Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

У квітні 2019 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Територіальна громада в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначив, що відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 22.01.2003 р. серія [NUMBER] виданого Мар`ївською сільською радою Запорізького району Запорізької області, він є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . В належному їй житловому будинку зареєстрована - [PERSON] . Однак, відповідач за місцем реєстрації не проживає та ніколи не проживала. Про місце знаходження відповідача відомостей не має. Особистих речей відповідача у будинку не має, оплату за комунальні послуги вона не робить, не відноситься до місця реєстрації, як до основного свого місця проживання. Перешкод у проживанні відповідачу у належному йому будинку ніхто не чинив. У зв`язку з реєстрацією відповідача в належному їй житловому будинку, він повинен сплачувати за неї комунальні платежі, та не може оформити субсидію. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи позивач [PERSON] до суду не з`явився. Представник позивача [PERSON] , до суду не з`явилась, через канцелярію надала заяву про розгляду справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, неодноразово про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи представник третьої особи - Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Згідно із ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача, його представника та представника третьої особи суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, та це підтверджується документами, наданими стороною позивача, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок серії [NUMBER] від 22.01.2003 року, виданого Мар`ївською сільською радою Запорізького району Запорізької області. Відповідно до довідки № 0870/15-10 № 11.04.2019 р., яка видана виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, за адресою: [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] . Крім того, відповідно до акту обстеження домоволодіння від 12.02.2019 р., складеного комісійно, відповідач [PERSON] , зареєстрована з 02.07.2008 р., однак фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] . Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок (ст. ст. 379, 383 ЦК України). Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України, ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до пояснень свідка [PERSON] наданих на запит адвоката, їй відомо що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . Вона знає позивача з 1982 р.. В будинку зареєстрований [PERSON] , однак за місцем реєстрації вона ніколи не проживала. Місце знаходження відповідачки їй невідоме, особистих речей відповідача в будинку немає. Будинок в належному стані підтримує [PERSON] . Крім того, відповідно до пояснень свідка [PERSON] наданих на запит адвоката, він зазначає, що власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] В будинку зареєстрована [PERSON] , однак за місцем реєстрації вона ніколи не проживала. Місце знаходження відповідача їй невідоме, особистих речей відповідача в будинку немає. Будинок в належному стані підтримує [PERSON] . Виходячи з положень ст.ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За положеннями ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак позивачка [PERSON] таких позовних вимог про стягнення судового збору з відповідача на його користь не заявляв, тому суд вказаного питання не розглядає.

Outcome: approved