Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Львівського комунального підприємства «Янів-405» (далі - ЛКП «Янів-405»), в якому, з урахуванням поданих 07 березня 2014 року уточнень до позовної заяви, просить постановити рішення, яким: - визнати відсутність, передбачених та оформлених відповідно до вимог чинного законодавства України договірних відносин між ним, [PERSON], та ЛКП «Янів-405 в сфері надання житлово-комунальних послуг, що є грубим порушенням з боку відповідача конституційних приписів, законів України, актів цивільного законодавства та інших нормативно-правових актів; - визнати безпідставними та протизаконними будь-які нарахування для оплати ним, позивачем, будь-якої послуги на будь-яких, виготовлених керівництвом ЛКП «Янів-405», папірцях (відомість, повідомлення, попередження тощо). Що здійснені, здійснюються чи будуть здійснюватися в майбутньому за період відсутності між ним та відповідачем договірних відносин; - заборонити керівництву ЛКП «Янів-405» до укладання передбачених діючим законодавством правочинів направляти йому будь-які папірці залякування чи вчиняти будь-які інші дії психологічного тиску на нього чи на членів його сімї з вимогою оплати за надані чи не надані, за віртуальні, неіснуючі чи нібито надані послуги; - зобовязати керівництво підготувати та укласти з ним, як власником приватизованої квартири, відповідно до вимогу Закону України «Про житлово - комунальні послуги» та з урахуванням інших нормативно-правових актів правочини під назвою: Договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території; Договір про надання послуг з вивезення побутових відходів; Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення; - визнати, що адміністрація ЛКП «Янів-405» грубо порушила і продовжує надалі порушувати чинне законодавство у сфері житлово-комунальних послуг, в т.ч. грубо порушила пряму вимогу базового Закону України «Про житлово-комунальні послуги» , а саме: не підготувала відповідно до типових та не уклала з ним до 01 січня 2006 року договори про надання житлово-комунальних послуг. В обгрунтування своїх вимог зазначав, що він, [PERSON], зареєстрований та проживає в [INFO], яка належить йому та членам його сімї на праві приватної власності. Будинок №22-а по вул. Золотій в м. Львові знаходиться на балансі та обслуговується ЛКП «Янів-405», яке визначено виконавцем житлово-комунальних послуг. Станом на 15 листопада 2013 року він, позивач, з адміністрацією ЛКП «Янів-405» правочинів під назвою: Договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території; Договір про надання послуг з вивезення побутових відходів; Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення, які містять істотні умови та відповідають вимогам Закону України «Про житлово-комунальні послуги», вимогам типових договорів, розроблених і затверджених відповідними постановами Кабінету Міністрів України №529 від 20 травня 2009 року, №1070 від 10 грудня 2008 року та №630 від 21 липня 2005 року та вимогам інших нормативно-правових актів не укладав і не підписував. Таких документів угод взагалі не існує та він, [PERSON], також не отримував від ЛКП «Янів-405» жодних документів які засвідчують факт укладання таких договорів. Підтвердженням відсутності укладення вищевказаних договорів, зокрема, є те, що керівництво ЛКП «Янів-405» в жодному своєму папірці-залякуванні на його адресу не вказує і не може вказати, який конкретно пункт договору ним було порушено, а який пункт договору ними виконано. У відповідності до ч.1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Положеннями п.1 ч.1 ст. 92 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод та основні обовязки громадянина визначаються виключно законами України. Таким законом, який визначає та врегульовує основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виконавцями та споживачами, а також права та обовязки, є базовий Закон України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV від 24 червня 2004 року. Відповідно до п.3 ч.2 ст. 21 цього Закону виконавець послуг зобовязаний підготувати та укласти із споживачем договори по наданню житлово-комунальних послуг з зазначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовими договорами, а споживач, згідно з п.1 ч.3 ст. 20 Закону, зобовязаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Абзац другий ч.1 Розділу VІІІ Прикінцевих положень вказаного вище Закону зобовязує, що договори про надання житлово-комунальних послуг, укладені до набрання чинності цим Законом, мають бути приведені у відповідність із ним до 01 січня 2006 року. Договори, що не приведені у відповідність у зазначений строк, втрачають чинність. На виконання вимог вищевказаного Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Кабінетом Міністрів України прийнято постанови №529 від 20 травня 2009 року, №1070 від 10 грудня 2008 року та №630 від 21 липня 2005 року, якими відповідно затверджено «Типовий Договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території», «Типовий договір про надання послуг з вивезення побутових відходів» та «Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення». Крім цього, відносини в сфері надання житлово-комунальних послуг регулюються розробленими та прийнятими нормативно-правовими актами. Однак, незважаючи на вищенаведене, ЛКП «Янів-405» впродовж багатьох років порушує порядок, встановлений Конституцією України, ігнорує норми чинного законодавства, свідомо ухиляється виконувати обовязкову пряму вимогу Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а тому він змушений звернутись в суд. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, покликаючись на обставини, які викладені в позовній заяві та уточненні до неї. Представник ЛКП «Янів-405» та залучені до участі в справі в якості третіх осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судові засідання неодноразово не зявились без поважних причин, хоч про час і місце розгляду справи повідомлялись в установленому порядку. Суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності, оскільки в ній наявні достатні докази про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], його представника [PERSON], зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно з вимогами ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. У відповідності до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини. на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Положеннями п.1 ч.1 ст. 92 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод та основні обовязки громадянина визначаються виключно законами України. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», яка дає визначення термінів, що вживаються у цьому Законі, житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих та нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будників та споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець субєкт господарювання, предметом якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; споживач фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримувати житлово-комунальну послугу. Згідно з вимогами ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг, зокрема, належить встановлення цін /тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону, визначення виконавця житлово-комунальні послуги відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів у сфері житлово-комунальних послуг тощо. Відповідно до положень ст. 16 цього Закону порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Положення про те, що відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються лише на умовах договору, містяться також в ст.ст. 19, 20, 21, 26, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також це випливає з вимог ст.ст. 3, 13, 16, 203, 207, 509, 901, 902 ЦК України. На виконання вимог вищевказаного Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Кабінетом Міністрів України прийнято постанови №529 від 20 травня 2009 року, №1070 від 10 грудня 2008 року та №630 від 21 липня 2005 року, якими відповідно затверджено «Типовий Договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території», «Типовий договір про надання послуг з вивезення побутових відходів» та «Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення». В судовому засіданні встановлено, що ЛКП «Янів-405» є комунальним підприємством, створене ухвалою Львівської міської ради від 27 лютого 2003 року №284. В даний час ЛКП «Янів-405» діє на підставі Статуту, який затверджений Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради 27 серпня 2008 року. Позивач [PERSON] зареєстрований та проживає в [INFO], яка належить на праві спільної сумісної власності йому та членам його сімї, які в ході судового розгляду справи були залучені до участі в справі в якості третіх осіб. Будинок №22-а по вул. Золотій в м. Львові знаходиться на балансі та обслуговується ЛКП «Янів-405», яке визначено виконавцем житлово-комунальних послуг. Судом також встановлено, що [PERSON] як на час предявлення позову, так і на час розгляду справи в суді, з ЛКП «Янів-405» правочинів під назвою: Договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території; Договір про надання послуг з вивезення побутових відходів; Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення, які містять істотні умови та відповідають вимогам вищевказаного Закону України «Про житлово-комунальні послуги», вимогам типових договорів, розроблених і затверджених відповідними постановами Кабінету Міністрів України №529 від 20 травня 2009 року, №1070 від 10 грудня 2008 року та №630 від 21 липня 2005 року та вимогам інших нормативно-правових актів не укладав і не підписував. Позивач [PERSON], також не отримував від ЛКП «Янів-405» жодних документів, які б засвідчували факт наміру укладання таких договорів. Вищевказані обставини підтверджуються поясненнями позивача [PERSON], його представника [PERSON], долученими до справи копіями Статуту ЛКП «Янів-405», відповіді голови Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради №З-К-19486/3601 від 03.07.2012 року та ці обставини не були спростовані відповідачем по справі. Враховуючи вищевказані положення чинного законодавства України та встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача [PERSON], які викладені в п.п.2.1., 2.2., 2.4. позовної заяви є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Що стосується вимоги позивача [PERSON], яка викладена в п.2.3. позовної заяви про заборону керівництву ЛКП «Янів-405» до укладання передбачених діючим законодавством правочинів направляти йому будь-які папірці залякування чи вчиняти будь-які інші дії психологічного тиску на нього чи на членів його сімї з вимогою оплати за надані чи не надані, за віртуальні, неіснуючі чи нібито надані послуги, то така, на думку суду, задоволенню не підлягає, оскільки чинним законодавством не передбачено можливість відновлення права чи охоронюваного законом інтересу, які ще не були порушені. Також, на думку, суду не підлягає до задоволення вимога [PERSON]. яка зазначена п.2.5. позовної заяви, оскільки визнання факту порушення вимог законодавства не є способом захисту цивільних прав та інтересів, а може бути способом реагування суду на виявлені порушення закону у формі окремої ухвали. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити частково.

Outcome: partial