Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

У липні 2013 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог, з урахуванням уточнень (а.с. 30), зазначив, що йому належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS], згідно договору купівлі - продажу ВАР № 185143, реєстр № 9716 від 15.11.2003 року. Відповідачка по справі - колишня дружина позивача, зареєстрована за адресою позивача, однак з 01.06.2012 року по теперішній час не проживає в зазначеній квартирі, що порушує право позивача на користування своєю власністю та змушує позивача нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, виходячи з кількості зареєстрованих осіб. З урахуванням викладеного, просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], шляхом зняття з реєстраційного обліку відповідачки із зазначеної квартири. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили суд задовольнити його. Відповідачка та її представник у судове засідання з'явилися, просили відмовити у задоволенні позову, суду надали заперечення проти позову (а.с.14-16). Представник Головного управління ДМС у Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, про час місце його проведення повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник Органу опіки та піклування Індустріального району м. Дніпропетровська в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, стверджуючи, що позовні вимоги порушують право дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS], згідно договору купівлі - продажу ВАР № 185143, реєстр № 9716 від 15.11.2003 року (а.с. 4-5). В своєму позові позивач посилається на те, що його колишня дружина - відповідачка по справі [PERSON], з 01.06.2012 року не проживає разом з ним за адресою: [ADDRESS], так як мешкає за іншою адресою. Оскільки збереження реєстрації відповідача змушує позивача нести додаткові витрати по оплаті квартирної плати, перешкоджає вільному користуванню та розпорядженню належним йому майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами склалися неприязні стосунки, що у свою чергу унеможливлює добросусідське, мирне проживання позивача з відповідачкою та у свою чергу порушує інтереси дитини. Наявність у позивача обов'язків сплачувати комунальні послуги не може бути підставою для зняття з реєстрації відповідачки та малолітньої дитини у спірній квартирі, оскільки відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщення нарівні з власником або наймачем. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивачу у задоволені позову слід відмовити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed