Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. У позовній заяві позивач вказує, що з 31 січня 2001 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. У 2004 році шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу неповнолітній [PERSON], [INFO] залишився проживати з матір'ю. 30.08.2008 року позивач уклала шлюб з [PERSON] та взяла його прізвище. З 2004 року відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків: не цікавиться станом здоров'я дитини, не бере участь у вихованні та матеріальному утриманні, не відвідує сина. Неповнолітній [PERSON] проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні та вихованні. Висновком Органу опіки і піклування виконавчого комітету Сквирської міської ради Київської області від 31.05.2016 року визнано доцільним позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої дитини. З урахуванням наведеного, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], стягнути на її користь щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просить провести заочний розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Третя особа в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи в її відсутності, позов визнає, заперечень не має. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, з 31 січня 2001 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] (а.с.6). У 2004 році шлюб між сторонами розірвано (а.с.7). Після розірвання шлюбу неповнолітній [PERSON], [INFO] залишився проживати з матір'ю. 30.08.2008 року позивач уклала шлюб з [PERSON] та взяла його прізвище (а.с.8). З 2004 року відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків: не цікавиться станом здоров'я дитини, не бере участь у вихованні та матеріальному утриманні, не відвідує сина. Неповнолітній [PERSON] проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні та вихованні (а.с.9). Висновком Органу опіки і піклування виконавчого комітету Сквирської міської ради Київської області від 31.05.2016 року визнано доцільним позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої дитини (а.с. 15). Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За змістом статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. На підставі ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки відповідач не виявляє щодо дитини батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню неповнолітньої дитини, суд вважає позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд, враховуючи стан здоров'я та матеріальний стан дитини, платника аліментів, вважає визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved