Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.07.2008 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 27.3/000259/08-НВД (надалі - Договір), згідно умов якого, Відповідачу надано кредит в розмірі 380 000,00 грн. строком до 18.07.2035р., а Відповідач одержує та повертає кредит згідно з графіком погашення кредиту. При цьому, Позивач свої зобов'язання перед Відповідачем виконав в повному обсязі, проте Відповідач порушує умови кредитного договору, не повертає кредит у строки/терміни, передбачені графіком, не сплачує проценти за користування кредитом у строки/терміни, передбачені Договором, в результаті чого станом на 05 червня 2015 року має заборгованість у сумі 526 847,89 грн., що складається з: - заборгованості за кредитом - 374 441,78 грн.; - прострочена заборгованість за кредитом - 3 476,66 грн.; - нарахованих відсотків - 118 062,60 грн.; - прострочена заборгованість по відсоткам - 115 084,57 грн.; - пені за несвоєчасне погашення кредиту, процентної винагороди - 31 835,25 грн., 3% річних від простроченої заборгованості по тілу кредиту - 70,86 грн., 3% річних від простроченої заборгованості по відсоткам - 2 437,40 грн., які Позивач просив стягнути. Представник Позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що 26.06.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги на користь ПАТ «Дельта Банк», тому відповідно до вищевказаного договору ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги по договору № 27.3/000259/08-НВД від 18.07.2008 року. що підтверджується витягом з Додатку №1 до Договору (а.с.47-52). Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Також встановлено, що 18.07.2008р. між Позивачем, ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір про іпотечний кредит №27.3/000259/08-НВД (а.с.6-12). Згідно з пунктами 1.1-1.3 розділу 1 - Договору, Відповідачу надано на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 380 000,00 грн., строком з 18.07.2008р. по 18.07.2035р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,00 % річних. Відповідно до п.п. 2.4. Договору позичальник зобов'язується щомісячно до 18 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання цього договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки ануїтетними платежами в сумі не менше 5440,38 грн. відповідно до графіку погашення кредиту шляхом внесення готівки до каси кредитора або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок [NUMBER], відкритий у кредитора. Останню сплату ануїтетного платежу здійснити не пізніше 18.07.2035 р.. Відповідно до п.п. 5.2.4. Договору кредитор має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в частині або в цілому, сплати відсотків за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь яких зобов'язань за цим договором або за іпотечним договором. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином, однак, Відповідачем після отримання кредитних коштів не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо строків погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Також встановлено, що 18.07.2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк», [PERSON](Боржник) та [PERSON](Поручитель) укладено договір поруки №27.3/000259/П01/08-НВД, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобов'язань за договором про іпотечний кредит № 27.3/000259/08-НВД від 18.07.2008 року та додатковими угодами до нього, як існуючими на момент укладення договору, так і тими що виникнуть на його підставі в майбутньому(п.1 Договору) (а.с.32-37). Відповідно до ст. 554 ЦК України передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до п.п. 6.2. Договору за порушення взятих на себе зобов'язань з повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, позичальник зобов'язується сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу, за кожен день прострочення. Згідно зі ст. 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частки позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Однак слід зазначити, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів 3% річних від простроченої заборгованості по тілу кредиту в розмірі 70,86грн. та 3%річних від простроченої заборгованості по відсоткам в розмірі 2437,40грн., задоволенню не підлягають, так як зі змісту позовної заяви та довідки-розрахунку (а.с.31) не вбачається за який саме період позивач здійснив нарахування вказаних 3% річних, що позбавляє суд можливості перевірити вказане та в повній мірі дослідити всі докази по справі. Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з порушенням Відповідачем зобов'язання за Договором про іпотечний кредит, станом на 05 червня 2015р. сума його простроченої заборгованості перед Позивачем становить 524 339,63 грн., що складається з: - заборгованості за кредитом - 374 441,78грн.; - прострочена заборгованість за кредитом - 3 476,66грн.; - нарахованих відсотків - 118 062,60грн.; - прострочення по відсоткам - 115 084,57грн.; - пені за несвоєчасне погашення кредиту, процентної винагороди - 31 835,25грн. (а.с.31). Таким чином, суд вважає доведеним суму боргу, яка утворилась за відповідачами, в розмірі 524 339,63 грн., що підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача по вказаному договору, а позов - задоволенню частково. Беручи до уваги наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а тому присуджує до солідарного стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість в розмірі 524 339,63 грн.. Також необхідно зазначити, що на підставі постанови Правління НБУ України від 02.03.2015 року №150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Кадирова Владислава Володимировича (а.с.59-60). Відповідно до п.22. ст..5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються: уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне покласти судові витрати на відповідачів [PERSON], [PERSON] та стягнути з них на користь держави судовий збір в розмірі 3 654,00 грн.. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 625, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: partial