Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить стягнути з неї на свою користь грошові кошти в сумі 7952,60 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що у січні 2013 року попередньо домовився із відповідачкою про купівлю у неї квартини №28 по вул. Миру, 17 в м.Старокостянтинові Хмельницької області. Оскільки у [PERSON] не було належно оформлених документів на квартиру, тому вона взяла аванс в сумі 500 Євро для виготовлення та оформлення необхідних правовстановлюючих документів на квартиру. Однак вказаний договір укладено не було, а кошти [PERSON] повернути відмовляється. В ході судового розгляду справи позивач збільшив заявлені позовні вимоги і просить стягнути з відповідачки 9535 грн. 50 коп. грошових коштів, що станом на 03 грудня 2014 року еквівалентно за курсом НБУ 500 Євро. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просять позов задоволити. Відповідачка спочатку позов не визнала, а в ході розгляду справи визнала частково, вказавши, що має повернути [PERSON] кошти, однак в меншому розмірі, оскільки курс Євро на початку року був значно меншим. При цьому пояснила, що договір купівлі-продажу не укладено не з її вини, коли були готові документи позивач відмовився від його укладення. Наголошує, що домовленість про купівлю квартини у неї була не з позивачем, а його матірю, яка дала доручення сестрі позивача, однак кошти в сумі 500 Євро передавав їй [PERSON] Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є співвласником квартини №28 по вул. Миру, 17 в м.Старокостянтинові Хмельницької області. На початку 2014 року між [PERSON] та [PERSON] була досягнута усна домовленість щодо укладення договору купівлі-продажу належної останній квартири. В цей же день на підтвердження наміру придбати квартиру [PERSON] передав [PERSON] 500 Євро. Про отримання зазначених коштів [PERSON] 13 січня 2014 року особисто написала розписку, у якій визначила зазначені кошти як завдаток. В подальшому договору купівлі-продажу будинковолодіння між [PERSON] та [PERSON] укладено не було, сторони припинили будь-які домовленості з цього питання і вважають один одного винним у тому, що угода не відбулась. Зазначені обставини визнаються сторонами та підтверджуються: оригіналом розписки від 13 січня 2014 року, яка знаходилась у позивача та додана ним до матеріалів справи. Відповідно до ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Виходячи зі змісту зазначеної норми, завдаток є доказом існування зобовязання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобовязання. Таким чином, внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобовязання може мати місце лише у разі наявності зобовязання, тобто укладеного між сторонами договору, яким визначено предмет та істотні умови. Між [PERSON] та [PERSON] не було укладено договору купівлі-продажу квартири, який б за формою і змістом відповідав вимогам закону, а сторони лише домовились укласти такий договір в майбутньому, тому передана позивачем відповідачці грошова сума в розмірі 500 Євро є авансом, який підлягає поверненню [PERSON] Саме до цього зводяться правові висновки, що висловлені Верховним Судом України в постанові від 13 лютого 2013 року (справа №6-176цс12), які згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обовязковими для судів. Оскільки, виходячи із встановлених обставин, правова природа отриманих відповідачем коштів визначена законом, то те, що сторонами у розписці вони зазначені як завдаток, правового значення не має і не може тягти за собою наслідків, передбачених ст. 571 ЦК України. Крім того, обовязок по поверненню авансу не ставиться в залежність від того, з чиєї вини не був укладений договір, який сторони мали намір укласти та в рахунок плати по якому відповідач отримав аванс. Тому, доводи [PERSON] про наявність вини позивача в неукладені договору купівлі-продажу правового значення не мають і підлягають відхиленню. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути отримані нею як аванс грошові кошти в сумі 9535 грн. 50 коп., що за курсом НБУ станом на 03 грудня 2014 року еквівалентно 500 Євро (1886,66х500:100). При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст.88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до положень ст.79 ЦПК України до судових витрат відносяться, зокрема судовий збір та витрати на правову допомогу. Вбачається, що за подачу даного позову [PERSON] сплатив 243 грн. 60 коп. судового збору, а оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому ці кошти підлягають стягненню на його користь з відповідачки. Відповідно до ст.1 Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Представництво в суді інтересів [PERSON] здійснювала адвокат [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги від 167 листопада 2014 року. Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 22 грудня 2014 року адвоката [PERSON] допущено до участі в даній справі, як особу, яка надає правову допомогу позивачці. Згідно довідки №40/14 від 17 листопада 2014 року позивач сплатив адвокату [PERSON] 300 грн. Загальна кількість часу участі адвоката [PERSON] в судовому засіданні по даній справі становить 37 хвилин (1218 грн. х 40 : 100 х 37 хвилин = 300,44 грн.). Оскільки [PERSON] сплатив адвокату за правову допомогу 300 грн., тому ці витрати в повному обсязі підлягають стягненню на його користь з [PERSON]

Outcome: approved