Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~У липні 2019 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 18 квітня 2011 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у Залісянській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 2. Від шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~З березня 2019 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Тому позивач просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати з матір`ю. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Іжук Б. В. в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] позов визнає. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що з 18 квітня 2011 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували у Залісянській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 2. Від шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~В березні 2019 року сторони фактично припинили шлюбні відносини і з того часу спільного господарства не ведуть. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Неповнолітніх дітей сторін суд залишає проживати з матір`ю. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Так як в даній справі відповідачка визнає позов, то враховуючи наведене, суд приходить до висновку про повернення позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 768 гривень 40 копійок згідно квитанції АБ «Укргазбанк» № 42450584 від 2 липня 2019 року, що становить 384 гривні 20 копійок. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved