overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

У квітні 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Рибалки Ю.В. від 17 травня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. У червні 2018 року відповідач подав до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] про зміну розміру аліментів, яка прийнята судом до спільного розгляду. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Майбоженко А.М. від 03 липня 2018 року справу прийнято до свого провадження. 20.08.2018 від представника відповідача за первісним позовом [PERSON] надійшло клопотання про забезпечення проведення судового засідання, яке відбудеться 31 серпня 2018 року о 10:30, в режимі відеоконфенції в Києво-Святошинському районному суді Київської області, зважаючи на те, що це найближчий суд, до якого у представника є можливість прибути. Вивчивши клопотання та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов'язковою. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи. У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в обов'язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за п'ять днів до відповідного судового засідання. Згідно з ч. 5 ст. 212 ЦПК України суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, визначеному судом. Аналіз наведеної норми свідчить про те, що прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не передбачає обов'язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони. Крім того, такий спосіб участі має винятковий характер, та має бути зумовлений обґрунтованими причинами, які ускладнюють або роблять неможливим особисту участь сторони в судовому засіданні. В свою чергу, заявником не надано доказів та не наведено причини, які фактично ускладнюють або роблять неможливою його участь в судовому засіданні в приміщенні Оболонського районного суду м. Києва. Зважаючи на вищевикладене, у суду відсутні підстави для задоволення клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

У квітні 2018 року позивач звернулася до суду з указаним позовом. Зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], на утримання якого [PERSON] сплачував аліменти до повноліття дитини. На даний час син досяг повноліття і навчається в Київському вищому професійному училищі будівництва і архітектури на денній формі навчання та знаходиться на неповному державному забезпеченні, а тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця з дня пред'явлення позову і до закінчення сином навчання - до 30.06.2020 року. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явилася без повідомлення причин, відзиву на позовну заяву не подав. За таких обставин судом ухвалено рішення про розгляд справи у заочному порядку. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ст.\~199\~Сімейного кодексу\~України якщо\~повнолітні дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв'язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов'язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право\~на утримання\~припиняється у\~разі припинення\~навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, який розірвано 19.07.2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ТП № 006625 від 19.07.2006 року. 28.01.2000 року у шлюбі у сторін народився син [PERSON], який вже є повнолітнім, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 286085 від 17.02.2000 року. Згідно довідки Київського вищого професійного училища будівництва і архітектури № 76 від 06.03.2018 року, [PERSON] є учнем першого курсу денної форми навчання і знаходиться на неповному державному забезпеченні. Закінчує навчання 30.06.2020 року. Згідно довідки Київського вищого професійного училища будівництва і архітектури № 72 від 11.04.2018 року учень [PERSON] отримує стипендію, яка за період з жовтня 2017 року по березень 2018 року становить 2865,00 грн. [PERSON] проживає разом з матірю, що підтверджується довідками Лугинської селищної ради № 1598 від 23.04.2018 року, № 1596 від 23.04.2018\~року, актом обстеження матеріально - побутових умов № 1595 від 23.04.2018 року. Відповідач жодним чином заявлені до нього позовні вимоги не спростував, відзив на позов не надав, а тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. На підставі ст. 191, 199 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

У квітні 2018 року позивач звернулася до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 23 грудня 1995 року, вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Позивач зазначає, що подружні відносини між ними припинені з січня 2017 року. Основною причиною розпаду сім»ї стала різниця характерів, відсутність між ними взаємопорозуміння і довіри. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими та подальше спільне життя суперечитиме їх інтересам. Тому, звернулася до суду з даним позовом. Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу в підготовчому судовому засіданні, без її участі. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу в підготовчому судовому засіданні без його участі. Зазначив, що позов визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, враховуючи умови визначені ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд вважає за можливе винести рішення у цьому підготовчому судовому засіданні, задовольнивши позовні вимоги з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 грудня 1995 року у виконкомі Устимівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 9, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу Серія [NUMBER], виданим 23 грудня 1995 року. Від вказаного шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. (ст. ст. 21, 24 СК України). Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

У квітні 2018 року позивач звернулася до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 25.07.2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що починаючи з січня 2018 року вони з чоловіком не проживають однією сім»єю, не ведуть спільного господарства. Чоловік проживає окремо, а вона з сином проживає в окремій кімнаті. Позивач посилається на те, що чоловік не надає їй належної матеріальної допомоги на утримання їхнього сина, не займається його вихованням. Зазначає, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка недосягла трирічного віку та отримує лише щомісячну одноразову допомогу при народження першої дитини у розмірі 860 грн. та не має інших засобів до існування. Зазначених коштів недостатньо для належного, необхідного та достатнього забезпечення і утримання як сина так і її особисто. Тому, звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 25 квітня 2018 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач повідомлена про розгляд справи, направила до суду письмову заяву в якій просила суд розглянути справу без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи у спрощеному позовному провадженні, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

У квітні 2018 року позивач звернулася із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем 04 жовтня 1997 року уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Водичківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, актовий запис № 3. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, зловживання спиртними напоями та нанесенням побоїв. З 2016 року спільно не проживають та подружніх стосунків не підтримують, так як вона виїхала за кордон. Збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, наполягає на його задоволенні. Просить не надавати строку для примирення, оскільки сімя розпалась остаточно і збережена бути не може. Позивач в судове засідання не зявилась, повідомлена про час і місце судового розгляду справи у передбаченому законом порядку. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності в якій просить не надавати строку для примирення, оскільки виїжджає на постійне проживання за межі України. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала та просить не надавати терміну для примирення, оскільки припинили сторони подружні стосунки у липні 2017 року, проживають окремо один від одного і наміру відновлювати подружніх стосунків не мають. Суд, заслухавши доводи позивача, її представника та представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 04 жовтня 1997 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Водичківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, актовий запис № 3. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, фактично припинили шлюбні відносини у липні 2017 року та з того часу не підтримують їх. Наміру відновлювати подружні стосунки сторони не мають, спільного господарства не ведуть, проживають окремо один від одного, і суд не знаходить підстав щодо надання строку для примирення. За наведених обставин шлюб підлягає розірванню, оскільки сімя розпалась остаточно та збережена бути не може. Сторони згоди щодо визначення з ким має проживати неповнолітня дитина не досягли. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

У квітні 2018 року позивач звернулася із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем 28 січня 2012 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Хмельницькому Хмельницького МРУЮ у Хмельницькій області, актовий запис № 96. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, з кінця 2017 року спільно не проживають та подружніх стосунків не підтримують. Збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала, наполягає на його задоволенні. Просить не надавати строку для примирення, оскільки сімя розпалась остаточно і збережена бути не може. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та просить не надавати терміну для примирення, оскільки припинили подружні стосунки у лютому 2018 року, проживають окремо один від одного і наміру відновлювати подружніх стосунків не мають. Суд, заслухавши доводи позивача, відповідача та його представника, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 28 січня 2012 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Хмельницькому Хмельницького МРУЮ у Хмельницькій області, актовий запис № 96. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, фактично припинили шлюбні відносини у лютому 2018 року та наміру їх відновлювати сторони не мають, спільного господарства не ведуть, проживають окремо один від одного, і суд не знаходить підстав щодо надання строку для примирення. За наведених обставин шлюб підлягає розірванню, оскільки сімя розпалась остаточно та збережена бути не може. Неповнолітня дитина залишається проживати з матір»ю. Суд вважає необхідним повернути позивачу 50% судового збору сплаченого при поданні нею позов в сумі 352,4 грн. відповідно до положень статті 142 ЦПК України, оскільки він визнав позов про розірвання шлюбу в повному обсязі до початку розгляду справи по суті,решту суми судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

У квітні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх вимог посилалася на те, що між нею та відповідачем зареєстровано шлюб 24.06.2009 року. Від вказаного шлюбу мають дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Позивач вказує на те, що їх відносини з чоловіком почали псуватися, відповідач став мало приділяти уваги сім»ї. Через постійні конфлікти і суперечки спільне життя стало неможливим та нестерпним. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяви до суду про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують в повному обсязі, просили задовольнити. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 24.06.2009 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 605. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Від вказаного шлюбу сторони мають дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 142 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

У квітні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх вимог посилалася на те, що між нею та відповідачем зареєстровано шлюб 25.07.2003 року. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] Позивач вказує на те, що їх подальше спільне життя та збереження сім»ї неможливі. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяви до суду про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують в повному обсязі, просили задовольнити. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 25.07.2003 року в Полтавському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис № 759. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO]. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 142 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

У квітні 2018 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 11 серпня 2001 року вона уклала шлюб з відповідачем в Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 558. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Сторони однією сім'єю не проживають з березня 2018 року, спільного господарства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обов'язків, через що в сім'ї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує та вважає недоцільним призначати строк на примирення. Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 11 серпня 2001 року в Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 558. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили в березні 2018 року, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім'єю, втратили почуття любові та поваги один до одного. На підставі викладеного,

Outcome: approved