Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

У липні 2019 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову вказує, що 15 серпня 1998 року його батьки [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. [INFO] народився він [PERSON] . Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 11 травня 2017 року шлюб між подружжям [PERSON] розірвано. У 2018 році вступив до Коледжу інформаційних систем і технологій ДВНЗ КЕУ ім.В.Гетьмана. навчається на 2 курсі денного відділення та навчання продовжуватиметься до 30 червня 2020 року. На даний час проживає з мамою в однокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] та потребує матеріальної допомоги від батька. Зазначає, що відповідач є особою працездатного віку, працює в банківській сфері та є засновником одного з українських банків, інших дітей не має, а тому вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на його утримання до закінчення навчання. Посилаючись на ст.ст. 199, 200 СК просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - в розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення до суду з позовом і до закінчення навчання до 30.06.2020, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. Ухвалою від 26 липня 2019 по справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін. 25.09.2019 року від відповідача надійшов відзив на позов в якому він посилається на те, що до червня 2019 року позивач постійно проживав з ним. Відповідач всіляко допомога в позивачу, придбавав одяг, оплачував відпочинок та навчання за кордоном. При подання заяви позивач надав довідку Коледжу інформаційних систем і технологій ДВНЗ КНЕУ ім.В.Гетьмана на навчання в якій зазначено, що він навчається на денному відділенні. Але разом з тим він не надав довідки про свої доходи, оскільки є фізичною особою підприємцем, про що замовчує. Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач здійснює діяльність з надання в оренду і експлуатацію власного чи орендованого майна. Окрім того, не надано відомостей про графік навчання позивача, тільки сказано, що навчається на денній формі, не заявлено чи часи навчання дійсно становлять весь робочий день, тиждень, оскільки якщо в нього є вільний час, то він може мати змогу підробляти і частково забезпечувати себе. Відповідач має на утриманні батьків пенсійного віку. Дохід відповідача витрачається на щоденні потреби, враховуючи комунальні платежі, допомогу батькам, купівлю необхідного одягу, продуктів, медикаментів, оплату за проїзд до місця роботи, а повнолітній син відповідача отримує прибуток від здійснення підприємницької діяльності. При визначенні розміру аліментів просить суд врахувати матеріальне становище дитини, яка отримує прибуток від здійснення підприємницької діяльності та матеріальне становище відповідача та відмовити в задоволенні позову. В судове засідання призначене на 22 жовтня 2019 на 11 год. позивач не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином причини неявки не повідомив. В судове засідання призначене на 30.01.2020 року сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач вказав, що позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в своїй заяві просила в задоволенні позову відмовити. Дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного. [INFO] народився [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , мати - [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с. 5) У 2018 році позивач вступив до Коледжу інформаційних систем і технологій ДВНЗ КЕУ ім.В.Гетьмана. (а.с. 4) Як убачається з наданої відповідачем виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач є фізичною особою підприємцем. (а.с.16) Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Зі змісту вказаної норми вбачається, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За положеннями ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст. ст. ст.187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. В ході розгляду справи з наданих відповідачем доказів встановлено, що позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець. Вказана обставина позивачем не спростована, як і не надано суду доказів, що ним не отримувався та не отримується дохід від підприємницької діяльності. Тобто судом не встановлено, що враховуючи навчання, позивач потребує матеріальну допомогу. Окрім того, відповідачем надано суду довідку з Коледжу інформаційних систем і технологій ДВНЗ КНЕУ ім.В.Гетьмана з якої убачається, що [PERSON] 09.12.2019 відрахований з коледжу за невиконання навчального плану. За таких обставин суд доходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed