overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачем у 1990 році. Позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя не склалося, почуття любові та взаємної поваги втрачені, подальше спільне життя та відновлення сім'ї неможливо, однією родиною не проживають з 2005 року, спільних неповнолітніх дітей не мають. На зазначених підставах просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, але з'явився її представник [PERSON], діюча на підставі належним чином оформленій довіреності В судому засіданні представник позивача підтримала позов свого довірителя у повному обсязі, просила суд його задовольнити. Додатково пояснив суду, що її довіритель проживає у іншій державі, сторони не спілкуються тривалий час, після розірвання шлюбу просила залишити її довірителю шлюбне прізвище. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду телефонограму у якій позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача засновані на законі та повинні бути задоволені за наступних підстав: Згідно зі ст.112 СК України, - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що згідно свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER], сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.12.1990 року, однак з 2005 року однією сім'єю не проживають.(а.с.5) Від шлюб мають повнолітнього сина [PERSON] [INFO].|робить,виявля Враховуючи фактичні взаємини сторін, приймаючи до уваги те, що шлюб має формальний характер, суд вважає, що подальше їх спільне життя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Відповідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно наданого суду позивачем свідоцтва про реєстрацію шлюбу, позивач [PERSON] при реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] з [PERSON], позивач висловила бажання після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище - [PERSON]. Таким чином, очевидні правові підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі Відповідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені витрати. Позивачем сплачені витрати у вигляді судового збору в сумі 229,40 грн., що підтверджується квитанцією. Отже, ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 700 грн. щомісячно, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] є батьком її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], допомогу на утримання якого не надає, участі у його вихованні не приймає. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 15 квітня 2013 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 25 листопада 2010 року в відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №568, розірвано. Свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], стверджується, що батьками останнього є сторони по справі. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ст. 182 цього Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину відповідно до ст. 191 СК України присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. стр. 2 із 2 Статтею 7 ЗУ Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» у 2014 році установлено, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня становить 1 032 грн. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], є підставними і такими, що підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 04 травня 1991 року вона і відповідач [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Семиполківською сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 09. Від шлюбу мають двох дітей: повнолітню дочку [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем виявився невдалим. Через постійні непорозуміння та суперечки подальше спільне проживання із [PERSON] стало неможливим. Останній не працює, матеріально сім'ю не забезпечує. Систематично вживає спиртні напої, погрожує їй фізичною розправою. Подружніх відносин вони не підтримують. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 04 травня 1991 року. Позивач [PERSON] у суді позов підтримала та пояснила, що з вересня 2013 року вона і відповідач [PERSON] проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Просила суд задовольнити позов. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 04 травня 1991 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Семиполківською сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 09. Від шлюбу вони мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що з вересня 2013 року сторони подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 20 червня 2006 року вона та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 297. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Після народження сина відносини між ними погіршилися. За час перебування у шлюбі між нею і [PERSON] часто виникали непорозуміння та сварки через вживання останнім спиртних напоїв. Вона неодноразово просила відповідача змінити своє ставлення до сім'ї, проте це позитивних результатів не дало. З жовтня 2013 року вони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що за таких обставин їхня сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам. Спір про поділ майна, що є їхньою спільною сумісною власністю, на даний час відсутній. Примирення між ними неможливе. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], укладений 20 червня 2006 року. Позивач [PERSON] у суді позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Роз'яснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 20 червня 2006 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 297. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO]. Із жовтня 2013 року сторони подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 06.07.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис №687) між нею та [PERSON] посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через постійні непорозуміння та сварки, що виникали в зв'язку з постійною відсутністю останнього вдома. Сторони на час звернення до суду разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спору щодо майна та утримання дітей позивач не має. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Пояснила, що із [PERSON] разом не проживають близько року. [PERSON] позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.07.2002 року, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис №687 та видано відповідне свідоцтво (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 2477 та видане відповідне свідоцтво (а.с.4) та [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва зроблено актовий запис № 603 та видане відповідне свідоцтво (а.с.5). Із пояснень сторін вбачається, що понад рік вони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає залишити прізвище набуте в шлюбі - «[PERSON]». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 18.05.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис №536) між нею та [PERSON] посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через його неналежну увагу до сім'ї та відсутність спільних інтересів. Сторони на час звернення до суду разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Судові витрати витрати позивач просить покласти на відповідача. У судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. [PERSON] позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.05.2002 року, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис №536 та видано відповідне свідоцтво (а.с.7). Із пояснень сторін вбачається, що вони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29 жовтня 2004 року у виконавчому комітеті Яланецької сільської ради Томашпільського району зареєстрували шлюб. Від спільного проживання в сторін народилися дочка [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя, подружніх стосунків сторони не підтримують, сім'я фактично розпалася. Зокрема позивачка зазначає, що відповідач зловживає спиртними напоями, застосовує фізичну силу. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак направила на адресу суду заяву, згідно якої свої справу просить розглянути в її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився , однак направив на адресу суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сім'я сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить суд визнати недієздатною [PERSON] [INFO], яка є матір'ю заявниці, призначити її та [PERSON], який є сином заявниці, опікунами [PERSON] Обґрунтовуючи подану заяву заявниця зазначила, що [PERSON] страждає на психічне захворювання. Посилаючись на те, що внаслідок хвороби [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, просила суд задовольнити заяву. До початку розгляду справи про суті у якості заінтересованої особи до участі у справі залучено [PERSON], який є сином заявниці. У судове засідання заявниця, заінтересована особа - [PERSON] та представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Печерської районної в м. Києві державної адміністрації не з`явилися. Заявниця та заінтересована особа - [PERSON] направили суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] є матір'ю заявниці, син заявниці [PERSON] є внуком. Згідно зі ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 107 від 10 лютого 2014 року [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді Судинного слабоумства з параноїчними включеннями (F01:8), за своїм психічним станом у даний час не здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними. Враховуючи викладене, суд вважає, що існують законні підстави для визнання [PERSON] недієздатною. Згідно ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до подання Печерської районної в м. Києві державної адміністрації № 105/01-59/В-06 від 14.01.2014 року, як органу опіки та піклування, Печерська РДА в м. Києві просить суд призначити [PERSON] опікуном своєї матері [PERSON] Крім того, відповідно до подання Печерської районної в м. Києві державної адміністрації № 105/01-58/В-06 від 14.01.2014 року, як органу опіки та піклування, Печерська РДА в м. Києві просить суд призначити [PERSON] другим опікуном своєї бабусі [PERSON] З наданих суду документів вбачається, що як [PERSON] так і [PERSON], за станом здоров`я може бути опікуном, за місцем роботи характеризуються позитивно, тому суд вважає можливим задовольнити подання про призначення їх опікунами недієздатної [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], стверджуючи, що їхня сім'я розпалася через різні погляди на сімейне життя, просила суд розірвати шлюб. В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, однак в судове засідання не з'явився, заяви про відкладення розгляду справи не надав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення у справі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 214 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.11). Сім'я розпалася і її збереження неможливо. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на сімейне життя, шлюб і подружні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах суд доходить висновку, що причини, що спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved