Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

У листопаді 2013 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, зазначивши, що 04 квітня 2010 року помер її чоловік [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема на земельну ділянку загальною площею 0,0505 га, яка розташована на території садового товариства «Лазурний» Любимівської сільської ради. В державному акті на право приватної власності на землю серії ДП Дн №012526 від 05 березня 1997 року виданого на імя [PERSON] виявлені помилка, а саме прізвище власника зазначено як «Соломко», а згідно з паспортними даними повинно бути зазначено як «Соломка». Оскільки заявник не може належним чином оформити свої спадкові права, просить визнати, що Державний акт на право власності на землю від 05 березня 1997 року серії ДП Дн №012526, виданий на підставі рішення ХУ сесії ХХІ скликання Любимівської сільської ради народних депутатів від 17 грудня 1993 року належить [PERSON]. В судове засідання представник заявника не зявилася, надавши заяву з проханням слухати справу в її відсутності, на задоволені заяви наполягала. Представник заінтересованої особи Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, про причини не явки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно Державного акту на право власності на землю від 05 березня 1997 року серії ДП Дн №012526, виданого на підставі рішення ХУ сесії ХХІ скликання Любимівської сільської ради народних депутатів від 17 грудня 1993 року [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0505 га, розташована в садовому товаристві «Лазурний» Любимівської сільської ради. 04 квітня 2010 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 631 від 08 квітня 2010 року. Після смерті [PERSON], заявник, як дружина померлого, є спадкоємцем першої черги. У передбачений законом шестимісячний термін вона звернулася з заявою про прийняття спадщини до Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] Приватним нотаріусом було відмовлено у вчинені нотаріальних дій, оскільки у Державному акті на право власності на серії ДП Дн №012526, виданого на підставі рішення ХУ сесії ХХІ скликання Любимівської сільської Ради народних депутатів від 17 грудня 1993 року існують розбіжності в написанні прізвища власника земельної ділянки, а саме зазначено «Соломко», тоді як згідно паспортних даний прізвище власника «Соломка». Факт належності [PERSON] Державного акту на право власності на землю від 05 березня 1997 року серії ДП Дн №012526, виданого на підставі рішення ХУ сесії ХХІ скликання Любимівської сільської ради народних депутатів від 17 грудня 1993 року підтверджується наявними у матеріалах справи документами, а саме копією паспорту та ідентифікаційного номеру, копією свідоцтва про укладення шлюбу та копією свідоцтва про смерть (а.с. 8-11). Факт встановлення належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, оскільки надає йому можливість оформити спадкові права. За змістом п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові якої, що зазначено в документі, не збігається з прізвищем, імям, по-батькові, зазначеним в паспорті. Таким чином, вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved