Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

У липні 2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визначення часток у праві спільної часткової власності на земельні ділянки та їх розподіл, посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу № 3-6072 від 29.09.1984 р. вона є власником 1/2 частини житлового будинку з частиною надвірних будівель і споруд по [ADDRESS]. На вказане майно проведено державну реєстрацію про що зробило запис № 322 в реєстрову книгу № 7. Власником інших 1/2 частини будинку з господарськими спорудами є [PERSON]. Також у їх спільній сумісній власності знаходиться земельна ділянка площею 1000 кв.м. з цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови та земельна ділянка площею 207 кв.м. з цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови. Оскільки із співвласником постійно виникають сварки щодо часток, розміру і конфігурації земельних ділянок, позивачка просила суд визначити частки співвласників у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 1000 кв.м. з цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд по [ADDRESS] та здійснити їх поділ . Також просила визначити частки співвласників у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 207 кв.м. з цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови (для ведення садівництва)по [ADDRESS] та здійснити їх поділ . В судовому засіданні позивачка та її представник - [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили задовольнити за підстав наведених в позові, просили здійснити поділ ділянок згідно висновку експерта № 212 від 17.01.2014 року, варіант 1 в додатку № 1 , який є найбільше наближеним до фактичного порядку користування. Відповідачка проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити в задоволенні позову, оскільки запропоновані експертом варіанти не відображають дійсного порядку користування земельною ділянкою . Представник Управління Держкомзему в м. Полтаві в судове засідання не з»явився, причини неявки не повідомляв. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, експерта, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, на підставі договору купівлі-продажу № 3-6072 від 29.09.1984 р. [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку з частиною надвірних будівель і споруд по [ADDRESS]. На вказане майно проведено державну реєстрацію про що зробило запис № 322 в реєстрову книгу № 7. Власником інших 1/2 частини будинку з господарськими спорудами є [PERSON]. Також у їх спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] знаходиться земельна ділянка площею 1000 кв.м. з цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови та земельна ділянка площею 207 кв.м. з цільовим призначенням - для ведення садівництва. Згідно ст. 89 ЗК України, у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно ч.4 ст. 120 ЗК УКраїїни, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. За таких обставин суд приходить до висновку, що частки сторін у користуванні земельною ділянкою є рівними, а саме по ? у кожного, пропорційно до їх часток у праві власності на будинок. Статтею 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 89 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільною сумісною власністю здійснюється за договором або законом. Пунктом 19 Постанови пленуму Верховного суду України № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння та користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 212 від 17 січня 2014 року запропоновано два варіанти розподілу земельної ділянки площею 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, та земельної ділянки для ведення садівництва вирішено питання щодо встановлення сервітуту для можливості обслуговувати [PERSON] своєї частини домоволодіння. Як пояснив опитаний в судовому засіданні експерт [PERSON], що варіантом судової земельно-технічної експертизи № 212 від 17.01.2014 року запропоновано варіант в додатку № 1 найбільше наближеним до фактичного порядку користування земельною ділянкою, при цьому враховано всі будівельно-технічні , санітарні та протипожарні норми. Таким чином суд вважає за можливе прийняти варіант запропонований в додатку № 1 експертизи № 212 від 17.01.2014 року щодо розподілу земельної ділянки як для будівництва та обслуговування житлового будинку, так і земельної ділянки для ведення садівництва . Разом з тим суд не приймає до уваги наданий позивачем висновок будівельно-технічного дослідження № 38 від 25.02.2014 року,оскільки він був зроблений за межами судового розгляду справи і зі зміною цільового призначення земельних ділянок, всупереч кадастрового плану їх розташування. При цьому суд приймає до уваги, що в судовому засіданні відповідачу неодноразово було роз'яснено право щодо можливості проведення в межах справи судової земельно-технічної експертизи .

Outcome: approved