Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовною заявою, в якій поставлено питання про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі в сумі 2480,60грн. та судового збору у розмірі 243,60грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.10.2007р. між ТОВ «КБ «Дельта» та [PERSON]., було укладено кредитний договір №003-09258-241007, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 6480,30грн., зі сплатою 0,01 % річних. Позивач вказує на те, що свої зобов'язання за договором виконав, надав відповідачу кредит у розмірі 6480,30грн. Однак, відповідач зобов'язання за договором не виконує належним чином, в зв'язку із чим, станом на 22.07.2014р., має заборгованість за кредитом в загальному розмірі 2480,60грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача та понесені ним судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, просив у позовній заяві розглядати справу без його участі, позовні вимоги, підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, сповіщений належним чином про місце, дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв, заперечень на позов не надав. У відповідності до вимог ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 24.10.2007р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі-позивач/банк) та [PERSON] (далі-відповідач/позичальник), було укладено кредитний договір №003-09258-241007 (далі кредитний договір), відповідно до умов якого, відповідачу було надано кредит у розмірі 6480,30 грн., зі сплатою 0,01% річних, яка може змінюватися, строком до 23.08.2008р. (а.с.6-8). Відповідно до п. 2.9. кредитного договору, відповідач повинен починаючи з місяця, що слідує за місяцем, в якому наданий кредит, щомісячно, не пізніше 24 числа кожного м'ясця зараховувати на рахунок позивача, зазначений у п.2.11 кредитного договору, рівними частинами суму грошових коштів, яка включає заборгованість за кредитом, заборгованість за процентами та плати за обслуговування кредитної заборгованості, у розмірі 649,00грн., у відповідності до Графіку платежів, наведеному у додатку 1 до цього договору, який є невід'ємною частиною цього договору. Виконання позивачем умов кредитного договору щодо надання кредиту у вказаній сумі підтверджується копією меморіального ордеру №38085489 від 25.10.2007р. (а.с.5). Однак, відповідачем вказані зобов'язання за кредитним договором не виконуються належним чином, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитом. Згідно із розрахунком заборгованості позивача за кредитним договором (а.с.4), станом на 22.07.2014р., заборгованість відповідача перед позивачем в загальному розмірі складає 2480,60грн., з яких: заборгованість по кредиту - 2480,57грн., заборгованість за відсотками - 0,03грн. Доказів, щоб спростовували розмір заборгованості за кредитним договором суду не надано. Так, згідно із ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, умов кредитного договору та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №003-09258-241007 від 24.10.2007р., у загальному розмірі 2480,60грн. та понесені останнім і підтверджені документально судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243,60грн.

Outcome: approved