Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

У липні 2016 року позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Фінанс» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення завданої майнової шкоди в сумі 492 677,93 грн. та судових витрат у розмірі 7391,00 грн. В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що 18.07.2011р. між позивачем та ТОВ « Флоріда Флекс» було укладено договір факторингу № 180711. З метою отримання факторингового фінансування клієнт відступив позивачу право вимоги грошових коштів до ВАТ « Чернігівська кондитерська фабрика «Стріла», згідно договору № 1-10 від 08.12.2010р. Згідно протоколу від 30.09.2010року №1 установчих зборів ТОВ « Флоріда Флекс» та наказу від 30.09.2010 №1-К відповідач [PERSON] призначений на посаду директора. Відповідач займаючи посаду директора в період з 31.08.2012по08.02.2013 вніс завідомо неправдиві відомості та видаткових накладних про отримання товару, виготовленого ТОВ « Флоріда Флекс» та його отримання ПАТ « Чернігівська кондитерська фабрика « Стріла», після чого надав їх до ТОВ « Факторинг Фінанс» в якості підтвердження заборгованості з метою отримання коштів для діяльності ТОВ « Флоріда Флекс». Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 23.02.2016року. встановлено, що [PERSON] винен у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.222 та ч.1 ст.366 КК України, а саме в тому, що ним було підроблено видаткові документи та надано ТОВ « Факторинг фінанси» у результаті чого завдано матеріальної шкоди позивачу у сумі 492 677,93гривень. В ході розгляду кримінальної справи питання щодо відшкодування позивачу майнової шкоди не ставилось та судом не вирішувалось, з огляду на що користуючись правом передбаченим ст. 4 ЦПК України ТОВ « Факторинг Фінанс» звернулося з даним позовом до суду в порядку цивільного судочинства. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив суд в задоволенні позову відмовити, оскільки у разі стягнення суми майнової шкоди буде відбуватися подвійне стягнення. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 23.02.2016року. встановлено, що [PERSON] винен у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.222 та ч.1 ст.366 КК України, а саме в тому, що ним було підроблено видаткові документи та надано ТОВ « Факторинг фінанси» у результаті чого завдано матеріальної шкоди позивачу у сумі 492 677,93гривень( а.с.3-8). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 26.11.2013р.стягнуто солідарно з ТОВ « Флоріда Флекс», [PERSON] на користь ТОВ « Факторинг Фінанс» суму заборгованості за договором факторингу в розмірі 1 513 265,83гривень. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 11.02.2014р. стягнуто солідарно з ТОВ « Флоріда Флекс», [PERSON] на користь ТОВ « Факторинг Фінанс» 1 371 849,86грн. та 137 974,97грн. простроченої плати за користування факторинговим фінансуванням. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.7 своєї постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року за №14, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями ст. 212 ЦПК України. Таким чином, з огляду на вищевикладене, вина відповідача у завдання майнової шкоди позивачу на загальну суму 492 677,93 грн. доказуванню не підлягає. Так, згідно ст. 56 КПК України потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушення шкоди в порядку, передбаченому законом. У відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка пред'явила цивільний позову в кримінальному процесі, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Положеннями ч.1 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно приписів ч. 1 ст. 1126 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку (п. 3 ст. 134 КЗпП України). П. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» №14 від 29.12.1992 року передбачає, що до позовних заяв про матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку (п.3 ст.134 КЗпП), повинні додаватись докази, які підтверджують, що вчинення працівником таких діянь встановлено у порядку кримінального судочинства. За таких обставин, враховуючи, що позивачем надано докази, які підтверджують, що вчинення відповідачем діянь встановлено у порядку кримінального судочинства доведено, вина відповідача у завдання майнової шкоди позивачу на загальну суму 492 677,93 грн. доказуванню не підлягає, а тому, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача майнової шкоди у вказаному розмірі, що завдана внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на вищенаведене, відповідно та

Outcome: approved