Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

У липні 2018 позивач звернувся до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів на навчання повнолітньої дитини, в обґрунтування якого зазначив, що 15.12.2017 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області було прийнято рішення про стягнення з нього аліментів на навчання сина [PERSON] у розмірі ј частини від заробітку. Згідно листа ректора Запорізької державної інженерної академії від 05.06.2018 року, на підставі наказу ректора останній відрахований з навчального закладу за невиконання навчального плану (академічну неуспішність). У зв`язку з вказаним позивач просить з 10.05.2018 року звільнити його від сплати аліментів на повнолітнього сина [PERSON] , які стягуються на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.12.2017 у зв`язку з припиненням останнім навчання. Вказана цивільна справа перебувала в провадженні судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя Добрєва М.В. Згідно розпорядження керівника апарата Ленінського районного суду м. Запоріжжя № 126 від 07.11.2018 року, вказана справа 07.11.2018 року Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями була передана на розгляд судді Турбіній Т.Ф. Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Позов просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у визначений строк не надав суду відзив на позовну заяву, тому у відповідності до ст.ст. 279-281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази у сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 15.12.2017 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області прийнято заочне рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , на його користь у розмірі ј частини усіх видів доходу (заробітку) позивача до кінця навчання у Запорізькій державній інженерній академії, до 31.01.2019 року, але не більше ніж до 23 років, щомісячно, починаючи стягнення з 13.09.2017 року. На підставі вказаного рішення, 26.12.2017 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області було видано виконавчий лист, який було звернуто до виконання у Нікопольському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Положеннями ст. 199 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно довідки № 01-26/638 від 05.06.2018 року, виданої Запорізькою державною інженерною академією, [PERSON] , [INFO] , з 01.09.2013 року був зарахований студентом першого курсу денної форми навчання за спеціальністю «Програмна інженерія» за державним замовленням та наказом № 172-ст від 10.05.2018 року був відрахований за невиконання навчального плану (академічну неуспішність). Відповідно до положень ч.2 ст.199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Тобто, підставою для звільнення від сплати аліментів на навчання можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення таких аліментів. Постановою Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» також передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, судом встановлено, з у зв`язку з припиненням навчання з 10.05.2018 року у [PERSON] , [INFO] , припинилося право на утримання, а тому позов [PERSON] суд вважає обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved