Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

У листопаді 2015 року року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON](надалі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 4829,04 грн. по відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок ДТП в порядку регресу та стягнути витрати по судового збору у розмірі 1218,00 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.09.2014 року в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобілів «Ford Focus», державний номер [NUMBER] (належний ПІІ «ВІП-Рент») під керуванням водія [PERSON], «Skoda», державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та «Subaru Forester» державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль, належний ПІІ «ВІП-Рент», у зв'язку з чим позивач здійснив страхувальнику виплату страхового відшкодування. Враховуючи викладене, ПАТ «СК «Українська страхова група» отримало право регресної вимоги до особи, винної у скоєнні ДТП, тобто до [PERSON]. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надав суду заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено і це вбачається із матеріалів справи, що договором страхування за № 28-0199-2700/13-1303 від 01 жовтня 2013 року, укладеним між ПАТ «СК «Українська страхова група» та ПІІ «ВІП-Рент», майнові інтереси останнього було застраховано. 10 вересня 2014 року [PERSON], керуючи автомобілем марки «Ford Focus», державний номер [NUMBER], що належить ПІІ «ВІП-Рент», потрапив в ДТП, в результаті якого зазначений автомобіль було пошкоджено. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 08 жовтня 2014 року, винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, визнано [PERSON]. (а.с. 35). 15.09.2014 року до позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Згідно звіту № 4909 від 30.09.2014 року та звіту № 4909-1 від 09.10.2014 року про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля «Ford Focus», державний номер [NUMBER], вартість такого ремонту становить 54829,04 грн.(а.с. 36-87). 28 жовтня 2014 року співробітниками ПАТ «СК «Українська страхова група» було складено Розрахунок страхового відшкодування, що належить до виплати страхувальнику. (а.с. 90) Згідно з даним розрахунком, з урахуванням безумовної франшизи, що становить 1600,00 грн., страхове відшкодування складає 54829,04 гривень. Збиток розраховано згідно з Договором № 28-0199-2700/13-1303 добровільного страхування наземних транспортних засобів від 01 жовтня 2013 року. Відповідно до платіжного доручення №26348 від 29 жовтня 2014 року ПАТ «СК «Українська страхова група» виплатило страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 54829,04 гривень. (а.с. 92). Згідно статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальній за заподіяний збиток. Стаття 993 ЦК України передбачає перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки, а саме до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п. 1 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Як вказано у п. 1 ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Як вказано у п. 2 ст. 9 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в АТ «Просто-страхування» відповідно до полісу ОСЦПВ №АІ/2807105. Згідно з даним Полісом, в межах ліміту, передбаченого договором, АТ «Просто-страхування» виплатило позивачу суму в розмірі 50000,00 грн. Таким чином, відповідач повинен відшкодувати ПАТ «СК «Українська страхова група» шкоду, завдану внаслідок ДТП у порядку регресу в розмірі 4829,04грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати. Враховуючи викладене суд приходить до обґрунтованості та законності позовних вимог, а тому вважає, що позов є таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved