Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

У квітні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» про видачу розрахункової книжки та повний розрахунок. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Медведському М.Д. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.04.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи призначено в за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, до суду направив заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день час та місце слухання справи повідомлений належним чином. До суду направив відзив на позову заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову, з підстав, зазначених у відзиві. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що відносини, пов`язані з розподілом, купівлею-продажем та постачанням електричної енергії споживачам регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 р. №2019-VIII. Закон також визначає організаційні засади функціонування ринку електричної енергії в Україні. Згідно ст. 1 Закону: адміністратор комерційного обліку електричної енергії - юридична особа, яка забезпечує організацію та адміністрування комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії, а також виконує функції центральної агрегації даних комерційного обліку; електропостачальник - суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу; оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обгрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності; постачальник послуг комерційного обліку - суб`єкт господарювання, який надає послуги комерційного обліку на ринку електричної енергії відповідно до вимог цього Закону; постачальник універсальної послуги - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який виконує зобов`язання щодо надання універсальної послуги. ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА Енергопостачальна Компанія» являється електропостачальником та в силу п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону виконує функції постачальника універсальної послуги. ПрАТ «Київобленерго» (ідентифікаційний код юридичної особи 23243188) являється оператором системи розподілу та в силу п. 11 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 р. №312 виконує функції адміністратора комерційного обліку електричної енергії. Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 р. №312. Пунктом 8 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 р. №312 встановлено, що Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. З огляду на п. 8 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 р. №312, враховуючи факт споживання електричної енергії за адресою [ADDRESS] , між [PERSON] та ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №400569695 від 01.01.2019 року. Цей Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до цього Договору. Умови цього Договору є однаковими для всіх споживачів. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги розміщено на офіційному веб-сайті ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» за посиланням: http://koec.com.ua/page?root= 1.8&id= 19. Відповідно до п. 2.1. Договору №000400569695 Постачальник (Відповідач) продає електричну енергію Споживачу (Позивачу) для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Згідно п. 2.3. Договору №000400569695, обсяг проданої споживачу електроенергії визначається Оператором системи розподілу (ПрАТ «Київобленерго). Статтею 46 Закону встановлено, що Оператор системи розподілу (ПрАТ «Київобленерго»), зокрема, забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормат,ивно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії. Пунктом 2.3.11. ПРРЕЕ встановлено, що комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Кодексу комерційного обліку та цих Правил. Постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку (п. 2.3.14. ПРРЕЕ). Принципи організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії України, права та обов`язки сторін стосовно організації комерційного обліку електричної енергії та отримання точних і достовірних даних комерційного обліку для здійснення комерційних розрахунків визначаються Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженим Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №311 (далі - ККОЕЕ). Відповідно до пп. 6.1. п. 6. Розділу XIII «Перехідні положення» ККОЕЕ обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить один місяць. Зчитування показів лічильника провадиться постачальником послуг комерційного обліку та/або оператором мережі, та/або споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Згідно пп. 7.1. п 7. Розділу XIII «Перехідні положення» ККОЕЕ до моменту запуску інформаційного обміну між учасниками ринку через центральну інформаційно - комунікаційну платформу визначення обсягів електричної енергії для поточних розрахунків на ринку виконують оператори електричної мережі. Пунктом 4.3. ПРРЕЕ встановлено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. Відповідачем на адресу Позивача було надіслано Рахунки за спожиту електроенергію за січень, лютий та березень місяці 2019 року, що в свою чергу дає можливість Позивачу здійснити повний розрахунок за спожиту електроенергію за згадані місяці. Позивач не надає доказів інших показників лічильника, крім виставлених рахунків Відповідачем, не наводить норми права, які були порушенні останнім під час формування рахунків та не надає жодних інших підтверджуючих документів які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 ЦПК України - Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України - Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач у своїй позовній заяві заявляє вимогу про зобов`язання Відповідача видати йому розрахункову книжку. Однак, виходячи з даної позовної заяви, публічного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та з положень чинного Законодавства України не вбачається правових підстав та обов`язку Відповідача надати розрахункову книжку. Правила роздрібного ринку електричної енергії не передбачають обов`язок Постачальника видавати розрахункові книжки Споживачам та взагалі не містять такого поняття як «розрахункова книжка»; не передбачають процедури розрахунку за спожиту електричну енергію на підставі розрахункових книг. Згідно п. 1.1.1 ПРРЕЕ, - Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Так, відповідно до п. 4.13. ПРРЕЕ, - для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку. Відповідно до п.п. 4.5. ПРРЕЕ, - Споживач, який купує електричну енергію відповідно до умов договору в електропостачальника, здійснює оплату за виставленим електропостачальником рахунком виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання цього електропостачальника в одному з уповноважених банків (зазначене корепондується і п.п. 5.9. - 5.11. Договору та положеннями комерційної пропозиції «Побут»), Отже, ПРРЕЕ та Договором зобов`язано Постачальника виставляти Споживачу лише рахунок за електричну енергію в паперовій або електронній формі, а обов`язок видання будь-яких інших документів не покладено. Право особи на відшкодування моральної шкоди, перш за все, гарантується Конституцією України (ст. 32, 56, 62). Відповідно до частини першої ст. 1167 Цивільного кодексу моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 1167 Цивільного кодексу. Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода, яка відшкодовується винною особою, може полягати: -у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; -у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; -у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; -у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Також визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від: 1)характеру правопорушення; 1)глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації; 2)ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування; 3)інших обставин, які мають істотне значення. Під час визначення розміру відшкодування також слід обов`язково дотримуватися принципів розумності і справедливості. Отже, саме суд під час розгляду справи визначає, яка саме моральна шкода була завдана особі, якого розміру відшкодування доцільно визнати необхідним для неї та чи взагалі можна обставини, на які посилається потерпілий, вважати моральною шкодою. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV V. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007року). ВСУ у справі № 6-1575цс16 висловив наступну позицію, - Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Покладаючи на відповідача обов`язок відшкодувати моральну шкоду, суд безпідставно застосував правила статті 1167 ЦК України, яка на спірні відносини не поширюється, оскільки регулює позадоговірні (деліктні) відносини. Правовідносини сторін випливають з договірних відносин щодо постачання відповідачем електричної енергії до будинку позивача - споживача цієї енергії. Енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством. У разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника він несе відповідальність згідно з умовами договору в розмірі двократної вартості недовідпущеної споживачу електричної енергії. У разі порушення прав споживачів енергопостачальник несе відповідальність згідно із законодавством та договором. Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом. Виходячи з того, що Відповідач при продажі електричної енергії сумлінно дотримується вимог чинного Законодавства України та умов публічного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №000400569695 від 01.01.2019 року, - відсутні підстави для стягнення моральної шкоди. Позивачем не доведено, які саме норми Законодавства чи положення публічного Договору було порушено Відповідачем та не надано на підтвердження жодних належних та допустимих доказів. Позивачем не доведено обставини, на які він посилається та які мають істотне значення для вирішення справи та стягнення моральної шкоди, а саме: характер правопорушення, вину Відповідача, тривалість та глибину моральних страждань, яких зазнав Позивач. Згідно ст. 12 та ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі поданих доказів, а також враховуючи, що згідно ст. 81 ЦПК України на сторони покладено обов`язок доказувати ті обставини, на які вони посилаються, зокрема, за даним позовом і за конкретно заявленими позовними вимогами на Позивача покладається зобов`язання довести наявність підстав для визнання дій Відповідача незаконними (згідно викладеної позовної вимоги), тобто такими, що не відповідають та/або були вчинені всупереч вимогам конкретної норми закону. З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed