Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просила: - винести рішення суду про усиновлення нею, [PERSON] дитини - [INFO] ; - внести зміни до актового запису про народження №2052 від 11.09.2007 року Тверського відділу ЗАЦС м. Москви (РФ) [PERSON] , за наступні зміни: - виключити відомості про мати дитини [PERSON] (мовою оригіналу [PERSON] ) та вказати мати дитини - [PERSON] , [INFO] , громадянку України, який проживає за адресою: [ADDRESS] , - Змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] »; - внести зміни в актовий запис про народження дитини [PERSON] № 2052 від 11.09.2007 року Тверського відділу ЗАЦС м. Москва ( [NUMBER] ), зазначивши в графі прізвище замість « [PERSON] » на « [PERSON] », ім`я залишити без змін « [PERSON] », по-батькові змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] »; - в графі батько залишити прочерк. Заява обґрунтовувалась тим, що 08.04.2013 року Постановою муніципалітету Пресненске м. Москви № 91-П встановлена опіка над неповнолітньою [PERSON] [INFO] , і визначено заявника [PERSON] опікуном [PERSON] . Дитина [PERSON] , ще до 2013 року, а з 2013 р. і по теперішній час постійно проживає з заявником, яка повністю здійснюю її виховання, повне матеріальне забезпечення, оплату необхідного лікування та інші батьківські обов`язки. У свідоцтві про народження дитини [PERSON] , ( [NUMBER] ) року з позначкою «повторно», вказана [PERSON] , як мати дитини, відомості про батька відсутні взагалі, в свідоцтві зазначений прочерк. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2021 року у справі № 757/53577/20 біологічна мати дитини [PERSON] позбавлена батьківських прав у відношенні до неповнолітньої [PERSON] 2007 р.н., рішення набуло законної сили. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити їх. Представник заявника : адвокат Чурсова В.О. підтримала заявлені заявником вимоги та просила їх задовольнити з підстав, викладених в заяві. Дитина [PERSON] [INFO] в судовому засіданні пояснила, що вважає заявника [PERSON] свою матір`ю і просить суд заяву задовольнити. Заінтересована особа - Служба у справах дітей Печерської районної м. Києві державної адміністрації в судове засідання свого представника не направила, про розгляд справи повідомлена належним чином. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до наступних висновків. [PERSON] народилась [INFO] ,батьками її є: батько- прочерк ,мати - [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 19.05.2021 року, виданого Тверського відділу ЗАЦС м. Москва, актовий запис №2052 від 11.09.2007 року. 08.04.2013 року Постановою муніципалітету Пресненске м. Москви № 91-П встановлена опіка над неповнолітньою [PERSON] [INFO] , і визначено заявника [PERSON] опікуном [PERSON] . Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19.03.2021 року у справі № 757/53577/20-ц [PERSON] ( [INFO] ) позбавлено батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] [INFO] , рішення набуло законної сили 21.04.2021 р. Згідно Довідки МВС України серії ААА №1080795, за обліками МВС громадянка України [PERSON] , [INFO] , уроженка м. Москва Російська Федерація, на території України станом на 29.04.2021 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Відповідно до Висновку про стан здоров`я № 331/21 від 30.04.2021 року [PERSON] [INFO] , може здійснювати догляд за дитиною [PERSON] [INFO] . Будь-які медичні протипоказання до усиновлення у заявника відсутні. Відповідно до Висновку про стан здоров`я №330/21 від 30.04.2021 року дитина [PERSON] [INFO] практично здорова, може проживати у сім`ї. Судом також встановлено, що заявник має всі необхідні для виховання дитини житлові та побутові умови, що підтверджується договором оренди квартири № 3005 від 30.03.2019 року, довідкою про доходи заявника від 28.04.2021 року № 705. Заявник ознайомлений з походженням та станом здоров`я неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою сімейного лікаря, а також з усіма правами й обов`язками усиновителя по відношенню до усиновлюваної дитини. Згідно із довідкою Тенісного клубу «ЧЕМПІОН» від 19 вересня 2021 року № 0019/10-21, [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається у Тенісному клубі «ЧЕМПІОН». Дитина характеризується як добра, чуйна, ввічлива, товариська, комунікабельна, смілива, наполеглива та дисциплінована. На протязі навчання [PERSON] , мати громадянка [PERSON] постійно цікавиться станом справ у дитини та лише вона повністю сплачує тренування. Із довідки ТОВ «Київська загальноосвітня приватна школа І-ІІІ ступенів «Британська міжнародна школа - Київ» № Д-595 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , навчається у ТОВ «Київська загальноосвітня приватна школа І-ІІІ ступенів «Британська міжнародна школа - Київ» у 9 грейді Печерського кампусу. Протягом навчання [PERSON] її опікун, громадянка [PERSON] , постійно цікавиться навчанням, станом справ дитини в школі, відвідує всі шкільні заходи, пов`язані з розвитком та освітнім процесом учнів, приділяє достатньо уваги розвитку і вихованню дитини. [PERSON] виховується у гармонійній, інтелігентній родині, що благополучно позначається на вихованні та поведінці [PERSON] . Оплату за навчання проводить [PERSON] . До матеріалів справи долучені також спільні світлини заявника [PERSON] та дитини [PERSON] , [INFO] . У частині третій статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини сьомої статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Статтею 207 СК України встановлено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. За змістом частини першої статті 221 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Порядок здійснення централізованого обліку дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, які можуть бути усиновлені, передані під опіку, піклування чи на виховання в сім`ї громадян, та порядок передачі дітей на усиновлення встановлюються Кабінетом Міністрів України (частина четверта статті 214 СК України). Усиновлення дітей є пріоритетною формою влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (пункт 1 Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2008 року № 905). Відповідно до частини першої статті 215 СК України облік осіб, які бажають усиновити дитину, ведеться відділами та управліннями районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських, районних у містах рад, на які покладається безпосереднє ведення справ щодо опіки та піклування, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері сім`ї та дітей, структурними підрозділами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а також центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення (частини перша, третя статті 218 СК України). Згідно з частиною першою статті 219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 1) невідомі; 2) визнані безвісно відсутніми; 3) визнані недієздатними; 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. Статтею 221 СК України передбачено, що на усиновлення дитини, над якою встановлено опіку або піклування, а також на усиновлення дитини, над батьками якої встановлено опіку або піклування, потрібна письмова згода опікуна або піклувальника, незалежно від згоди батьків. Якщо опікун або піклувальник не дав згоди на усиновлення дитини, така згода може бути дана органом опіки та піклування. Усиновлення може бути проведене без згоди опікуна, піклувальника або органу опіки та піклування, якщо суд встановить, що усиновлення дитини відповідає її інтересам. Такі правові висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 487/3667/18 (провадження № 61-550св20). Відповідно до статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Під час розгляду справи судом встановлено, що між заявником [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , склалися стійкі, стабільні відносини та психоемоційний зв`язок як дитини та матері. Заявник приймає активну участь у вихованні дитини, забезпечує її гідний рівень життя, навчання та розвитку. Ці обставини підтвердила і сама дитина в судовому засіданні, які враховуються судом при прийнятті рішення. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про об`єктивну неможливість усиновлення громадянкою [PERSON] дитини [PERSON] , [INFO] . При цьому, [PERSON] має бажання, можливість та вже забезпечує стабільні та гармонійні умови для життя дитини [PERSON] , [INFO] . Щодо висновку Органу опіки та піклування та обліку дітей, позбавлених батьківського піклування, суд враховує наступне. Відповідно до положень частини першої статті 208 ЦК України, частин першої-третьої статті 214 СК України усиновленою може бути дитина, яка перебуває на обліку дітей, позбавлених батьківського піклування, які можуть бути усиновлені, передані під опіку, піклування чи на виховання в сім`ї громадян. Порядок здійснення централізованого обліку дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, які можуть бути усиновлені, передані під опіку, піклування чи на виховання в сім`ї громадян, та порядок передачі дітей на усиновлення встановлюються Кабінетом Міністрів України (частина четверта статті 214 СК України). Згідно з пунктом 3 Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2008 року № 905 (далі - Порядок), облік дітей, які можуть бути усиновлені (далі - облік), здійснюється службами у справах дітей районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах рад за місцем походження дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, уповноваженим органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань дітей, службами у справах дітей обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій та Мінсоцполітики. Усиновлення дитини, яка не перебуває на місцевому обліку дітей, які можуть бути усиновлені, у службі у справах дітей районної, районної у містах Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради не допускається, крім випадків, передбачених пунктами 85 і 91 цього Порядку. Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Порядку на облік беруться діти, позбавлені батьківського піклування. Відповідно до положень пунктів 5, 7 Порядку за наявності рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав, протягом місяця після виникнення підстав для усиновлення, дитина береться на місцевий облік службою у справах дітей із занесенням даних про неї до Книги обліку дітей, які можуть бути усиновлені, що ведеться за встановленою формою. Відповідно до пункту 8 Порядку у день взяття дитини на місцевий облік служба у справах дітей складає обліково-статистичну картку - соціальний паспорт дитини в Єдиному електронному банку даних про дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, і сім`ї потенційних усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів. За змістом пункту 2 розділу І, підпункт 1 пункту 1 розділу ІІІ Порядку ведення банку даних про дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування і сім`ї потенційних усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків - вихователів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 28 грудня 2015 року № 1256, банк даних про дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування і сім`ї потенційних усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків - вихователів ведеться в Єдиній інформаційно-аналітичній системі «Діти» відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»; відомості про дитину вноситься до Банку даних користувачами місцевого рівня. З листа Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 15 вересня 2021 року № 105/78-1693 вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , постановлена на облік, відповідно до листа Міністерства юстиції України від 21 лютого 2019 року. Службою у справах дітей та сім`ї здійснюється контроль за виконанням гр. [PERSON] обов`язків піклувальника. Дитина забезпечена всім необхідним для проживання та повноцінного розвитку. Між піклувальником і дитиною доброзичливі, люблячі стосунки. Гр. [PERSON] виконує обов`язки піклувальника в повному обсязі. Проте, з наданих гр. [PERSON] документів вбачається, що [PERSON] , [INFO] , не може бути поставлена на облік дітей, які можуть бути усиновленими в Службі у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, оскільки перебуває на обліку в уповноваженому органі у сфері опіки, піклування та патроната в Росії. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На переконання суду, наявні в матеріалах справи докази щодо гідного виховання дитини заявником, встановлені судом обставини щодо перебування дитини під опікою заявника з квітня 2013 року, позбавлення батьківських прав [PERSON] ( [INFO] ) відносно малолітньої доньки [PERSON] [INFO] , згоди дитини на її усиновлення [PERSON] , відсутність обставин, які б свідчили про об`єктивну неможливість усиновлення громадянкою [PERSON] дитини [PERSON] , [INFO] превалюють над процесуальною перешкодою внесення дитини до обліку дітей, які можуть бути усиновленими, та не можуть стати завадою для усиновлення дитини. З урахуванням наведеного, суд застосовує загальні засади цивільного права - принцип справедливості, добросовісності та розумності, а також керується однією з аксіом цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», що означає: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права» та задовольняє заяву про усиновлення у найвищих інтересах дитини, для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. При цьому суд також враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 03 лютого 2021 року у справі № 333/3340/16-ц (провадження № 61-4519св19) про те, що порушення у документальному оформленні усиновлення не може мати наслідком скасування судового рішення про усиновлення, яке в цілому відповідало найкращим інтересам дитини. Суд вважає можливим, у відповідності до ст. 231 СК України, задовольнити вимогу заявника та змінити прізвище та по батькові усиновленої дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », з « [PERSON] » на « [PERSON] ». На підставі наведеного та

Outcome: approved