Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 18 вересня 2009 року Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №710. В період шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] . Позивачка стверджувала, що відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Оскільки відповідач є працездатною особою, займається підприємницькою діяльністю, має стабільний дохід, жодними захворюваннями не страждає, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має, то вона вважає, що останній має можливість сплачувати аліменти для забезпечення достатнього рівня життя та розвитку дитини. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000,00 грн., щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] включно. Ухвалою суду від 21 вересня 2020 року по справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 14-15). Ухвалою суду від 03 листопада 2020 року по справі було продовжено строк проведення підготовчого провадження (а.с. 44-45). Ухвалою суду від 25 листопада 2020 року підготовче провадження по справі було закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 55-56). Позивачка та її представник, діюча за ордером від 25 листопада 2020 року, в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили суд їх задовольнити (а.с. 52, 53). Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказував, що не припиняв матеріально забезпечувати доньку та згоден сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 2000,00 грн. щомісячно та приймати участь в інших необхідних витратах. Раніше надав відзив на позов, в обґрунтування якого зазначив, що його дохід за 2019 рік склав 97150,00 грн., що з вирахуванням сплати єдиного соціального внеску фактично становить 84670,00 грн. Посилаючись на дані обставини, відповідач просив суд позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1764,00 грн. або у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (а.с. 31-32). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 вересня 2009 року Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №710, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8). В період шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони у справі проживають в одній квартирі, при цьому спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Згідно довідки про отримані доходи фізичною особою-підприємцем-платником єдиного податку від 22 жовтня 2020 року вбачається, що [PERSON] , відповідач у справі, перебуває на обліку як суб`єкт підприємницької діяльності у Малиновській ДПІ ГУ ДПС в Одеській області, сума одержаного доходу за 2019 рік складає - 97150,00 грн. (а.с. 33). Встановлено, що відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти для забезпечення достатнього рівня життя та розвитку дитини у розмірі 5000,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною повноліття. Досліджуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить із встановленого законом та покладеного на батьків обов`язку утримання своїх неповнолітніх дітей. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначенні розміру аліментів судвраховує, що малолітня донька відповідача - [PERSON] , [INFO] , потребує матеріальної допомоги, а відповідач працездатний та може сплачувати щомісячно аліменти на її утримання. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню частково і з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 29 липня 2020 року та до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до [INFO] , включно. Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини. Суд роз`яснює, що згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судовий збір по справі складає 840,80 грн., від сплати якого позивачка звільнена, тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Outcome: partial