Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

У липні 2014 року Національний технічний університет «Харківський політехнічний інститут» звернувся з позовними вимогами до [PERSON], просив зобов,язати [PERSON], виконати умови договору про надання державного кредиту на навчання шляхом сплати на користь Міністерства освіти і Науки, молоді та спорту України через НТУ «ХПІ» заборгованість за договором у сумі 724 гривні 90 копійок, мотивуючи свої вимоги тим, що з студентом [PERSON] було укладено договір на надання державного кредиту для здобуття вищої освіти № 6 від 26.11.2003 року, за яким він отримав кредит у сумі 10 560 гривень на весь термін навчання на 11 семестрів. 09 липня 2005 року [PERSON] отримав диплом бакалавра. Згідно з наказом № 172-ІІІ від 09.02.2006 року [PERSON] було відраховано з Університету за академічну неуспішність. Таким чином [PERSON] навчався в НТУ «ХПІ» на умовах надання йому пільгового цільового державного кредиту з 01.09.2001р. по 06.02.2006 року протягом повних 8 семестрів та використав 7680 гривень із наданого йому кредиту. В судове засідання представники позивача не з,явилися, до суду надали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному об,ємі, на підтвердження своїх вимог до суду надали документи. У разі неявки відповідача просили винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з,явився, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до вимог ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення в пресі, до суду письмових заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Причину неявки до суду не повідомив. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що наказом ректора НТУ «ХІІІ» № 1486-ІІІ від 10.09. 2001року [PERSON] було зараховано до Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» на навчання за рахунок державного кредиту. Також між НТУ «ХПІ» та [PERSON], було укладено Договір б/н б/д про навчання згідно діючої постанови Кабінету Міністрів України №844 від 27.05.2000 року «Про затвердження Порядку надання молодим громадянам пільгових довгострокових кредитів для здобуття освіти навчальних закладах за різними формами навчання незалежно від форм власності»(а.с.5-7). Постановою Кабінету Міністрів України № 916 від 16.06.2003 року «Про затвердження Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти» постанова КМУ № 844 від 27.05.2000 року була скасована. За новою постановою цільовий пільговий державний кредит на здобуття вищої освіти надається Міністерством освіти і науки України вищим навчальним закладам у розмірі передбаченим Державним бюджетом України. Згідно вказаної постанови КМУ № 916, Міністерством освіти і науки України наказом № 508 від 31.07.2003 року було затверджено типову угоду про надання цільового пільгового державного кредиту, на підставі чого з студентом [PERSON], було переукладено договір на надання державного кредиту для здобуття вищої освіти № 6 від 26.11.2003року, за яким він отримав кредит у сумі 10560 гривень на весь термін навчання на 11 семестрів(а.с.8-11). Наказом № 172-ІІІ від 09.02.2006 року студента п,ятого курсу [PERSON] 06 лютого 2006 року відраховано з Університету за академічну неуспішність(а.с.12). Тобто з наданих документів вбачається, що [PERSON], навчався в НТУ «ХПІ» на умовах надання йому пільгового цільового державного кредиту з 01.09.2001 року по 06.02.2006 року протягом повних 8 семестрів та використав 7680 гривень із наданого йому кредиту. Про порядок повернення на здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра із ним було укладено Договір № 6-в від 20.02.2006 року. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.ч.1,5 п.22 Постанови КМУ № 916, наказу МОН №508 від 31.07.2003 року та п.3.3., 6.1. Договору № 6 від 26.11.2003 року, п.2.1. Договору № 6-в від 20.02.2006 року після відрахування з вищого навчального закладу Одержувач кредиту повертає кредит через вищий навчальний заклад на рахунки Міністерством освіти і науки України із сплатою 3 відсотків річних починаючи з третього місяця після відрахування до 31 грудня поточного року. Тобто в даному випадку з наданих документів вбачається, що строк виконання зобов,язань по сплаті суми кредиту настав з 31.04.2006 року. Строк сплати [PERSON], чергових частин кредиту та відсотків на загальну суму 724 гривні 90 копійок за 2013 рік сплив 31.12.2013 року. Згідно ст.526 ЦК України, зобов,язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов,язання є його невиконання або невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов,язання. У разі порушення зобов,язання на підставі ст.611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов,язання, на вимогу кредитора зобов,язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України. Відповідно до п.4.2. Договору Університет має право стягнути в судовому порядку кредит та відсотки за користування ним з Одержувача кредиту в разі ухилення від повернення кредиту. На підставі п.7.2.Договору у разі ухилення від повернення кредиту Одержувач кредиту сплачує Університету пеню у розмірі подвійної кредитної ставки НБУ від неповернутої в строк суми. Згідно наданого позивачем розрахунку загальна сума заборгованості [PERSON], по сплаті чергової частини кредиту за 2013 рік за договором становить 724 гривні 90 копійок. За таких обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягають фактичні витрати, пов'язані з його навчанням в НТУ «ХПІ», в розмірі 724 гривні 90 копійок. З відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved