Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

У липні 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Київенерго», про захист прав споживачів житлово-комунальних послуг та про зобов'язання вчинити перерахування за неналежне надання послуг, а саме опалення квартири та моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач відповідно до договору купівлі-продажу проживає за адресою: [ADDRESS]. З початку опалювального періоду 2016 року, комунальні послуги, зокрема послуги з централізованого опалення, систематично надаються неякісно, тобто з порушенням показників надання послуг, які передбачені «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №630. В зв'язку з чим, позивач (представники будинкового комітету, інші мешканці будинку) неодноразово зверталася до Відповідача з вимогою про забезпечення належного надання послуг з централізованого опалення. Однак такі заяви не давали позитивного результату, тому позивач була змушена неодноразово звертатись до органів державної влади та місцевого самоврядування, але не зважаючи на це, послуги з централізованого опалення надаються Відповідачем не належної якості. З аналогічними скаргами зверталися до ЖЕД №906 та Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва. 02.02.2017 року представниками житлово-експлуатаційної дільниці № 906 в кількості 3 осіб, був складений акт щодо стану опалення в заміщенні. В ході перевірки встановлено невідповідність температурного режиму нормативам для житлових приміщень відповідно до ГОСТу, температура в приміщенні становила 16 С, при температурі повітря на дворі -10 С. та при тому, що стіни квартири утеплені, вікна пластикові, балкон засклений. Допустима температура для житлових приміщень відповідно до ТОСТ 30494-96 винна становити 18-24 С. В квартирі за даною адресою проживає малолітня дитина, яка через відсутність комфортної температури в помешканні постійно хворіє, що призводить до вимушеної відсутності заняттях в школі. Задля забезпечення дитині нормального здоров'я доводиться використовувати електричні прилади для підтримання комфортної температури в приміщенні, де вона знаходиться. Через неналежний температурний режим збільшився рівень вологості, що призвело до утворення цвілі на стінах в кімнатах та віконних відкосах. Даний факт зафіксовано актом обстеження комісії від 10.03.2017 року. У зв'язку з викладеними обставинами та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог позивач просила: - зобов'язати ПАТ «Київенерго» надавати послуги з центрального постачання гарячої води та послуг централізованого опалення, відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення»; - зобов'язати ПАТ «Київенерго» провести перерахунок розміру плати за неналежно надані послуги порядку, що передбачений «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №630 за період з 17 жовтня 2016 року по 01 квітня 2017 року; - зобов'язати ПАТ «Київенерго» сплатити неустойку за надання послуг неналежної якості, відповідно до підп. 16, 18, 19 п.32. «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення»; - зобов'язати ПАТ «Київенерго» відшкодувати збитки за вимушене користування електричними приладами відповідно до п.32 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» в розмірі 2696,00 грн.; - зобов'язати ПАТ «Київенерго» відшкодувати збитки щодо ліквідації наслідків грибка (цвілі) на стінах в приміщенні (квартирі); - зобов'язати ПАТ «Київенерго» відшкодувати моральну компенсацію в розмірі 10000,00 грн.; - зобов'язати Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» та Житлово експлуатаційну дільницю №906 забезпечити належний технічний стан та збалансовану роботу внутрішньо інженерних систем теплопостачання будинку, здійснити перевірку роботи системи централізованого опалення будинку та надати звіт проробленої роботи та акт про стан внутрішньо-інженерних систем теплопостачання будинку. Ухвалою суду від 06.11.2017 року, яка занесена до журналу судового засідання в порядку ст.33 ЦПК України, до участі в справі в якості співвідповідачів було залучено Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» та Житлово експлуатаційну дільницю №906. В судовому засіданні 27.02.2018 року представником ПАТ «Київенерго» подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого ПАТ «Київенерго» вважає позов необґрунтованим, безпідставним та таким, що суперечить чинному законодавству, а тому не підлягає задоволенню. Зокрема, у відзиві на позов представник ПАТ «Київенерго» вказує на те, що система централізованого опалення житлового будинку за адресою вул. Академіка Янгеля, 4 обладнана двома засобами обліку теплової енергії, які враховують всі періоди ненадання зазначеної послуги та надання її не в повному обсязі. Пунктом 5 Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2010 року №151, перерахунок за надання послуг з ЦО у разі невідповідності фактичної температури в житлових приміщеннях нормативній, здійснюється за відсутності квартирних та будинкових засобів обліку теплової енергії. У зв'язку з наявністю будинкових засобів обліку теплової енергії підстави для здійснення перерахунку відсутні. 13.03.2018 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, відповідно до якого останній не дивлячись на заперечення відповідача наполягає на позовних вимогах та долучає документи на підтвердження своєї позиції. Також, 15.03.2018 року представником відповідача ПАТ «Київенерго» подано до суду заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого останній вказує на те, що позивачем в ході розгляду справи не надано належних доказів, що підтверджують зв'язок між діями ПАТ «Київенерго» та завданими збитками, у зв'язку з чим у задоволенні позову має бути відмовлено в повному обсязі. Крім того, 16.11.2018 року представником позивача подано до суду додаткові пояснення по справі. 30.11.2018 року у судовому засіданні представник позивача - [PERSON] підтримав обставини, які викладені в позовній заяві, а саме, щодо не належної якості надання послуг ПАТ «Київенерго». Просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник ПАТ «Київенерго» в судове засідання 30.11.2018 року не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Відповідачі: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житловогя №906 своїх представників в судове засідання не направили, про дату, час та місце розгляду справу судом повідомлялись завчасно та належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з такого. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження , які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід позов задовольнити або в позові відмовити, як розподілити між сторонами судові витрати , чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (ст. 264 ЦПК України). Частиною 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Договору №0910001 про співпрацю виконавця послуг централізованого опалення, послуг з централізованого постачання гарячої води з балансоутримувачем під час надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання гарячої води і розмежування відповідальності, який набрав чинності з 01.07.2014 року, ПАТ «Київенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в будинку [ADDRESS], балансоутримувачем якого є Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва». Позивач [PERSON] на підставі договору-купівлі продажу від 22.09.2006 року є власником квартири [ADDRESS] і відповідно отримує послуги енергопостачальника ПАТ «Київенерго». Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюється Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо-та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними. Вказано правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі №6-59цс13. Відносини між Виконавцем послуг з ЦО, яким є ПАТ «Київенерго», та споживачами таких послуг, яким, зокрема, є Позивач, врегульовуються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630. Згідно з п.8 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Порядок перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг визначено в Правилах надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» №630 від 21 липня 2005 року, відповідно до яких у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв'язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в договорі. Пунктами 35, 37, 38, 39 Правил встановлено, що представник виконавця, якому невідомі причини неналежного надання або ненадання послуг, зобов'язаний узгодити з виконавцем точний час та дату встановлення факту ненадання послуг, надання їх не у повному обсязі або перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг. У разі необхідності проведення такої перевірки у приміщенні споживача представник виконавця повинен з'явитися до споживача не пізніше визначеного у договорі строку. За результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг, який підписується споживачем та представником виконавця. Акт-претензія складається у двох примірниках по одному для споживача та виконавця. У разі неприбуття представника виконавця в установлений договором строк для проведення перевірки кількісних та/або якісних показників або необґрунтованої відмови від підписання акта- претензії такий акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія реєструється уповноваженими особами виконавця у журналі реєстрації актів-претензій. Виконавець зобов'язаний розглянути такий акт-претензію і повідомити протягом трьох робочих днів споживача про її задоволення або про відмову у задоволенні з обґрунтуванням причини такої відмови. У разі ненадання протягом установленого строку виконавцем відповіді вважається, що він визнав викладені в акті-претензії факти неналежного надання або ненадання послуг. Таким же чином регулюється дане питання в ст.18 Закону України « Про житлово-комунальні послуги». Як вказувала позивач в позові, ПАТ «Київенерго» послуги з ЦО надаються неякісно, у зв'язку з чим вона неодноразово зверталася до Відповідача з вимогою про забезпечення належного надання послуг з централізованого опалення. Однак такі заяви не давали позитивного результату, тому позивач була змушена неодноразово звертатись до органів державної влади та місцевого самоврядування, але не зважаючи на це, послуги з централізованого опалення надаються Відповідачем не належної якості. З аналогічними скаргами зверталися до ЖЕД №906 та Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва. 02.02.2017 року представниками житлово-експлуатаційної дільниці № 906 в кількості 3 осіб, був складений акт щодо стану опалення в приміщенні. В ході перевірки встановлено невідповідність температурного режиму нормативам для житлових приміщень відповідно до ГОСТу, температура в приміщенні становила 16 С, при температурі повітря на дворі -10 С. та при тому, що стіни квартири утеплені, вікна пластикові, балкон засклений. Допустима температура для житлових приміщень відповідно до ГОСТ 30494-96 повинна становити 18-24 С. Відповідно до акту комісійного обстеження квартири [ADDRESS] від 02.02.2017 року №12/17/5, складеного працівниками житлово-експлуатаційної дільниці № 906 Солом'янського району м. Києва вбачається, що у зазначеному Акті зафіксовано, що температура в кухні складає 18°С, що відповідає нормативній, а у інших чотирьох кімнатах 17°С та 16°С. Крім цього, 10.03.2017 було складено, ще один Акт комісійного обстеження квартири Позивача, у якому зафіксовані температури повітря кухні, що складає 23°С, кімнати складає 22°С та 23°С. Отже, у випадку, якщо мало місце нерівномірне прогрівання радіаторів в кімнатах квартири, то це може свідчити про некоректну роботу внутрішньобудинкової системи ЦО. Відповідно до підпунктів 2.3.7 та 2.8.2. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від У.05.2005 № 76, виконавці послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій здійснюють технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-водопостачання, водовідведення і зливової каналізації. Під час підготовки житлового фонду до експлуатації у зимовий період саме зазначеними виконавцями житлово- комунальних послуг повинно виконуватися усунення несправностей внутрішніх систем тепло-, водо- та електропостачання й установок із газовими нагрівачами. ПАТ «Київенерго» не утримує внутрішньобудинкові мережі житлових будинків. Витрати на обслуговування внутрішньобудинкових мереж входять до складу тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. Відповідно до умов Договору про співпрацю саме Балансоутримувач будинку зобов'язується забезпечити належні умови для передачі транзиту теплової енергії та гарячої води внутрішньобудинковими мережами. Враховуючи викладене вище, ПАТ «Київенерго» не має підстав для проведення перерахунку за надані послуги з ЦО. Пунктом 5 Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2010 року №151, перерахунок за надання послуг з ЦО у разі невідповідності фактичної температури в житлових приміщеннях нормативній, здійснюється за відсутності квартирних та будинкових засобів обліку теплової енергії. Система централізованого опалення житлового будинку за адресою вул. Академіка Янгеля, 4 обладнана двома засобами обліку теплової енергії, які враховують всі періоди ненадання зазначеної послуги та надання її не в повному обсязі. У зв'язку з наявністю будинкових засобів обліку теплової енергії підстави для здійснення перерахунку відсутні. Стосовно позовних вимог про стягнення з ПАТ «Київенерго» неустойки за надання послуг неналежної якості, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Частиною 1 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме та нерухоме майно. Відповідно до ч. 2 тієї ж статті зазначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Враховуючи те, що розмір неустойки не встановлено ні договором про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню, ні п. 32 Правил, підстави для її стягнення у суду відсутні. Частиною 1 статті 614 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або бережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вищенаведені обставини, ПАТ «Київенерго» не вчиняло жодних неправомірних дій по відношенню до Позивача, а тому Товариство не може нести відповідальність. Стосовно заявлених вимог позивача про відшкодування збитків з ліквідації грибка (цвілі) на стінах та надлишково сплачених коштів за електроенергію, то слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Однак, належних та допустимих доказів того, що шкода завдана саме з вини ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» Позивачем до позовної заяви не долучено. Так, вбачається, що 10.03.2017 року представниками ЖЕД № 906 було складено Акт обстеження квартири у якому зазначено, що при візуальному обстеженні виявлено плями на стелі невідомого походження темно-сірого кольору. При цьому документи, що підтверджують наявність у них відповідної кваліфікації та спеціальних знань для фіксації дефектів та встановлення причин їх виникнення, відсутні. В той же час в Акті зафіксовані дефекти, що могли виникнути внаслідок недотримання Позивачем санітарних норм і правил, фізичного зносу будівлі тощо. Крім того, варто зауважити, що Позивач, звинувачуючи у спричиненні пошкоджень Відповідача, для фіксації запрошував представників Балансоутримувача, а не ПАТ «Київенерго». Позивач просить стягнути з ПАТ «Київенерго» надлишково сплачені кошти за електроенергію, однак підтвердження того, що саме через надання слуги з ЦО неналежної якості збільшилося споживання електроенергії Позивачем не наведено. Слід відмітити, що причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками потягає, передусім, у прямому (безпосередньому) зв'язку між протиправною поведінкою настанням шкідливого результату. Вказані обставини підлягають доведенню Позивачем належними та допустимими у, справі доказами, однак Позивачем не надано належних доказів, що підтверджують зв'язок між діями Відповідача та завданими збитками. Стосовно відшкодування відповідачем ПАТ «Київенерго» Позивачу моральної шкоди, необхідно зазначити наступне. Загальні принципи відшкодування моральної шкоди встановлені статтею 23 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка вдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надані наступні роз'яснення з даного питання. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Отже, суд повинен визначити чи мав місце сам факт заподіяння шкоди, за яких обставин це відбулось та винність особи в її заподіянні. Позивачем у свою чергу в обґрунтування вказаних вимог до позовної заяви не додано доказів, якими підтверджується, що саме діями ПАТ «Київенергно» їй було завдано моральну шкоду, а також не долучено розрахунок суми даної шкоди. Що стосується позовних вимог до відповідачів Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» та Житлово експлуатаційної дільниці №906 щодо забезпечення належного технічного стану та збалансованої роботу внутрішньо інженерних систем теплопостачання будинку, здійснення перевірки роботи системи централізованого опалення будинку та надання звіту проробленої роботи та акт про стан внутрішньо-інженерних систем теплопостачання будинку, то суд дійшов висновку, що в діях Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» та Житлово експлуатаційної дільниці №906 відсутній юридичний склад правопорушення, наявність якого може свідчити про порушення особистих прав позивача та завдання їй шкоди, а тому вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають. Згідно ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона обов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки позивачем не доведено позовні вимоги, то суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. З урахуванням наведеного та відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed