Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

У липні позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що сторони перебувають у шлюбі з 15 жовтня 2015 року. На даний час між подружжям припинені сімейно - шлюбні відносини, вони проживають окремо, син залишився проживати з позивачем та находиться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги в добровільному порядку, в зв`язку з чим вона вимушена звернутись з позовом до суду. Ухвалою суду від 17 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини доходу на утримання неповнолітньої дитини, просив розглядати справу за його відсутності, про що подав письмову заяву. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 15 жовтня 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 836, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Згідно свідоцтва про народження, сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , батьками дитини записані [PERSON] до [PERSON] . Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують допомоги. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі або в долі від заробітку. Оскільки дитина, що потребують матеріальної допомоги, проживає з матір`ю, відповідач зобов`язаний виплачувати на утримання дитини аліменти. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно працює, щомісячно отримує заробітну плату, тому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved