Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

У квітні 2021 року позивач [PERSON] звернулась з позовом до ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», треті особи [PERSON] , приватний виконавець Корольов Михайло Андрійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малий Олексій Сергійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивовані тим, що 21.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. було вчинено виконавчий напис, за реєстровим №80 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS] . Вказаний виконавчий напис нотаріуса, на думку позивача, підлягає визнаю таким, що не підлягає виконанню, оскільки [PERSON] не надавала своєї згоди і не підписувала жодних договорів, що стосуються її прав на квартиру [ADDRESS] , жодних повідомлень від відповідача чи третіх осіб у справі щодо наявності кредиту, іпотеки, поруки, напису нотаріуса, виконавчого провадження, вона не отримувала. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. В подальшому надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, у задоволенні заявлених позовних вимог просив відмовити. Надав заяву про розгляд справи у відсутність. Треті особи до судового засідання не з`явилися з невідомих причин. Тому, суд розглянув справу у їх відсутність, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 07 серпня 2019 року між АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 17-К/19-VІР. Згідно п. 1.1. Кредитного договору Банк відкриває Позичальнику відновлювану відкличну кредитну лінію із загальним лімітом в 8 000 000, 00 грн. Пунктом 1.2. Кредитного договору передбачено, що Кредитна лінія надається на задоволення споживчих потреб Позичальника. Відповідно до пп. 1.3.1. Кредитного договору, кредитна лінія відкривається з 07 серпня 2019 по 06 серпня 2026. Згідно пп. 1.4.1.-1.4.2. Кредитного договору, за користування кредитними коштами у межах терміну кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 22,99% річних, а за користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 27,99% річних та є фіксованою. Кредит надається Банком Позичальнику шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника № [NUMBER] , відкритий в АБ «УКРГАЗБАНК» (п. 1.5. Кредитного договору). Підпунктом 4.1.1. Кредитного договору визначено, що Банк зобов`язується відкрити Позичальнику рахунок з обліку кредиту № [NUMBER] та рахунок № [NUMBER] для внесення планових платежів по кредиту, дострокового погашення заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитними коштами та всіх комісій, передбачених цим договором. Відповідно до п.п. 4.3.1. Кредитного договору передбачено, що Позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені в п.1.2 цього договору цілі. Повернути Банку отриманий кредит та сплатити нараховані комісії (якщо буде мати місце), нараховані проценти за користування кредитними коштами у повному обсязі, у строки та у порядку згідно цього договору. Згідно п.4.3.6. Кредитного договору, Позичальник зобов`язався одночасно з укладенням цього Договору надати до Банку укладені, у відповідності до вимог чинного законодавства та внутрішніх нормативних актів Банку, договір страхування власного життя Позичальника/страхування Позичальника від нещасного випадку та договір страхування майна, яке береться в заставу, визначеного в п. 2.1 цього Договору та надати Банку докази сплати страхових платежів, що підтверджують дію страхового покриття за вказаними договорами страхування на строк, не менший, ніж 1 (один) рік. Відповідно п.п. 4.3.7. Кредитного договору, Позичальник зобов`язався вчиняти всі необхідні дії для чинності страхового покриття за договорами страхування, зазначеними у п.п.4.3.6. цього Договору та здійснювати вчасне внесення всіх чергових страхових платежів, сплата яких забезпечувала б дію договорів страхування на строк не менший, ніж той, в межах якого Позичальник виконає всі зобов`язання за цим договором, а будь-яка чергова сплата платежів продовжувала б безперервну дію договору страхування не менше, ніж на наступний рік, та не пізніше ніж за 1 (один) банківський день до граничного строку дії попереднього страхового покриття надавати Банку докази таких сплат. Забезпечувати здійснення страхування заставного майна та страхування власного життя Позичальника/страхування Позичальника від нещасного випадку протягом усього терміну користування кредитними коштами. Станом на 31 січня 2021 заборгованість Позичальника за Кредитним договором складала 8 884 227,65 грн., в тому числі: заборгованість по кредиту строкова - 6 666 654, 00 грн.; заборгованість по кредиту прострочена - 664 711, 56 грн.; заборгованість по процентах поточна - 143 150,43 грн.; заборгованість по процентах прострочена - 1 409 711, 66 грн.. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] (Іпотекодавець) укладено договір іпотеки без оформлення заставної від 07.08.2019, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. за реєстровим № 2219. Пунктом 2.1. Договору іпотеки передбачено, предметом іпотеки є квартиру [ADDRESS] . (далі - «Предмет іпотеки»). За змістом п.п. 3.1.6. Договору іпотеки Банк має право у разі невиконання Іпотекодавцем умов Кредитного договору (у тому числі порушення строку погашення кредиту, графіку погашення кредиту, строків сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій) звернути стягнення на Предмет іпотеки та задовольнити за рахунок Предмеета іпотеки свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент на момент фактичного задоволення, включаючи суму кредиту, процентів, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання, витрати, пов`язані з пред`явленням вимоги за Кредитним договоромі звернення стягнення та реалізації Предмета іпотеки, витрати на утримання і збереження Предмеета іпотеки, витрати на страхування Предмета іпотеки, а також інших збитків, завданих порушенням умов Кредитного договору та Договору іпотеки. Пунктами 6.1. та 6.3. Договору іпотеки передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем умов Кредитного договору Банк набуває право звернути стягнення на Предмет іпотеки. Звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодерджателя. Стаття 33 Закону України «Про іпотеку» визначає, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. 28.10.2020 АБ «УКРГАЗБАНК» направлено на адресу реєстрації Позичальника вимогу вих. № 129/32585/2021 про усунення порушень (в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку»). Вказана претензія містить застереження, що в разі її невиконання, Банк скористається своїм правом на звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того, 16.12.2020 Банк повторно направляв вимоги про усунення порушень вих. № 110/38985/2020 на адресу реєстрації Позичальника. Додатково, вимоги було направлено за юридичною та фактичною адресами місця роботи Позичальника. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка заставодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 р. № 296/5, (надалі також - Порядок) вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавпю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Однак вищевказані претензії (вимоги) Позчальником не були виконані, а заборгованість за кредитним договором не погашена. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору позичальником та ігнорування надісланих Банком претензій, за заявою Банку 21.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. було вчинено виконавчий напис, за реєстровим №80 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS] . Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України). Порядок та підстави вчинення виконавчих написів регламентовано Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України в редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису, визначено умови вчинення виконавчого напису. Так, відповідно до вказаних норм нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, у відповідній редакції нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому, належними доказами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими документами, зокрема, можуть бути меморіальний ордер про видачу готівки, банківські виписки по рахунку. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, судом встановлено, що на час вчинення виконавчого напису будь-якого спору в суді з приводу розміру заборгованості за кредитним договором, щодо якого вчинено виконавчий напис нотаріуса, не було. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» від 31 січня 1992 року № 2 при вирішенні питання щодо обґрунтованості позовних вимог суди мають виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи службової особи компетенцією і порядком їх вчинення, не допускаючи при цьому як потурання відхиленням від зазначеного порядку, так і формального скасування нотаріальної дії, коли ці відхилення не вплинули на її вчинення. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки доводи позивача та його представника про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є безпідставними та непідтвердженими. При цьому, суд приймає до уваги, що позивачем не ставиться під сумнів сама сума стягнутої заборгованості за виконавчим написом та нею не оспорюється. Крім того, позивачем не надано належних, допустимих доказів того, що кредитний договір та договір іпотеки у встановленому законом порядку визнані недійсними у зв`язку з порушенням прав [PERSON] .. Посилання представника позивача на те, що підставами для визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є, те що [PERSON] не надавала своєї згоди і не підписувала жодних договорів, що стосуються її прав на квартиру [ADDRESS] , жодних повідомлень від відповідача чи третіх осіб у справі щодо наявності кредиту, іпотеки, поруки, напису нотаріуса, виконавчого провадження, вона не отримувала є необґрунтованими та не можуть бути підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed