Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком, розташованим за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач зазначає, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок в [ADDRESS] . Відповідач є колишньою дружиною позивача та зареєстрована у зазначеному будинку, але фактично не проживає з січня 2020 року, житловим приміщенням вона не користується, не бере участі в його утриманні, комунальні послуги не оплачує. Відповідач покинула позивача у січні 2020 року, не повідомивши йому місце свого вибуття, зі слів односельців стало відомо, що вона проживає за кордоном, а реєстрація [PERSON] в належному позивачу будинку порушує його право та створює перешкоди у володінні та користуванні майном. У судовому засіданні позивач позовну заяву підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, про причини неявки суд не повідомила. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON] на праві приватної власності належить будинок під номером [ADDRESS] (ас. 8, 9, 10-12). Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 05 листопада 2020 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (ас.13). Згідно довідки Миропільської сільської ради №136/02-35 від 03.02.2021 [PERSON] зареєстрована у вищезазначеному будинку (а.с.15). Відповідач не проживає у вказаному будинку понад один рік, що підтверджується актом обстеження місця проживання № 09 від 10 лютого 2021 року, складеним уповноваженою особою Миропільської сільської ради Малік С.П. ( а.с.14). Факт тривалого непроживання відповідача в зазначеному житловому будинку підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . Згідно ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. Згідно зі ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред`явлення позову про позбавлення права власності або визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, які є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами. Така позиція підтверджується висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 у якій зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньої; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Оскільки [PERSON] не проживає в будинку, власником якого є позивач та не користується будинком понад 1 рік без поважних причин, витрати на утримання зазначеного будинку не здійснює, до цього часу [PERSON] залишається зареєстрованою у вказаному житловому приміщенні, чим створює перешкоди в користуванні вказаним житлом позивачу, тому у суду є підстави визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком, розташованим за адресою [ADDRESS] . Позивач не заявляв вимоги про стягнення судових витрат, тому дане питання судом не вирішувалось.

Outcome: approved