Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

У квітні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про скасування дисциплінарного стягнення, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, який залишено судом без руху. На виконання ухвали суду про залишення вказаної позовної заяви без руху позивач, 28.05.2020 року, подав позовну заяву в новій редакції та згідно нової редакції позовних вимог просив скасувати наказ ТОВ «Чернівцігаз збут» №4 від 15.01.2020 року про застосування дисциплінарного стягнення, яким йому оголошено догану; стягнути з відповідача на його користь судові витрати. В обґрунтування вказаних вимог [PERSON] посилався на те, що 16.04.2016 року він був прийнятий на посаду фахівця з відділу супроводу клієнтів 1-ої категорії ТОВ «Чернівцігаз збут» на якій працював до 23.11.2018 року, оскільки був призваний на військову службу до Збройних сил України. Після демобілізації 16.10.2019 року він повернувся на роботу в ТОВ «Чернівцігаз збут» та в грудні 2019 року був переведений на посаду менеджера зі збуту ТОВ «Чернівцігаз збут». При цьому, він не був ознайомлений з посадовою інструкцією менеджера зі збуту ТОВ «Чернівцігаз збут», йому не було визначено робоче місце та не передано для роботи відповідну комп`ютерну техніку і не було надано доступ до конфіденційної інформації. В подальшому, 09.01.2019 року його запросили в кабінет директора служби економічної безпеки ПАТ «Чернівцігаз» [PERSON] , куди також ввійшли двоє незнайомих йому чоловіків. [PERSON] його звинуватив у розголошені комерційної таємниці та конфіденційної інформації щодо кількох клієнтів ТОВ «Чернівцігаз збут» громадянину на прізвище [PERSON] . Під час розмови у вказаному кабінетів він відчував психологічний тиск відносно себе, оскільки вказані особи колишні працівники поліції, які фактично проводили його допит із залякуванням та погрозами і змусили зізнатись в порушеннях, які він не вчиняв. В подальшому кілька разів переписувалось його пояснення з приводу розголошення інформації, оскільки в кожному варіанті пояснень він дописував свої зауваження в частині не згоди з тим, що допускав особу на прізвище « [PERSON] » до свого робочого місця та надавав йому інформацію про суми боргу, адреси і телефони споживачів. В останньому поясненні він лише дописав заперечення про те, що не надавав дані по боргу та поставив свій підпис, а також підписав розписку про нерозголошення інформації про те, що відбувалось у приміщенні служби економічної безпеки ПАТ «Чернівцігаз». Вважає, що звинувачення відносно нього про розголошення інформації сфальсифіковані, службове розслідування проводилось з порушеннями, з не повним з`ясуванням всіх фактичних обставин, оскільки не було відібрано пояснення в [PERSON] - інженера з охорони праці ТОВ «Чернівцігаз збут», який мав доступ до його робочого комп`ютера, а також на його думку службове розслідування проведено не уповноваженими на те особами, оскільки має підозри що кілька осіб, які перебували з ним у кабінеті начальника служби економічної безпеки ПАТ «Чернівцігаз» не були працівниками вказаного підприємства, а також з боку ТОВ «Чернівцігаз збут» не було відповідних представників, які б приймали участь у службовому розслідуванні. Натомість вже після проведеної з ним бесіди працівниками ПАТ «Чернівцігаз» з ним провела розмову директора ТОВ «Чернівцігаз збут» та запитала чи він покидав своє робоче місце та чи відсилав комусь скріншоти. Таким чином, вважає, що оскаржуваний наказ ТОВ «Чернівцігаз збут» №4 від 15.01.2020 року про застосування дисциплінарного стягнення, яким йому оголошено догану та зі змістом якого він був ознайомлений лише 23.01.2020 року, був прийнятий без проведення службового розслідування, без з`ясування фактичних обставин справи, без відібрання від нього письмових пояснень, за відсутності відповідних належних доказів того, що дії у вчиненні яких його звинуватили він дійсно вчиняв, а також винесений з особистих мотивів директора ТОВ «Чернівцігаз збут» без проведення відповідної перевірки. Просив також врахувати, що у лютому 2020 року він звертався до Управління Держпраці в Чернівецькій області у зв`язку з допущеними порушеннями трудового законодавства відносно нього та за результатами перевірки було встановлено, що відповідачем не ознайомлено його з посадовою інструкцією та не визначено робочого місця, чим порушено вимоги ст. 29 КЗпП України. На вказану позовну заяву відповідачем подано відзив в якому останній позовні вимоги не визнає, просить в задоволенні позову відмовити, посилаючись на наступні обставини. Так, відповідно до наказу №36-к від 18.04.2016 року позивача було прийнято на посаду фахівці з договірної роботи 1-ї категорії відділу супроводу клієнтів та увільнено від роботи у зв`язку з призовом на військову службу із збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку на період проходження військової служби згідно наказу від 19.11.2018 року. В цей період, а саме 28.09.2017 року ТОВ «Чернівцігаз збут» виданий наказ №03Но-15-0917, яким затверджено зобов`язання про нерозголошення комерційної таємниці та конфіденційної інформації ТОВ «Чернівцігаз Збут»; визначено, що порушення працівниками такого зобов`язання тягне за собою притягнення працівника до відповідальності за порушення трудової дисципліни, а також до іншої встановленої законодавством відповідальності; встановлено, що розслідування випадків порушення трудової дисципліни, пов`язаних з розголошенням працівниками комерційної таємниці чи конфіденційної інформації Товариства проводиться структурним підрозділом з безпеки одноособового учасника Товариства - ПАТ «Чернівцігаз». На виконання вказаного наказу позивачем було підписане відповідне зобов`язання про нерозголошення комерційної таємниці та конфіденційної інформації ТОВ «Чернівцігаз збут», де він погодився, що порушення умов про нерозголошення комерційної таємниці вказаного товариства може бути підставою про притягнення його до кримінальної, дисциплінарної, цивільно-правової або іншої відповідальності у відповідності до чинного законодавства України, а також він був ознайомлений з пам`яткою для працівника в якій зазначено, яка інформація відноситься до конфіденційною та яку заборонено розголошувати. В подальшому, у зв`язку зі зміною структури підприємства та введенням в дію нового штатного розпису з 01.10.2019 року наказом №63-к від 25.09.2019р. позивача було переведено на посаду менеджера зі збуту Чернівецького відділу продажів, а його, робоче місце, обов`язки та умови праці фактично залишились незмінними. Наказом від 16.10.2019 року №67-к у зв`язку зі звільненням у запас зі строкової служби позивач приступив до роботи з 17.10.2019 року після чого у відповідача поступово почався відтік постійних клієнтів (юридичних осіб), яким відповідач надавав послуги з постачання природного газу, що в значній мірі відобразилось на отриманні прибутку від господарської діяльності. У зв`язку з вказаними обставинами з метою вжиття заходів щодо виявлення можливого розголошення конфіденційної інформації та комерційної таємниці, на підставі п.3 Наказу №03Но-15-0917 відповідач звернувся до одноособового учасника - ПАТ «Чернівцігаз» для проведення службового розслідування. Саме за результатами проведеного ПАТ «Чернівцгаз» службового розслідування було встановлено, що позивач неодноразово допускав до свого робочого місця (до службового комп`ютера, в якому міститься, в тому числі, клієнтська база відповідача) сторонніх осіб, а також на їх прохання надавав відомості про стан заборгованості декількох суб`єктів господарювання. Таким чином, вважає, що притягнення відповідача до дисциплінарної відповідальності відбулось з дотриманням вимог трудового законодавства, на підставі проведеної службової перевірки, з відібранням відповідних пояснень, ознайомленням позивача зі змістом оскаржуваного наказу, а тому позов не обґрунтований та заявлений лише з підстав незгоди позивача з діями працівників ПАТ «Чернівцігаз» під час службового розслідування. У відповіді на відзив позивач зазначав, що з моменту переведення його на посаду менеджера зі збуту він не був ознайомлений зі своєю посадовою інструкцією та йому не виділено робоче місце, що встановлено перевіркою Управління Держпраці в Чернівецькій області, а також повторно зазначав про психологічний тиск з боку працівників служби економічної безпеки ПАТ «Чернівцігаз» який на нього чинився під час відібрання пояснень. Заперечував факт розголошення конфіденційної інформації та комерційної таємниці, а також вказував, що не допускав сторонніх осіб до свого робочого місця. В ході судового розгляду даного спору судом витребувано докази, а саме у ПАТ «Чернівцігаз» матеріали службового розслідування (проведеного на підставі наказу №03Но-15-0917 ) по факту порушення трудової дисципліни працівником ПАТ «Чернівцігаз збут» [PERSON] щодо розголошення ним комерційної таємниці та конфіденційної інформації, які стали підставою для застосування до останнього дисциплінарного стягнення у вигляді догани на підставі наказу ТзОВ «Чернівцігаз збут» від 15.01.2020 року №4-к. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві, а також відповіді на відзив. В категоричній формі заперечував факт вчинення ним дисциплінарного проступку по факту розголошення комерційної таємниці та конфіденційної інформації [PERSON] , а також допуск його до свого робочого місця. Вказував на те, що з [PERSON] він знайомий, оскільки останній також раніше працював ТзОВ «Чернівцігаз збут», проте не повідомляв йому будь-якої інформації про роботу, а також не надсилав скріншотів. Зазначав, що відповідач не навів будь-яких доказів його вини у вчиненні дисциплінарного проступку, а працівники служби безпеки ПАТ «Чернівцігаз» за допомогою психологічного тиску змусили його підписати пояснення з визнанням своєї вини в яких він після перечитування дописав слово «не» та копія пояснення з відповідним виправленням знаходиться у нього, натомість відповідачем подано копію пояснення без зроблених ним виправлень. Просив не приймати до уваги його пояснення, які були відібранні у нього працівниками служби економічної безпеки, оскільки такі пояснення були написані не ним, а іншою особою, а він лише їх підписав під тиском з тією метою щоб припинити свій допит у неприємній для нього формі та лише встиг внести виправлення у вигляді слова «не» в окремому реченні. З оскаржуваним наказом його було ознайомлено 23.01.2020 року та при ознайомлені він робив помітки про вчинений відносно нього психологічний тиск. Зазначав, що з даним позовом звернувся лише в квітні 2020 року, оскільки бажав врегулювати спір в досудовому порядку, а також він написав заяву про звільнення та на робочому місці не з`являється. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав зазначених у відзиві. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка начальник відділу супроводу клієнтів [PERSON] суду пояснив, що він особисто неодноразово бачив [PERSON] в коридорі підприємства та попереджав усіх працівників про те, щоб вони з ним по робочих питаннях не спілкувались та не допускали його до своїх робочих місць, оскільки він на даний час працює на конкурентів та може цікавитись клієнтською базою ПАТ «Чернівцігаз збут». Зазначав, що кожен працівник його відділу має своє окреме робоче місце та працює за комп`ютером з індивідуальними паролями, які не повинен нікому повідомляти, а якщо повідомляє то тільки під свою особисту відповідальність. Щодо [PERSON] зазначав, що після проходження останнім строкової служби та повернення на роботу його трудові обов`язки не змінились, а лише змінилась назва його посади у зв`язку із зміною структури підприємства, при цьому [PERSON] та [PERSON] були особисто знайомі, оскільки раніше разом працювали. Про те. що [PERSON] розголошував конфіденційну інформацію [PERSON] йому стало відомо зі слів інших працівників, особисто він не був свідком таких дій. Зокрема, йому зателефонував начальник економічної безпеки та поросив повідомити [PERSON] про необхідність з`явитись до нього в кабінет. В подальшому [PERSON] розповів йому про те, що відбувалось в кабінеті начальника служби економічної безпеки. Зазначав, що за результатами службового розслідування він отримав попередження, оскільки не проконтролював своїх працівників, які допустили витік конфіденційної інформації. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, покази свідка, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що відповідно до наказу №36-к від 18.04.2016 року позивача було прийнято на посаду фахівці з договірної роботи 1-ї категорії відділу супроводу клієнтів та увільнено від роботи у зв`язку з призовом на військову службу із збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку на період проходження військової служби згідно наказу від 19.11.2018 року. В подальшому, наказом №63-к від 25.09.2019 року [PERSON] було переведено на посаду менеджера зі збуту Чернівецького відділу продажів та на підставі наказу від 16.10.2019 року №67-к [PERSON] приступив до роботи з 17.10.2019 року (а/с 128, 129, 130-132, 133). Також, з матеріалів справи вбачається, що 28.09.2017 року [PERSON] було підписано зобов`язання про не розголошення комерційної таємниці та конфіденційної інформації ТзОВ «Чернівцігаз збут» та отримано пам`ятку про відомості, що становлять комерційну таємницю та конфіденційну інформацію (а/с 124, 125). Відповідно до витягу з наказу від 15.01.2020 року №4-к «Про застосування дисциплінарного стягнення» за результатами висновку службового розслідування щодо розголошення конфіденційної інформації та комерційної таємниці одноособового учасника ТОВ «Чернівцігаз збут» АТ «Чернівцігаз» оголошено догану [PERSON] , менеджеру зі збуту Чернівецького відділення продажу за грубе порушення зобов`язання про нерозголошення комерційної таємниці та конфіденційної інформації (а/с 21). Як вбачається зі змісту положень ст.ст. 147, 148 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:1) догана; 2) звільнення. Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. За змістом ст. 150 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущенного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків, тобто важливо, щоб накази роботодавця були обґрунтованими та видавалися у чіткій відповідності з чинним законодавством. Тобто, у наказі про накладання дисциплінарного стягнення - про оголошення працівникові догани обов`язково має бути зазначено, в чому саме полягає порушення трудової дисципліни, тобто вказано на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. При цьому, трудові обов`язки, за невиконання яких особа притягується до дисциплінарної відповідальності, повинні бути покладені на працівника законно, відповідати змісту його посадових обов`язків, бути чіткими та зрозумілими, доведеними до відома такого працівника завчасно у встановленому законодавством спосіб. За наслідками судового розгляду даного спору встановлено, що розслідування випадків порушення трудової дисципліни, пов`язаних з розголошенням працівниками комерційної таємниці чи конфіденційної інформації проводиться структурним підрозділом з безпеки одноособового учасника - ПАТ «Чернівцігаз», що підтверджується п.3 Наказу №03Но-15-0917 від 28.09.2017 року (а/с 134). Так, зі змісту висновку службового розслідування щодо розголошення конфіденційної інформації та комерційної таємниці, який затверджений головою правління АТ Чернівцігаз» 15.01.2020 року вбачається, що [PERSON] , будучи фахівцем з договірної роботи 1-ї категорії ТОВ «Чернівцігаз Збут», та маючи доступ до відомостей, що становлять комерційну таємницю та до конфіденційної інформації, будучи попередженим про недопущення розголошення даних відомостей на період виконання трудових відносин та протягом одного року після їх закінчення, 11.09.2019 року був зареєстрований в якості фізичної особи - підприємця, на даний момент працює Начальником відділу збуту ТОВ «ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД», де займається пошуком нових клієнтів для заключения договорів на постачання природного газу та в своїй діяльності використовує відомості, що становлять комерційну таємницю та конфіденційну інформацію Товариства, що завдало збитків ТОВ «Чернівцігаз Збут». Протягом 2019 року ним було залучено до співробітництва з ТОВ «ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД» як мінімум 5 суб`єктів господарювання, які раніше були контрагентами ТОВ «Чернівцігаз Збут» із загальним обсягом річного споживання 155 730 м.куб. Це стало можливим завдяки його регулярним контактам з [PERSON] , який працюючи менеджером зі збуту ТОВ «Чернівцігаз Збут», та маючи доступ до відомостей, що становлять комерційну таємницю та до конфіденційної інформації, будучи попередженим про недопущення розголошення даних відомостей на період виконання трудових відносин, допустив розголошення даних відомостей гр. [PERSON] що завдало збитків ТОВ «Чернівцігаз Збут». Будучи опитаним, [PERSON] надавав пояснення, якими підтвердив що дійсно підтримує контакти з [PERSON] , допускав його до свого робочого місця зі службовим комп`ютером, а також на його прохання надав відомості про стан заборгованості декількох суб`єктів господарювання. Таким чином, [PERSON] порушив п.1,2 «Зобов`язання про нерозголошення комерційної таємниці та конфіденційної інформації ТОВ «Чернівцігаз Збут». За змістом ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Так, з вказаного висновку вбачається, що в основу доказів на підтвердження вини [PERSON] у вчиненні вище вказаного дисциплінарного проступку було взято зізнавальні пояснення датовані 10.01.2019 року написані з його слів та підписані останнім. Натомість в судовому засіданні [PERSON] категорично заперечував достовірність інформації вказаної у таких поясненнях, вказуючи на те, що така інформація була ним записана під тиском, а також наявний в матеріалах справи примірник копії таких пояснень не відповідає тому, що наявний у нього, де він зробив помітки. Так, пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. При цьому, правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Отже, письмові пояснення працівника по факту порушення трудової дисципліни мають бути оцінені разом із сукупністю інших доказів та факти наведені в таких поясненнях повинні бути або підтверджені або спростовані іншими доказами вчиненого відповідним працівником дисциплінарного проступку. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна з важливих ознак порушення трудової дисципліни. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. Наведене узгоджується з висновками сформованими у постанові Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі № 554/9493/17. Будь-яких належних та допустимих доказів, окрім пояснення [PERSON] відібраного в нього в порядку ст. 149 КЗпП України, яке покладено в основу доведеності його вини у вчиненні дисциплінарного проступку у вигляді розголошення комерційної таємниці та конфіденційної інформації, представником відповідача не надано, з показів свідка [PERSON] вбачається, що останній не був свідком безпосереднього спілкування [PERSON] та [PERSON] в ході якого позивач міг передати йому заборонену для розголошення інформацію, про це йому стало відомо зі слів інших осіб, яких саме він не назвав та відповідні особи не були допитані в якості свідків з приводу відомих їм обставин такого розголошення, при цьому [PERSON] міг спілкуватись також з іншими працівниками, які були його колишніми колегами. Долучений до матеріалів справи відеозапис подій 08.01.2020 року також не містить даних, щоб підтверджували факту розголошення [PERSON] відповідних даних, при цьому слід зауважити, що відтік клієнтів відповідача та залучення їх до співробітництва ТОВ «ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД» згідно висновку службового розслідування мало місце протягом 2019 року. Також матеріали справи не містять відомостей щодо проведення службового розслідування по факту перебування [PERSON] 08.01.2020 року у нетверезому стані та передачі ним паролів від свого комп`ютера стороннім особам саме 08.01.2020 року, а також причинного зв`язку між подіями, які відображені на відеозаписі та накладеним на останнього дисциплінарним стягненням. Європейський суд з прав людини у справі «Кобець проти України» зазначав, що відповідно до прецедентної практики при оцінці доказів суд керується критерієм «поза розумним сумнівом» та доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених. Оскільки, пояснення по факту порушення трудової дисципліни є особистим та добровільним письмовим викладом працівником обставин по факту вчиненого дисциплінарного проступку, які спрямовані на захист особою своїх прав та самі по собі не можуть слугувати доказом вини, а позивач в категоричній формі заперечує факти, які містяться в такому поясненні та добровільність підписання такого пояснення, вказуючи на психологічний тиск, суд, за відсутності інших доказів на підтвердження вини позивача, позбавлений можливості оцінити такі пояснення поза розумним сумнівом як такі, що відповідають фактичним обставинам вчинення [PERSON] дисциплінарного проступку за обставин викладених у висновку службового розслідування по факту чого на нього було накладено дисциплінарне стягнення відповідно до оскаржуваного наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут» №4-к від 15 січня 2020 року «Про застосування дисциплінарного стягнення». Оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували факт винного вчинення позивачем дисциплінарного проступку за який на нього накладено дисциплінарне стягнення відповідно до оскаржуваного позивачем наказу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та відповідний наказ слід скасувати. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved