Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

У листопаді 2016 року заступник прокурора Херсонської області в інтересах держави в особі Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та про витребування земельних ділянок. Позов мотивовано тим, що прокуратурою Херсонської області під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 02.06.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016230000000254 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 364 КК України за фактом незаконної передачі у власність та користування земель узбережжя Чорного моря в с. Залізний Порт, їх протиправної забудови та розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, встановлено що на підставі рішення сесії Новофедорівської сільської ради № 1054 від 26.10.2010 року сільською радою з [PERSON] 01.11.2010р. укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0074 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої по [ADDRESS]. У 2015 році земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] поділено, внаслідок чого утворено дві земельні ділянки: площею 0,0024 га, кадастровий номер [NUMBER] та площею 0,0050 га, кадастровий номер [NUMBER], власником яких за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на час звернення з позовом є громадянка [PERSON], право власності якої на ці земельні ділянки зареєстровано 05.06.2015 року. На час укладання договору купівлі-продажу від 01.11.2010 року на відчужуваній земельній ділянці з кадастровим номером [NUMBER] було розташовано нерухоме майно, а саме: частини підпірної стінки, огорожі з освітлювальною мережею, поперечної стінки, бордюру, огорожі, сходових маршів, мостіння біля бази відпочинку «Мрія» довжиною 77,5 метрів від 48,0 м. до 124,5 м„ яке належало [PERSON] на праві приватної власності згідно з договором купівлі- продажу, посвідченим приватним нотаріусом Голопристанського районної нотаріального округу Маршаловою М.В. 24.07.2010 року за № 2325. Рішенням Голопристанського районного суду від 11.02.2015 (справа № 654/4618/14-ц) задоволено позов прокурора Голопристанського району та визнано недійсним договір купівлі-продажу частини підпірної стіни, огорожі з освітлювальною мережею, поперечної стінки, бордюру, огорожі, сходових маршів, мостіння, розташованих біля бази відпочинку «Мрія», укладений 24.07.2010 року між [PERSON], який діяв від імені [PERSON] та [PERSON], який діяв від імені [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Голопристанського районного округу Херсонської області Маршаловою М.В., реєстраційний номер 2325. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 06.05.2015року рішення Голопристанського районного суду від 11.02.2015 року залишено без змін. Крім того, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2016 у справі № 821/2146/15-а апеляційну скаргу прокуратури Херсонської області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10.09.2015 року у справі за позовом заступника прокурора Херсонської області до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області, Реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції за участю третьої особи на стороні відповідачів [PERSON] задоволено. Постановою суду визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції від 30.01.2015р. № 18968617 про проведення державної реєстрації права власності [PERSON] на об'єкт нерухомого майна - на частину підпірної стінки, огорожі, мостіння, сходових маршів, що розташовані по [ADDRESS] Цим же судовим рішенням скасовано реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації (реконструкція мережі освітлення, підпірної стіни, поперечної стіни, огорожі, мостіння, сходових маршів по [ADDRESS] Оскільки правові підстави набуття [PERSON] права власності на нерухоме майно припинилися (відпали) з 24.07.2010 року, у зв'язку з чим саме з цієї дати він не являвся власником нерухомого майна, - на час укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки (01.11.2010 року) [PERSON] не мав права отримувати її у власність шляхом викупу поза межами процедури, визначеної ст.128 ЗК України (поза конкурсом). У зв'язку з цим договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0074 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої по [ADDRESS], укладений між Новофедорівською сільською радою та [PERSON] 26.10.2010 року має бути визнано недійсним, а земельні ділянки площею 0,0024 га, кадастровий номер [NUMBER] та площею 0,0050 га, кадастровий номер [NUMBER], що утворилася внаслідок поділу земельної ділянки [NUMBER], - підлягають витребуванню від [PERSON] на користь Новофедорівської сільської ради. Ухвалою суду від 03.02.2017 року за клопотанням заступника прокурора Херсонської області здійснено заміну первісного відповідача, [PERSON], на належного відповідача - [PERSON], яка за договорами купівлі-продажу від 12.12.2016 року придбала у [PERSON] земельні ділянки площею 0,0024 га, кадастровий номер [NUMBER] та площею 0,0050 га, кадастровий номер [NUMBER]. В судовому засіданні прокурор підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, наполягав на їх задоволенні, з підстав, зазначених в позові. В судове засідання представник Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області не з'явився, про причини неявки суд не повідомив; про день та час судового засідання був повідомлений належним чином. За відсутності заперечень з боку учасників судового процесу та з урахуванням підтримання позову прокурором, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника Новофедорівської сільської ради. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, просила суд відмовити у задоволенні позову з підстав його необґрунтованості та у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Представник відповідачки [PERSON] позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області № 1054 від 26.10.2010 року «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення [PERSON].» «01» листопада 2010 року між Новофедорівською сільською радою та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки комунальної власності, розташованої на території Новофедорівської сільської ради в [ADDRESS] площею 0,0074 га кадастровий номер [NUMBER]. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Негрою Л.А. 01.11.2010 року та зареєстровано в реєстрі за № 2236. Відповідно до рішення Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області № 1054 від 26.10.2010 року та пунктів 1.2, 1.4 договору купівлі-продажу відчуження земельної ділянки здійснювалося під розміщення нерухомого майна - частини підпірної стінки, огорожі з освітлювальною мережею, поперечної стінки, бордюру, огорожі, сходових маршів, мостіння біля бази відпочинку «Мрія» довжиною 77,5 (сімдесят сім цілих і п'ять десятих) метрів від 48,0 м до 124,5 м, що належало [PERSON] на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Маршаловою М.В. 24.07.2010 року за р. № 2325 . Рішенням Голопристанського районного суду від 11.02.2015 (справа № 654/4618/14-ц) задоволено позов прокурора Голопристанського району та визнано недійсними низку договорів купівлі - продажу нерухомого майна, серед яких, договір купівлі-продажу частини підпірної стіни, огорожі з освітлювальною мережею, поперечної стінки, бордюру, огорожі, сходових маршів, мостіння, розташованих біля бази відпочинку «Мрія», укладений 24.07.2010 року між [PERSON], який діяв від імені [PERSON] та [PERSON], який діяв від імені [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Голопристанського районного округу Херсонської області Маршаловою М.В., реєстраційний номер 2325. У той же час, як вбачається з мотивувальної та резолютивної частини рішення Голопристанського районного суду від 11.02.2015 року (а.с. 15-18), предметом продажу за вказаним договором була частина підпірної стіни, огорожі з освітлювальною мережею, поперечної стінки, бордюру, огорожі, сходових маршів, мостіння, розташованих біля бази відпочинку «Мрія» довжиною 13,5 метрів від 185,5 м до 198,0 м включно в [ADDRESS] В матеріалах справи (а.с. 13-14) міститься копія договору купівлі-продажу від 24.07.2010 року, укладеного між [PERSON], який діяв від імені [PERSON] та [PERSON], який діяв від імені [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Голопристанського районного округу Херсонської області Маршаловою М.В., реєстраційний номер 2325, предметом продажу за яким є частина підпірної стінки, огорожі з освітлювальною мережею, поперечної стінки, бордюру, огорожі, сходових маршів, мостіння біля бази відпочинку «Мрія» довжиною 13,5 (тринадцять цілих і п'ять десятих) метрів від 185,5 м до 198,0 м включно. Відповідно до абзацу другого п.1.1 вказаного договору зазначене нерухоме майно розташоване в [ADDRESS] на земельній ділянці місцевої ради площею 0,30 (нуль цілих тридцять сотих га, кадастровий номер [NUMBER] яка знаходиться в користуванні Продавця. Згідно частин 2, 3 статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Визнання правочину недійсним судом не вимагається лише у тому випадку, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Згідно статті 228 ЦК України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо. При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо. Тобто, факт порушення публічного порядку повинен бути доведеним певними засобами доказування. Відповідно до частин 1, 5 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно зі ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст.216 ЦК України до моменту визнання правочину недійсним або нікчемним правові наслідки, а саме те, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю - не настають. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку, що наданими заступником прокурора Херсонської області письмовими доказами не підтверджується недійсність з моменту його укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна - частини підпірної стінки, огорожі з освітлювальною мережею, поперечної стінки, бордюру, огорожі, сходових маршів, мостіння біля бази відпочинку «Мрія» довжиною 77,5 метрів від 48,0 м. до 124,5 м, під розміщення якого [PERSON] була передана у власність шляхом продажу земельні ділянка площею 0,0074 га, кадастровий номер [NUMBER], так як за судовим рішенням Голопристанського районного суду недійсним було визнано договір купівлі-продажу іншого майна (частини підпірної стінки, огорожі з освітлювальною мережею, поперечної стінки, бордюру, огорожі, сходових маршів, мостіння біля бази відпочинку «Мрія» довжиною 13,5 (тринадцять цілих і п'ять десятих) метрів від 185,5 м до 198,0 м включно), розташованого на іншій земельній ділянці - площею 0,30 (нуль цілих тридцять сотих) га, кадастровий номер [NUMBER]). Судом також відхиляються доводи заступника прокурора Херсонської області про недійсність договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0074 га, кадастровий номер [NUMBER], укладеного 01.11.2010р. між Новофедорівською сільською радою та [PERSON] з підстав, передбачених ст. 228 ЦК України. Стаття 215 ЦК України розмежовує види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом, та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом . Відповідно до частини 2 ст. 228 ЦК України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним, а отже, визнання такого правочину недійсним в судовому порядку не вимагається, якщо буде встановлено, що правочин був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним (ч.1 ст. 228 ЦК). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Купівля земельної ділянки з земель державної або комунальної власності є одним зі способів набуття права власності на землю. Згідно з частиною другою статті 134 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) земельні ділянки державної чи комунальної власності, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах). Викуп земельних ділянок у цьому разі здійснюється за процедурою, унормованою ст. 128 ЗК України, частина 5 якої містила вичерпний перелік підстав для відмови в продажу земельної ділянки: а) неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки; б) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; в) якщо щодо суб'єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності; г) встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність; ґ) відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки. Таким чином, повноваження органів, уповноважених здійснювати розпорядження земельними ділянками державної або комунальної власності обмежені правом власності особи на нерухомість, що розташована на відповідних земельних ділянках, та по суті, зобов'язують власника землі здійснити її відчуження за наявності відповідного волевиявлення власника нерухомості, виконання ним вимог щодо процедури та порядку викупу та за відсутності передбачених законом підстав для відмови у продажу. Рішенням шістдесят другої сесії Новофедорівської сільської ради У скликання № 1054 від 26.10.2010 року було, зокрема, вирішено: затвердити розроблену відповідно до рішення сільської ради № 1001 від 27.08.2010 року технічну документацію із землеустрою та звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 74 кв.м., що відводиться у власність шляхом викупу [PERSON] під розміщення нерухомого майна по [ADDRESS]; продати у власність [PERSON] земельну ділянку площею 74 кв.м, яка розташована на території Новофедорівської сільської ради в с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області під розміщення нерухомого майна; затвердити ціну і умови продажу земельної ділянки . На підставі вказаного рішення 01.11.2010р. між Новофедорівською сільською радою та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0074 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої по [ADDRESS] під розміщення нерухомого майна: частини підпірної стінки, огорожі з освітлювальною мережею, поперечної стінки, бордюру, огорожі, сходових маршів, мостіння біля бази відпочинку «Мрія» довжиною 77,5 метрів від 48,0 м. до 124,5 м„ яке належало [PERSON] на праві приватної власності згідно з договором купівлі- продажу, посвідченим приватним нотаріусом Голопристанського районної нотаріального округу Маршаловою М.В. 24.07.2010 року за № 2325. Вказане рішення Новофедорівської сільської ради № 1054 від 26.10.2010 року є чинним, не скасоване та не визнане незаконним (недійсним). З матеріалів справи не вбачається наявність обставин, які свідчили б про те, що на момент укладання 01.11.2010 року між Новофедорівською сільською радою та [PERSON] договору купівлі-продажу земельної ділянки були порушені вимоги Земельного кодексу України або іншого чинного законодавства, що давало б суду підстави стверджувати про спрямування вказаного договору на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Прийняття Одеським апеляційним адміністративним судом Постанови від 31.05.2016 у справі № 821/2146/15-а, якою було задоволено апеляційну скаргу прокуратури Херсонської області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10.09.2015 року у справі за позовом заступника прокурора Херсонської області до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області, Реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції за участю третьої особи на стороні відповідачів [PERSON] та визнано протиправним і скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції від 30.01.2015р. № 18968617 про проведення державної реєстрації права власності [PERSON] на об'єкт нерухомого майна - на частину підпірної стінки, огорожі, мостіння, сходових маршів, що розташовані по [ADDRESS], також не може бути підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 01 листопада 2010 року, оскільки здійснення [PERSON] у 2014 - 2015 роках реконструкції нерухомого майна та реєстрація права власності на реконструйований об'єкт, яка і була скасована вищевказаною Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду, не може впливати на оцінку правомірності укладання договору купівлі-продажу землі у 2010 році. Вимоги про витребування від відповідачки [PERSON] земельної ділянки площею 0,0024 га, кадастровий номер [NUMBER] та земельної ділянки площею 0,0050 га, кадастровий номер [NUMBER], які утворилися внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER]. Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має права витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Винесення Новофедорівською сільською радою Голопристанського району Херсонської області рішення № 1054 від 26.10.2010 р. про відчуження спірної земельної ділянки [PERSON], та укладення з останнім відплатного договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки від 01.11.2010 р. свідчить про наявність волевиявлення територіальної громади в особі її представницького органу -ради, на відчуження майна. В свою чергу, наявність у діях власника волі на відчуження майна виключає можливість його витребування від [PERSON], як добросовісного набувача. З приводу вимоги про витребування земельних ділянок суд також відмічає наступне. Відповідно до ст. 79 ЗК України земельна ділянка, як об'єкт права власності, - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до частин 1, 3, 4 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Відповідно до ч. 9 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Відповідно до частин 1, 2, 6, 7 ст. 16 ЗУ «Про державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Як вбачається з Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна № 68824830 від 23.09.2016 року (а.с. 23 - 27) 05.06.2015 року земельну ділянки з кадастровим номером [NUMBER] було закрито, як об'єкт нерухомого майна у зв'язку з поділом на земельні ділянки з кадастровими номерами № [NUMBER] та [NUMBER] (лист відділу Держгеокадастру у Голопристанському районі від 11.10.2016 року № 2111-03-1932 (а.с. 32). Згідно з Інформаційними довідками з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 70909587 від 20.10.2016 року (а.с. 28) та № 70909678 від 20.10.2016 року (а.с. 31) власником земельних ділянок з кадастровими номерами № [NUMBER] та [NUMBER] з 05.06.2015 року є [PERSON]. За договорами купівлі-продажу від 12.12.2016 року, посвідченими приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Левчуком В.Ю. (а.с. 98,99) [PERSON] здійснила відчуження вказаних земельних ділянок на користь [PERSON] Згідно з Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 78317147 від 18.01.2017 року (а.с. 100 - 102) земельні ділянки з кадастровими номерами № [NUMBER] та [NUMBER] як об'єкти нерухомого майна припинено у зв'язку з об'єднанням. Згідно з інформацією відділу Держгеокадастру у Голопристанському районі вказані земельні ділянки увійшли до складу земельної ділянки площею 0, 0279 га кадастровий номер [NUMBER] , яка належить [PERSON] та об'єднала в собі земельну ділянку площею 0,0105 га кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0024 га кадастровий номер [NUMBER] та площею 0,005 га кадастровий номер [NUMBER]. Отже, земельних ділянок площею 0,0024 га кадастровий номер [NUMBER] та площею 0,005 га кадастровий номер [NUMBER], як окремих об'єктів права власності наразі не існує. Крім того, земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER], до складу якої, зокрема, увійшли і спірні земельні ділянки, є предметом витребовування від [PERSON] у справі № 654/3559/16-ц Голопристанського районного суду, що виключає можливість вирішення питання про їх витребування у даній справі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed