Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

У листопаді 2015 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Ленінський районний сектор в м. Полтаві Управління державної міграційної служби України у Полтавській області, Управління державної міграційної служби України у Полтавській області про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, зокрема, через засоби масової інформації шляхом опублікування оголошення про її виклик в газеті «Зоря Полтавщини». Представник третьої особи Ленінського районного сектору в м. Полтаві Управління державної міграційної служби України в Полтавській області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи Управління державної міграційної служби України у Полтавській області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України справу розглянув без участі відповідача на основі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є законним, обґрунтованим та підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу квартири від 28.09.2001 р. Згідно паспортних даних, у даній квартирі зареєстрована відповідачка- [PERSON], [INFO]. Однак, з березня 2014 р., тобто вже більше року, [PERSON] не проживає у вказаній квартирі, без жодних поважних причин. Даний факт підтверджується актом про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації від 20.10.2015 р., який засвідчений підписами сусідів: [PERSON], проживає в кв. [ADDRESS]; [PERSON], проживає в кв. [ADDRESS]. Судом також встановлено, що з березня 2014 року [PERSON] до квартири [ADDRESS] не приходила, комунальні платежі не сплачувала, участі у витратах на поточний ремонт не приймала. Отже, відповідачка даним жилим приміщенням не користується понад один рік без поважних причин. Згідно положень ст. 150 ЖК України, які узгоджуютьсяз із змістом ст. 383 ЦК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім' ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування житлом за адресою: [ADDRESS], є обґрунтованими, а позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved