overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини не підтримують з 01 листопада 2016 року, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 23 лютого 2018 року було відкрито загальне позовне провадження у справі про розірвання шлюбу та призначено підготовче засідання. У судове засідання позивач не з'явився, подав через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу у його відсутність, пред'явлений позов підтримує в повному обсязі (а.с. 37). Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу в її відсутність, пред'явлений позов визнає в повному обсязі (а.с. 38). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02 листопада 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила прізвище. З заяви відповідача вбачається, що вона не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 січня 2017 року у Київському районному у місті Харкові відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (актовий запис № 30). На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в шлюбі в них дітей не має. Спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на життя, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені. Сторони більше шести місяців не проживають однією сімєю. Збереження сімї між ними є неможливим. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України: суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 24 січня 2017 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у Київському районному у місті Харкові відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №30. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між сторонами та збереження сімї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними заяв позивача та відповідача, даними свідоцтва про шлюб сторін Серії І-ВЛ №304600 від 29.01.2017р. та визнаються відповідачем. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, постійні сварки та різні інтереси. Проживають окремо з серпня 2016 року, шлюбні відносини не підтримують, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 29 січня 2018 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. У судове засідання позивач не з'явився, подав через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу у його відсутність, пред'явлений позов підтримує в повному обсязі (а.с. 26). Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу в її відсутність, пред'явлений позов визнає в повному обсязі (а.с. 27). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 вересня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. З заяви відповідача вбачається, що вона не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Шлюбні відносини не підтримують з травня 2017 року, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року було відкрито загальне позовне провадження у справі. У судове засідання позивач не з'явився, подав через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу у його відсутність, пред'явлений позов підтримує в повному обсязі (а.с. 29). Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. 16). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 грудня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач своє прізвище не змінювала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через різні інтереси, втрату розуміння та підтримки. Проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач не з'явився, подав через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу у його відсутність, пред'явлений позов підтримує в повному обсязі (а.с. 21). Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу в її відсутність, пред'явлений позов визнає в повному обсязі (а.с. 22). Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13 липня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 11). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 12). З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. З заяви відповідача вбачається, що вона не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 8000 грн. 00 коп., посилаючись на те, що 23 жовтня 2017 року між сторонами був укладений договір позики на суму 8000 грн. 00 коп. із терміном повернення до 28 жовтня 2017 року, на підтвердження укладення якого було складено розписку. Однак, умов вказаного договору [PERSON] не виконала, кошти позивачу не повернула. Від позивача до суду надійшла заява, в якій він підтримав заявлені позовні вимоги та просив справу слухати у його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В силу ч. 1, ч. 3 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Судом встановлено, що 23 жовтня 2017 року між сторонами був укладений договір позики, за яким [PERSON] отримала від [PERSON] 8000 грн. 00 коп. з терміном повернення коштів до 28 жовтня 2017 року, про що свідчить розписка [PERSON] від 23 жовтня 2017 року, однак, умови укладеного договору [PERSON] не виконала та борг [PERSON] до цього часу не повернула. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню вказана заборгованість, а також понесені ним та документально підтверджені судові витрати у справі в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі ст. ст. 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 31 жовтня 2015 року помер його батько - [PERSON] і він є спадкоємцем до майна померлого та звернувся до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск шестимісячного строку прийняття спадщини. Строк позивач пропустив з поважних причин, оскільки є громадянином [PERSON] і не знав, що батько прийняв спадщину - обовязкову частку після смерті його дружини та матерів (позивача). В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та просить його задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник відповідача - Старокостянтинівської міської ради в судове засідання не зявився, будучи своєчасно сповіщеним про місце і час розгляду справи і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 жовтня 2015 року помер батько позивача - [PERSON]. Як вбачається з інформаційної довідки приватного нотаріуса Старокостянтинівського райнотокругу [PERSON] №387/01-16 від 06.11.2017р. спадкова справа до майна померлого не заводилась і спадкоємець позивач пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Вказані обставини підтверджуються: поясненнями представника позивача, паспортними даними позивача; копією свідоцтва про народження позивача; даними свідоцтва про смерть [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд\~\~вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 31 жовтня 2015 року, шість місяців після набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, просив ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, після смерті [PERSON]. Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що 02 травня 2017 року помер його батько [PERSON] після його смерті відкрилася спадщина. На звернення до нотаріальної контори за оформленням спадщини, йому було відмовлено у зв'язку з пропущенням строків прийняття спадщини. Тривалість пропуску звернення із заявою про прийняття спадщини є не значним та становить два тижні, цей строк він пропустив у звязку з хворобою. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] подав до суду заяву від 21.11.2017 року, якою підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області подав до суду лист від 21.11.2017 року, яким позовні вимоги визнав, просив розглянути справу без його участі. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Заповітом від 07.12.1999 року [PERSON] заповів все своє майно сину [PERSON] Згідно з копією свідоцтва про смерть [PERSON] помер 02 травня 2017 року в с. Урвенна, Здолбунівського району Рівненської області. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, яка видана Здолбунівською державною нотаріальною конторою, щодо [PERSON] який помер 02 травня 2017 року спадкова справа не заводилась. Доводи позивача [PERSON] про поважність причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає такими, які заслуговують на увагу, а тому вважає необхідним визначити йому додатковий строк для подання заяви тривалістю 60 днів, після набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між сторонами, укладений 09 жовтня 2009 року у США, штат Каліфорнія, округ Сан-Франциско, реєстратором департаменту громадського здоров'я [PERSON]. В обґрунтування позову посилається на те, що з 09.10.2009 р. він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Однак, на даний час, сторони припинили спільне життя, як подружжя, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Основною причиною розпаду сім'ї являються непорозуміння та різниця характерів. У зв'язку з чим, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін. За наведених обставин просить задовольнити позов у заявлений ним спосіб. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, в порядку встановленому ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомила. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, що 09.10.2009 року між громадянами [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у США, штат Каліфорнія, округ Сан-Франциско, реєстратором департаменту громадського здоров'я [PERSON] було зареєстровано шлюб № 4200938005772. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене і те, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, сторони разом не проживають та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказано, що з 11.12.1999 р. він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Однак, на даний час, сторони припинили спільне життя, як подружжя, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Основною причиною розпаду сім'ї являються непорозуміння та різниця характерів. У зв»язку з чим, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам сторін. Позивач в судове засідання не з'явився, до позовної заяви додав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що позов підтримує в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 11.12.1999 року між громадянами [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міськради було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 107414. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON]., [INFO], [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати разом з відповідачем [PERSON]. Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишається [PERSON] Судом встановлено, що позивач бажає розірвати шлюб, проти чого відповідач не заперечує, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки позивач наполягає на припинені шлюбних відносин, чого відповідач не заперечує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам однієї з сторін. Враховуючи наведене,

Outcome: approved