Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] (далі - [PERSON].) звернулася до суду із вищенаведеним позовом до [PERSON] (далі - [PERSON].). В поданому позові [PERSON] просить стягнути із відповідача на її корить аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 2017 року до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування доводів позову позивач посилається на те, що 12 грудня 2015 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Вони проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на її утримання, а також утримання дитини, не надає, в зв'язку з чим позивач вимушена звернутися до суду. Представник позивача надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення суду за правилами ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи відбувався за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 12 грудня 2015 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Згідно із ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Частиною 2 ст. 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, яка виховує малолітню дитину, суд вважає, що відповідач у змозі сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частини розміру заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з 19 липня 2017 року і до досягнення [PERSON] трьох років. Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Ураховуючи вимоги ст. 79 СК України суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача з 19 липня 2017 року. Пунктом 7 ч. 1 ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Обговорюючи питання розподілу судових витрат,

Outcome: approved