overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

У листопаді 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики. Позивач зазначив, що 19.03.2015 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, про що було складено розписку. Відповідно до договору позики відповідач взяв у нього в борг суму у розмірі 900 доларів США та зобовязався повернути борг до 26.03.2015 року. Свої зобовязання за договором позики відповідач не виконав. Посилаючись на те, що відповідач у встановлений в договорі строк не повернув суму позики, позивач просив стягнути з відповідача на його користь 31981,47 грн. боргу за договором позики, що станом на 25.11.2015 року еквівалентно 1312 доларів США, а також судовий збір у розмірі 487,20 грн. Після доповіді про обставини справи, судом було зясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі, наслідки визнання позову відповідачу були розяснені та йому зрозумілі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як розяснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки у судовому засіданні відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 487,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

У листопаді 2015 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач мотивувала свої вимоги тим, що від сумісних шлюбних відносин з відповідачем мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному матеріальному утриманні, відповідач у добровільному порядку не приймає участі у його матеріальному утриманні. Посилаючись на вищевказані обставини, позивач просила позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В судове засідання позивач надала заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги і просила слухати справу в її відсутність. Відповідач у судове засідання двічі не зявився, незважаючи на те, що про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за місцем реєстрації. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували в цивільному шлюбі з 2010 року, від даного шлюбу мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФП № 140823, виданого 06.05.2011 року відділом ДРАЦС Арбузинського РУЮ Миколаївської області (а.с.3). Дитина проживає разом з матірю в смт.Арбузинка, вул.Жовтнева, 86 та знаходиться на утриманні позивача. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини позивачу не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як випливає із змісту ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку(доходу) її матері, батька( ст. 183 СК України) або у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Враховуючи те, що відповідач не працює, суд вважає за необхідне визначити спосіб стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку(доходу) відповідача. Розмір щомісячних стягнень не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у відповідності до вимог ч.2 ст. 182 СК України. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

У листопаді 2015 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу звернулася [PERSON] (надалі за текстом - позивач) з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА СТРАХУВАННЯ», яке під час розгляду справі в суді змінило назву на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (надалі за текстом - відповідач), суми страхового відшкодування. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 14.08.2014 р. між нею та відповідачем було укладено договір страхування наземного транспорту, а саме, автомобіля Mitsubishi Lancer, держ.номер [NUMBER] . 10.11.2014р. сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі за текстом ДТП) із застрахованим автомобілем, внаслідок якої транспортний засіб було пошкоджено. Відповідача було повідомлено про настання страхового випадку. 12.11.2014р. відповідач запропонував позивачу прибути на СТО «ПП?«АЕЛІТА» для огляду страховим комісаром і встановлення розміру збитків для виплати страхового відшкодування. Представниками СТО «ПП «АЕЛІТА» 27.11.2014р. було складено акт огляду транспортного засобу та рахунок на оплату від 27.11.2014р. № 4287 на суму 108099,31 грн. Відповідач відмовився сплачувати зазначену суму страхового відшкодування, вважаючи оцінку збитків, надану СТО «ПП «АЕЛІТА», завищеною, і запропонував сплатити 43187,81 гр. на підставі звіту № 50/11/14 від 19.01.2015р., наданого аварійним комісаром ФОП [PERSON] . Фактично відповідачем було сплачено 40795,22 грн., оскільки ним було знижено розмір виплати на суму несплаченого позивачем чергового страхового платежу (2392,59 грн.). Позивач вважає своє право на отримання повної суми страхового відшкодування порушеним та просила стягнути з відповідача залишок суми страхової виплати, додаткові витрати, які виникли в результаті настання страхового випадку, суми неустойки (пені), а також відшкодувати моральну шкоду. Ухвалою від 27.11.2015 р. відкрито провадження у справі, призначено попереднє судове засідання. На підставі клопотання представника відповідача,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

У листопаді 2015 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу. Свої вимоги мотивував тим, що він в період 1975 по 2001 рік працював у СЗАТ «Новопетрівьке» на посаді тракториста та водія механізатора. Після того працював ще на декількох підприємствах та стояв на обліку у центрі зайнятості. В жовтні 2015 року він звернувся до УПФУ в Новоодеському районні Миколаївської області для того, щоб йому була нарахована пенсія. Для того щоб нарахувати пенсію у УПФУ повідомили, про необхідність довідки з місць роботи, а саме де працював з зазначенням заробітної плати. Відповідно до архівної довідки СЗАТ «Новопетрівське» в довідці з паспортними даними є розбіжності, оскільки у паспорті його ім'я по батькові написане як Леонтійович, а в архівній довідці Леонідович. На підставі цієї помилки йому тепер не можуть призначити та нарахувати пенсію. У інший спосіб встановити факт приналежності правовстановлюючого документу він не може. З вищевказаних причин він змушени звернутися до суду. Посилаючись на викладене, заявник просить суд встановити факт що, що йому [PERSON], [INFO], належиться архівна довідка, яка видана комунальною установою «Об'єднаний трудовий архів міської та сільських громад Новоодеського району» від 13.10.2015 року вих. № 399/04 - 01, яка видана на ім'я [PERSON]. У судове засідання заявник не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення заяви. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, проте надано до суду заяву, в якій заявлені вимоги визнали, не заперечували проти їх задоволення. Вивчивши доводи заяви та матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки встановлення факту належності документу має юридичне значення для заявника та дає їй можливість реалізувати свої законні права, з наступних підстав. З копії довідки архівної довідки, яка видана комунальною установою «Об'єднаний трудовий архів міської та сільських громад Новоодеського району» від 13.10.2015 року вих. № 400/04 01 вбачається, що [PERSON] в період 1986р. по 1991 р. працював у СЗАТ «Новопетрівьке» (колгосп ім.. Чапаєва). Судом встановлено, що згідно копії трудової книжки № 364 від 16.03.1993 року виданої на імя [PERSON] з виправленням на Леонтійовича, [PERSON] в період 1975 по 2001 рік працював у СЗАТ «Новопетрівьке» на посаді тракториста та водія механізатора. Дані періоди зазначені в архівній довідці наданій [PERSON] та дані зазначені в його трудовій книжці збігаються. Відповідно копії паспорту громадянина України ЕО 592958, [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], по батькові заявника зазначено Леонтійович. Таким чином, суд вважає встановленим, що по-батькові [PERSON]у архівних матеріалах комунальної установи «Об'єднаний трудовий архів міської та сільських громад Новоодеського району» помилково зазначено Леонідович, а тому архівна довідка належить саме заявнику [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

У листопаді 2015 року заявник звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник посилався на те, що при заповненні Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 211112, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5.380 га, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 7757 від 18 березня 2002 року, вказане місце її розташування Оленівська сільська рада. Але фактично вказана ділянка розташована на території Магдалинівської селищної ради Дніпропетровської області. Даний факт не дозволяє здійснити виготовлення технічної документації та отримання кадастрового номера. Тому заявник змушена звертатися до суду та прохає встановити факт розташування земельної ділянки. Заявник в судове засідання не зявилася, надано до суду заяву, в якій вона прохала розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без їхньої участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 211112 від 18 березня 2002 року виданий на імя [PERSON], на підставі рішення 14 сесії ХХІІІ скликання Оленівської сільської ради № 65 від 09 жовтня 2000 року, виданий у тому, що їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 5.380 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Оленівської сільської ради. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а. с. 4). Довідка виконкому Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області № 4225 від 28 вересня 2015 року видана в тім, що земельна ділянка (пай № 56) для ведення товарного виробництва, що належить [PERSON], розташована на території Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. (а. с. 5) Викопіювання із чергового кадастрового плану для складання проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON] за адресою смт. Магдалинівка на території Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. (а. с. 6) Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що земельна ділянка, передана [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фактично знаходиться на території Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області.Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

У листопаді 2015 року заявник звернувся до суду в порядку цивільного судочинства із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 16 вересня 2014 року. Вимоги заяви обґрунтовані наступним. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 16 вересня 2014 року частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову, накладено арешт на квартири[ADDRESS], що належать на праві власності [PERSON] Під час розгляду справи позов за заявою позивача був залишений судом без розгляду. Посилаючись на положення ст. 154 ЦПК України, заявник просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16 вересня 2014 року. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та дату розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову повідомлялися. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Шумейко О.І. від 16 вересня 2014 року частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову, накладено арешт на квартири[ADDRESS], що належать на праві власності [PERSON] Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 16 вересня 2015 року позов [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та об'єднаний позов [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу залишені без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. За правилами ст. 154 ЦК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Приймаючи до уваги те, що ухвалою суду позов залишений без розгляду, судове рішення набрало законної сили, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити заяву представника [PERSON] та ухвалює скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16 вересня 2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

У листопаді 2015 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому трудової книжки. В обґрунтовування заявлених вимог зазначив, що він звернувся до Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м.Маріуполя Донецької області з питанням щодо призначення пенсії, однак йому було відмовлено у звязку з тим, що у трудовій книжці серії БТ-І № 9027279, виданій 09 вересня 1982 року, допущено виправлення його особистих даних, а саме виправлено місяць народження. Він народився 30 жовтня 1965 року, що підтверджується копією паспорту, свідоцтвом про його народження, військовим квитком та свідоцтвом про укладення шлюбу. На підставі викладеного, просив встановити факт належності йому трудової книжки, оскільки встановлення цього факту необхідне буде йому для оформлення пенсії. Заявник у судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує заявлені вимоги у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області у судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що просить вирішити справу на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії VІI-УР № 0087109, виданого 10 листопада 1965 року [PERSON] сільською радою м.Жданова Донецької області, 30 жовтня 1965 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], про що складено актовий запис № 73. Згідно паспорту громадянина України ВС № 623907, виданого 09 січня 2001 року Іллічівським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] народився 30 жовтня 1965 року. Судом встановлено, що 25 листопада 1989 року Виконкомом Старо-Кримської сільської ради м.Маріуполя було укладено шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що складено актовий запис № 52, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії V-НО № 252428. Крім того, з довідки ПАТ ММК ім.Ілліча» вбачається що [PERSON] працював на комбінаті з 23 червня 2000 року по 15 червня 2009 року слюсарем-ремонтником металургійного обладнання, з 15 вересня 2009 року по 12 лютого 2013 року дробильщиком, з 12 лютого 2013 року по теперішній час дробильщиком (збагачення, агломерація й брикетування), що повністю відповідає записам, зробленим у трудовій книжці заявника. Судом встановлено, що в трудовій книжці серії БТ І № 9027279 від 09 вересня 1982 року, виданої на імя [PERSON], на першій сторінці були допущені виправлення, а саме місяць народження останнього. Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що трудова книжка серії БТ І № 9027279 видана 09 вересня 1982 року видана на імя [PERSON], [INFO] належить заявнику. Зазначений факт ніким не оспорюється і має для заявниці юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

у листопаді 2015 року заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що у свідоцтві про народження та інших, належних йому документах його прізвище вказано як «Шапошніков». Однак прізвище його батьків вказано «Шапошников». \~У зв'язку із цим у нього виникають труднощі у реалізації майнових та інших прав, а тому заявник просить суд встановити факт родинних відносин, а саме те, що він, [PERSON], є рідним сином [PERSON] та [PERSON]. У судове засідання заявник [PERSON] з'явився, заяву підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених у ній. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання з'явилася, проти задоволення заяви не заперечує та підтверджує факт того, що [PERSON] являється її рідним сином. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: [PERSON] народився 28.11.1962 року в м.Полтава, його батьками записані: батько [PERSON], мати [PERSON]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії ІV-УР №2002144, виданим 25.12.1962 року, виданий міським бюро РАГС. (а.с.4). З даних паспорта громадянина України серії КО №010285, виданого 15.12.1999 року Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області слідує, що заявник записаний як [PERSON],[INFO], уродженець [INFO] (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-КЕ №408298 від 29.12.1992 року [PERSON] народився 02.09.1938 року. Його батьками вказані: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.9). З даних паспорта громадянина України серії КН №811770, виданого 14.12.1998 року Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області слідує, що [PERSON] є [INFO], уродженець [INFO], з 28.01.1962 року одружений з гр. [PERSON] (а.с.10). З даних паспорта громадянина України серії КН №693276, виданого 31.07.1998 року Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області слідує, що [PERSON] народилася [INFO], уродженка м.Полтави, з 28.01.1962 року перебуває в шлюбі з гр. [PERSON] (а.с.16). Рішенням Ленінського районного суду від 27.07.2007 року було задоволено позов [PERSON]. Встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є одна і та ж особа.(а.с.12). Відповідно до положень частини 1\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. При таких обставинах справи суд вважає доведеним факт родинних відносин між[PERSON] та [PERSON], [PERSON], як між рідними сином, батьком та матірю відповідно. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

У листопаді 2015 року заявник звернувся до суду із заявою де вказує, що він народився 11 грудня 1961 року у сел.Високий Харківського району Харківської області, про що Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зроблено актовий запис №50 про народження «Гетьман Сергія Борисовича». У 1964 році його мати [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]) [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після чого заявнику було видано нове свідоцтво про народження на «Сімейка Сергія Борисовича». У звязку з пожежею у його будинку, свідоцтво про народження було втрачене. Просив встановити факт реєстрації його народження. Заявник, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Представник заявника у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі. Представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду заяву, у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до вимог ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів народження особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції у Харківській області №2977-02.1-04-04 від 20.10.2015 року за обліковими данними архіву відсутній актовий запис про народження [PERSON]Б.(а.с.7) Як вбачається з копії паспорта серії МТ 107471, виданого Харківським РВ ГУМВС України в Харківській області, [PERSON] народився 11 грудня 1961 року у с.Високе Харківського району Харківської області. (а.с.12) Як вбачається з копії свідоцтва про народження, виданого повторно 12 червня 2014 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції серії І-ВЛ №361360, [PERSON] народився 11 грудня 1961 року.(а.с.8) Як вбачається з копії свідоцтва про одруження (серії VІІ-УР №328334 виданого 10.11.1964 року Височанським РАЦС Харківської області) його батьків [PERSON] та [PERSON], мати змінила прізвище з «Гетьман» на «Сімейко».(а.с.4) Як вбачається з акту депутата Височанської селищної ради, складеного 18.10.2015 року в присутності членів вуличного комітета, [PERSON], [INFO], прожває та зареєстрован з народження за адресою: Харківська область, Харківський район, сел.Високий, в-д.Маяковського, 7.(а.с.5) За таких обставин, суд вважає, що заява обгрунтована та підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved