Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

У липні 2017 року\~позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за нимв порядку спадкування за законом право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що складається з житлового будинку - літ. А-1, загальною площею 55,0 кв. м., в тому числі житлової площі 22,1 кв. м., який знаходиться за адресою: Полтавська область, Котелевський район, с.Більськ, вул.Лесі Українки, № 13. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що після смерті рідної сестри, [PERSON], яка померла 29.11.2003 р, він єдиний спадкоємець другої черги за законом на підставі ст.1262 Цивільного кодексу України, який у порядку встановленому ст.1269 Цивільного кодексу України прийняв спадщину шляхом подання до Котелевської ДНК заяви про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять майнові права на наступне майно: земельну частку (пай) КСП ім. Шевченка Котелевського району; садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Котелевський район, с. Більськ, вул. Лесі Українки, № 13. Позивач оформив своє право власності на земельну частку (пай) КСП ім. Шевченка Котелевського району, що підтверджується виданим державним нотаріусом [PERSON] свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10.11.2004 р., серія ВВО № 552602. Для належного оформлення своїх спадкових прав, а саме садибного (індивідуального) житлового будинку, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Котелевський район, с. Більськ, вул. Лесі Українки, № 13, позивач звернувся до Котелевської державної нотаріальної контори, але йому було повідомлено про відмову в оформленні в нотаріальному порядку права на спадщину у звязку з тим, що нотаріусу не надано оригіналу документа, який підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно та розяснено право на звернення до суду за захистом права власності. Відмова нотаріуса викладена в довідці [PERSON] від 14.07.2017 р. за № 712/02-14. За даними довідки [PERSON] сільської ради Котелевського району Полтавської області за № 702 від 17.07.2017р., згідно погосподарської книги № 3, особовий рахунок № 111, домоволодіння, яке розташовано за адресою: с. Більськ, вул. Лесі Українки, № 13, відноситься до колгоспного двору. При цьому, станом на 01.07.1990р., членами колгоспного двору визнаються: [PERSON] голова колгоспного двору. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. При цьому, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Поряд з цим, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди, не залежало від державної реєстрації цього права. Виходячи з наведеного [PERSON] як єдиний член колгоспного двору, набуває права власності на житловий будинок на підставі статей 120, 123 ЦК УРСР. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, [PERSON] своє право власності у встановленому порядку не оформила та в бюро технічної інвентаризації не зареєструвала. З довідки ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «ІНВЕНТАРИЗАТОР» від 12.07.2017р. за № 6605 вбачається, що реєстрація права власності на житловий будинок за [PERSON] за адресою: Полтавська область, Котелевський район, с. Більськ, вул. Лесі Українки, № 13 не проводилась. Довідкою [PERSON] сільської ради Котелевського району Полтавської області за № 702 від 17.07.2017р. підтверджується, що рішенням [PERSON] сільської ради право власності на домоволодіння, яке розташовано за адресою: с. Більськ, вул. Лесі Українки, № 13 не оформлялося і свідоцтво про право власності не видавалося. Земельна ділянка на якій розташоване домоволодіння за адресою: с. Більськ, вул. Лесі Українки, № 13 перебуває у комунальній власності територіальної громади (Довідка [PERSON] сільської ради Котелевського району Полтавської області за № 702 від 17.07.2017р.,). Технічні характеристики на житловий будинок, а також відсутність самочинних перепланувань та реконструкцій підтверджується даними технічного паспорту, станом на 04.07.2017р., що виготовлений ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «ІНВЕНТАРИЗАТОР». Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач подав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] сільська рада Котелевського району Полтавської області в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином, надали до канцелярії суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, в заяві зазначили, що позовні вимоги визнають повністю, наслідки визнання позову передбачені ч. 4 ст. 174 ЦПК України їм відомі та зрозумілі. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання відповідачем предявленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved