Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

У липні 2021 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 15 березня 2018 року близько 17 год. 00 хв. в смт. Крижопіль на перехресті вулиць Кароля Вишневського - Войчеха Дажицького з вини відповідача [PERSON] , який керував автомобілем «ЗАЗ 110206», д.н.з. [NUMBER] , була скоєна дорожньо-транспортна пригода. На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована не була. Вина відповідача [PERSON] підтверджується постановою Крижопільського районного суду Вінницької області від 16 березня 2018 року. В результаті вказаної ДТП був пошкоджений автомобіль «Toyota RAV4», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] та за кермом якого знаходилася [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якої була застрахована згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АМ/1839222, укладеного із АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП», строк дії якого з 03.11.2017 року по 02.11.2018 року. [PERSON] з метою отримання відшкодування звернулася до МТСБУ з відповідною заявою. Розмір завданих збитків згідно звіту № 18/178 від 21 квітня 2018 року, складеного експертом Занюком О.В., був визначений згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota RAV4», д.н.з. [NUMBER] , із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників в результаті його пошкодження при ДТП та складає 61107 грн. 96 коп. У зв`язку із залученням аварійного комісара МТСБУ понесло витрати на аварійного комісара, яким було здійснено огляд транспортного засобу та проведення експертизи на загальну послуг суму 770,00 грн. Так, зазначена шкода особисто винуватцем ДТП відшкодована потерпілій особі не була. Договірних зобов`язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Відповідно до Наказу МТСБУ № 7020 від 19.07.2018 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, 20 липня 2018 року МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 50923 грн. 30 коп. (61107,96 грн. (вартість відновлювального ремонту автомобіля) - 20 % (ПДВ) = 50923,30 грн. - страхове відшкодування). Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 20.07.2018 року МТСБУ направило листа відповідачу з проханням добровільно компенсувати витрати МТСБУ, проте такий лист залишився без відповіді. Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача кошти в розмірі понесених витрат в сумі 50923 грн. 30 коп. та витрати за послуги експерта в розмірі 770 грн. 00 коп., а всього 51693 грн. 30 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, натомість направив до суду клопотання, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить розглянути у його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення в разі повторної неявки відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, однак зазначив, що на даний час не працює, тому не має можливості сплатити позивачу заявлені кошти. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду. Слід зауважити, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої винесено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, це судове рішення є обов`язковим для суду в частині з`ясування питань чи мали місце такі дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи даний позов, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі перевіряти обставини ДТП, обговорювати вину особи і робити висновки про відповідальність осіб, причетних до ДТП, а може лише вирішувати питання про розмір відшкодування. На що також звернув увагу Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Судом встановлено, що постановою Крижопільського районного суду Вінницької області від 16 березня 2018 року (справа № 3/134/140/2018) [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Дана постанова суду набрала законної сили 26 березня 2018 року. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 15.03.2018 о 17:00 год. в смт. Крижопіль Вінницької області на перехресті вулиць Кароля Вишневського - Войчеха Дажицького водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110206, д.н.з. [NUMBER] , порушив вимогу дорожнього знаку «Дати дорогу» 2.1 та здійснив зіткнення з автомобілем Toyota RAV4 д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Дані транспортні засоби отримали механічні пошкодження . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля марки «Toyota RAV4», д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] . Як вбачається з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/1839222 від 02 листопада 2017 року, відповідальність [PERSON] , яка на момент ДТП керувала автомобілем «Toyota RAV4», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» на строк з 03.11.2017 року по 02.11.2018 року. 20 березня 2018 року [PERSON] подала до МТСБУ письмове повідомлення про вказану вище дорожньо-транспортну пригоду. Згідно довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Крижопільського районного нотаріального округу Вінницької області Питель М.С. 11 квітня 2018 року за р.№ 747, [PERSON] уповноважила [PERSON] бути її представником в МТСБУ стосовно дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15.03.2018 року, за участю належного їй транспортного засобу марки TOYOTA (номерний знак [NUMBER] ) з питань відшкодування їй шкоди за рахунок фонду захисту потерпілих та отримати всі належні їй виплати. 16 квітня 2021 року до МТСБУ надійшла заява [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 15 березня 2018 року. Відповідно до Звіту про оцінку автомобіля TOYOTA RAV4, реєстраційний номер [NUMBER] , № 18/178 від 21 квітня 2018 року, вартість відновлювального ремонту КТЗ TOYOTA RAV4, реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників становить 61107 грн. 96 коп. Опис пошкоджень транспортного засобу TOYOTA RAV4, реєстраційний номер [NUMBER] , міститься в протоколі огляду транспортного засобу (дефектна відомість). У зв`язку із залученням аварійного комісара МТСБУ було понесено витрати на аварійного комісара, яким було здійснено огляд транспортного засобу та проведено експертизу, на загальну суму послуг в розмірі 770,00 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № СФ-136 від 24 квітня 2018 року, платіжним дорученням № 908919 від 11 червня 2018 року). Відповідно до наказу МТСБУ № 7020 від 19.07.2018 року, фінансове управління зобов`язано сплатити відшкодування на рахунок [PERSON] в розмірі 50923,30 грн. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди. З платіжного доручення № 910422 від 20 липня 2018 року вбачається, що МТСБУ було здійснено виплату [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 50923,30 грн. 20 липня 2018 року МТСБУ направило відповідачу лист з пропозицією в добровільному порядку компенсувати МТСБУ витрати на оплату шкоди в розмірі 51693,30 грн., завданої в результаті ДТП, який залишився без реагування. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). В зв`язку з цим, суд вважає, що подія яка сталася 15.03.2018 року є страховим випадком. Згідно ст. ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На що також звернув увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Постанові Пленуму № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Вина [PERSON] у вчиненні ДТП встановлена постановою суду, яка набрала законної сили. Відповідно до вимог ст. ст. 3, 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Так, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Матеріалами справи встановлено, що дії відповідача є неправомірними, зокрема було порушено Правила дорожнього руху, є безпосередній причинний зв`язок, оскільки внаслідок порушення сталося ДТП та пошкодження автомобіля [PERSON] , є вина відповідача, що підтверджується постановою Крижопільського районного суду Вінницької області від 16 березня 2018 року. Пунктом 38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі (п. 41.1. ст. 41 вищезазначеного Закону). Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Слід відзначити, що МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону (п. 40.3. ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Враховуючи викладене та сукупність доказів у справі, суд дійшов висновку про те, що вина відповідача у ДТП встановлена, позивачем здійснене страхове відшкодування потерпілій, у зв`язку з чим у позивача виникло право регресної вимоги про стягнення з відповідача виплаченої суми страхового відшкодування та витрат за послуги експерта. При поданні позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved