієнта повязані з витратами, які не передбачені відповідними Тарифами. Відповідно до п.п.1.6.10,1.6.11 Умов, підписанням договору Клієнт т Банк підтверджують досягнення взаємної згоди про наступний порядок зміни умов договору, в тому числі Тарифів РКО, якщо інший порядок прямо не передбачений договором: не пізніше ніж за 7 календарних днів до запропонованої дати внесення відповідних змін, банк направляє Клієнту пропозицію про зміну договору із зазначенням дати набуття чинності такої зміни одним або декілька з наступних способів (за вибором [PERSON]): шляхом розміщення відповідних повідомлень про зміну умов договору на інформаційних стендах, розташованих в операційному або касовому залах банку, або у щомісячних виписках за поточним рахунком. При цьому, Клієнт приймає на себе обовязок самостійно відстежувати наявність/відсутність пропозицій [PERSON] про зміну умов договору в операційному/касовому залі та /або на [PERSON] в мережі Інтернет. Аналогічні умови банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Сбербанк Росії» містяться і в новій редакції, яка діє з 25.05.2015 року. Пунктом 2.9 договору передбачено, що сторони підтверджують досягнення згоди щодо всіх істотних умов договору, що передбачені законодавством для договорів банківського вкладу фізичної особи. Укладаючи цей договір сторони приймають на себе всі обовязки та набувають всіх прав, передбачених Умовами, з якими Клієнт попередньо ознайомився та зобовязується виконувати. З даного договору також вбачається, що [PERSON] з текстом відповідних підрозділів, пунктів, підпунктів Умов, в тому числі, з Тарифами, перед укладенням цього договору ознайомлений, повністю зрозумів їхній зміст та погодився з усім, викладеним у них. Даний договір позивач підписав особисто (а.с.2). Тобто, позивач даний спірний договір підписав без застережень та не спростував факту його підписання, а отже і погодився з його умовами. 25 травня 2015 року, Банк розмістив інформацію для Клієнтів на сайті [PERSON] в мережі Інтернет, відповідно до якої Клієнтам було повідомлено, що з 02 червня 2015 року в тарифи комісійного винагородження по банківським операціям та послугам для фізичних осіб будуть внесені зміни, а саме: вводиться комісія за зняття коштів з поточного рахунку та за видачу коштів з рахунку, який обслуговується в пакеті «Статовий» передбачено 0,8% від суми, мінімум 5 грн. (а.с.53-56). Відповідно до Умов, у разі, якщо Клієнт протягом 7 календарних днів з моменту направлення (розміщення) [PERSON] відповідної пропозиції про зміну умов договору в порядку, передбаченому відповідним підрозділом цих Умов, не звернувся до відповідного суду з позовною заявою щодо вирішення розбіжностей між [PERSON] та Клієнтом стосовно зміни умов договору, про що Клієнт повідомляє Банк шляхом направлення копії позовної заяви, вважається, що пропозиція [PERSON] відносно зміни умов договору прийнята Клієнтом відповідно до ч. 3 ст. 205 ЦК України. Пунктом 1.6.12 Умов, у разі, якщо Клієнт не висловив незгоду із зміною умов договору пропозиція про таку зміну умов договору вважається прийнятою Клієнтом, а договір, відповідно, змінений за згодою сторін з дати, зазначеної в такій пропозиції. Позивач звернувся до суду з позовною заявою лише 20.07.2015 року, тобто відповідно до Умов, позивач прийняв зміну умов договору. Відповідно до виписки по особовим рахункам [PERSON] було нараховано суму та проценти на неї у розмірі 19 420 грн.43 коп., що підтверджується випискою по особовим рахункам (а.с.57-58). 17 червня 2015 року, тобто в день настання терміну повернення вкладу [PERSON] звернувся до відповідача з заявою про повернення суми вкладу та нарахованих за користування вкладом процентів. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу на вимогу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору банківського вкладу на вимогу про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Згідно ч.1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Частинами 1-2 ст. 1067 ЦК України передбачено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. [PERSON] зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Відповідно до ч. 1 ст. 1068 ЦК України, Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. В силу ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Згідно п.3.3.3.5 розділу ІІ Умов банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Сбербанк Росії», повернення вкладу здійснюється [PERSON]\~у безготівковій формі шляхом\~перерахування суми вкладу та нарахованих за користування вкладом процентів на поточний рахунок в день настання терміну повернення вкладу або в день дострокового повернення вкладу за ініціативою Клієнта (з урахуванням п. 3.3.3.4 розділу ІІ Умов). Днем повернення вкладу вважається день списання коштів з депозитного рахунку. Відповідно до Умов розділу ІІ банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Сбербанк Росії» Банк перерахував із депозитного рахунку на поточний рахунок [PERSON] вклад з відповідними відсотками в сумі 19266 грн. 30 коп., які згідно заяви про видачу готівки № 53204539 від 17 червня 2015 року отримав [PERSON] (а.с.3). За послуги [PERSON] була утримана винагорода у розмірі 154 грн. 13 коп. За таких, обставин суд приходить до висновку, що комісійна винагорода банку була утримана із позивача відповідно до підписаних умов договору, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 2436 грн., то в цій частині позов також не підлягає задоволенню, оскільки відшкодування моральної шкоди передбачено нормами ЦК України та закріплено статтями 23, 1167 ЦК України, що виникають з не договірних зобовязань. Разом з тим, між сторонами по справі існують договірні правовідносини, які виникли з приводу банківського вкладу. Чинним законодавством України, умовами укладеного 16 грудня 2014 року договору № 263/99/686067 про відкриття депозитного рахунку (вклад «Новорічний» в рамках Договору щодо банківського обслуговування відшкодування моральної шкоди учасниками цього правочину не передбачено. Тому, правових підстав для задоволенню позову в цій частині суд не знаходить. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позивачу у задоволенні позову відмовлено, суд вважає що не має підстав в повернені позивачу судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed