Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні квартирою, який уточнив у листопаді 2015 року, посилаючись на те, що йому на підставі рішення виконкому Дніпропетровської міської ради від 18.06.2014 року було видано ордер на право зайняття жилого приміщення квартири [ADDRESS]. При реєстрації у даній квартирі позивачу стало відомо, що у квартирі зареєстрований [PERSON], який помер у 2012 році. Просив усунути перешкоди [PERSON] в користуванні житловим приміщенням, шляхом припинення права користування [PERSON] квартирою № 37 в будинку 87 по пр. Миру в м. Дніпропетровську зі зняттям [PERSON] з реєстраційного обліку у звязку зі смертю. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що між сторонами відсутній спір, оскільки позивач до міської ради з приводу зняття [PERSON] з реєстрації у спірній квартирі не звертався. Просила у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи Індустріального РВ в м. Дніпропетровськ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області у судове засідання не зявився. В матеріалах справи є лист третьої особи № 1282/10.4-29 від 24.11.2015 року про розгляд справи без участі представника. Представник третьої особи Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління у судове засідання не зявився. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.07.2013 року була визнана відумерлою спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] , що залишилася після смерті [PERSON], який помер 12 лютого 2012 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть. Рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради № 444 від 25.09.2013 року квартиру [ADDRESS] було прийнято у комунальну власність територіальної громади міста. На підставі рішення виконкому Дніпропетровської міської ради № 276 від 18.06.2014 року [PERSON] на сімю з 2-х осіб було видано ордер № [NUMBER] від 31.07.2014 року на право зайняття жилого приміщення однокімнатної квартири [ADDRESS]. Згідно довідки КВЖРЕП № 2934 від 26.11.2015 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровано 2 особи: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожен має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність особи виникає в момент її народження та припиняється в момент її смерті. Судом не меже бути припинено право користування [PERSON] квартирою № 37 в будинку № 87 по пр. Миру в м. Дніпропетровську, оскільки його правоздатність припинилася з моменту його смерті, тобто з 12 лютого 2012 року. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви в тому числі свідоцтва про смерть. Позивач у позовній заяві , представник позивача у судовому засіданні не надали суду доказів звернення до відповідача з приводу зняття з реєстрації у спірній квартирі, яка належить на право власності територіальній громаді, померлого [PERSON] та відмови відповідача звернутися до Індустріального РВ в м. Дніпропетровськ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області із заявою про зняття з реєстрації у спірній квартирі померлого [PERSON] Тому суд вважає, що даний позов подано передчасно. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача не стягуються понесені позивачем судові витрати. .

Outcome: dismissed