overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії ХМ № 00824 від 18.05.1995, виданого Красилівською міською радою, вона є власником присадибної земельної ділянки площею 0,179 га, що знаходиться в [ADDRESS]. Вказану земельну ділянку їй передано для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. 12.10.2005 нею було відчужено частину земельної ділянки в розмірі 0,0056 га. В даний час виникла необхідність розпорядитись належною їй земельною ділянкою та розташованим на ній будинком. У зв'язку з цим виникла необхідність в присвоєнні кадастрового номера її земельній ділянці. Для виготовлення необхідної, для присвоєння кадастрового номера, технічної документації із землеустрою вона звернулась до ТОВ «Перспектива». При проведенні землевпорядних робіт було встановлено, що площа земельної ділянки на місцевості не відповідає тим розмірам, що вказані в державному акті, а саме площа земельної ділянки становить 0,1714 га, а згідно державного акту площа земельної ділянки вказана 0,1734 га (0,179 - 0,0056). У зв'язку з цим вона не має можливості отримати кадастровий номер своєї земельної ділянки. Чому виникла розбіжність у розмірі площі земельної ділянки, пояснити не може. У відповідності зі змінами в земельному законодавстві на даний час державні акти не виготовляються, а в існуючі державні акти зміни не вносяться, а тому вона змушена з даним позовом звертатись до суду. У судове засідання позивач надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Красилівської міської ради в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про те, що проти позову не заперечує, просить розглядати справу за її відсутності. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 ''Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції'' у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON], звернулася до суду з вказаним вище позовом. В заяві вказала, що шлюб з відповідачем зареєстрували у червні 2001 року. Від спільного проживання мають трьох дітей 2001, 2003 та 2008 року народження, які проживають разом з нею. Відповідач працездатний, працює та інших утриманців не має. Але добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Просила постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/2 частини. У судове засідання сторони не з'явилися, але надіслали письмові заяви, про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та згоден надавати матеріальну допомогу дітям. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, Суд, прийшов до висновку про те, що є підстави для задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 червня 2001 року, від спільного життя мають трьох синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивача. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд врахував, що відповідач працездатний, працює, інших утриманців не має, та бажає надавати дітям матеріальну допомогу у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку(доходу). У зв'язку з наведеним вище, Суд приходить до висновку, що заява позивача є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 гривень за розгляд справи в суді.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що з 17 травня 2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого дітей не мають. Посилаючись на відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів та різні погляди на життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з грудня 2013 року, позивач вважає примирення з відповідачем та подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливим, а тому просить його розірвати. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши до канцелярії суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи в його відсутності. Також позивачем у судовому засіданні було надано нотаріально завірену заяву відповідача про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності відповідача. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 травня 2012 року у муніципалітеті Плайа, провінція - місто Гавана. Від шлюбу дітей не мають. Також судом встановлено, що сторони з грудня 2013 року фактично припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 114 СК України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на наведене та враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують з грудня 2013 року, примирення за цей час не наступило, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає примирення неможливим, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, за таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін розпався, носить формальний характер, і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими, а тому є підстави для його розірвання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що з 27 грудня 2011 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів та різні погляди на життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з червня 2014 року, а також на фактичне проживання відповідача з іншою жінкою, позивач вважає примирення та подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливим, а тому просить його розірвати. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 27 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1139. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Наведене підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та народження. Також судом встановлено, що сторони з червня 2014 року фактично припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 114 СК України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на наведене та враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують з червня 2014 року, примирення за цей час не наступило, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає примирення неможливим, а відповідач також звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу, за таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін розпався, носить формальний характер, і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими, а тому є підстави для його розірвання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, у якій зазначає, що 15 липня 1960 року між нею, на той час - [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище - [PERSON]. 09 липня 1998 року вона отримала державний акт на право приватної власності на землю серії І-КВ № 075804, який був виданий на її дошлюбне прізвище - [PERSON], оскільки після укладення шлюбу паспорт нею було замінено лише 05.02.2000 року. У липні 2014 року вона звернулась до реєстраційної служби Броварського МРУЮ із заявою про проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, що належить їй на підставі вищевказаного державного акту, однак, їй було відмовлено в реєстрації, оскільки державний акт видано на прізвище [PERSON]. У зв'язку з наведеним просить встановити факт належності їй державного акту на право власності на землю серії І-КВ № 075804, виданого 09 липня 1998 року на ім'я [PERSON]. У судове засідання заявниця не з'явилась, подавши письмову заяву про розгляд справи в її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 15 липня 1960 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу заявниці присвоєно прізвище - [PERSON]. 09 липня 1998 року на ім'я [PERSON] видано державний акт на право власності на землю серії І-КВ № 075804, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 748. 05 лютого 2000 року заявниця отримала паспорт на ім'я [PERSON], що підтверджується копіє паспорта. 10 липня 2014 року рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Броварського МРУЮ [PERSON] відмовлено у державній реєстрації за нею права власності на земельну ділянку, оскільки державний акт видано на ім'я [PERSON]. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З огляду на наведене суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що державний акт на право приватної власності на землю землю серії І-КВ № 075804, виданий на ім'я [PERSON] належить [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], копією свідоцтва про шлюб, копією паспорта. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04 червня 1983 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинені, з відповідачем не має порозуміння у стосунках, тому сім'я розпалася. У зв'язку з наведеним позивачка просить позов задовольнити. (а.с. 2-3). Позивачка в судове засідання не прибула, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує свої вимоги і просить |||суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, |||позовні вимоги визнає повністю.|||||| |Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. |установлені||правостосун У відповідності ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей, створення позивачем фактичної нової сім'ї та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 червня 1983 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають (а.с. 6). Суд виходить із того, що шлюбні відносини між подружжям [PERSON] припинені у зв'язку з тим, що вони як подружжя не мають порозуміння у стосунках, через що між ними постійно виникали сварки та скандали, що призвело до втрати почуттів, взаєморозуміння та взаємоповаги у стосунках, тому сім'я розпалася, їхнє спільне життя суперечить їхнім інтересам, а збереження сім'ї неможливим, оскільки суд не має право зобов'язати одного з подружжя (позивача) зберегти сім'ю, якщо він (позивач) категорично проти. Таким чином, при вирішенні позову про розірвання шлюбу, суд повно і всебічно з'ясував фактичні взаємини подружжя [PERSON], мотиви та причини розлучення і ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, при наявності категоричного заперечення позивача на збереження сім'ї, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Судові витрати, які документально підтверджуються в сумі 243 грн. 60 коп., стягнути з відповідача на користь позивача (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2007 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені, з відповідачем не має порозуміння у стосунках, тому сім'я розпалася. У зв'язку з наведеним позивачка просить позов задовольнити (а.с. 2-3). Позивачка в судове засідання не прибула, подала заяву до суду про розгляд справи за її відсутності, підтримує свої вимоги і просить |||суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце повідомлений належним чином, заперечень на позов не надав.||||||||| |Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.|установлені||правостосун Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2007 року, який зареєстровано у відділі РАЦС по м. Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 216, у шлюбі мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4-7). У відповідності ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей, створення позивачем фактичної нової сім'ї та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд виходить із того, що шлюбні відносини між подружжям [PERSON] припинені у зв'язку з тим, що вони як подружжя не мають порозуміння у стосунках, через що між ними постійно виникали сварки та скандали, що призвело до втрати почуттів, взаєморозуміння та взаємоповаги у стосунках, тому сім'я розпалася, їхнє спільне життя суперечить їхнім інтересам, а збереження сім'ї неможливим, оскільки суд не має право зобов'язати одного з подружжя (позивача) зберегти сім'ю, якщо вона (позивачка) категорично проти. Таким чином, при вирішенні позову про розірвання шлюбу, суд повно і всебічно з'ясував фактичні взаємини подружжя [PERSON], мотиви та причини розлучення і ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, при наявності категоричного заперечення позивача на збереження сім'ї, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Судові витрати, які документально підтверджуються в сумі 243 грн. 60 коп., суд залишає за позивачкою відповідно до її вимогам (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13 листопада 1999 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені, з відповідачем не має порозуміння у стосунках, тому сім'я розпалася. У зв'язку з наведеним позивачка просить позов задовольнити. (а.с. 2-3). Позивачка в судове засідання не прибула, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує свої вимоги і просить |||суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, |||позовні вимоги визнає повністю.|||||| |Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. |установлені||правостосун У відповідності ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей, створення позивачем фактичної нової сім'ї та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 листопада 1999 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7-9). Суд виходить із того, що шлюбні відносини між подружжям [PERSON] припинені у зв'язку з тим, що вони як подружжя не мають порозуміння у стосунках, через що між ними постійно виникали сварки та скандали, що призвело до втрати почуттів, взаєморозуміння та взаємоповаги у стосунках, тому сім'я розпалася, їхнє спільне життя суперечить їхнім інтересам, а збереження сім'ї неможливим, оскільки суд не має право зобов'язати одного з подружжя (позивача) зберегти сім'ю, якщо він (позивач) категорично проти. Таким чином, при вирішенні позову про розірвання шлюбу, суд повно і всебічно з'ясував фактичні взаємини подружжя [PERSON], мотиви та причини розлучення і ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, при наявності категоричного заперечення позивача на збереження сім'ї, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Судові витрати, які документально підтверджуються в сумі 243 грн. 60 коп., стягнути з відповідача на користь позивача (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2012 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені, з відповідачем не має порозуміння у стосунках, тому сім'я розпалася. У зв'язку з наведеним позивачка просить позов задовольнити (а.с. 2-3). Позивачка в судове засідання не прибула, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує свої вимоги і просить |||суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, |||позовні вимоги визнає повністю.|||||| |Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. |установлені||правостосун У відповідності ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей, створення позивачем фактичної нової сім'ї та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2012 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], донька проживає разом з позивачкою (а.с. 7-9). Суд виходить із того, що шлюбні відносини між подружжям [PERSON] припинені у зв'язку з тим, що вони як подружжя не мають порозуміння у стосунках, через що між ними постійно виникали сварки та скандали, що призвело до втрати почуттів, взаєморозуміння та взаємоповаги у стосунках, тому сім'я розпалася, їхнє спільне життя суперечить їхнім інтересам, а збереження сім'ї неможливим, оскільки суд не має право зобов'язати одного з подружжя (позивача) зберегти сім'ю, якщо він (позивач) категорично проти. Таким чином, при вирішенні позову про розірвання шлюбу, суд повно і всебічно з'ясував фактичні взаємини подружжя [PERSON], мотиви та причини розлучення і ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, при наявності категоричного заперечення позивача на збереження сім'ї, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Судові витрати, які документально підтверджуються в сумі 243 грн. 60 коп., стягнути з відповідача на користь позивачки (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved