Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області Реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області про визнання за ним права власності, у зв'язку з втратою правовстановлюючих документів, на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які розташовані на території [ADDRESS], [ADDRESS], кадастровий номер 2320685500:04:010:0026 і кадастровий номер 2320685500:04:010:0095. В обґрунтування позову вказує на те, що у 2005 році він отримав державні акти на право власності на вказані вище земельні ділянки ЗП №172401 від 16.12.2005р. і ЗП №172402 від 16.12.2005 р. В процесі переїзду ці правовстановлюючі документи були втрачені. З питання відновлення цих документів він звернувся до управлінні держземагенства у Бердянському районі, але йому було відмовлено у цьому, посилаючись на зміні у законодавстві, за якими державні акти вже не видаються. Йому були видані тільки засвідчені копії цих державних актів. Державна реєстрація право власності на земельну ділянку та видача документів на право власності здійснюється реєстраційною службою Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області. Однак зареєструвати за ним право власності на земельні ділянки на підставі копій цих державних актів реєстраційна служба йому відмовила, постановивши рішення від 24.09.2013р. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав, просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомили, не подали заяви про розгляд справи без їх участі, заперечень проти позову не надали. Згідно зі ст.ст.169, 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, постановляє заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Тобто даний позов може бути заявлено власником майна, права якого оспорюються, заперечуються або не визнаються третіми особами. У статті 16 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 даного Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. У судовому засіданні було встановлено, що 16 грудня 2005 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.09.2005 року ВСМ №104793, реєстр №2340, [PERSON] отримав два державних акти на право власності на земельні ділянку: 1. ЗП №172401 на земельну ділянку площею 3,9517га, розташовану: [ADDRESS], з цільовим призначення : для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010526500155; 2. ЗП №172402 на земельну ділянку площею 3,1588га, розташовану [ADDRESS], з цільовим призначення : для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010526500156. Встановлені обставини підтверджуються копіями цих державних актів, виданих позивачу управлінням Дерржземагенства у Бердянському районі Запорізької області (а.с. 4,5) та витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.07.2013р. (а.с.28-33). Оригінали вказаних державних актів втрачені позивачем. Згідно пункту 3.2 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року N43, яка була чинною на час видачі та реєстрації державних актів, державна реєстрація державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі здійснюється структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України. Видача нових державних актів землевласнику взамін втраченого відповідним територіальним органом Держкомзему було передбачено пунктом 4.7. Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, яка була затверджена наказом Держкомзему від 22.06.2009 №325 Вказані нормативні акти втратили чинність на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України №404 від 03.07.2013р. На підставі постанови Кабінету Міністрів України №974 від 17.08.2011р. «Про утворення органів Державного агентства земельних ресурсів» та від 20.10.2011 року №1074 «Про затвердження Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади» управління Держкомзему у м. Бердянську та відділ Держкомзему у Бердянському районі реорганізовані шляхом приєднання до управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області. До повноважень новоствореного управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області функції видачі нових державних актів землевласникам, які їх втратили, не перейшли. З 1 січня 2013 року почали діяти Закони України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якими передбачено ведення електронних реєстрів земельних ділянок та прав на них, а також визначений новий порядок реєстрації права власності та видача нових правовстановлюючих документів. Відповідно до ст.19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі держаних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. Державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції було відмовлено [PERSON] у державній реєстрації прав на вказані вище земельні ділянки на підставі отриманих позивачем копій державних актів на право власності на земельні ділянки через відсутність оригіналів цих документів, що підтверджується рішеннями від 24 вересня 2013 року ( а.с.8,9). Оскільки позивач не має можливості, на сьогодні, отримати нові державні акти на право власності на земельні ділянки взамін втрачених, а державний реєстратор відмовляє позивачу у реєстрації права власності на земельні ділянки, посилаючись на відсутність оригіналів державних актів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити і визнати за ним право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які розташовані на території [ADDRESS], [ADDRESS], кадастровий номер 2320685500:04:010:0026 і кадастровий номер 2320685500:04:010:0095. На підставі викладеного,

Outcome: approved