Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07.10.1994 року виконкомом Олександрівської сільської Ради народних депутатів Комінтернівського району Одеської області, актовий запис за №9. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив суду, що разом з відповідачкою проживав з 1990 року та 07.10.1994 року зареєстрували шлюб. Від спільного проживання та шлюбу у них є троє дітей - повнолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та неповнолітня [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність спільних інтересів, з літа 2012 року кожен з них живе своїм життям, спільне господарство не ведуть, тому шлюб існує формально. На теперішній час він проживає з іншою жінкою, з якою бажає створити нову сім'ю, тому строк на примирення просить не надавати. Новозбудований будинок залишає дітям, тому майновий спір буде вирішуватися в іншому провадженні. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, а також письмові заперечення на позов, в яких зазначає, що по теперішній час проживає разом із позивачем, дітьми та онуками за однією адресою, та їх подальше спільне проживання як чоловіка та дружини та збереження шлюбу не суперечить їх інтересам, тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом установлено, що 07.10.1994 року виконкомом Олександрівської сільської Ради народних депутатів Комінтернівського району Одеської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис за №9. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. /а.с.8/ Від шлюбу сторони мають дітей: повнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. /а.с.10/ Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки, відповідно до ст.1 СК України, побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, та не може будуватися на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тім більш в подружніх відносинах. Крім цього суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами припиненні ще з літа 2012 року, позивач на теперішній час проживає з іншою жінкою. Порядок вирішення майнових питань подружжя визначено главою 8 Сімейного кодексу України, тому наявність у сторін спірних питань відносно майна, набутого у шлюбі, не є перешкодою для розірвання шлюбу за відповідних обставин. На підставі ст.ст.1,24,105,110,112 СК України,

Outcome: approved