Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

У листопаді 2014 р. директор філії концерну «Міські теплові мережі» [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] У позові зазначив, що 11.07.2014 р. Жовтневим райсудом м. Запоріжжя було винесено судовий наказ про стягнення з відповідачів на користь концерну заборгованості у розмірі 5 391,32 грн. 06.08.2014 р. Ухвалою Жовтневого райсуду м. Запоріжжя наказ було скасовано. У період з листопада 2011 року по травень 2014 рік позивач надав відповідачам послуги з централізованого опалення у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 5 391,32 грн. Відповідачі послугу не оплатили і станом на 01.06.2014 р. мають заборгованість у сумі 5 391,32 грн. 19.02.2015 р. представник концерну «МТМ» уточнила позовні вимоги, зазначивши, що сума 5 391,32 грн. стягується тільки за послуги з централізованого опалення. 02.03.2015 р. на адресу суду надійшла уточнена позовна заява, в якій уточнені сторони по справі, так як у первісному позові позивача було зазначено як «Заявник». Уточнено назву позову, як позов про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення. В уточненому позові також зазначено, про те, що рішенням Жовтневого райсуду м. Запоріжжя від 12.03.2009 р. і Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22.10.2009 р. по справі про стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь концерну «МТМ» заборгованості за теплову енергію було встановлено, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS]. Позивач просить суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку на свою користь суму боргу за послуги з централізованого опалення у сумі 5 391.32 грн. та судовий збір 243 грн. 60 коп. [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з зустрічним позовом, в якому зазначають, що за вказаною у позові адресою не проживають, послугами концерну «МТМ» не користуються, боргу за послуги, якими не користуються, не мають, договір на надання послуг з концерном «МТМ» не укладали. Вважають, що директор філії концерну «МТМ» [PERSON] не мав права звертатися за позовом до суду і просять суд визнати незаконними дії концерну «МТМ» в особі директора філії концерну «МТМ» Жовтневого району [PERSON] щодо подання ним позову до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 5 391,32 грн. за житлово-комунальні послуги по квартирі [ADDRESS], якої в природі не існує, та відмовити йому у задоволенні його позовних вимог. У судовому засіданні представник концерну «МТМ» первісний позов підтримала на підставах, зазначених у позові, проти зустрічного - заперечує. [PERSON], [PERSON] і їх представник зустрічний позов підтримали, на підставах, зазначених у зустрічному позові, проти первісного позову заперечують. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає обидва позови такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що у листопаді 2014 р. директор філії концерну «Міські теплові мережі» [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідачів на користь концерну «МТМ» заборгованість 5 391,32 грн. за надані у листопаді 2011 р.- травні 2014 р. послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у помешкання, де проживають позивачі: [ADDRESS]. У позові зазначено наступне: Заявник: Концерн «Міські теплові мережі» в особі директора філії концерну «МТМ» Жовтневого району [PERSON], що діє на підставі довіреності № 5997/27 від 22.10.2014 р. До позову додано ксерокопію довіреності без печатки. Згідно ст..246 ЦК України, довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, та скріплюється печаткою цієї юридичної особи. 02.03.2015 р. до суду надходить уточнена позовна заява від [PERSON], в якій зазначено, що діє він на підставі довіреності № 5/20-19 від 05.01.2015 р. Але, зазначена довіреність відсутня. Тобто, з вищевикладеного вбачається, що директором філії концерну «МТМ» [PERSON] нічим не підтверджено його повноваження на подачу позову до суду, [PERSON] не є належним позивачем по справі. Нормами ЦПК України не передбачено заміну неналежного позивача належним, тому подача позову неналежним позивачем є підставою для відмови у позові. Суд відмовляє у задоволенні і зустрічного позову. Згідно ст..16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов»язку в натурі; зміна правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Директор філії концерну МТМ [PERSON] не є посадовою особою органу державної влади чи місцевого самоврядування. З вищезазначеного вбачається, що позивачами по зустрічному позову не правильно обрано захист порушених прав. Такий захист не передбачений ст..16 ЦК України, що є підставою для відмови у задоволенні зустрічного позову.

Outcome: dismissed