Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

У липні 2020 року громадянин [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивував тим, що з травня 2000 року до 29.11.2010 року перебував з відповідачем у шлюбі, який було розірвано рішенням Краснопільського районного суду Сумської області 29.11.2010 року.Згідно виконавчого листа Краснопільського районного суду Сумської області від 01.03.2013 р по справі №578/153/13-ц присуджено стягнення з позивача аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі Ѕ частин заробітку( доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За вказаним виконавчим листом Краснопільським районним відділом державної виконавчої служби Краснопільського районного управління юстиції від 21.03.2013 року було відкрито виконавче провадження за № 37178069. Таким чином відповідач при внесені відомостей про народження дитини вказала позивача батьком, оскільки з моменту розірвання шлюбу та народження дитини не минуло 10 місяців. Однак позивач не є батьком дитини відповідача, що підтверджується обставинами встановленими у рішенні суду, в якому «свої вимоги вона мотивує тим, що на протязі двох років з відповідачем разом не проживають…», тобто з 2008 року з відповідачем не проживали. Крім того , позивач не знав, до моменту отримання документів від Краснопільського районного відділу державної виконавчої служби Північно- Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що відповідачка при оформленні свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] вказала відомості про позивача , як батька дитини. Тому просив виключити з актового запису № 03 від 04 березня 2011 року про народження [PERSON] , [INFO] , вчиненого виконкомом Чернеччинської сільської ради Краснопільського району Сумської області, відомості про громадянина України, [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Мезенівка Краснопільського району Сумської області, як про батька дитини. Представник позивача в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав та відмовився від стягнення з відповідача судових витрат. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала повністю. Представник третьої особи в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, а також, зважаючи на визнання відповідачем вимог позивача, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в підготовчому судовому засіданні. Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Заочним рішенням Краснопільського районного суду Сумської області № 2-1272/2010 від 25 листопада 2010 року позовні вимоги [PERSON] задоволені, розірвано шлюб зареєстрований 27 травня 2000 року виконкомом Чернеччанської сільської рнади Краснопільського району Сумської області, актовий запис № 02, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] . В рішенні зазначено, що позивач на протязі двох років з відповідачем разом не проживають.( ас.8) Згідно виконавчого листа від 01.03.2013 року по справі №578/153/13-ц провадження №2/578/92/13 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти насина [PERSON] , [INFO] , в розімір 1/12 частин від його заробітку( доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, щомісяця, починаючи стягнення з 18 лютого 2013 року (ас.9). З копії Свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого від 04.03.2011 встановлено, що [INFO] у с. Чернеччина Краснопільського району Сумської області народився [PERSON] , батьком якого в свідоцтві про народження зазначений громадянин України [PERSON] (а.с. 45). Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 ,124, 125, 126 СК України. Згідно ч.1 ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини, відповідно до ст. ст. 122, 124, 126 та 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття. Позивачем подано позов до суду 07.07.2020, тобто станом на цю дату [PERSON] не досяг повноліття, і позивач мав право на звернення до суду з даним позовом. Позивач у відповідності до ч.1 ст.126 СК України записаний батьком [PERSON] , та вказує, що він не є батьком даної дитини, що підтверджується визнанням позову відповідачем у справі, а отже позивач має право ставити на вирішення суду питання про виключення відомостей про батька з актового запису, внести до нього зміни та припинити сплату аліментів. У відповідності до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За змістом ч. 3 ст. 200, ч.4 ст. 206 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Із зазначених положень цивільного законодавства встановлено, що обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів сторін та останнє відповідатиме загальноприйнятим нормам та духу сімейно правових відносин. На підставі викладеного,

Outcome: approved