Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

У липні 2017 року позивачі [PERSON], [PERSON] Вячеслав Юрійович, [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], треті особи: [PERSON] нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання права власності, визнання права на спадщину за законом, визнання нотаріальної дії неправомірною та її скасування. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовували тим, що влітку 2012 року [PERSON] (Позивач-1) разом із [PERSON], [PERSON] Вячеславом Юрієвичем (Позивач-2) та [PERSON] (Відповідач-1) звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] (Відповідач-2) з метою складання та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами (домоволодіння), що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Новосілки, вул. Васильківська, будинок 65 (надалі домоволодіння) разом із земельною ділянкою, на якій вказане домоволодіння розташоване, за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Новосілки, вул. Васильківська, 65, кадастровий номер: 3222457401:02:005:0069, площа 0,0754 га (далі земельна ділянка). Відповідно до вказівок нотаріуса [PERSON] до укладення договору відповідними субєктами оціночної діяльності за зверненням сторін правочину було проведено експертні оцінки вартості як домоволодіння, так і земельної ділянки, та надано відповідні висновки про вартість зазначених обєктів нерухомості нотаріусу для визначення ціни договору та використання їх при оформленні вказаного договору. На підставі вказаних висновків між Покупцями та Продавцем було досягнуто згоди вчинити продаж вказаних обєктів нерухомості за ціною, що визначена як сума вартості домоволодіння та сума вартості земельної ділянки. Також нотаріусу [PERSON] були надані всі необхідні документи для оформлення вищевказаного правочину, сплачені відповідні збори, державне мито для оформлення обох договорів. 11 серпня 2012 року нотаріусом [PERSON] було складено та посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами (домоволодіння), зареєстровано в реєстрі вчинення нотаріальних дій за №2747, в Державному реєстрі правочинів за №5147243 (далі договір купівлі-продажу). Копія договору купівлі-продажу додається. Також було вчинено напис на оригіналі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданий на імя Продавця, що посвідчує право власності на земельну ділянку, про те, що право власності на вказану в акті земельну ділянку переходить до Покупців по 1/3 частки кожному відповідно до вищевказаного договору купівлі-продажу від 11.08.2012 року за реєстровим №2747, та передано його Покупцям. Копія Державного акту на право власності на земельну ділянку додається. Як пояснила позивачу нотаріус [PERSON], вищевказаний договір купівлі-продажу підтверджує перехід права власності Продавця до Покупців як на домоволодіння, так і на земельну ділянку, на якій домоволодіння розташоване, що, власне і мали на меті сторони правочину, укладаючи його. Довіряючи нотаріусу [PERSON] у тому, що документи на підтвердження укладення правочину складені нею у відповідності до вимог чинного законодавства, Покупці зареєстрували вказаний договір купівлі-продажу у виконавчому комітеті Чабанівської селищної ради і вступили у фактичне володіння і користування придбаними обєктами нерухомості. У звязку з тяжким станом здоровя чоловіка Позивача-1 ([PERSON]), який був одним з Покупців за вищевказаним договором, Покупці звернулися до Державної реєстраційної служби України з метою реєстрації права власності на придбане майно лише 16.09.2015 року. Цього дня за Покупцями було зареєстровано право власності на 1/3 частину за кожним на обумовлене договором домоволодіння. Копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно додаються. При цьому в реєстрації права власності за Покупцями на обумовлену земельну ділянку Покупцям було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Так, попри те, що сторони правочину фактично вчинили дії щодо купівлі-продажу як домоволодіння, так і земельної ділянки, на якій воно розташоване (провели оцінку земельної ділянки, сплатили необхідні збори, ціну за договором визначили як суму вартостей домоволодіння та земельної ділянки, а нотаріусом вчинено напис на оригіналі Державного акту на право власності на земельну ділянку про перехід права власності на Покупців), нотаріусом [PERSON] предметом вищезазначеного правочину у договорі зазначено виключно домоволодіння. Вказана обставина підтверджується як самим договором, так і Витягом з Державного реєстру правочинів №11693809 від 11.08.2012 року, копія якого додається. У звязку із відмовою державного реєстратора провести реєстрацію права власності Покупців на земельну ділянку з вищенаведених підстав, позивачі звернулись безпосередньо до нотаріуса [PERSON] для отримання розяснень та виправлення виниклої ситуації. Проте нотаріус [PERSON] запевнила Покупців, що відмова у державній реєстрації права власності на земельну ділянку це не її помилка, а прояв формалізму державних реєстраторів. Посилаючись на ст. 377 Цивільного кодексу України, повідомила, що вищевказаний договір нею складено та посвідчено у повній відповідності до вимог чинного законодавства. Разом з тим, «як виняток» та «ідучи на зустріч» Покупцям, нотаріус [PERSON] доповнила п.1.4 вищевказаного договору приписом «Земельну ділянку Покупець приймає у власність», який вчинила від руки і посвідчила своїм підписом та відбитком печатки. 28 вересня 2015 року помер один із Покупців за вказаним договором [PERSON]. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого додається. У звязку з цим, зареєструвати право власності на земельну ділянку Покупцям так і не вдалося. Позивач-1, Позивач-3, Третя особа-2, Третя особа-3 є спадкоємцями померлого [PERSON] першої черги. Однак, у звязку із вказаним доповненням, яке внесла нотаріус [PERSON] до договору щодо земельної ділянки, спадкоємці померлого [PERSON] не можуть не тільки успадкувати частину земельної ділянки, а навіть належну йому за вищевказаним договором купівлі-продажу частину домоволодіння. Так, нотаріус, у якого зберігається спадкова справа заведена на померлого 28.09.2015 р. [PERSON], - [PERSON] (Третя особа-1), ознайомившись із копією договору, яка міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що надавалася Покупцями державному реєстратору для реєстрації права власності на домоволодіння, повідомив, що свідоцтво про право на спадщину за законом на належну [PERSON] частину домоволодіння він не може видати, оскільки оригінал договору вважає зіпсованим, так як він містить дописки, які відсутні у скан-копії договору, яка міститься у реєстрі. Вказані обставини підтверджуються постановами приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальних дій, копії яких додаються. В межах даної справи Позивачі за первісним позовом понесли такі витрати: -витрати на професійну правничу допомогу у сумі 9 900,00 грн.; -витрати на оплату судового збору: 652,69 грн. за вимогами [PERSON], 4 568,85 грн. за майновими вимогами [PERSON], 1280,00 грн. за немайновими вимогами [PERSON], 2610,77 грн. за вимогами [PERSON]; -витрати на забезпечення доказів, а саме витрати по оплаті судового збору у справі №369/630/17 у сумі 3882,89 грн. Зазначені витрати у разі задоволення позову Позивачі за первісним позовом просили суд покласти на Відповідача-2 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], оскільки дана судова справа виникла виключно через допущене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вимог чинного законодавства України під час складання та посвідчення договору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved