Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

у липні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19.07.2008 року між ним та відповідачкою [PERSON] був зареєстрований шлюб. В шлюбі народилась дитина - донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27.08.2010 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 05.11.2012 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовой сумі у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 13.09.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Не зважаючи на розірвання шлюбу, позивач бачився з донькою, але в присутності відповідачки та продовжував сплачувати аліменти по рішенню суду, оскільки відповідачка на цьому наполягала. Бачився з донькою приблизно один раз на місяць, під час прогулянок купував різні речі, що забажає дитина. Намагання позивача купити якісь речі та привезти їх доньці відповідачка відхиляла та повідомляла, щоб він просто передавав все грошима. З осені 2010 року він проживає окремо, дитина проживає з матір»ю. Останній раз він бачив доньку в кінці 2012 року. Зпочатку 2013 року відповідачка усілякими способами перешкоджає його спілкуванню з дитиною. Проявляється це в тому, що він постійно телефонує до [PERSON] з метою домовитися про час, коли він може спілкуватися з дитиною, або просто дізнатися про справи та стан її здоров»я, але у відповідь чув лише «пізніше», « я перетелефоную через декілька днів», «не потрібно їхати», постійно чув якісь відмовки, щоб не дати зустрітись з дитиною, причини не повідомлялися. 31.03.2013 року позивач телефонував до відповідачки з метою привітати доньку з днем народження, на що йому повідомили, що приїзджати не потрібно і йому зателефонують за кілька днів. Зустрівся з донькою через декілька днів в присутності відповідачки та привітав її. На неодноразові прохання бачитись з дитиною відповідачка відмовляє. 31.03.2014 року на бажання привітати дитину позивачу відповіли «приїжджати не потрібно,ти травмуєш дитину», відповідачка перестала відповідати на телефонні дзвінки. Відповідачка повідомила позивача, що не дасть бачитися з дитиною, без повідомлення причини. Позивач постійно намагається зателефонувати, телефонує його мати та хрещений батько дитини, але [PERSON] не відповідає. На початку червня 2014 року позивач в черговий раз намагався додзвонитися відповідачці та написав повідомлення, що забере дитину, на що йому подзвонив невідомий чоловік і сказав, щоб він більше не телефонував і не писав. Оскільки позивачу невідомо, де його дитина і що з нею, він звертався до Святошинського РУГУ МВС України в м. Києві, де йому порадили звернутися до суду. Позивач зазначає, що жодних обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування з донькою спричинить їй шкоду, не існує. Він здоровий і відповідальний чоловік, до кримінальної або адміністративної відповідальності не притягувався, бажає приймати участь у вихованні своєї дитини. Крім того, вважає, що створення йому перешкод в цьому порушує не тільки його права як батька, а й права дитини та суперечить її інтересам. На підставі викладеного позивач заявив позовну вимогу про зобов»язаня [PERSON] не чинити перешкоди брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою [PERSON]. Просив визначити наступні способи його участі у вихованні доньки: побачення кожну другу суботу місяця з 13 год. до 19 год. без присутності матері дитини та в день народження доньки з 12.00 год. до 16.00 год.; забирати дитину до себе додому для спілкування в домашніх умовах або для відпочинку в місті - кожні останні вихідні місяця ( з 10.00 год. суботи до 18.00 год. неділі); спільний відпочинок 10 днів в період літніх канікул дитина проводить з батьком; необмежене спілкування з донькою особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв»язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком і донькою; в день побачення з донькою надати право забирати доньку з дому або школи особисто. Крім того, просить зобов»язати відповідачку за два дні до дня його зустрічі з донькою, надати йому точну інформацію про її місцезнаходження, а у разі настання змін, повідомити це йому особисто на наступний день з дня їх настання. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Пояснив суду, що він працює неофіційно, будує каміни, проживає у трикімнатній квартирі разом зі своєю матір»ю, пропонував відповідачці зареєструвати доньку у себе. Крім того, йому відомо, що відповідачка має співмешканця, який йому телефонував та викликав на конфлікт. Він має домашні умови для доньки і бажає з нею спілкуватися. Дійсно доньку він не бачив деякий час, коли вона виїжжала з відповідачкою до Російської Федерації і він двічі по півроку надавав дозвіл на виїзд. Пояснив, що він розуміє, що з дитиною потрібно спілкуватися поступово та погоджується напочатку спілкування з присутністю матері, але не бачить жодних перешкод для відмови йому в подальшому на вільне та особисте спілкування та виховання. Зазначив, що , на його думку, відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною через присутність співмешканця у квартирі. Просив позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечувала. Пояснила суду, що перебувала у шлюбі з позивачем та мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач не працював деякий час, не намагався приїхати, гроші для дитини передавала його мати, у нього була інша жінка, що і призвело до розлучення. Підтвердила, що має співмешканця, якого донька називає татом. Позивача донька не пам»ятає, а тому відповідачка вважає, що для дитини буде стресом спілкування з позивачем. Розуміючи права позивача не заперечує проти побачень батька з дитиною на вихідні у її присутності. Підтвердила, що не відповідає на телефонні дзвінки позивача і чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною останнім часом. Представник третьої особи Служби у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації позов підтримав. Також підтримав висновок служби про доцільність визначення способів участі батька у вихованні своєї малолітньої дитини кожної другої суботи місяця, з 13.00 год. до 19.00 год. в присутності матері,в день народження доньки з 12.00 год. до 16.00 год за домовленістю з матір»ю. При цьому представник третьої особи зазначив, що служба підтримує участь батьків у вихованні дитини в інтерсах дитини і способів спілкування та виховання має бути більше і в майбутньому без участі матері, адже дитина росте. Крім того, представник третьої особи зазначив, що посилання відповідачки на те, що донька називає батьком її співмешканця не є незвичним, оскільки діти такого віку - 5 років,- схильні вбачати в знайомих наявність того з батьків, якого їм не вистачає, а тому вважає, що правильне виховання дитини і порозуміння батьків дозволить уникнути будь-якого стресу дитині. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 19.07.2008 року у відділі РАЦС Святошинського районного управління юстиції в м. Києві а.з. №800 (а.с.6). 31.03.2009 року у сторін народилась донька [PERSON], народження якої зареєстровано у відділі РАЦС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві 23.04.2009 року а.з.№ 905 (а.с.8). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27.08.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.7). 08.11.2012 року Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №2/2605/5023/12 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 800,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві заборгованість по аліментам [PERSON] станом на 01.08.2014 року складає 800 грн. за останній місяць (а.с.35). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Факт чинення перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною в судовому засіданні підтвердила відповідачка. Крім того, зазначене підтверджується висновком, затвердженим т.в.о. начальника Святошинського РУГУ МВС України в м. Києві по результатам перевірки матеріалів ЄО №25434 від 17.06.2014 року відповідно до звернення [PERSON] про те, що колишня дружина [PERSON] перешкоджіє спілкуванню зі спільною донькою [PERSON] (а.с.12). Відповідно дост. 141 СК України мати,батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками,проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Відповідно до ст. 142 СК України діти мають рівні права та обов»язки щодо батьків. Незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Згідно ст. 153 СК України маи, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків,коли таке право обмежене законом. За ст. 159 СК України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків,хто проживає окремо,у спілкуванні з дитиною та у її вихованні,зокрема,якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування,другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усуненя цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов»язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров»я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров»я одного з батьків, зловживання ним алкогольними або наркотичними засобами. Відповідачкою не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх заперечень щодо спілкування позивача з дитиною. Суд критично відноситься до пояснень відповідачки про те, що зустріч з позивачем буде для дитини стресом, оскільки донька називає її співмешканця татом і рідного батька не пам»ятає. Так, враховуючи особливості вирішення таких сімейних спорів, суд вважає, що як мати так і батько повинні вжити всіх заходів з метою об»єктивного та адекватного сприйняття дитиною інформаціїщодо батька та спілкування з батьком та чоловіком, з яким проживає матір. В разі неможливості зробити це особисто, сторони мають право звернутися за допомогою до психолога, але зазначена вище обставина, що фактично створена матір»ю, не може бути причиною для відмови батьку у спілкуванні з дитиною. Вирішуючи даний спір суд враховує і вік дитини. Дар»я наразі є п»ятирічною здоровою та розвинутою за віком дівчинкою, яка в даному віці соціалізується і сприймає світ так, як їй пояснять дорослі, що її оточують, а тому суд не може погодитись з посиланням відповідачки про можливий стрес у дитини. Крім того, судом не встановлено обставин, що могли б свідчити про те, що позивач може завдати дитині будь-якої шкоди. Позивач характеризується позитивно за місцем проживання та, крім того, актом обстеження умов проживання служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 17.09.2014 року встановлено, що позивач зі своєю матір»ю проживає у трикімнатній квартирі [ADDRESS], у якій одна з кімнат обладнана для дитини з ліжком, столом, комп»ютером,деякими іграшками . Враховуючи викладене суд вважає правильним задовольнити вимоги позивача щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, оскільки увага та участь рідного батька у вихованні дитини є корисними для неї та повинна здійснюватись в її інтересах. Стосовно вимоги відповідачки про зустрічі дівчинки з батьком в її присутності, суд вважає необґрунтованими та не доведеними. Своїми діями відповідачка обмежує права не тільки позивача, а й дитини, яка має право на піклування про неї обох батьків. Батьки мають рівні права щодо виховання та спілкування з дитиною і деталі цих зустрічей повинні вирішуватись батьками стосовно кожного випадку та зустрічі окремо з врахуванням поведінки дитини, її сприйняття сімейних обставин, стану здоров»я, тощо і жоден з батьків не має права зловживати своїм правом щодо дитини. Оскільки судом не встановлено намірів зловживання позивачем своїм правом і він погоджується на поступове спілкування з дитиною, суд вважає за можливе не обмежувати його права на майбутнє присутністю при зустрічах з дитиною матері. З врахуванням викладеного та оцінюючи у сукупності зібрані у справі докази,

Outcome: approved