Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

У квітні 2018 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, уточнивши його в червні 2018 р., та просив стягнути з відповідача вартість безпідставно набутого майна в сумі 20506,71 грн. та 1762 грн. судового збору. В обґрунтування позову зазначено, що за період з 01.04.2015 р. по 28.02.2018 р., КПТМ «Криворіжтепломережа» поставило до нежитлового приміщення [ADDRESS] теплову енергію на суму 20506, 71 грн.. Власником вказаного приміщення є [PERSON], яка не сплачувала вартість отриманої теплової енергії за тарифами, передбаченими для категорії «інші споживачі». Відповідно до Порядку тариф для категорії «інші споживачі», застосовується до юридичних осіб (окрім бюджетних установ), фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та фізичних осіб, що не є суб'єктами підприємницької діяльності за нежитловими приміщеннями. Оскільки власник приміщення не має можливості бути віднесеним до категорії споживачів № 1 чи № 2, він автоматично відноситься до 3-ї категорії - «інші споживачі». Облік споживання теплової енергії здійснювався розрахунковим способом, а з 07.10.2016 р., облік споживання теплової енергії проводився на підставі показників приладу обліку теплової енергії встановленого в будинку. Ухвалою від 21.06.2018 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи було визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач відзив на позов не надала. Дослідивши матеріали справи - докази: копії: - інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна; - відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна; - розрахунку нарахування за теплову енергію; - звітів; актів про надання теплоносія; актів про зупинення подачі теплоносіїв; вимоги про повернення безпідставно набутого майна; - постанов НКРЕКП № 1088 від 31.03.2015 р.; № 1438 від 30.04.2015 р.; № 2690 від 29.10.2015 р.; № 54 від 28.01.2016 р.; № 1757 від 29.09.2016 р.; № 2126 від 02.12.2016 р.; № 151 від 01.02.2017 р.; № 1529 від 28.12.2017 р. (а.с. 4, 5, 6-7, 8-22, 23-29, 32, 33, 34, 35-36, 37-38, 39-40, 41-42, 43-44) судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення [ADDRESS]. За період з 01.04.2015 р. по 28.02.2018 р., КПТМ «Криворіжтепломережа» поставило до вказаного нежитлового приміщення теплову енергію на суму 20506, 71 грн.. Відповідач [PERSON] не сплачувала вартість отриманої теплової енергії за тарифами, передбаченими для категорії «інші споживачі». Відповідно до Порядку тариф для категорії «інші споживачі», застосовується до юридичних осіб (окрім бюджетних установ), фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та фізичних осіб, що не є суб'єктами підприємницької діяльності за нежитловими приміщеннями. Оскільки власник приміщення не має можливості бути віднесеним до категорії споживачів № 1 чи № 2, він відноситься до 3-ї категорії - «інші споживачі». Облік споживання теплової енергії здійснювався розрахунковим способом, а з 07.10.2016 р., облік споживання теплової енергії проводився на підставі показників приладу обліку теплової енергії встановленого в будинку. Відповідно до положень статуту, КПТМ «Криворіжтепломережа» створене з метою отримання прибутку в результаті діяльності з виробництва, транспортування, постачання та реалізації теплової енергії споживачам. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. № 1875-ІV, житлово-комунальними послугами є результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальними послугами є результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опалюванням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п. 3 ст. 16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв. Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги, передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, передбачені договором або Законом та відповідно до ст. 18 Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 р. «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення», плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим...». Тобто між сторонами виникли та існують відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг з теплопостачання, і вони, згідно до ст. ст. 20, 21 вказаного Закону, набули відповідно права і обов'язки споживача та виконавця. Не укладення договору, не звільняє відповідача від сплати заборгованості за спожиту теплову енергію. Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про теплопостачання» та п. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», обов'язок укладення договору покладено на споживача. У відповідача виникло зобов'язання перед КПТМ «Криворіжтепломережа» на підставі застосування ч. 1 ст. 11 ЦК України, де вказано, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зобов'язання, згідно до ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки відповідач отримав послуги з теплопостачання, а повернути їх неможливо, то за аналогією закону застосування ч. 2 ст. 1213 ЦК України, він зобов'язаний відшкодувати вартість отриманих послуг. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним за подачу позову 1762 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 8, 319, 322, 526, 1213 ЦК України, ст. ст. 1, 16, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 24, 25 ЗУ «Про теплопостачання»,

Outcome: approved