Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та коштів на особисте утримання до досягнення дитиною трьох років. Вказувала, що з 27.05.2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. Зазначала, що знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трьох років, тому також потребує матеріальної допомоги на особисте утримання. Посилаючись на відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача, позивач просила стягнути з останнього аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, а також кошти на особисте утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною трьох років. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсягу. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, матеріальний стан та стан здоров'я платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.05.2015 року, що підтверджується даними копії свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується даними копії свідоцтва про народження, актовий запис № 1567 від 15.10.2015 року (а.с.7). Згідно довідки від 09.11.2015 року № 2214, виданої Озернянською сільською радою Білоцерківського району, [PERSON] та її син [PERSON], [INFO] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч. 5 та ч. 6 ст. 84 СК України). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на особисте утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення сином [PERSON], [INFO] трьохрічного віку. Згідно ст. 367 ЦПК України, рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved