Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

У липні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є матерями його двох неповнолітній дітей. З відповідачем [PERSON] він перебував у зареєстрованому шлюбі у період з 04.10.2006 по 06.07.2015. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого з його доходу утримуються аліменти у розмірі 1/4 частини щомісячно на підставі судового наказу № 263/3194/20 від 08.04.2020. З відповідачем [PERSON] він тривалий час проживав без реєстрації шлюбу, а з 24.10.2018 перебуває у зареєстрованому шлюбі. У даному шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , на утримання якої з його доходу утримуються аліменти у розмірі 1/4 частини щомісячно на підставі судового наказу № 265/3604/20 від 26.06.2020. Посилаючись на діюче законодавство, позивач [PERSON] вважає, що має виплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у загальному розмірі 1/3 частки, в той час як на даний момент з його доходу утримується 50% коштів. Коштів, що залишаються після утримань, не вистачає на належне існування. З цих підстав просив зменшити розмір аліментів, які стягуються на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON] , з 1/4 частини доходу до 1/6 частини доходу щомісячно на кожну дитину. Відповідно до ухвали суду від 20 липня 2020 року справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін у судове засідання. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд у справи у його відсутність, якою позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] до суду не прибула, при цьому 22 вересня 2020 року від неї надійшла письмова заява про визнання пред`явлених позовних вимог. Просила вирішувати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] , будучи у встановленому порядку повідомленою про час і місце розгляду справи, до суду повторно не прибула, про причини своєї неявки не повідомила, відзиву на пред`явлений позов чи будь-яких інших заяв, що стосуються справи, не надала. В сенсі наведених обставин суд вважає можливим розглянути справу та ухвали рішення на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставин та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 04.10.2006 перебували зареєстрованому шлюбі та рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06.07.2015, яке набрало чинності 17.07.2015, шлюб між ними розірвано. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом, виданим\~ Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області від 08 квітня 2020 року у справі № 263/3194/20, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1\\4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 березня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, встановлено, що наданий час позивач [PERSON] перебуває у шлюбі із відповідачем [PERSON] , зареєстрованому Приморським районним у міста Маріуполі відділом ДРАЦС від 24.10.2018, актовий запис № 598. Мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом, виданим\~ Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області від 26 червня 2020 року у справі № 265/3604/20, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1\\4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом із тим, відповідно до ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При цьому ч. 5 ст. 183 СК України визначено, що той із батьків бо інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Але в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, роз`яснено, що у новому розмірі аліменти справляються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи вищевикладене, зважаючи також на визнання пред`явленого позову відповідачем [PERSON] та відсутність заперечень на позов з боку відповідача [PERSON] , суд вважає можливим змінити розмір аліментів, які утримуються із заробітку позивача [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей, з 1/4 частини доходу на 1/6 частину доходу на кожну дитину щомісячно, що загалом складатиме 1/3 частину доходу позивача. Крім того, відповідно до ст. 137 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача у рівних частках понесені\~ ним та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 840,80 гривень.\~ На підставі ст. 80, 182, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved