Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

У липні 2014 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 1 698 685,53 грн., посилаючись на те, що 28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступним Акціонерного комерційного банку «ТАС -Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу. Так, відповідно до даного договору факторингу, а саме п.п.2.1,2.2 Банк відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитним договорам, укладеним з боржниками, право на вимогу якої належить банку. З моменту відступлення банком фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованості, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Відповідно даних вимог договору з правами вимог до фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. У відповідності до договору укладеного 28.11.2012 року, проведено заміну кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 09 вересня 2008 року № 1601/0908/88-163. Поряд з цим, в позові позивачем вказувалось на те, що згідно договору від 02 вересня 2008 року № 1601/0908/88-163 ВАТ «Сведбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк») та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № 1601/0908/88-163, з подальшим внесенням змін та доповнень. Відповідно до умов даного кредитного договору, банк зобов'язувався надати боржнику кредит у сумі 79 000 дол. США, а в свою чергу відповідач зобов'язувався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що не передбачені Кредитним договором. В зв'язку з невиконанням відповідачем [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань , чим порушено істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 02.05.2014 року утворилась заборгованість за кредитом у сумі 79 000,00 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 1 698 685,53 грн., яка складається з: за кредитом - 900 724,90 грн.; за відсотками 52 563,94 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на день проведення розрахунку становить - 599312,02 грн., пені - 198 648,61 грн.. Зважаючи на ці обставини позивач змушений був звернутися до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій прохав проводити розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням надрукованим у засобах масової інформації, шляхом його опублікування в газеті «Зоря Полтавщини». Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» правонаступником - Акціонерного комерційного банку «ТАС- Комерцбанк» було укладеного договір факторингу з Факторинговою компанією «Вектор Плюс». Відповідно до п.п. 2.1., 2.2 договору факторингу вбачається, що банк відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитним договорам, укладеним з боржниками, право вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правом вимоги до фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'зкових платежів ( а.с. 13-37). Так, відповідності до договору укладеного 28.11.2012 року замінено кредитора, в зв'язку з чим ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 09 вересня 2008 року № 1601/0908/88-163. З матеріалів справи вбачається, що 02 вересня 2008 року № 1601/0908/88-163 ВАТ «Сведбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк») та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № 1601/0908/88-163, з подальшим внесенням змін та доповнень. Відповідно до умов даного кредитного договору, банк надав боржнику [PERSON] кредит у сумі 79 000 дол. США, свою чергу останній зобов'язувався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що не передбачені Кредитним договором ( а.с.4-5). Згідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В свою чергу, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконував належним чином, у встановлений строк кредит не повернув, тому станом на 02 травня 2014 року утворилась прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 79 000,00 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 900 724,90 грн., по відсоткам 52563,94 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на день розрахунку складає - 599312,02 грн.. Статтею 549 Цивільного кодексу України та умов Кредитного договору, визначено, що у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору відповідач зобов'язаний сплатити кредитору неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Статтею 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, заданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У відповідності до положень ст.. 266, ч.2 ст. 258 ЦК України визначено, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, починається з дня (місяця), з якого вона нараховується у межах строку позовної давності за основною вимогою. В зв'язку з систематичним порушенням відповідачем взятих на себе зобов'язань зі сплати кредиту, відповідно утворилась неустойка розрахунок якої проведений за період визначений положенням ч.2 ст. 258 ЦК України у розмірі 17 422,90 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 198 648,61 грн., що підтверджується наданим розрахунком заборгованості ( а.с.55). На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положення ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є законними та обґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: approved