Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] селищної ради Решетилівського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку, житловий будинок та господарсько-побутові споруди, посилаючись на наступне. 07 червня 2001 року між ним та [PERSON] було укладено договори купівлі-продажу, відповідно до яких він отримав у власність нерухоме майно: обєкт незавершеного будівництва житловий будинок 90% виконаних робіт, що розташований за адресою: вул. 8 Березня, 9, с-ще Решетилівка, Полтавська область, та земельну ділянку площею 0,1504 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Купівля-продаж проводилась через Українську Універсальну біржу, тому договори купівлі-продажу, на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року на той час не підлягали нотаріальному посвідченню. У звязку з тим, що договори купівлі-продажу нотаріально не посвідчені позивач не може підтвердити право власності на вищевказане нерухоме майно. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги\~ підтримує і прохає задовольнити /а.с. 28/. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Решетилівського району Полтавської області надав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує, справу просить розглядати без його участі /а.с.27/. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Акту виносу в натуру меж земельної ділянки і розбивки будівель від 24 червня 1993 року на основі рішення виконкому [PERSON] селищної Ради народних депутатів від 17 червня 1993 року гр. [PERSON] виділено земельну ділянку площею 1524 кв.м. для будівництва індивідуального житлового будинку і господарських споруд , яка знаходиться за адресою: вул. 8 Березня, буд. 9, смт. Решетилівка та відповідно до Проекту забудови земельної ділянки індивідуального забудовника забудова земельної ділянки, яка знаходиться по вул. 8 Березня, буд. 9, смт. Решетилівка, і будівництво індивідуального будинку дозволені на основі рішення [PERSON] селищної Ради народних депутатів від 17 червня 1993 року, що також підтверджується Актом відводу земельної ділянки в натурі від 24 червня 1993 року та Пояснюючою запискою до проекту забудови ділянки. /а.с. а.с. 10-13/ Рішенням [PERSON] селищної ради № 81 від 29 травня 2001 року гр. [PERSON] дозволено продаж незакінченого будівництва жилого будинку по вул. 8 Березня, 9 в с-щі Решетилівка Полтавської області. /а.с. 7/ 07 червня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] через Українську Універсальну біржу укладено договори купівлі-продажу за № Н-120 та № Н-121 /а.с. а.с. 5,6/. Так, за договором купівлі-продажу, зареєстрованим за № Н-120 від 07 червня 2001 року, [PERSON] придбав у [PERSON] нерухоме майно, а саме: обєкт незавершеного будівництва (житловий будинок) процент виконаних робіт складає 90%, що знаходиться за адресою вул. 8 Березня, буд. 9, селище Решетилівка Полтавської області, за 15000,00 грн. За договором купівлі-продажу, зареєстрованим за № Н-121 від 07 червня 2001 року, [PERSON] придбав у [PERSON] нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,1504 га, що розташована на території селища Решетилівка [PERSON] селищної ради, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку і господарських споруд за 1000,00 грн. Відповідно до п. 6.4 Договору № Н-120 від 07 червня 2001 року та п. 6.3 Договору №\~Н\~-\~121 від 07 червня 2001 року договори зареєстровані на Українській Універсальній Біржі та нотаріально не посвідчені. Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 9, вул. 8 Березня, селище Решетилівка Решетилівського району Полтавської області, виготовленого станом на 15 серпня 2016 року на імя [PERSON] вбачається, що вказане домогосподарство складається з житлового будинку (літ. «А-2»), гаража (літ. «Б»), літньої кухні (літ. «В»), сараю (літ. «в»), погребу вхідного (літ. «в1»), навісу (літ. «в2»), вбиральні (літ. «Г»), літнього душу (літ. «Д»), огорожі (літ. «№1»), вигрібної ями (літ. «№2»), колодязю (літ. «№3») /а.с. а.с. 14-19/ Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може заявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності Згідно ст.ст. 11, 328 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати, а право власності - набуватися з договорів та інших правочинів. Право власності набувається на підставах, що не забороняються законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплати за нього певну грошову суму. З положень ст.ст. 638-640, 655 ЦК України вбачається те, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов.\~\~\~\~\~\~ Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Аналіз діючого на час укладення договору купівлі-продажу законодавства свідчить про те, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Оскільки є об'єктивні докази, що [PERSON] за договорами купівлі-продажу від 07 червня 2001 року дійсно набув права власності на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та доведеними, а отже такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та згідно ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст. 11, 321, 328, 626, 638-640, 655 ЦК України, ст.ст.10, 11, 74, 174, 209, 213-215, ЦПК України

Outcome: approved