Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до Комунального закладу «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №11 Дніпропетровської міської ради», головного лікаря Комунального закладу «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №11 Дніпропетровської міської ради» Тихоненко Світлани Михайлівни, про визнання наказу про накладення дисциплінарного стягнення незаконним, скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення та визнання дій незаконними, посилаючись на те, що з 01.01.2012 вона перебувала у трудових відносинах та працювала на посаді лікаря-невропатолога 4-ї амбулаторії КЗ ДЦПМСД №11. 21 листопада 2013 року о 17-00 на робочому місці комісією з двох заступників головного лікаря, юрисконсульта позивач була ознайомлена з наказом про винесення догани №129/1 від 21.11.2013 за нібито не виконання нею розпорядження головного лікаря КЗ ДЦПМСД № 11 від 15.08.2013 №19 «Про удосконалення системи надання медичної допомоги населенню із застосуванням наркотичних засобів та психотропних речовин» та порушення п.33 Наказу МОЗУ від 29.03.2002 №117 «Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників». При ознайомленні з наказом позивач не бачила книги наказів та просила надати їй копію наказу для його оскарження. Однак до теперішнього часу копію наказу позивачу не надали. Крім того при накладенні догани на позивача, від неї не вимагали надати пояснення з приводу порушення дисципліни. Усі доводи або міркування, зазначені у вищевказаному наказі, на підставі якого на позивача було накладене стягнення позивач вважає безпідставними, без належного правового супроводу, надуманими та не обґрунтованими, а наказ не законним. На підставі викладеного позивач просить поновити строк на оскарження наказу № 129/1 від 21.11.2012; визнати вказаний наказ незаконним; скасувати наказ № 129/1 від 21.11.2012 про накладення дисциплінарного стягнення; визнати незаконними дії відповідача головного лікаря Комунального закладу «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №11 Дніпропетровської міської ради» Тихоненко Світлани Михайлівни при накладенні дисциплінарного стягнення за наказом № 129/1 від 21.11.2012 незаконними. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладені у позовній заяві, на задоволенні позову наполягали. Представники відповідача Комунального закладу «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №11 Дніпропетровської міської ради» [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, підтримавши надані письмові заперечення на позов. Відповідач головний лікар Комунального закладу «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №11 Дніпропетровської міської ради» Тихоненко Світлани Михайлівни, у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлена належним чином. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, представників відповідача, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 01 січня 2012 року працювала в Комунальному закладі «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №11 Дніпропетровської міської ради» на посаді лікаря-невропатолога. 15 серпня 2013 року головним лікарем КЗ ДЦПМСД №11 Тихоненко С.М. було винесено розпорядження № 19 «Про удосконалення системи надання медичної допомоги населенню із застосуванням наркотичних засобів та психотропних речовин», відповідно до якого [PERSON] необхідно було протягом одного місяця з дати винесення розпорядження надати довідку-витяг з реєстру автоматизованого обліку щодо відсутності притягнень до кримінальної відповідальності, відсутності судимості та не перебування у розшуку, а також «Сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду». Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Положеннями ст.ст. 147-149 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано один із заходів стягнення: догана або звільнення. Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення повинно враховуватись ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Наказом №129/1 від 21 листопада 2013 року головного лікаря КЗ ДЦПМСД №11 Тихоненко С.М., позивачу винесена догана за невиконання розпорядження головного лікаря КЗ ДЦПМСД №11 від 15.08.2013 №19 «Про удосконалення системи надання медичної допомоги населенню із застосуванням наркотичних засобів та психотропних речовин» та порушення п.33 Наказу МОЗУ від 29.03.2002 №117 «Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників». З даним наказом позивач була ознайомлення 21 листопада 2013 року, що підтверджується наданим в матеріали справи наказом та не заперечується сторонами (а.с.16). В трудових спорах обов'язок доведення правомірності своїх дій покладено на роботодавця. Оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку щодо правомірності дій відповідача з питання винесення догани за невиконання розпорядження. Суд не може погодитися з посиланнями позивача [PERSON] проте, що вона не є тим лікарем, який працює з наркотичними та психотропними засобами, а відтак і не повинна була надавати документи зазначені в розпорядженні «Про удосконалення системи надання медичної допомоги населенню із застосуванням наркотичних засобів та психотропних речовин», оскільки розпорядження нею не оскаржувалося, вона виконала дії на його виконання, однак не надала [PERSON] необхідні документи. Інші доводи позивача, як то неналежним чином оформлена пояснювальна записка [PERSON] (а.с.21), неналежним чином оформлений журнал наказів, не мають правового значення для вирішення даної справи. Що стосується строку звернення до суду, то суд зазначає, що цей строк позивачу необхідно поновити, оскільки остання звернулася своєчасно з позовом до суду, але в іншому порядку. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про поновлення [PERSON] строку звернення до суду, та відмову позивачу [PERSON] у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на рахунок держави.

Outcome: dismissed