Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Оріхівської міської ради про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. В обґрунтування позову зазначено, що 12.10.2020 року позивач був звільнений з роботи з посади лікаря загальної практики - сімейного лікаря Новоандріївської АЗПСМ. В день звільнення відповідач не провів виплату усіх належних позивачу сум, а саме нарахованої заробітної плати за жовтень 2020 року. Остаточний розрахунок був проведений 26.10.2020 року, тобто із затримкою на 14 днів. Враховуючи зазначене, позивач просив стягнути із відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 6048,42 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. Ухвалою суду від 11.05.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 24.05.2021 року від представника відповідача надійшла заява, в якій вказано про визнання позовних вимог. 02.06.2021 року судове засідання було відкладене за клопотанням позивача про надання часу для уточнення позовних вимог. 03.06.2021 року від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій він просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 8199,10 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. та витрати на судовий збір в розмірі 908,00 грн. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив. Про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки 03.06.2021 року. Згідно до вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки представник відповідача не повідомив про причини своєї неявки, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, у суду наявні відомості про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце цього засідання, то причини для відкладення розгляду справи, які зазначені в ч.2 ст.223 ЦПК України, відсутні. Тому суд вважає, що справу можливо розглянути в даному судовому засіданні. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 04.08.2015 року [PERSON] прийнято на роботу до КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Оріхівської районної ради. Остання посада в Комунальному некомерційному підприємстві «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Оріхівської міської ради - лікар загальної практики - сімейний лікар Новоандріївської АЗПСМ. 12.10.2020 року [PERSON] звільнений за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України. У день звільнення позивач не отримав розрахунок при звільненні. Заробітна плата за жовтень 2020 року була виплачена позивачу 26.10.2020 року, про що свідчить довідка про середню заробітну плату від 14.04.2021 року. Таким чином, затримка розрахунку із позивачем склала 14 днів. Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. За змістом статті 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно до довідки про середню заробітну плату від 29.10.2020 року, позивачу була нарахована заробітна плата за останні два місяці перед місяцем, в якому відбулося звільнення позивача, в розмірі 26354,16 грн. (серпень-вересень 2020 року). В цей період позивачем було відпрацьовано 45 днів, що підтверджується табелями обліку робочого часу за серпень та вересень 2020 року. Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача за останні два місяці роботи складала 585,65 грн. (26354,16 / 45 днів=585,65) Період затримки розрахунку при звільненні складає 14 днів, тому середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку складає 8199,10 грн. (14 днів* 585,65 грн.=8199,10), який підлягає стягненню з відповідача. У зв`язку із зазначеним позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно до вимог ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, із матеріалів справи вбачається, що позивач заявив до стягнення з відповідача 2000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат позивачем було надано договір про надання правової допомоги від 22.04.2021 року із адвокатом Коцило Ю.М., додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 22.04.2021 року, в якій узгоджено вартість підготовки позовної заяви в розмірі 2000,00 грн., акт прийняття-передачі наданих послуг від 26.04.2021 року, в якому зазначено про сплату 2000,00 грн. за надані послуги з підготовки позовної заяви. Заявлені витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. на думку суду становлять співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу, а тому саме таку суму суд вважає за необхідне покласти на відповідача. Крім цього, враховуючи те, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, то судовий збір в розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved