Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

у липні 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути з Державного бюджету України на її користь шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України 509 389 грн. 54 коп. шкоди, завданої законом, що визнаний неконституційним. Позов мотивує тим, що вона є потерпілою від Чорнобильської катастрофи категорії 1 та їй встановлено 3 групу інвалідності безтерміново внаслідок захворювання, пов`язаного з впливом аварії на ЧАЕС. У зв`язку з чим вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Чернігівській області, отримує пенсію як особа з інвалідністю, яка пов`язана з аварією на ЧАЕС та на її поширюються дії статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХII. Рішенням Конституційного суду України від 07 квітня 2021 року №1-р(II)2021 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), частину третю статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХII у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми активами мінімальні розмірі пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Частина третя статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХII у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII втратила чинність через три місяці після ухвалення вказаного рішення Конституційного Суду України, а саме з 07 липня 2021 року. Згідно п. 4 вищевказаного рішення Конституційного Суду України громадяни України, на яких поширюється дія статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХII мають право на відшкодування шкоди, якої вони зазнали внаслідок дії частини третьої статті 54 цього закону в редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII. Таким чином позивач має право на відшкодування шкоди. Різниця між пенсією, яку позивач мала отримувати в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком та пенсією, яку вона фактично отримала за період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2021 року включно становить 509 389 грн. 54 коп. Позивач в судове засідання не з`явилась, від її представника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, позов підтримують. Представник відповідача Державної казначейської служби в судовому засіданні та прокурор просили відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в судове засідання не з`явився, надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] є потерпілою від Чорнобильської катастрофи (категорія 1). Відповідно до довідки до акта медико-соціальної експертної комісії від 16.01.2014 [PERSON] встановлено 3 групу інвалідності безстроково внаслідок захворювання, пов`язаного з впливом аварії на ЧАЕС. 12.07.2021 [PERSON] звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме по 3 групі інвалідності згідно з ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». До 12.07.2021 позивач отримувала пенсію по інвалідності (загальне захворювання) відповідно до ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» яка була призначена відповідно до поданої заяви позивача. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника) призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Таким чином, твердження позивача про можливе отримання пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протягом періоду з 01.01.2015 по 30.06.2021, суд вважає безпідставними. Враховуючи вищевикладене, позов про відшкодування шкоди, завданої законом, що визнано неконституційним, задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed