Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

У квітні 2021 року адвокат Пашковський Д. В., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності [PERSON] (ІПН: [NUMBER] ; [ADDRESS] ) трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 10 лютого 1969 року. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, заявник посилається на наступне. [PERSON] народилася [INFO] в ст.Кальпе, Сталінский аулсовет, Каратальського района, Талди-Курганська область, Казахської РСР, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20 січня 1948 року. В 1967 році [PERSON] вступила в Каражальский філіал Талди-Курганського медучилища, який закінчила в 1969 році за спеціальністю медична сестра про, що свідчить диплом [NUMBER] , виданий Талди-Курганським медичним училищем 24 червня 1969 року, реєстраційний номер 1901 . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07 квітня 1969 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 07 квітня 1969 року, актовий запис №35. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . 10 лютого 1969 року [PERSON] прийнята на роботу на посаду медичної сестри фізіотерапевтичного кабінету центральної районної лікарні Кербулакского району, про що зазначено в трудовій книжці серія [NUMBER] на ім`я [PERSON] , 1948 року народження, що заповнена 10 лютого 1969 року. З 07 грудня 1975 року по 05 січня 1976 року [PERSON] пройшла спеціалізацію на базі обласної лікарні міста Талди-Кургана, що підтверджується посвідченням від 05 січня 1977 року, видане Талди-Курганською обласною лікарнею Казахської РСР. 10 вересня 1996 року [PERSON] звільнена з роботи на посаді медичної сестри фізіотерапевтичного кабінету центральної районної лікарні Кербулакского району за власним бажанням, що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці серія [NUMBER] на ім`я [PERSON] , 1948 року народження, що заповнена 10 лютого 1969 року. 20 листопада 1996 року [PERSON] набула громадянство України, у зв`язку з чим отримала паспорт громадянина України серія [NUMBER] , що виданий Московським РУ ГУ МВС України в м. Києві 20 листопада 1996 року. Відповідно до зазначеного паспорта [PERSON] народилася [INFO] в ст. Кальпе, Каратальського району Талди-Курганської області, Казахської РСР, зареєстрована та проживає в [ADDRESS] . 01 червня 2020 року [PERSON] звернулась із заявою про призначення пенсії за віком, надавши при цьому всі необхідні документи, до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ГУ ПФУ у м. Києві). За результатами розгляду зазначеної заяви ГУ ПФУ у м. Києві листом №2600-0314-8/76422 від 11 червня 2020 року відмовив у призначенні пенсії за віком через неврахування до страхового стажу період роботи з 10 лютого 1969 року по 10 вересня 1996 року, у зв`язку з відсутністю в трудовій книжці серії [NUMBER] дати народження. Тому, [PERSON] звернулася з указаною заявою до Голосіївського районного суду міста Києва про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів, а саме, трудової книжки серії [NUMBER] , яка підтверджує стаж роботи заявника у період з 10 лютого 1969 року по 10 вересня 1996 року. Встановлення даного факту необхідно для оформлення пенсії. Враховуючи зазначені обставини, які об`єктивно перешкоджають заявнику підтвердити стаж роботи, остання в особі свого представника звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, у які просили суд заяву задовольнити. Заявник в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити на підставі наявних у справі доказів. Адвокат Пашковський Д. В. в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, якою заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підтримав в повному обсязі та просив проводити розгляд справи за його відсутності. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день, час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документу підлягає задоволенню з наступних підстав. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частиною другою статті 293 та частини другої статті 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки. Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в статті 315 ЦПК України. Виходячи з положень пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснено у пункті 12 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством. Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України (стаття 48 КЗпП України) Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Судом установлено, що [PERSON] народилася [INFO] в ст.Кальпе, Сталінский аулсовет, Каратальського района, Талди-Курганска область, Казахської РСР, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20 січня 1948 року. [PERSON] прийнята на роботу на посаду медичної сестри фізіотерапевтичного кабінету центральної районної лікарні Кербулакского району, про що зазначено в трудовій книжці серія [NUMBER] на ім`я [PERSON] , 1948 року народження, що заповнена 10 лютого 1969 року, як наслідок оформлено трудову книжку серії [NUMBER] на ім`я (російською мовою) « [PERSON] ; дата рождения - 1948». Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07 квітня 1969 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 07 квітня 1969 року, актовий запис №35. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Верховною Радою України 26 червня 1992 року було затверджено постанову № 2503-XII «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та свідоцтво про народження» та КМУ затвердив зразок бланка паспорта громадянина України постановою № 353 від 04 червня 1994 року. Паспорт громадянина України - документ, що підтверджує особу і громадянство України його власника. Видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. 20 листопада 1996 року [PERSON] набула громадянство України, у зв`язку з чим отримала паспорт громадянина України серія [NUMBER] , що виданий Московським РУ ГУ МВС України в м. Києві 20 листопада 1996 року. Відповідно до зазначеного паспорта [PERSON] народилася [INFO] в ст. Кальпе, Каратальського району Талди-Курганської області, Казахської РСР, зареєстрована та проживає в [ADDRESS] . Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, передбачено, що, у разі, коли в трудовій книжці містяться неправильні або неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються, зокрема, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, інші документи, які містять відомості про періоди роботи. У пункті 26 Порядку передбачено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові та прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. З наведеної норми вбачається, що додаткові дані для підтвердження трудового стажу вимагаються лише у випадках, коли трудова книжка відсутня, або в ній відсутній запис, або записи про періоди роботи є неправильними або неточними. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. За даними трудової книжки, яка оформлена на ім`я (російською мовою) « [PERSON] », убачається, в документах, а саме, у трудовій книжці серія та номер « [NUMBER] » існує неповнота її анкетних даних, в частині зазначенні повної дати народження заявника (день, місяць і рік народження) що є перешкодою для призначення пенсії за віком [PERSON] , у зв`язку з чим заявник позбавлена можливості самостійно звернутися для внесення виправлення у дату народження на титульній сторінці трудової книжки, а зазначення лише року народження заявника на першій сторінці її трудової книжки не може спростувати належність цього документу заявнику, однак створює перешкоди в реалізації права заявника на пенсійне забезпечення. При цьому, суд враховує, що заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 89 ЦПК України). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про встановлення юридичного факту, оскільки у заявника відсутня можливість звернутись до підприємства (установи, організації) за першим робочим місцем для внесення виправлень в частині зазначення повної дати її народження, в даному випадку рішення суду не замінює собою документ, який виданий роботодавцем, а лише підтверджує належність такого документу заявнику, що у подальшому наддасть їй можливість на виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересі, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать їй відповідно до положень статті 46 Конституції України. На підставі викладеного та

Outcome: approved