Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Капустянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2,4787 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Капустянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області. Спадкоємцем до майна померлого за законом являється позивач по справі. У видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,4787 га, яка розташована на території Капустянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, що належала [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі Державного акту серії І-ВН №057861. Ухвалою Тростянецького районного суду від 02.08.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 10.12.2019 р. закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, сільський голова Капустянської сільської ради подав заяву в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення проти позову [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно після смерті батька [PERSON] . Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с.Капустяни Тростянецького району Вінницької області, у свідоцтві про народження серія [NUMBER] , її батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , з 25.05.1996 р. (а.с.4). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] у віці 87 років в с. Капустяни Тростянецького району Вінницької області, про що 25.03.1998 р. в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за №9 (а.с. 6). У довідці №391 від 15.04.2019 р., виданої Капустянською сільською радою Тростянецького району вказано, що [PERSON] , 1911 р.н., який помер [INFO] на день смерті був зареєстрований та проживав разом із сином [PERSON] , 1950 р.н., який помер [INFO] та дочкою [PERSON] , 1956 р.н., за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить запис у погосподарській книжці №1 за 1996 -2000 р (а.с.10). Згідно довідки №392 від 15.04.2019 р., виданої Капустянською сільською радою Тростянецького району Вінницької області, [PERSON] , 1956 р.н., являється єдиним спадкоємцем після смерті свого батька [PERSON] , 1911 р.н., який помер [INFO] . Відповідно до інформації завідувача Державним нотаріальним архівом Вінницької області від 18.11.2019 р. №3711/01-18, спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] в Тростянецькій державній нотаріальній конторі не заводилась, що свідчить проте, що інші особи з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , не зверталися (а.с.37). Згідно копії Державного акту серія І-ВН №057861, [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,4787 га у межах згідно з планом, розташована на території Капустянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, виданого на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Капустянської сільської Ради народних депутатів від 01.10.2001 р. Державний акт на право приватної власності на землю видано 21.12.2001р. (а.с. 8). Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ВН №057861 від 21.12.2001р., виданий на ім`я [PERSON] втрачено, про що опубліковано оголошення в газеті «Тростянецькі вісті» від 31.08.2018 р. (а.с.9). Відповідно до статті 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Стаття 525 ЦК УРСР визначає, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Як встановлено з статті 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з положеннями 4.1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з пунктом 124 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5 свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (стаття 549 ЦК УРСР). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово - експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Той факт, що [PERSON] своєчасно прийняла спадщину після смерті батька, тому що фактично вступила в управління спадковим майном, оскільки проживала та була зареєстрована із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини за однією адресою: [ADDRESS] , підтверджується довідкою від 15.04.2019 р. №391, виданою Капустянською сільською радою Тростянецького району та відміткою про реєстрацію місця проживання у паспорті громадянина України. Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем після смерті батька та спадщину у відповідності до вимог ст. 549 ЦК УРСР фактично прийняла, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном, оскільки була зареєстрована та проживала з померлим на час відкриття спадщини за однією адресою. У листі завідувача Тростянецької державної нотаріальної контори від 19.06.2019 р. №381/02-17 вказано, що так як документ, що посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку у [PERSON] відсутній, вона має право звернутися до суду з позовом для визнання за нею права власності на спадкове майно після померлого (а.с. 11). Тобто, в оформленні права на спадщину на спадкове майно та видачі відповідного свідоцтва позивачу, нотаріусом фактично було відмовлено у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право спадкодавця на земельну ділянку. Пунктом 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4- 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що «Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] помер [INFO] і спадкоємцем до його майна за законом є дочка [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном, Державний акт на право приватної власності на землю у позивача відсутній, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved