overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

У листопаді 2016 р. [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 31.03.2001 р. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO] Позивач зазначила, що з відповідачем разом не проживають, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Зазначила, що стосунки з відповідачем не склалися через різні характери та протилежні погляди на життя. Спору щодо дитини сторони не мають. Тому враховуючи вищевикладене позивачка просила суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилась, до початку розгляду справи надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглядати справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясовано судом, 31.03.2001 р. у відділі РАГСу Мінського РУЮ у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], а/з № 333 (а.с. 13). [INFO] народився [PERSON], батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). При цьому сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивачка не має наміру зберігати сім'ю. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 551,20 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

У листопаді 2016 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила позбавити свого батька, [PERSON] батьківських прав відносно неї, обґрунтовуючи тим, що батько не приймає участі у її вихованні, і не надає матеріальної допомоги на її утримання. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, пояснила, що останній раз батька бачила в 2004 році, її мати не чинила перешкод в її спілкуванні з батьком, аліментів від батька не отримує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не зявилась. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що є бабусею позивачки. Мати позивачки її донька [PERSON], померла 07 червня 2015р. Відповідач пішов з сімї коли позивачці було 2,5 роки, в нього інша родина. Після того, як відповідач залишив сімю, доньку бачив один раз в пять років, платив аліменти до смерті доньки, потім перестав. Відповідач виїхав в Італію, його батьки ніякої участі у вихованні дитини не приймають, а вона планує стати її опікуном. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є хрещеною позивачки. З відповідачем мати позивачки була давно розведена. Він ніякої допомоги на утримання дитини не надавав. В 2014 році відповідач виїхав за кордон. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що батько приймав участь у вихованні позивачки до 2,5 років, а після цього ніякої участі у вихованні не приймав, її вихованням займались лише бабуся та дідусь зі сторони матері. Їй відомо, що у позивача інша родина, він працює в Італії, а його батьки онуку не приймали і нічим не допомагали. Суд, заслухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народилась 26 вересня 1999 р., її батьками є [PERSON], [PERSON]. Шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірваний в 2006 році. 07 червня 2015р. [PERSON] померла. [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], разом з бабусею [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідач, згідно розрахунку заборгованості по аліментам має заборгованість станом на 01 лютого 2016р. в сумі 7999,57 грн. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Висновок органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради від 18 жовтня 2016р. вказує на доцільність позбавлення [PERSON] відносно доньки [PERSON] батьківських прав, оскільки це відповідає інтересам неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Таким чином, встановлені обставини, які свідчать про ухилення відповідача від своїх обов'язків по вихованню своїх доньки, а тому, є підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо його доньки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

У листопаді 2016р. [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебуває в шлюбі, зареєстрованому 28 травня 2016 року Котовським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №95. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаєморозуміння, довіри та поваги. Позивачка не бажає проживати з відповідачем однією сім'єю і продовжувати подружні стосунки, так як вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Вважає, що примирення між ними неможливе. Посилаючись на дані обставини [PERSON] просила шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, якою підтримала позовні вимоги та просила суд розглянути справу за її відсутності та постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.15). Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, якою визнав позовні вимоги та просив суд розглянути справу за його відсутністю та постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.16). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 28 травня 2016 року Котовським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №95, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між сторонами взаєморозуміння та поваги. Від шлюбу у подружжя неповнолітніх дітей немає. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 551,20грн., які повністю сплачено позивачкою при зверненні до суду (а.с.1). На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

У листопаді 2016\~р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 21.05.2013\~р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.\~Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №\~158. [PERSON] позов визнав, про що зазначено у його заяві від 26.12.2016\~р. Судом з'ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Гончарук) [PERSON] 21.05.2013\~р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.\~Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб, актовий запис №\~158, вони є батьками дитини [PERSON], яка народилась 25.05.2013\~р. (а.\~с.\~5, 16). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовною вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON], та визнання останнім цього позову свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що має істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON] та [PERSON]. Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON]. Частиною четвертою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання [PERSON] позову [PERSON] про розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов. Беручи до уваги на положення статей 79 та 88 Цивільного процесуального кодексу України, на користь [PERSON] з [PERSON] підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати судовий збір у розмірі 551,20\~грн. (а.\~с.\~3).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

У листопаді 2016 р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 24.11.2007 р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 970. [PERSON] позов визнав, про що зазначено у його заяві від 12.01.2017 р. Судом з'ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] 24.11.2007 р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 970, вони є батьками дитини - [PERSON], яка народилась [INFO] (а. с. 6, 9). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовною вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON], та визнання останнім цього позову свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON] та [PERSON]. Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON]. Частиною четвертою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання [PERSON] позову [PERSON] про розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов. Беручи до уваги на положення статей 79 та 88 Цивільного процесуального кодексу України, на користь [PERSON] з [PERSON] підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати - судовий збір у розмірі 551,20 грн. (а. с. 2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

У листопаді 2016 р. [PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] з позовом, яким просила стягнути з відповідача на користь [PERSON] з 15 листопада 2016 р. на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], 2015р. народження аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дати подачі позову до повноліття дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що шлюб між сторонами розірваний, відповідач допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, заслухавши пояснення представника позивача дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Сторони знаходились зареєстрованому шлюбі з 26 жовтня 2012 р., шлюб розірвано, про що 07 квітня 2015р. складено відповідний актовий запис № 4, мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Частиною 1 ст. 180 СК України встановлений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що спосіб виконання цього обовязку визначається батьками самостійно за домовленістю, або за рішенням суду, який присуджує кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців і інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме відсутність даних щодо доходу відповідача, суд вважає за можливе присудити позивачці аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісячно згідно ч. 1 ст. 184 СК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави за ставкою передбаченою ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 551,20 грн. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

У листопаді 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з заявою, якою просив встановити факт належності йому державного акту про право власності на земельну ділянку, розташовану в межах території Покровської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, який виданий 23 жовтня 2006 р. Веселинівським районним відділом земельних ресурсів, серія [NUMBER]. Заяву обгрунтовано тим, що у державному акті про право власності на земельну ділянку та у паспорті заявника є розбіжності в написанні його прізвища: в паспорті зазначено [PERSON], а в державному акті: [PERSON]. В судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дійшов до висновку, що заявлені вимоги слід задовольнити. Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 23 жовтня 2006 р., [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,00 га в межах території Покровської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. Відповідно до повідомлення відділу Держгеокадастру у Веселинівському районі від 23 січня 2017р., земельні ділянка з кадастровим номером [NUMBER], перебуває у власності [PERSON], на ім'я якого виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 23 жовтня 2006 р. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме та Реєстру прав власності на нерухоме майно, а саме відомостей щодо реєстрації права власності на інші об'єкти нерухомого майна, які перебувають у власності [PERSON], вбачається, що прізвище власника зазначено [PERSON] у відповідності до копії його паспорту . В силу вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тому, наявні докази в совокупності дають підстави для встановлення факту належність заявнику правовстановлюючого документу - державного акту на земельну ділянку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

У листопаді 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, у якій зазначила, що вона має малолітню дитину, батьком якої є відповідач. Мешкають окремо. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Позивачка у судове засідання не зявилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності, підтримала заявлені вимоги. Відповідач у судове засідання не зявився. Про день слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку ст.ст.224-225 ЦПК України. Сторони мають малолітню дитину, батьком якої є відповідач (а.с.3). Дитина мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.2). Обовязок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України і в ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обовязку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обовязку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу її утримання не досягнуто. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що відповідач не виконує у відношенні своєї малолітньої дитини передбачені сімейним законодавством обовязки з її утримання, чим порушує право на достатній рівень життя, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на дитину у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. При вирішенні питань щодо судових витрат суд керується нормами ст.79, 88 ЦПК України. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

У листопаді 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому зазначає, що 05.11.2005 року вона уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, всім необхідним забезпечує доньку позивачка. Посилаючись на те, що відповідач допомоги в утриманні доньки не надає, просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову, до досягнення [PERSON] повноліття. Позивачка в судове засідання не з*явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на задоволенні позову наполягала. Відповідач в судове засідання не з*явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, визнав позовні вимоги в повному обсязі, проти задоволення позовної заяви не запречував. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши письмові докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачем та той факт, що визнання відповідачем позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК судовий збір за подання позовної заяви, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави, оскільки дитина проживає з позивачем.

Outcome: approved