Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить: позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], уродженця міста Макіївки Донецької області відносно його доньки [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції); змінити розмір аліментів та стягнути із [PERSON], [INFO] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття; стягнути із [PERSON] на свою користь судові витрати. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 16 листопада 2011 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] Від спільного подружнього життя в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Червоногвардійського районного суду міста Макіївка Донецької області від 05 серпня 2013 року шлюб між нею та [PERSON] розірвано. Рішенням Червоногвардійського районного суду міста Макіївка Донецької області від 10 жовтня 2012 року стягнуто із [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх його доходів, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку і до повноліття. Малолітня дочка проживала спільно із нею за адресою: [ADDRESS], однак у зв'язку із початком Антитерористичної операції переселилася із тимчасово окупованої території до місті Бровари, де взята на облік осіб, переміщених з тимчасово окупованої території. Відповідач вихованням та матеріальним утриманням дочки не займається, не піклується про її стан здоров'я, не дбає про фізичний і духовний розвиток та не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Враховуючи ту обставину, що відповідач впродовж тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов'язків, позивач змушена звернутися до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. 30 січня 2017 року подала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з'явився, 30 січня 2017 року подав заяву про слухання справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства. Причини неявки суду не повідомлені. У судове засідання представник третьої особи Броварської міської ради Київської області як органу опіки та піклування - Сундук Л.І. не з'явилася, надала заяву в якій просила розглянути дану справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Дослідивши зібрані докази, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що 16 листопада 2011 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області зареєстровано шлюб між сторонами по справі. З копії свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що вона народилася [INFO] місті Макіївка Донецької області, про що міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області 10 травня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 425. Батько -[PERSON]. Мати - [PERSON] (а.с.6). Заочним рішенням Червоногвардійського районного суду міста Макіївка Донецької області від 05 серпня 2013 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] За вибором позивачки її прізвище відновлено на дошлюбне - [PERSON]. Рішенням Червоногвардійського районного суду міста Макіївка Донецької області від 10 жовтня 2012 року стягнуто із [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх його доходів, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку і до повноліття. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 01 жовтня 2014 року спільно із дочкою [PERSON], [INFO], взяті на облік як особи, переміщені з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, контактна адреса: [ADDRESS]. Відповідно до довідки № 05 від 18 серпня 2016 року, виданої товариством з обмеженою відповідальністю Центр розвитку дитини «Лілея» [PERSON], [INFO] відвідує центр розвитку дитини «Лілея» з 12 червня 2015 року по даній час. За час перебування [PERSON] у центрі колектив закладу знайомий лише з мамою та бабусею дитини. Мама дитини бере активну участь у навчально-виховному процесі, приймає участь у дитячих розвагах, святах. З довідки від 28 серпня 2016 року, виданої медичним центром «Норма Віта» вбачається, що за час лікування у центрі впродовж 2015-2016 років колектив закладу знайомий лише із мамою та бабусею дитини. Батько [PERSON] жодного разу не був присутнім на лікуванні та не сплачував кошти за отримані процедури. За висновком № 1-18/2122 від 01 листопада 2016 року орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] у зв'язку з тим, що батько ухиляється від виконання батьківських обов'язків (а.с.8-9). Правилами статті 60 ЦПК України передбачено, щокожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до статті 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно зі статтею 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до пунктів 15 й 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. На думку суду, висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав є достатньо обґрунтованим і таким, що не суперечить інтересам дитини. Так, при розгляді даної справи по суті встановлено, що впродовж тривалого часу відповідач із дочкою не спілкується, не приймає участі в її житті як батько щодо фізичного і духовного розвитку, не займається її вихованням та матеріальним утриманням. Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, суд приходить до наступного висновку. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України). Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (частини першої статті 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до статті 183 та статті 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) стаття 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). З урахуванням зібраних у справі доказів, суд вважає за можливе змінити розмір аліментів, що стягуються із [PERSON] на користь [PERSON] з частки від заробітку на аліменти визначені у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн. Відповідно до частин першої та третьої статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом справи зокрема належать: витрати пов'язані із публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. У судове засідання 17 січня 2017 року [PERSON] викликався шляхом публікації оголошення в пресі - друкованому засобі масової інформації газеті «Урядовий кур'єр» № 238 від 17 грудня 2016 року. Згідно із квитанцією за публікацію оголошення у пресі [PERSON] сплачено грошові кошти у розмірі - 630 грн. Відповідно до статті 88 ЦПК України стягненню із відповідача на користь підлягає судовий збір у розмірі - 551 грн. 20 коп. та витрати пов'язані із публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі - 630 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved