Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову: ТОВ «АЛГ-Техно», приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання недійсним договору дарування, посилаючись на те, що 20.06.2013 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] [PERSON]», правонаступником якого є Акціонерне товариство «[PERSON] [PERSON]» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛГ-Техно» було укладено договір про надання овердрафту №015/0026/142601, банк виконав свої зобовязання, надавши боржникові кредитні кошти в сумі та на умовах визначених договором. В забезпечення виконання зобовязань за договором овердрафту, 20.06.2013 року між банком та [PERSON] був укладений договір поруки №015/0026/142601, відповідно до якого поручитель не має права вчиняти без попереднього письмового попередження кредитора відчуження свого майна у будь-який спосіб на суму, що перевищує 149\~000,00 грн. Всупереч цих вимог [PERSON] було укладено договір Дарування від 09.09.2014 року №3146, яким він подарував своєму сину [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS]. Позивач вважає, що даний договір є фіктивним, тому був змушений звернутися до суду з позовом про визнання недійсним договору дарування. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] проти позову заперечувала в повному обсязі та просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував в повному обсязі та просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Від третьої особи приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі. Не зявився представник третьої особи ТОВ «АЛГ-Техно», не повідомивши суд про причини своєї неявки. Судом встановлено, що 20.06.2013 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] [PERSON]», правонаступником якого є Акціонерне товариство «[PERSON] [PERSON]» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛГ-Техно» було укладено договір про надання овердрафту №015/0026/142601, згідно умов якого банк надає позичальнику можливість використання овердрафту з поточного рахунку в межах діючого поточного ліміту, внаслідок чого за зазначеним поточним рахунком виникає дебетове сальдо. Відповідно до п.1.3 максимальний ліміт за договором складає 171\~000,00 грн. в межах якого встановлюється поточний ліміт. Дата закінчення стоку доступності овердрафту 20.06.2014 року включно або інший останній день погашення заборгованості за договором, передбачений п.1.7 договору. Процентна ставка за користування овердрафтом фіксована та становить 12% річних. (а.с.7-11) Банк виконав свої зобовязання, надавши боржникові кредитні кошти в сумі та на умовах визначених договором. В забезпечення виконання зобовязань за договором овердрафту, 20.06.2013 року між банком та [PERSON] був укладений договір поруки №015/0026/142601 (а.с.12-15), відповідно до умов якого поручитель взяв на себе зобовязання перед банком відповідати по зобовязанням боржника, що виникають з умов кредитного договору про надання овердрафту №015/0026/142601 від 20.06.2013 року. Відповідно до п.4.3 договір поруки №015/0026/142601, протягом строку дії вказаного договору, поручитель не має права вчиняти без попереднього письмового попередження кредитора відчуження свого майна у будь-який спосіб на суму, що перевищує 149\~000,00 грн. 09.09.2014 року [PERSON] було укладено договір дарування №3146, яким він подарував своєму сину [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS], на весілля, яке відбулося 13.09.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.46) та відміткою в паспорті [PERSON] (а.с.42). В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що батько дійсно подарував йому на весілля квартиру за адресою: [ADDRESS], він фактично в ній проживає зі своєю сімєю і користується цим майном. Отже, твердження позивача, про те, що даний договір фіктивний не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, договір дарування №3146 від 09.09.2014 року був спрямований на настання реальних правових наслідків, так як [PERSON] реально отримав та користується подарованим майном. Аналогічна позиція викладена в п.24 Постанови Пленуму Верховного суду від «про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009 року, де вказано, що у разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. Окрім того, 26.12.2014 року Акціонерне товариство «[PERSON] [PERSON]» звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави з позовом до ТОВ «АЛГ-Техно» та до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В той час як квартира була подарована раніше, а саме 09.09.2014 року. 08.12.2015 року Октябрським районним судом м.Полтави було винесено рішення про стягнення з [PERSON] боргу. В 2016 році відкрито виконавче провадження, в рамках якого проводяться стягнення з заробітної плати [PERSON]. Відповідно до довідки з КП «Полтава-сервіс» ПМР від 28.01.2019 року з [PERSON] на користь АТ «[PERSON] [PERSON]» частково стягнуто кошти в сумі 28\~860,86 грн. Договір дарування №3146 від 09.09.2014 року був укладений з дотриманням всіх вимог ст.230 ЦК України та підстави для визнання його недійсним відсутні. Посилання позивача на фіктивність даного правочину є безпідставними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed