Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що 11.03.2008 року між [PERSON] та ТОВ «Югтранзинсервіс-Агропродукт» було укладено договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться на території Зміївської сільської ради Бериславського району Херсонської області, строком на десять років. Після смерті [PERSON] позивач успадкував земельну ділянку, яка розташована на території Зміївської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4, 2742 га (кадастровий номер [NUMBER]). Успадкувавши земельну ділянку, та розуміючи, що договір оренди припиняє свою дію у березні 2018 року, представник [PERSON] звернулася до ТОВ «Югтранзинсервіс-Агропродукт», однак їй усно повідомили, що її довіритель, позивач по справі, 28.07.2017 року уклав додаткову угоду №300214 до договору оренди, землі №4АА002339-040871500035, яка була зареєстрована 12.05.2018 року за №26156874. Однак, [PERSON] не міг підписати додаткову угоду оскільки він моряк, працює за контрактом і в період з 16 березня 2017 року до 25 березня 2018 року він був приписаний до судна та не перебував на митній території України, а на момент укладення оскаржуваної додаткової угоди перебував у Сінгапурі. [PERSON] додаткову угоду не підписував, нікого не уповноважував на її підписання, та не мав наміру продовжувати орендні відносини. У зв'язку з чим просить суд визнати недійсною Додаткову угоду №300214 до Договору оренди землі №4АА002339-040871500035 від 11.03.2008 року, зареєстровану 12.05.2018 року за №26156874, та стягнути з відповідачів судові витрати. Ухвалою суду від 27.07.2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 21.08.2018 року було вирішено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 17.09.2018 року було замінено відповідача ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт», на належного - ТОВ «ЮТС-Агропродукт». Ухвалою суду від 12.11.2018 року, відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2018 року, суддя Корсаненкова О.О. замінена на суддю Кириленко М.О. відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, судовий розгляд розпочинається з початку із призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 21.01.2019 року в задоволенні клопотання представників відповідачів про залучення у якості третьої особи - державного реєстратора відділу державної реєстрації Милівської сільської ради Бериславського району Розковерко Олександра Сергійовича. Ухвалою суду від 21.01.2019 року справу було призначено до судового розгляду по суті та витребувано у Бериславської районної державної адміністрації - реєстраційну справу щодо реєстрації речових прав відносно земельної ділянки загальною площею 4,2742 га (кадастровий номер [NUMBER]), яка знаходиться на території Зміївської сільської ради Бериславського району. 06.11.2018 року представник позивача подала до суду заяву про зміну підстави позову, оскільки з додаткової угоди №300214 до договору оренди землі №4АА002339- 040871500035, яка була зареєстрована 12.05.2018 року за №26156874 вбачається, що її уклали [PERSON], як орендодавець, приватне підприємство «ЮТС-Агропродукт Плюс», як орендар, та товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт», як новий орендар. В той час, як основний договір оренди землі №4АА002339-040871500035, був укладений між [PERSON], як орендодавцем, та товариством з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс-Агропродукт». При цьому, оскаржувана угода не містить будь-яких домовленостей щодо переходу права оренди від товариства з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс- Агропродукт», яке укладало первісний договір, до приватного підприємства «ЮТС-Агропродукт Плюс», яке в свою чергу, в оскаржуваній угоді, відступає право оренди товариству з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт». Таким чином, зареєстрована угода про внесення змін до договору, яку сторони договору не укладали та не скріплювали печатками. Сторони за основним договором додаткової угоди не підписували, нікого не уповноважували на таке підписання, та зважаючи на відсутність зареєстрованих угод, не мали наміру продовжувати орендні відносини. Ніяких додаткових угод між орендодавцем та орендарем не укладалося та не реєструвалося. Крім того, оскаржувана угода є помилковою, оскільки на дату її укладення [PERSON] перебував поза митним кордоном України та не мав наміру укладати будь-яких угод. 04.12.2018 року на адресу суду надійшов відзив ТОВ «ЮТС-Агроподукт» з якого вбачається, що відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Оскільки за взаємною згодою сторін, що підтверджується підписами сторін та відтисками відповідних печаток, між [PERSON] (спадкодавець), ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» та ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» в 2015 році було укладено Договір від 26.05.2015 року про заміну сторони у договорі оренди. Відповідно до даного договору про заміну сторони приватне підприємство «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» (Новий орендар) прийняло на себе усі права та обов'язки товариства з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс-Агропродукт» (орендар) у Договорі оренди землі відносно земельної ділянки загальною площею 4,2742 га, яка на той час належала [PERSON]. Згідно відповідного Договору про заміну сторони у договорі оренди строк дії договору оренди землі від 11.03.2008 року стосовно земельної ділянки 4,2742 га збільшився до 31 грудня 2024 року. Таким чином, згідно Договору про заміну сторони у договорі оренди, з 2015 року Орендарем земельної ділянки загальною площею 4,2742 га (кадастровий номер № [NUMBER]), яка на той час належала [PERSON], було приватне підприємство «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС». ТОВ «ЮТС-Агропродукт» в 2017 році виявив бажання бути Орендарем та обробляти відповідну земельну ділянку при здійсненні своєї господарської діяльності. На той час власником відповідної земельної ділянки став вже [PERSON], який на підставі заповіту прийняв у спадщину відповідну земельну ділянку після смерті свого родича [PERSON] (який помер [INFO]). За взаємною згодою сторін, що підтверджується підписами сторін та відтисками відповідних печаток, між вже новим власником [PERSON], ПП «ЮТС- АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» та ТОВ «ЮТС-Агропродукт» в 2017 році було укладено Додаткову угоду № 300214 від 28.07.2017 року до Договору оренди землі № 4АА002339-040871500035 від 11.03.2008 року. Відповідно до даної Додаткової угоди № 300214 ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» прийняло на себе усі права та обов'язки приватного підприємства «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» у Договорі оренди землі відносно земельної ділянки загальною площею 4,2742 га (кадастровий номер № [NUMBER]), яка на цей час вже належить [PERSON]. Згідно відповідної Додаткової угоди № 300214 строк дії договору оренди землі від 11.03.2008 року стосовно земельної ділянки 4,2742 га (кадастровий № [NUMBER]) було встановлено до 30 листопада 2024 року. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 124174149 від 16.05.2018 року встановлено, що орендарем земельної ділянки площею 4,2742 га є ТОВ «ЮТС-Агропродукт». 28.12.2018 року на адресу суду надійшов відзив ПП «ЮТС-Агроподукт Плюс» з якого вбачається, що відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Представник ПП «ЮТС-Агроподукт Плюс» надав аналогічний відзив стосовно укладеної Додаткової угоди № 300214 від 28.07.2017 року до Договору оренди землі № 4АА002339-040871500035 від 11.03.2008 року. Крім того, зазначив, що на даний момент в ПП «ЮТС-Агропродукт Плюс» вже не працюють працівники, які на протязі 2015-2017 років здійснювали від імені підприємства державну реєстрацію права оренди на підставі відповідних договорів оренди та відповідних договорів про заміну сторони у договорі оренди. Однак, відповідач впевнено стверджує, що відповідні договори про заміну сторони у договорі оренди землі постійно направлялися до державних реєстраторів з метою державної реєстрації будь-яких змін в договорах оренди землі. Оригінали первісного Договору оренди від 11.03.2008 року, Договору про заміну сторони у договорі оренди від 26.05.2015 року та інші документи були переданні в 2017 році Новому Орендарю - ТОВ «ЮТС-Агропродукт». Крім того, як видно з відзиву ТОВ «ЮТС-Агропродукт» та наданих до нього копій документів, державна реєстрація Додаткової угоди № 300214 від 28.07.2017 року відносно земельної ділянки площею 4,2742 га була здійснена 16 травня 2018 року державним реєстратором відділу державної реєстрації Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Розковерко О.С. Таким чином державний реєстратор отримавши Додаткову угоду № 300214 від 28.07.2017 року, зареєстрував її при наявності відповідних законних підстав. Позивачем до суду не надано жодних доказів, які б свідчили, що підпис в Додатковій угоді № 300214 від 28.07.2017 року не належить [PERSON] та в нього було відсутнє волевиявлення щодо підписання Додаткової угоди до договору оренди землі. Таким чином відсутні правові підстави для визнання вищезазначеної додаткової угоди і недійсною. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Статтею 204 ЦК України закріплено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). В п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Зокрема, згідно ст. 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину: 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11.03.2008 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 52,37 га, яка знаходиться на території Зміївської сільської ради Бериславського району Херсонської області, строком на десять років. Даний договір було зареєстровано у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії Центру ЦЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №4АА002339-040871500035 від 11.03.2008 року (а.с.8-9). Згідно договору про заміну сторони у договорі оренди від 26.05.2015 року [PERSON] та орендар ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» та новий орендар ПП «ЮТС-Агропродукт Плюс» уклали договір про заміну сторони у договорі оренди. Зі згоди орендодавця орендар передає, а новий орендар приймає на себе права та обов'язки сторони (орендаря) у договорі оренди землі, зареєстрованому 11.03.2008 року за №4АА002339-040871500035, загальною площею 4, 27 га. З моменту переходу права оренди строк дії договору поновлюється до 31.12.2024 року (а.с.90). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.02.2016 року зареєстрованого за №22, спадкоємцем майна померлого 24.06.2015 року [PERSON] є [PERSON]. Спадщина на яке видане свідоцтво складається з земельної ділянки площею 4,2742 га, кадастровий номер [NUMBER], яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Зміївської сільської ради Бериславського району Херсонської області (а.с.6). Згідно посвідчення особи моряка [PERSON] в період з 16 березня 2017 року до 25 березня 2018 року був приписаний до судна, яке перебувало у Сінгапурі (а.с.14). 11.03.2017 року орендодавець [PERSON] та орендар ПП «ЮТС-Агропродукт Плюс» та новий орендар ТОВ «ЮТС-Агропродукт» уклали додаткову угоду №300214 до договору оренди землі №4АА002339-040871500035. Зі згоди орендодавця орендар передає, а новий орендар приймає на себе права та обов'язки сторони (орендаря) у договорі оренди землі. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №132022561 від 25.07.2018 року вбачається, що договір оренди землі №4АА002339-040871500035 від 11.03.2008 року та додаткова угода №300214 від 28.07.2017 року зареєстровані (а.с.13). Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 18.12.2013 року № 6-127цс13, своє волевиявлення на укладення договору, учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов складання та скріплення підписом письмового документа. Також, у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 22.04.2015 року № 6-48 цс15, зазначено, що суди дійшли правильного висновку про недійсність спірного договору, оскільки він був укладений без волевиявлення орендодавця. Недотримання встановленої Законом України «Про оренду землі» письмової форми договору, та змін до нього з особою, яка особисто не підписувала угоду і не доручала це іншим особам, виключає волевиявлення цієї особи на його укладення. В даному випадку волевиявлення [PERSON] на укладення Додаткової угоди №300214 до Договору оренди землі №4АА002339-040871500035 від 11.03.2008 року, зареєстрованої 12.05.2018 року за №26156874, оскільки підпис особисто [PERSON] не ставив, більш того, станом на дату укладання вищевказаного договору перебував за кордоном, тому у суду немає підстав стверджувати протилежне. Стосовно посилання відповідачів на те, що договори про зміну сторони у договорі оренди землі постійно направлялися до державних реєстраторів з метою державної реєстрації будь-яких змін в договорах оренди землі, спростовуються реєстраційною справою щодо реєстрації речових прав відносно земельної ділянки загальною площею 4,2742 га (кадастровий номер [NUMBER]), яка знаходиться на території Зміївської сільської ради Бериславського району, з якої вбачається відсутність договору про заміну сторони у договорі оренди від 26.05.2015 року укладеного між [PERSON] та орендарем ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» та новим орендарем ПП «ЮТС-Агропродукт Плюс», що свідчить про відсутність домовленостей щодо переходу права оренди від ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт», яке уклало первісний договір, до ПП «ЮТС-Агропродукт Плюс», яке в свою чергу, відступає право оренди ТОВ «ЮТС-Агропродукт». Оскільки в порядку статті 6 Закону України «Про оренду землі» наголошує, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Враховуючи наведене, суд вважає, що, Додаткова угода №300214 до Договору оренди землі №4АА002339-040871500035 від 11.03.2008 року, зареєстрована 12.05.2018 року за №26156874, не є укладеною між сторонами, у зв'язку з відсутністю волевиявлення на її укладання однієї із сторін - орендодавця. Тому підписання Додаткової угоди особою, яка не мала повноважень на вчинення таких дій протирічить вимогам Закону, що є підставою для визнання додаткового договору недійсним. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України із відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704, 80 грн. В силу ст.ст.137, 141 ЦПК України, враховуючи, що при зверненні до суду позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу, яку надала йому адвокат [PERSON], у розмірі 3 500,00 грн., що підтверджується ордером, розрахунком виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 17.07.2018 року, зважаючи на те, що позов задоволено, із відповідачів необхідно стягнути понесені позивачем витрати у сумі 3 500, 00 грн.

Outcome: approved