Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із Броварської міської ради Броварського району Київської області на свою користь грошові кошти у розмірі - 84 234 грн. 10 коп., а також понесені судові витрати. В обґрунтування вимог зазначається, що 18 листопада 2019 року між Броварською міською радою Броварського району Київської області та [PERSON] укладено договір на оплату авансового внеску у рахунок оплати ціни земельної ділянки № 01-06/52. За умовами договору позивач сплачує, а відповідач приймає авансовий внесок у рахунок ціни земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для обслуговування салону-магазину « [INFO] »), загальною площею 0,0371 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до пунктів 2.1 та 2.3 договору розмір авансового внеску за договором складає 10 % вартості від загальної нормативно грошової оцінки включно з вартістю робіт з проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки та становить 84 234 грн. 07 коп. Сума авансового внеску зараховується до ціни продажу земельної ділянки. На виконання вищевказаного договору [PERSON] сплатив грошові кошти у розмірі - 84 234 грн. 10 коп. Договір про оплату ціни земельної ділянки № 01-06/52 від 18 листопада 2019 року за своєю правовою природою є попереднім договором купівлі-продажу земельної ділянки, який сторони мали намір вчинити у майбутньому. Вказаний договір вчинено між сторонами у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення. З метою врегулювання спору та повернення коштів позивач звернувся до відповідача із відповідним листом. Листом № 2-15/1413 від 18 березня 2021 року [PERSON] відмовлено у поверненні грошових коштів. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 12 травня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву. У судове засіданні позивач [PERSON] не з`явився, 15 листопада 2021 року від його представника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідач Броварська міська рада Броварського району Київської області у судове засідання представника не направила. 12 листопада 2021 року представника відповідача Мовчан В.Л. подала до суду клопотання про розгляд даної справи без її участі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 18 листопада 2019 року між Броварською міською радою Київської області (сторона 1) та [PERSON] (сторона 2) укладено договір про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки № 01-06/52, за умовами вказаного договору сторона 2 сплачує, а сторона 1 приймає авансовий внесок в рахунок оплати ціни земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для обслуговування салону-магазину « [INFO] »), загальною площею 0,0371 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до пункту 2.1 договору нормативно грошова оцінка земельної ділянки згідно із довідкою відділу Держгеокадастру у місті Броварах Київської області від 06 червня 2016 року № 34-1028-99.3-1511/2-16 становить 842 340 грн. 66 коп. Пунктом 2.2 договору передбачено, що розмір авансового внеску за договором складає 10 % від загальної нормативної грошової оцінки включно з вартістю робіт з проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки становить 84 234 грн. 07 коп. Згідно із пунктом 2.3 вказаного договору сума авансового внеску зараховується до ціни продажу земельної ділянки. На виконання умов вищевказаного договору [PERSON] сплатив на рахунок Броварської міської ради Київської області грошові кошти у розмірі - 80 234 грн. 10 коп. та 4 000 грн. 00 коп., про що свідчать квитанції № 1-1996К від 19 листопада 2019 року. Рішенням Броварської міської ради Київської області № 1764-67-07 від 19 грудня 2019 року продано громадянину [PERSON] земельну ділянку, площею 0,0371 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (обслуговування салону-магазину « [INFO] ») по [ADDRESS] вартістю 315 843 грн. 00 коп., кадастровий номер: 3210600000:01:030:0035. При розгляді даної справи по суті встановлено, що угода про продаж земельної ділянки укладена не була. З підстав повернення грошових коштів, сплачених на підставі договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки № 01-06/52 позивач звернувся до відповідача. Листом № 2-15/1413 від 18 березня 2021 року Броварська міська рада Київської області повідомила про неможливість повернення коштів, так як [PERSON] відмовився від укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, отже сума авансового внеску не може бути повернута. За змістом частини третьої статті 11 та частини першої статті 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) вбачається, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Законодавець у частині першій статті 509 ЦК України визначив зобов`язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, зокрема, сплатити гроші, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Цивільне зобов`язання передбачає наявність обов`язку боржника відносно кредитора, якому кореспондується право кредитора вимагати у боржника виконання відповідного обов`язку, і таке зобов`язання в силу частин другої та третьої статті 11 ЦК України може виникати на підставі договорів та інших правочинів, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інших юридичних фактів, безпосередньо з актів цивільного законодавства тощо. У силу положення статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Статтями 627, 640 ЦК України передбачено, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. При розгляді даної справи по суті встановлено, що на виконання умов договору про оплату авансового внеску у рахунок оплати ціни земельної ділянки № 01-06/52 позивач сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі - 84 234 грн. 07 коп. Договір про продаж земельної ділянки укладений між сторонами не був. Таким чином, кошти, що були сплачені як аванс підлягають поверненню позивачу. Посилання сторони позивача як на одну із підстав повернення коштів, а саме статтю 1212 ЦК України суд вважає необґрунтованою, так як у даному випадку між сторонами виникли зобов`язальні відносини. Відповідно до змісту статті 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У статті 77 ЦПК України вказано про належність доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення даного позову та стягнення із відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі - 84 234 грн. 07 коп. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі - 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial