Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

У листопаді 2016 року позивачка звернувлася до суду з даним позовом. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що вона є власником житлового будинку № 3 по вул. Польова в с.Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області. В даному будинку відповідач [PERSON] зареєстрований за цією адресою. Відповідач в будинку не проживає, не є членом або колишнім членом їх сімї, не проживає в житловому будинку з серпня 2015 року. За час відсутності відповідач будинком не цікавився, комунальні послуги не сплачував, які нараховуються і на відсутніх наймачів. Тому позивачка просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком № 3 по вул. Польова в с.Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області. У судове засідання позивачка не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. У судове засідання відповідач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Софіївська Борщагівка, вул.Польова, буд.3, що підтверджується договором дарування від 10 грудня 2004 року та записом в будинковій книзі. Відповідно до ч. 4 ст. 156, ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу України, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать дружина, діти і батьки. Таким чином, відповідач [PERSON] не є членом сімї власника житлового будинку, ні колишнім членом сімї власника житлового будинку. Ст.ст. 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла. Згідно ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом. П.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» визначає, що у справах про визнання наймача або членів його сімї такими, що втратила право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно з записом будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку № 3, с.Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської, вбачається, що за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Софіївська Борщагівка, вул.Польова, буд.3 зареєстрований [PERSON] Ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб . За ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Ст. 155 ЖК України жилі будинки, квартири, що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користуватись жилим будинком, квартирою. На підставі наведеного суд вважає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що з cерпня 2015 року [PERSON] не проживає в будинку, своїх речей там не зберігає, житловою площею не цікавиться, витрати по його утриманню не несе, дій які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчинив. Дані обставини підтверджуються також і актами обстеження від 17 червня 2016 року, 05 вересня 2016 року, 03 листопада 2016 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] втратив право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення, що відповідно до вимог закону дає підстави суду визнати [PERSON] таким, що втратив право користуватись житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Софіївська Борщагівка, вул.Польова, буд.3, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved