Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] через свого представника звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача - Бердичівської міської ради Житомирської області, в якому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок (домоволодіння) в порядку спадкування за законом, а саме житловий будинок загальною площею 213,8 м2, розташований за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Комсомольська, 105, після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 05 липня 2009 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05 липня 2009 року помер чоловік позивача [PERSON], про що в республіці Сінгапур було видано сертифікат реєстрації смерті. За померлим [PERSON], рахується житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в місті Бердичеві Житомирської області по вулиці Комсомольська, 105. Право власності на вказаний будинок померлий зареєструвати померлий не встиг. Вищезазначений будинок був побудований та зданий в експлуатацію, загальною площею 213,8 м.кв. (72,6 м.кв.-житлова). Згідно матеріалів інвентаризаційної справи №9953 КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» станом на 31.12.2012 року право власності на вказаний будинок не зареєстровано. Відповідно до довідки МК ВЖРЕП №7 від 22.10.2015 року №74 [PERSON] проживав з 31.01.1995 року по день смерті 05.07.2008 року в будинку №105 по вулиці Комсомольська в м. Бердичеві Житомирської області. 01 жовтня 2015 року державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори [PERSON] було складено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2459/02-31. Відповідно до вищезазначеної постанови спадкоємцем за законом після померлого 05.07.2009 року [PERSON] є його дружина [PERSON] Для оформлення спадщини, а саме будинку за №105 розташованого в м. Бердичеві по вулиці Комсомольська Житомирові області необхідно надати правовстановлюючий документ на будинок у зв'язку з відсутністю у позивача правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок. У звязку з цим виникла ситуація при якій, через бездіяльність спадкодавця щодо реєстрації нерухомого майна та у звязку з відсутністю обовязку щодо його реєстрації на час володіння цим майном, позивач як спадкоємець не може набути право власності на вказане майно в порядку спадкування. У судове засідання представник позивач зявився, позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити з наведених в позові підстав. Представник відповідача у судове засідання зявився, проти задоволення судом позову заперечив, просив суд відмовити в задоволені позову. Суд, перевіривши матеріали цивільної справи та дослідивши їх в сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимого і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Дані правовідносини регулюються статтями 1218, 1258, 1261, 1268, 1296 ЦК України. Відповідно до роз'яснень Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) підлягає вирішенню у судовому порядку. Згідно із інструкцією «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», яка затверджена 31.01.1966р. Міністерством комунального господарства УРСР, до 19.01.1996р. не передбачалась обовязковість реєстрації будинків і домоволодінь. Обовязок власників забезпечити державну реєстрацію права власності на всі без винятку обєкти нерухомості введено лише з 29.06.1998р. Оскільки на нерухоме майно, не було оформлено право власності, тому згідно листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку. Згідно ст.316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.ч.1,2 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема і правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Виходячи зі змісту частини першої статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Щодо частини першої статті 1218 ЦК України, то до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Інші спадкоємці, які б мали право на вказане нерухоме майно, відсутні. А отже, суд приходить до висновку, що визнання права власності в порядку спадкування за законом за позивачем на житловий будинок в порядку спадкування за законом, не порушить прав інших осіб і не заборонено законом, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved