Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

У квітні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Добропільського об`єднаного УПФУ Донецької області, про встановлення факту того, що позивач [PERSON] , на момент смерті свого чоловіка, [PERSON] , який помер [INFO] , сумісно з ним проживала за адресою: [ADDRESS] , та перебувала на його утриманні. В обґрунтування позову посилається на те, що вона є дружиною [PERSON] , [INFO] . Під час перебування в офіційному шлюбі, заявниця зі своїм чоловіком постійно мешкали однією сім`єю та вели спільне господарство спочатку за адресою [ADDRESS] , а після початку бойових дій та проведення АТО на території Донецької та Луганської областей, разом виїхали до м. Добропілля, де були зареєстровані та разом мешкали як внутрішньо переміщені особи за адресою [ADDRESS] . 24 серпня 2018 року чоловік позивача помер. Під час спільного проживання подружжя їхнім джерелом доходів були їхня пенсія та регресні виплати чоловіка. Пенсія чоловіка позивача була значно вищою за пенсію самого позивача, 12545,33 грн. порівняно з 4475,46 грн. відповідно. Крім того, чоловік заявниці за життя перебував на обліку в Добропільському МВ УВД ФСС України в Донецькій області, та отримував страхові виплати по втраті працездатності від отриманого профзахворювання в розмірі близько 7000 грн. Тобто, основним і постійним джерелом засобів до існування позивача були доходи її чоловіка, та після його смерті заявниця втратила основне джерело засобів для існування. На її звернення до Добропільського ОУ ПФУ Донецької області з заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника, їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю доказів сумісного проживання та перебування на утриманні чоловіка, оскільки вона з чоловіком не мали постійного місця реєстрації на території м. Добропілля. Просила задовольнити позов. Представник відповідача звернувся до суду із відзивом на позовну заяву, в якому зазначив, що з позовними вимогами не погоджується, оскільки до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника додаються довідка про склад сім`ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником. Однак, [PERSON] на підтвердження перебування на утриманні свого чоловіка не надано ані довідки житлово-експлуатаційної організації з місця проживання (реєстрації), ані довідки органів місцевого самоврядування, ані довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою). А надана позивачем довідка про склад сім`ї від 02 грудня 2014 року, відповідно до якої особи зареєстровані у м. Макіївці, є недійсною та не створює правових наслідків, оскільки згідно розпорядження КМУ від 07 листопада 2014 року м. Макіївка відноситься до території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. У задоволенні позову просила відмовити. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Проте, звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Проте, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи без участі представника відповідача, в якій рішення просив ухвалити на розсуд суду, проти позовних вимог заперечував. Згідно ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій статті. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов про встановлення факту перебування на утриманні свого чоловіка та сумісного з ним проживання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 20 січня 1963 року Центр.-Міськ. РАЦС Макіївки. (а.с.7) Чоловік позивача [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 22 листопада 2018 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. (а.с. 10). Позивачу [PERSON] Добропільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України було відмовлено в переведенні з одного виду пенсії (за віком) на інший (по втраті годувальника) згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з тим, що [PERSON] не надано документу на підтвердження факту перебування на утриманні померлого годувальника [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи зареєстрованим місцем проживання як позивача, так і її чоловіка [PERSON] була адреса [ADDRESS] , [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 03 жовтня 2001 року Совєтським РВ УМВС України в м. Макіївці (а.с.5), та копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Совєтським РВ УМВС України в м. Макіївці. (а.с.8) [PERSON] з 28 липня 2018 року, а позивач з 14 листопада 2018 року були зареєстровані як внутрішньо переміщені особи, фактичним місцем проживання/ перебування яких зареєстровано адресу [ADDRESS] , що підтверджується дублікатом довідки від 14 листопада 2018 року № 0000620892 про взяття [PERSON] на облік як внутрішньо переміщеної особи (а.с.6), та довідкою від 28 липня 2016 року № 1422016791 про взяття [PERSON] на облік як внутрішньо переміщеної особи (а.с.9). Отже, щодо того факту, що зареєстроване місце проживання позивача та її померлого чоловіка не співпадає з їх фактичним місцем проживання станом на день його смерті, то суд зазначає наступне. Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Таким чином, позивач разом зі своїм чоловіком були зареєстровані за однією адресою, та на день смерті [PERSON] , тобто станом на 22 листопада 2018 року, також сумісно проживали за однією адресою, а саме [ADDRESS] . Щодо позовної вимоги про встановлення факту перебування позивача на утриманні померлого [PERSON] , то суд виходить з наступного. Як вбачається з довідки Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 24 квітня 2019 року, позивач [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком, яка у період квітень -липень 2018 року становила 4475,46 грн. на місяць. (а.с. 12) Згідно довідки Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 24 квітня 2019 року, [PERSON] знаходився на обліку управління та отримував пенсію за віком, яка у період квітень - серпень 2018 року становила 12545,33 грн. на місяць. (а.с. 13) Відтак, враховуючи, що пенсія померлого [PERSON] на момент його смерті [INFO] становила 12545,33 грн., а [PERSON] - дорівнювала 4475,46 грн., тобто пенсія померлого чоловіка позивача значно перевищувала її пенсію, що дає підстави вважати, що заявник перебувала на утриманні померлого чоловіка. Згідно частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, а в разі смерті пенсіонера така пенсія призначається незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів що мають юридичне значення» роз`яснено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Встановлення факту перебування на утриманні спадкодавця [PERSON] необхідне позивачу для звернення до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області для переведення її з одного виду пенсії, тобто пенсії за віком, на інший, а саме на пенсію по втраті годувальника. Враховуючи викладене, суд вважає, що факт перебування позивача на утриманні померлого є доведеним, оскільки встановлено, що позивач [PERSON] спільно проживала зі своїм чоловіком [PERSON] до дня його смерті. При порівнянні доходів [PERSON] та позивача [PERSON] згідно наданих матеріалів, вбачається, що розмір пенсійних виплат останньої значно менший за пенсію покійного, тому є підстави вважати, що позивач перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON] до дня його смерті. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що вимоги позовної заяви [PERSON] про встановлення факту перебування на утриманні свого чоловіка та сумісного з ним проживання доведені, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved