Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

У липні 2015 року Добропільський міжрайонний прокурор в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що в ході вивчення інформації, яка надійшла з Білицького професійного ліцею з приводу законності нарахування учням закладу стипендій відповідно чинного законодавства, у тому числі дітям пільгових категорій, а також на підставі звернення учня вказаного навчального закладу неповнолітнього [PERSON], [INFO], з питань захисту його прав та законних інтересів щодо виплати заборгованості із сплати стипендії встановлено, що згідно наказу про зарахування № 3 «З-УДЗ» від 27.08.2013р року [PERSON] навчається у Білицькому професійному ліцеї. Батько студента [PERSON] на день вступу сина до ліцею мав стаж підземних робіт більше 15 років. Неповнолітньому [PERSON] нараховувалась та виплачувалась стипендія на загальних підставах у розмірі, нижчому за рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що суперечить вимогам ст.5 ЗУ «Про престижність шахтарської праці». [PERSON] мав щомісячно отримувати стипендію у розмірі: з 01.09.2013 року по 30.11.2013 року - 1147 грн., з 01.12.2013 року по 31.12.2013 року - 1218 грн., з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року - 1218 грн., з 01 січня 2015 року по 01 липня 2015 року - 1218 грн., тобто в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. За період навчання з вересня 2013 року по червень 2015 року утворилася заборгованість по виплаті йому стипендії в сумі 19 647,78 грн., яку прокурор просив стягнути з відповідача на користь [PERSON]. Крім того, просив зобов'язати відповідача проводити виплату стипендії [PERSON] в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, як то передбачено ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у подальшому, до закінчення ним навчання. Під час розгляду справи позовні вимоги про зобов'язання проводити виплату стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб у подальшому, до закінчення [PERSON] навчання були залишені судом без розгляду на підставі відповідної заяви прокурора. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2015 року у задоволенні позову про перерахунок нарахованої стипендії відмовлено. У апеляційній скарзі заступник прокурора Донецької області просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги прокурора у повному обсязі. Вважає, що рішення суду є необґрунтованим, постановлене з порушенням вимог матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Суд першої інстанції при ухваленні рішення невірно послався на недодержання неповнолітнім [PERSON] вимог постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2004р. № 822 «Про затвердження Порядку призначення і виплати стипендії» в частині ненадання документів, підтверджуючих наявність вказаної пільги, оскільки постанова є підзаконним нормативно - правовим актом, який суперечить Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», що має вищу юридичну силу, тому саме Закон необхідно було застосовувати у цьому випадку. Крім того висновок суду першої інстанції щодо відсутності у ліцею інформації щодо наявності у [PERSON] пільги, передбаченої ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», спростовується наявною у матеріалах справи довідкою управління Пенсійного Фонду України у м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області. В засідання апеляційного суду сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені, що підтверджено отриманням 03.03.2016р. телефонограм представниками кожної із сторін у справі. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій він також просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без зміни. Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову з наступних підстав. Відмовляючи прокурору в задоволенні позову, суд виходив із того, що позивачем при зарахуванні до навчального закладу не надавалися документи на підтвердження свого права на стипендію, передбачену ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Отже, для отримання стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, позивач мав звернутися до відповідача та надати останньому документи, які підтверджують його право на пільги, чого він не зробив. Крім того, у відповідності до Закону України від 28.12.2014 року «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» (ст.26) встановлено, що норми і положення статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» застосовуються у порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Проте погодитися з таким висновком суду не можна. Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає. Судом установлено та вбачається з матеріалів справи, що неповнолітній [PERSON], [INFO] року народження, навчається у Державному навчальному закладі «Білицький професійний ліцей» та щомісячно отримує стипендію у розмірі, нижчому за прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб. Також установлено, що його батько, [PERSON], на день вступу сина до ліцею мав стаж підземних робіт більше 15 років, що підтверджено відповідною довідкою управління Пенсійного Фонду України у м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області від 08.07.2015р. №7522/02. Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» 2 вересня 2008 року № 345-VI з наступними змінами шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом , до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Положення, визначенні в Порядку призначення і виплати стипендій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882, щодо розміру стипендій не можуть бути застосовані до правовідносин, що виникли між сторонами, оскільки пізніше прийнятим Законом, який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, встановлено гарантований розмір стипендій для категорії студентів з числа дітей шахтарів. Статтею 26 Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 8 грудня 2014 року N 79-VIII установлено, що норми і положення статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Вказаний Закон набрав чинності з 1.01.2015р. Аналогічне положення закріплено у абзаці 3 пункту 9 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014р. №80-VIII. Однак, зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882 не внесені. Іншого порядку та розмірів застосування норм і положень 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» Кабінет Міністрів України не встановив. Крім того, дія ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» на 2014 - 2015 роки не зупинялася. Положеннями цієї статті гарантовано зазначеним студентам право на навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання, а також на одержання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Із довідки, виданої відповідачем, вбачається, що за час навчання, з вересня 2013р. по червень 2015р. стипендія [PERSON] нараховувалась на загальних підставах у розмірі від 275грн. до 533,82 грн. та була нижчою за вказаний прожитковий мінімум. Та обставина, що довідка про наявність у батька [PERSON] - [PERSON] підземного стажу роботи понад 15 років, що дає право на отримання стипендії рівної розміру прожиткового мінімуму, не була надана під час вступу до навчального закладу не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки не позбавляє неповнолітнього [PERSON] гарантованого державою права на її отримання, відповідно до статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Тому рішення суду про відмову в задоволенні позову про перерахунок нарахованої стипендії підлягає скасуванню, а порушене право позивача підлягає захисту. Законами України «Про державний бюджет України на 2013 рік», «Про державний бюджет України на 2014 рік», «Про державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений на період з 01.09.2013 року по 30.11.2013 року становив 1147 грн., з 01.12.2013 року по 31.12.2013 року становив 1218 грн., з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року становив 1218 грн., з 01 січня 2015 року по 01 липня 2015 року становив 1218 грн.. Таким чином, [PERSON] повинен був отримувати стипендію з 01 вересня 2013 року по 30 листопада 2013 року в розмірі 1147 гривень на місяць, з 01 грудня 2013 року по липень 2015 року в розмірі 1218 гривень на місяць. Недоотримана сума стипендії, яка відповідачем не була виплачена студенту [PERSON] складає: з вересня 2013р. по листопад 2013р. - по 872,00 грн. за місяць, з грудня 2013р. по квітень 2014р. - по 943,00 грн. за місяць, травень 2014р. - 928,69 грн., червень 2014р. - 922,10 грн., з липня 2014р. по вересень 2014р. - по 943,00 грн. за місяць, жовтень 2014р. - 906,70 грн., листопад 2014р. - 943 грн., грудень 2014р. - 905,45 грн., січень 2015р. - 684,18 грн., лютий 2015р. - 881,12 грн., березень 2015р. - 860,22 грн., квітень 2015р. - 841,25 грн., травень 2015р. - 800,55 грн., червень 2015р. - 814,52 грн., а загалом становить 19 647, 78 грн.. Саме вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON]. Станом на час подачі позову прокурор був звільнений від сплати судового збору, розмір якого становив 243, 60 грн.. Ухвалою судді апеляційного суду під час відкриття апеляційного провадження було задоволено клопотання заступника прокурора Донецької області та відстрочено сплату судового збору у розмірі 267,96 грн. до ухвалення судового рішення у справі. Оскільки позов задоволено, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 511,56 грн.. Згідно з п. п.3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права є підставою для скасування рішення і ухвалення нового рішення.

Outcome: approved