Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

У липні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем [PERSON] вступила в шлюб 20.01.2001 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. 25.03.2005 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з позивачем. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.04.2002 року відповідач [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з 13.04.2005 року до його повноліття. На підставі цього рішення видано виконавчий лист № 2-1292 від 22.04.2005 року, який перебуває на примусовому виконанні у відділі виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції. З 2005 року відповідач [PERSON] аліментів на утримання сина не сплачує, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 01.06.2018 року складає 62 649 грн. 79 коп., що підтверджується довідкою-розрахунком виконавчої служби за № 6591087/1. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2015 року по 01.06.2018 року становить 20 960,69 грн. Тому просила суд стягнути з [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 20 960,69 грн. (двадцять тисяч дев'ятсот шістдесят гривень 69 коп.). Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.07.2018 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання. Відзивів та заперечень від відповідача [PERSON] не надходило до суду. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У судовому засіданні позивачка вимоги позовної заяви підтримала у повному обсязі. Просила суд задовольнити позов. У судовому засіданні відповідач заперечував проти позовних вимог. Просив суд відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 25 березня 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.04.2002 року відповідач [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з 13.04.2005 року до його повноліття. Відповідно до таблиці розрахунку пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2015 року по 01.06.2018 року вбачається, що заборгованість боржника [PERSON] складає 20960,69 грн. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виданої старшим державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського ГТУЮ у Київській області № 6591087/1 вбачається, що заборгованість боржника [PERSON] станом на 01.06.2018 року складає 62649,79 грн. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Частиною 1 ст. 195 СК України визначено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (ч. 3 ст. 195 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (постанова Верховного суду від 25.04.2018, провадження № 14-37цс18). Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Зазначений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 16.03.2016 № 6-300цс16. При розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів суд вважає за необхідне виходити з розрахунку заборгованості по аліментам, складеного старшим державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського ГТУЮ у Київській області з 01.01.2015 року по 01.06.2018 року, відповідно до ч. 4 ст. 195 СК України. Наданий позивачем розрахунок суд приймає в основу для нарахування пені, оскільки він був проведений позивачем у відповідності до вимог ст. 196 СК України за період несплати аліментів на утримання дитини. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума неустойки за період з січня 2015 року по червень 2018 року, яка обчислюється у розмірі 1 % від суми заборгованості по аліментах помножена на кількість днів місяця в якому виникла заборгованість та шляхом додавання пені за кожен місяць, та складає 20960,69 грн. відповідно. Суд зазначає, що розмір пені не перевищує загальний розмір заборгованості по аліментам. Крім того, стягнення пені за несплату аліментів, є заходом відповідальності спрямованим насамперед на забезпечення належного виконання аліментного зобов'язання платником аліментів. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Отже, стягуючи саме такий розмір неустойки, суд виходить в першу чергу з інтересів дитини, оскільки батько виконує свій обов'язок по утриманню дитини неналежним чином, аліменти сплачує не в повному обсязі, внаслідок чого, дитина не отримує встановленого матеріального забезпечення з боку відповідача, Таким чином, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved