Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником 15/50 частин будинку [ADDRESS], який належить позивачці на підставі договору купівлі-продажу частини будинку від 16.08.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Мошенко О.В. за реєстраційним №1485. Вказане домоволодіння є самостійним та відокремленим, загальною площею 33,8 кв.м, житловою 18,6 кв.м. На земельній ділянці за вказаною адресою раніш розташовувались ще два домоволодіння, проте на теперішній час, в результаті пожежі та тривалого не проживання господарів, є повністю зруйнованими. Відповідно до інформаційної довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг відповідачка [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] яка з 2014 року в ньому не проживає, комунальних послуг не сплачує та не приймає участі в його утриманні. Просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Ухвалою суду від 03.12.2018 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, двічі не з'являлася до судового засідання, про причини неявки суд не повідомляла, відзив не подада, позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу частини будинку від 16.08.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Мошенко О.В. за реєстраційним №1485, [PERSON] володіє 15/50 частинами будинку [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності, що також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №31003843 від 17.08.2011 року та витягом з Державного реєстру правочинів №10266501 від 16.08.2011 року. Як вбачається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 01.06.2010 року, належні [PERSON] 15/50 частин домоволодіння [ADDRESS] є самостійною та відокремленою побудовою, загальною площею 33,8 кв.м, житловою 18,6 кв.м. Згідно домової книги та інформаційної довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради №11-126-0670 від 07.06.2018 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Відповідач [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] але з 2014 року у будинку фактично не проживає, належна їй частина будинку зруйнована, до домоволодіння належного [PERSON] відношення не має, що підтверджується актом №24 від 14.06.2018 року, складеним комісією Комітету самоорганізації населення «Садки-ІІ», довідкою №142 від 14.06.2018 року, виданою головою КСН «Садки-ІІ», а також фото. За відомостями Маріупольського бюро технічної інвентаризації від 21.09.2018 року, щодо домоволодіння [ADDRESS] зазначено, що: - частина жилого будинку літ.А-1, а саме: житлові кімнати 1-2,1-3, сіні літ.а5-1, тамбур літ.а6-1, літня кухня літ.Б-1, сараї літ.Е-1, З-1,б-1, вбиральня літ.У-1, гараж літ.Л-1, що складає 15/50 частин домоволодіння, зареєстрована за [PERSON] підставі договору купівлі-продажу №1485 від 16.08.2011 року; - частина жилого будинку літ.А-1, а саме: житлова кімната 3-3, сіні літ.а2-1, площадка літ.а4, літня кухня літ.В-1, погреб літ.В/п, вбиральня літ.М-1, замощення І, 1/3 частина огорожі, що складає 17/50 частин домоволодіння зареєстровано за [PERSON] підставі договору купівлі-продажу №422 від 11.02.2010 року; - частина жилого будинку літ.А-1, а саме: житлова кімната 2-3, сіні літ.а', літ.а3, літня кухня літ.Д-1, сарай літ.К-1, вбиральня Ж-1, 1/3 частина огорожі, що складає 18/50 частин домоволодіння зареєстровано за [PERSON] підставі договору купівлі-продажу №803 від 13.02.1984 року. Свідки [PERSON] та [PERSON] в письмових поясненнях вказали, що є, відповідно, родичем та знайомою позивачки, у якої часто бувають у гостях, відповідачки по справі [PERSON] ніколи не бачили та підтвердили, що вона з часу придбання позивачкою будинку, ніколи не мешкала у будинку [ADDRESS], її особисті речі у будинку відсутні. Згідно наданих суду квитанцій про сплату комунальних послуг, особисті рахунки на ім'я [PERSON] відкриті за адресою домоволодіння [ADDRESS], що свідчить про ймовірний розподіл декількох домоволодінь за зазначеною адресою. Відповідно до ст.319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою (будинком) на власний розсуд і має право за ст.391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже відповідачка не є членом родини позивачки, ніколи в належних їй частинах будинку не проживала, її особисті речі в будинку відсутні, внаслідок чого суд вважає, що [PERSON] підлягає визнанню такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] в межах, належних [PERSON] 15/50 частин вказаного домоволодіння. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial