Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач, управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області (далі УПСЗН виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області) звернулося до суду з позовом, в обґрунтування якого посилалося на те, що 08.04.2015 року до управління соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області з заявою для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг звернулася відповідач. Після чого заявнику, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №505 від 01.10.2014р., якою був затверджений Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, була призначена державна допомога з 08.04.2015 року по 07.06.2015 року в розмірі 442,00 грн., з 08.06.2015 року по 07.08.2015 року в розмірі 221,00 грн. В результаті перевірки з травня по вересень 2015 року було зясовано, що відповідач отримувала допомогу переміщеним особам на проживання в управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Богунської районної ради міста Житомира з 07.11.2014 року по 06.03.2015 року та не мала право отримувати цю допомогу вдруге, що призвело до переплати державних коштів в сумі 780,87 грн. за період з 08.04.2015 року по 31.05.2015 року. В результаті надання недостовірної інформації (відповідач вказала, що переїхала з зони АТО в лютому 2015 року, хоча з листопада 2014 року по березень 2015 року отримувала допомогу в м.Житомирі), відповідач незаконно отримала державні кошти в сумі 780,87 грн.. У результаті виявлення фату подання недостовірної інформації з 01.06.2015 року виплату грошової допомоги їй було припинено. Відповідач відмовилася повертати суму переплати, тому в цілях повернення бюджетних коштів позивач змушений звернутися до суду з цим позовом. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримала позовні вимоги, виклала обставини, зазначені в позові, доповіла по їх суті та просила задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що при зверненні до УПСЗН виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області вона повідомляла спеціаліста, що отримувала за попереднім місцем проживання допомогу переміщеним особам на проживання та надавала довідку про взяття на облік переміщеної особи, видану в м.Житомирі. А тому відповідач не укривала жодної інформації, і позивач добровільно призначив та виплатив їй державну допомогу, яка відповідно до положень ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню. Відповідач та її представник вважають, що записи на цій довідці щодо її отримання спеціалістом [PERSON] саме 28.05.2015 року є сфальсифікованими, бо ця довідка весь час знаходилася в особовій справі відповідача, яку вона надала ще в лютому 2015 року при переїзді до м.Бердянська, тому вважають, що відповідач не повинна нести відповідальність та повертати отримані нею кошти, які управління нарахувало та виплатило їй добровільно. Свідок [PERSON] у судовому засіданні надала свідчення про те, що вона не займалася питанням прийняття заяви від відповідача про призначення їй вказаної допомоги. 26 травня 2015 року з Департаменту м.Запоріжжя надійшли списки по двійникам. Інший спеціаліст написала службову, на якій начальником управління було зроблено резолюцію, щоб вона вилучила довідку у відповідача. За номером телефону було повідомлено відповідача про необхідність надання довідки про взяття її на облік переміщеної особи, виданої в м.Житломирі, яку відповідач надала їй 28 травня 2015 року. Після чого до УПСЗН м. Житомира чотири рази направлялися запити щодо надання особової справи стосовно [PERSON], яку було отримано лише 15 вересня 2015 року. Суд, заслухавши сторони, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено та таке вбачається з матеріалів справи, що відповідачу, згідно її заяви від 08.04.2015 року рішенням УПСЗН виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області була призначена допомога переміщеним особам на проживання в період з 08.04.2015 року по 07.06.2015 року в розмірі 442,0 грн., з 08.06.2015 року по 07.08.2015 року в розмірі 221,00 грн. Згідно довідки позивача від 21 вересня 2015 року, в період з 08.04.2015 року по 31.05.2015 року позивач виплатив відповідачу допомогу перемішеним особам у розмірі 780,87 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, при отриманні довідки №2306011637 від 27.02.2015 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, відповідач повідомила УПСЗН виконкому Бердянської міської ради Запорізької області про те, що вона 20 лютого 2015 року перемістилася з тимчасово окупованої території в м.Бердянськ, на вул. Тюленіна, буд. 18, в той час як від Богунського районного УПСЗН м.Житомира вона з 07.11.2014 року по 06.03.2015 року продовжувала отримувати допомогу переміщеним особам на проживання, категорія: працездатна, не здійснює догляду, не працює, призначену їй з 07.11.2014 року згідно рішення Богунського районного управління ПСЗН м.Житомира від 17.11.2014 року, куди вона прибула з тимчасово окупованої території ще 01 квітня 2014 року. Відповідно до пунктів 2,3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі і на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505, грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Порядок ведення обліку осіб, які переміщуються, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Грошова допомога працездатним особам, які переміщуються, виплачується у розмірі 442 гривні на одну особу. Пунктом 7 цього Порядку визначено, що якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку….., які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється. Згідно з пунктом 11 Порядку уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Тобто, відповідач, як працездатна особа, яка вже отримала визначену цим Порядком грошову допомогу для покриття витрат на проживання, не мала права отримувати її на наступний період в УПСЗН виконкому Бердянської міської ради Запорізької області, однак укрила від позивача цю інформацію. Відповідач при цьому в судовому засіданні фактично визнала, що, дійсно, вона не мала права повторно отримувати вказану грошову допомогу на проживання, проте узнала про це лише після звернення позивача до суду з цим позовом, як вона пояснювала в суді, проте повертати її категорично відмовилася, оскільки, на її переконання, УПСЗН виконкому Бердянської міської ради Запорізької області виплатило її добровільно при наявності у справі її довідки про отриману допомогу в м.Житомирі. Проте суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача та її представника про те, що довідку про взяття на облік від 07.11.2014 року з м.Житомира вона надавала спеціалісту УПСЗН виконкому Бердянської міської ради Запорізької області при її зверненні до управління у лютому 2015 року, оскільки їх пояснення спростовуються матеріалами особової справи стосовно відповідача, наданої для огляду представником позивача, на якій стоїть прізвище спеціаліста управління про отримання від [PERSON] довідки саме 28 травня 2015 року, а самі матеріали є пронумерованими, а також довідками про первинну реєстрацію особи переселенця та довідкою №2306011636 про взяття на облік переміщеної особи від 27.02.2015 року, з якої вбачається, що відповідач повідомила управління, що вона 20 лютого 2015 року перемістилася з тимчасово окупованої території з м.Севастополя, вул. Благодатна, 16, хоча матеріалами справи підтверджено, що вона виїхала з Автономної Республіки Крим ще 1 квітня 2014 року та продовжувала отримувати на час звернення до УПСЗН в м.Бердянську вказану допомогу в м.Житомирі. Крім цього, свідок [PERSON], допитана в судовому засідання саме за клопотанням відповідача, дала свідчення про те, що вона телефонувала відповідачу про необхідність надання цієї довідки вже після отримання з м. Запоріжжя списку двійників у базі даних переміщених осіб, який надійшов до управління праці та соціального захисту населення 26 травня 2015 року, після цього 28 травня 2015 року відповідач надала їй довідку, тому з 01.06.2015 року [PERSON] о,в. було припинено виплату допомоги. Інших клопотань про виклик свідком спеціаліста, яка приймала від неї заяву про призначення щомісячної адресної допомоги, відповідачем та її представником до суду не заявлялося. Таким чином, проаналізувавши в сукупності всі фактичні обставини та надані сторонами докази, суд приходить до висновку про доведеність позивачем позовних вимог, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі, і з відповідача на користь позивача слід стягнути суму зайво виплаченої допомоги переміщеним особам на проживання в розмірі 780,87 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 грн. На підставі п.2,3, 7, 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі і на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505,

Outcome: approved