Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

У липні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з заявою, якою просила встановити факт належності їй, як спадкоємцю померлого 07 квітня 1996 р. [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за заповітом виданих 19 грудня 1996 р. і 05 листопада 1996 р. Другою миколаївською державною нотаріальною конторою. Заява обґрунтована тим, що, відповідно до паспорту, прізвище заявниці «Мазіна», а згідно свідоцтва про право власності на квартиру та гараж, прізвище помилково записано як «Мазина», а у свідоцтві про право власності на гараж її імя «Любов» українською мовою записано як «Любовь». Встановлення даного факту необхідно заявниці для розпорядження спадковим майном. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що заявниця є її матірю, а померлий [PERSON] її дідусь, зазначила, що їй відомо про наявність описки в прізвищі заявниці. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що заявниця є донькою [PERSON], який помер в 1996 році. Пояснила, що є тіткою заявниці, зазначила, що їй відомо про те, що батько залишив заявниці у спадок квартиру, а в написанні прізвища заявниці є описка. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, заслухавши пояснення заявниці, свідків, дійшов до висновку, що заявлені вимоги слід задовольнити. З копії свідоцтва про народження заявниці, складеного російською мовою, вбачається, що «родителями [PERSON] указаны: [PERSON] и [PERSON]». Після укладення шлюбу, згідно відповідного свідоцтва, також складеного російською мовою, «Коратеева Любовь Николаевна» змінила прізвище на «Мазина» (а.с. 39). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 19 грудня 1996 р. Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 6-2713, спадкоємцем майна [PERSON], померлого 07 квітня 1996 року є [PERSON]. Дане спадкове майно складається з індивідуального гаражу, що розташований у м. Миколаєві, по вул. Херсонське шосе, 2. (а.с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 листопада 1996 р. виданого Другою Миколаївської державної нотаріальної контори за реєстровим № 4-1530, спадкоємицею ? частини квартири [ADDRESS], після смерті [PERSON] є [PERSON] (а.с. 6). В зазначених документах прізвище заявниці «Мазина» зазначено через літеру «и», а у свідоцтві про право на гараж імя «Любовь» - з мяким знаком в кінці слова (а.с. 5,6). Однак, згідно копії паспорту, прізвище заявниці написано через літеру «і» - [PERSON], а імя без мякого знаку в кінці слова «Любов» (а.с. 9). З копії спадкової справи № 631/1996 заведеною 01 жовтня 1996 року Другою миколаївською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], померлого 07 квітня 1996 року, вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця звернулась його донька [PERSON] (а.с. 24). Дружина спадкодавця [PERSON] від належної їй частини спадщини відмовилась (а.с. 25). Відповідно до копії свідоцтва про право власності, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 31). У відповідності до копії свідоцтва про право власності, індивідуальний гараж, що розташований по вул. Херсонське шосе у м. Миколаєві, належить на праві власності [PERSON] (а.с. 34). [PERSON] помер 07 квітня 1996 року (а.с. 28). Згідно копії заповіту, [PERSON] заповів на випадок своєї смерті все належне йому майно, де б воно не знаходилось [PERSON] (а.с. 27). Надані докази, в совокупності з поясненнями свідків, дають підстави вважати, що «Мазина Любовь Миколаївна» і «Мазіна Любов Миколаївна» є однією і тією самою особою, зазначене не спростовано матеріалами справи, а тому, у відповідності до пункту 6 частини 1 статті 256 ЦПК України, слід встановити належність заявниці свідоцтв про право на спадщину.

Outcome: approved