Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулась до Немирівського районного суду Вінницької області з зазначеним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 10 березня 2013 року виконкомом Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, актовий запис № 4. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який перебуває на її утриманні. Позивачка стверджувала, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, необхідної та достатньої для забезпечення її гармонійного розвитку. Зазначала, що відповідач неофіційно працевлаштований, працює поваром у кафе, отримує дохід та, на її думку, має можливість сплачувати аліменти на утримання сина з урахуванням його віку та інтересів. Оскільки позивачці складно самостійно утримувати сина, а відповідач працездатний, та має можливість сплачувати аліменти, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 29 липня 2019 року вищевказану цивільну справу було передано до Малиновського районного суду м. Одеси, за підсудністю (а.с. 12). Ухвалою суду від 13 вересня 2019 року було відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання (а.с. 18-19). Ухвалою суду від 12 листопада 2019 року підготовче провадження по справі було закрите, справу призначено до судового розгляду (а.с. 29-30). Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, якою підтримала позовні вимоги та просила суд розглянути справу в її відсутність (а.с. 21). Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. У встановлений судом строк відзиву на позов не надав. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивачки, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи в заочному порядку та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 березня 2013 року виконкомом Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8). В період шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). Згідно довідки, виданої виконкомом Ковалівської сільської ради від 02 липня 2019 року, вбачається, що з позивачкою проживає її малолітній син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти для забезпечення достатнього рівня життя та розвитку дитини у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття. Досліджуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить із встановленого законом та покладеного на батьків обов`язку утримання своїх неповнолітніх дітей. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2019 року - 2027, 00 гривень, з 1 липня - 2118, 00 гривень, з 1 грудня - 2218, 00 гривень. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначенні розміру аліментів судвраховує, що син відповідача [PERSON] , [INFO] , потребує матеріальної допомоги, а відповідач працездатний та може сплачувати щомісячно аліменти на його утримання у розмірі 1500,00 грн., доказів, що спростовують зазначене, відповідачем суду не надано. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. Отже, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 09 липня 2019 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до [INFO] , включно. Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини. Суд роз`яснює, що згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судовий збір по справі становить 768,40 грн., від сплати якого позивачка звільнена, тому такі витрати слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved