Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

У листопаді 2016 р. представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, 13.12.2013 р. ПАТ КБ «Приватбанк» надано [PERSON] кредит у розмірі 5798,86 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Банк виконав свої зобов'язання за договором, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Як вказує позивач, відповідач належним чином не виконує передбачені договором зобов'язання, внаслідок чого станом на 02.11.2016 р. перед ПАТ КБ «Приватбанк» утворилась заборгованість у розмірі 13845,31 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 5207,81 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2550,56 грн.; заборгованості за пенею та комісією у розмірі 5207,75 грн.; штрафу відповідно до п.п. 22 Генеральної угоди у розмірі 879,19 грн. Тому посилаючись на зазначені обставини представник ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд задовольнити позов, стягнути з [PERSON] вищевказану заборгованість та судові витрати у розмірі 1378 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила відмовити в його задоволенні. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив обставини викладені нижче. Як з'ясував суд, відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, 13.12.2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» надано [PERSON] кредит у розмірі 5798, 86 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.(а.с.6). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, підтверджується підписом в заяві. Банк виконав свої зобов'язання за договором, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Як з'ясував суд, відповідач належним чином не виконує передбачені договором зобов'язання, внаслідок чого станом на 02.11.2016 року перед ПАТ КБ «Приватбанк» утворилась заборгованість у розмірі 13845, 31 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 5207,81 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2550,56 грн.; заборгованості за пенею та комісією у розмірі 5207,75 грн.; штрафу відповідно до п.п. 22 Генеральної угоди у розмірі 879, 19 грн. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як було встановлено, що відповідач [PERSON] згідно зі ст. 525, 526, 530 ЦК України відповідач був зобов'язаний виконати належним чином та у встановлений строк даний договір. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Судовий збір необхідно стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивача у відповідності зі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved