Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

У квітні 2021 року позивач, звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона в січні 2005 року познайомилась та почала зустрічатись з відповідачем в подальшому проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу, винаймали квартиру. Вели спільне господарство, разом відпочивали та мали спільні плани на майбутнє. В кінці грудня 2005 року позивачка дізналась, що вагітна і повідомила про це Відповідача. Відповідач не висловлював ніяких заперечень, або сумнівів стосовно, того, що він є батьком дитини. [INFO] народилась - [PERSON] , відповідач забирав з пологового будинку її та дитину. До серпня 2006 року вона з відповідачем продовжувалися проживати разом, але з серпня 2006 року відповідач покинув її, та почав проживати окремо, за місцем своєї реєстрації. В подальшому відповідач інколи цікавився особистим життям доньки, брав участь у її вихованні, але з грудня 2020 року припинив будь-яке спілкування.20 червня 2020 року донька [PERSON] змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] в зв`язку з чим видане свідоцтво про зміну імені. 21 листопада 2020 року донька позивачки отримала паспорт громадянина України на ім`я: [PERSON] .Спільну заяву про визнання батьківства відносно дитини подано не було, оскільки відповідач не бажав, але факт походження дитини від нього ніколи не заперечував. В зв`язку з чим, просить визнати [PERSON] [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] та внести зміни до актового запису № 66, вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бериславського районного управління юстиції у Херсонській області, про народження дитини - [PERSON] [INFO] , зазначити, батьком - « [PERSON] », інші відомості залишити без змін, та видати нове свідоцтво про народження. Стягнути з Відповідача на користі Позивача понесені витрати, а саме : судовий збір в сумі 908, 00 грн., оплату адвокатських послуг в сумі 6 000, 00 грн. Ухвалою судді від 21.04.2021 року позовну заяву [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] , до [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини; третя особа: Бериславський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - залишено без руху Ухвалою суду від 06.05.2021 року провадження у справі було відкрито в загальному порядку та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 09.12.2021 року справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Від представника позивача - адвоката Груши М.Д. до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі [PERSON] , на заявлених вимогах наполягають, проти винесення заочного рішення по справі не заперечують. Відповідач [PERSON] в судові засідання призначені на: 20.10.2021 року 09.11.2021 року не з`явився, до суду подав заяви про відкладення справи на іншу дату. В судове засідання призначене на 22.12.2021 року не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення. Окрім цього виклик відповідача було здійснено через офіційний веб-портал судової влади, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду. Причина неявки суду ненадана, клопотань про відкладення розгляду справи від останньої не надходило. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надала. Представник третьої особи в підготовче засідання не з`явився, до суду подали письмові пояснення, просили розгляд справи проводити без участі їх представника. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача адвоката Груши М.Д., яка заявою не заперечувала проти винесення заочного рішення у випадку не надходження до суду відзиву у визначений строк, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Положення ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК Україні, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, а також охоронюваних законом інтересів судом. Вимоги ст. ст. 13, 81, ч.5 ст.263 ЦПК України зобов`язують суд з`ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів, зобов`язують суд з`ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. Відносно надання суду будь-яких інших доказів від сторін, у тому числі і клопотань про призначення експертизи не надходило. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що вимоги позову підлягають задоволенню з наступних підстав. 18 грудня 2015 [PERSON] уклала шлюб та змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Судом встановлено, що [INFO] в м. Херсон, народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Бериславського районного управління юстиції Херсонської області 01 серпня 2006 року, актовий запис № 66 (а.с. 11). Згідно вказаного свідоцтва про народження вбачається, що в графі батьки вказано: Батько - [PERSON] , Мати - [PERSON] (а.с. 11). Відомості про батька дитини записано за заявою матері, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України та довідкою №16 (а.с. 16,39). [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Херсон Херсонської області, змінила ім`я, про що 29.10.2020 року складено відповідний актовий запис №13. Прізвище, власне ім`я, по батькові після державної реєстрації зміни імені - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені (а.с. 12). [INFO] [PERSON] , [INFO] видано паспорт громадянина України, що підтверджується копією паспорта (а.с. 13). [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 14). [PERSON] має склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] - донька, що підтверджується довідкою про склад сім`ї (а.с. 43). Відповідно до ч.1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Преамбула та ст.ст. 7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов`язків по вихованню дітей. Статтями 3,4 Декларації про соціальні і правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, прийнятою резолюцією Генеральної Асамблеї від 3 грудня 1986 року передбачено, що турбота про дитину лежить насамперед на її власних батьках. Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтями 125, 126 та 128 СК України. Так, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини ввід батька визначається за завою матері та батька дитини або за рішенням суду ( ч. 2 ст. 125 СК України). Відповідно до роз`яснень, викладених в пунктах 4-9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до статті 146 ЦПК України може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Якщо відповідач у такій справі ухиляється від участі у проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, суд вправі постановити ухвалу про його примусовий привід. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved