Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

У липні 2019 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Публічне акціонерне товариство НАСК «ОРАНТА» про стягнення суми страхового відшкодування, в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування в розмірі 5 074, 63 грн. та судовий збір в розмірі 1921 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.10.2016 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» був укладений Договір комплексного добровільного страхування приватного майна, загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, транспортного засобу та багажу, що ним перевозиться серії № RZ. 10158, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією автомобіля Mazda 6, д.н.з. [NUMBER] . 06.10.2016 року о 14 год. 50 хв., по бульвару Лесі Українки в м. Києві, сталася автопригода за участі двох автомобілів, застрахованого автомобіля Mazda 6, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Mazda 3, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП автомобілям було завдано пошкоджень, а їх власникам шкоди. Згідно постанови Печерського районного суду міста Києва від 18.11.2016 року винною у ДТП було визнано [PERSON] . Відповідно до дослідження та розрахунку суми страхового відшкодування, розмір страхового відшкодування виплаченого власнику транспортного засобу Mazda 6, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] склав 5 074, 63 грн. Відповідно до страхового акту № UA2016100600027/L01/01 від 08.11.2016 року розмір затвердженого до виплати страхового відшкодування за пошкодження транспортного Mazda 6, д.н.з. [NUMBER] становить 5 074, 63 грн., яке було виплачено на рахунок потерпілої особи [PERSON] згідно платіжного доручення № 47632 від 09.11.2016 року. На підставі викладеного, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулося до суду з вказаним позовом. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 16.08.2019 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] не скористалася своїм правом та не надала суду відзив на позовну заяву і всі письмові докази. Представник третьої особи Публічне акціонерне товариство НАСК «ОРАНТА» не скористався своїм правом та не надав до суду пояснення на позовну заяву і всі письмові докази. Враховуючи те, що відзиву відповідачем та пояснень третьої особи до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, представник позивача направив заяву до суду, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував, тому суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України проводиться без участі сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача та представника третьої особи. 18 лютого 2020 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Встановлено, що між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» був укладений Договір комплексного добровільного страхування приватного майна, загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, транспортного засобу та багажу, що ним перевозиться серії № RZ. 10158, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією автомобіля Mazda 6, д.н.з. [NUMBER] . З терміном дії з 00 год. 00 хв. 06.10.2016 року до 24 год. 00 хв. 05.10.2017 року включно. 06.10.2016 року о 14 год. 50 хв., по бульвару Лесі Українки в м. Києві, керуючи автомобілем Mazda 3, д.н.з. [NUMBER] , водій [PERSON] , при перестроюванні не надала перевагу в русі автомобілю Mazda 6 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку вона мала намір перестроїтися, внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів. Обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постанова суду набрала законної сили 28.11.2016 року. Частинами 4, 5 та 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до дослідження та розрахунку суми страхового відшкодування, розмір страхового відшкодування виплаченого власнику транспортного засобу Mazda 6, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] склав 5 074, 63 грн. Відповідно до страхового акту № UA2016100600027/L01/01 від 08.11.2016 року розмір затвердженого до виплати страхового відшкодування за пошкодження транспортного Mazda 6, д.н.з. [NUMBER] становить 5 074, 63 грн., яке було виплачено на рахунок потерпілої особи [PERSON] згідно платіжного доручення № 47632 від 09.11.2016 року Як вбачається з матеріалів справи, 26.01.2018 року позивачем було направлено заяву на адресу третьої особи ПАТ НАСК «ОРАНТА», щодо виплати страхового відшкодування завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , яка сталася з вини водія [PERSON] 06.10.2016 року. Відповідно до листа від 04.07.2018 року, ПАТ НАСК «ОРАНТА», зазначило, що не має правових підстав для виплати страхового відшкодування. Позивачем 18.10.2018 року, для врегулювання спору мирним шляхом, на адресу [PERSON] було направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди, проте вимога залишилась без уваги відповідача. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ЦК України та іншими законодавчими актами. Згідно із частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до статті 22 зазначеного Закону при настанні страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пунктом 36.1 статті 36 Закону передбачено, що страховик,

Outcome: approved