Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

У листопаді 2013 року до суду надійшов зазначений позов [PERSON], де в обґрунтування позовних вимог зазначається, що вона перебувала у шлюбі із відповідачем, який розірвано 09.07.2012 року. Від спільного життя у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач не погоджується із тим, щоб донька проживала із відповідачем. Вважає, що в інтересах доньки проживати саме із нею, а не з її батьком. Вона працює, має стабільний заробіток, має час займатися вихованням доньки. Відповідач всяким чином намагається уникнути сплати аліментів, не бажає надавати матеріальну допомогу, участі у вихованні та забезпеченні всім необхідним доньки не приймає. У звязку з викладеним, просить визначити місце проживання доньки із нею. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, доводи позову підтримала, просила задоволенити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні з підстав наведених в запереченнях наданих до суду, що приєднані до матеріалів справи. Представник органу опіки та піклування Білоцерківської міської ради Кревська Наталія Вікторівна вважає за доцільне в інтересах дитини визначити її місце проживання із матір'ю Представник служби у справах дітей та сім'ї Васильківської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з'явився, надали до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вважають за доцільне в інтересах дитини визначити її місце проживання із матір'ю. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 09 липня 2012 року, від спільного подружнього життя у них [INFO] народилася донька [PERSON]. Судом із пояснень сторін встановлено, що дитина проживала із матір'ю у м. Біла Церква Київської області., в подуальшому переїхала до своїх батьків в с. Ксаверівку, Васильківського району, Київської області. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 31.10.2013 року [PERSON] разом зі своєю донькою [PERSON] проживає в [ADDRESS], у будинку, де створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини в сім'ї. [PERSON] працює в Білоцерківському національному аграрному університеті з 11 вересня 2008 року на різних посадах, з місця проживання та роботи характеризується позитивно. Матеріалами справи підтверджено, що позивач до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває. Суд заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи в межах наданих доказів вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд розглядає спір, дотримуючись засад змагальності, диспозитивності та обов*язку сторін надавати докази своїх вимог (чи заперечень), про що зазначено у ст.ст. 10, 1а,60 ЦПК України, приписи яких сторонам було роз*яснено. Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. За змістом ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. При вирішенні спору про місце проживання дитини, суд повинен виходити з принципу пріоритетності прав та інтересів дитини та приймати до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я, та інші обставини, що мають істотне значення З огляду на викладені обставини, вбачається, що позивач характеризується як дбайлива та відповідальна мати, має належні умови проживання, матеріально забезпечена. Разом з тим, у Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р. (принцип 6), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв*язання спору між батьками про визначення місця проживання їх дитини на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Судом не встановлено, а предствником відповідача не доведено існування будь-яких інших виняткових обставин, які б зумовили необхідність розлучення малолітньої дитини з її матір'ю. Із пояснень сторін встановлено, що після розлучення із позивачем у них склалися неприязні стосунки, постійно винакали сварки та спори з приводу того хто виховуватиме доньку та з ким остання проживатиме. Таким чином, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, обєктивно оцінивши надані докази по справі, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, тому необхідно визначити місце проживання дитини із матірю. На підставі викладеного та

Outcome: approved