Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати договір купівлі - продажу 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] разом із земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) площею 0,1500 га та земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства площею 0,1204 га дійсним з визнанням на них права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що між нею до [PERSON] було досягнуто домовленість щодо купівлі - продажу зазначеного вище нерухомого майна, яке належала останній на праві власності, про що було вчинено відповідній договір купівлі - продажу 02 лютого 2015 року у простій письмовій формі. Але на даний час вона не має можливості оформити цей правочин у нотаріальному порядку, оскільки [PERSON] померла. Крім того , на даний час відсутні правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно. Тому вона змушена звернутися до суду з дійсним позовом. Відповідач є співвласником зазначеного нерухомого майна та чоловіком померлої. Позивач до суду не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила задовольнити позов у поновному обсязі. Відповідач також у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечує, просив дану справу розглянути без його участі. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02 лютого 2015 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, згідно якого позивач придбала, а [PERSON] продала 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою [ADDRESS] разом із земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) площею 0,1500 га ( кадастровий номер [NUMBER]) та земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства площею 0,1204 га. ( кадастровий номер [NUMBER]) , про що укладено договір купівлі - продажу у простій письмовій формі (а.с.13-14). Відповідно до довідки Троїцького КП БТІ від 01.12.2016 року за вих. № 280, станом на 01.01.2013 року власниками домоволодіння розташованого за адресою : [ADDRESS], є : ? частки [PERSON], ? частки [PERSON] (а.с.33). Згідно з інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об,єкта нерухомого майна від 14.12.2016 року , будь-які відомості щодо будинку [ADDRESS] відсутні (а.с.38). Згідно відповіді відділу Держгеокадастру у Троїцькому районі Луганської області від 30.11.2016 року за № 06-01/0306 [PERSON] та [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку сер. [NUMBER], належить земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS], за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ( присадибна ділянка) площею 0,1500 га , відповідно до якого частка у спільній власності [PERSON] складає ?, а [PERSON] 1/4. Крім того останнім на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку сер. [NUMBER], належить земельна ділянка, яка розташована за адресою : [ADDRESS], за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,1204 га, відповідно до якого частка у спільній власності [PERSON] складає ?, а [PERSON] ?. Зазначена земельна ділянка площею 0,1204 га не виділялася в натурі ( на місцевості), як власникам земельних часток ( паїв) для ведення особистого селянського господарства (а.с.32). Згідно копії свідоцтва про одруження серія [NUMBER] відповідач [PERSON] та [PERSON] є чоловіком та дружиною (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с.12). Правовідносини між позивачем [PERSON] та померлою [PERSON] щодо купівлі - продажу житлового будинку виникли у лютому 2015 року. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно зі ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі - продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. З огляду на вищезазначене, позивач з [PERSON] домовилися щодо усіх істотних умов укладеного між ними правочину купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна, що підтверджується договором купівлі - продажу від 02 лютого 2015 року , і фактично відбулося повне виконання правочину. Даний правочин відповідає дійсній волі сторін, що підтверджується вищевикладеними обставинами, однак підстави для нотаріального посвідчення вказаного правочину відсутні з незалежних від позивача зазначених вище обставин. Вказаний правочин на даний час не потребує державної реєстрації, а тому порушене право позивача може бути предметом захисту у судовому порядку. Вказана правова позиція висловлена у аналізі Верховного суду України за 2013 рік про застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, згідно якого з 01 січня 2013 року державна реєстрація правочинів щодо нерухомості скасована, тому у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий правочин дійсним, наслідком чого є визнання права власності на відповідне нерухоме майно. У даному випадку між сторонами мають місце саме зазначені вище правовідносини, позивач звернулась до суду за захистом свого порушеного майнового права, так як вона набула у власність ? житлового будинку [ADDRESS] , однак у неї відсутні підстави для нотаріального посвідчення відповідного правочину, з незалежних від неї підстав. Відповідно до ч.1 статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності , користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розташовані на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Таким чином, набувши право власності на ? частки домоволодіння за адресою : [ADDRESS] , позивач набула право власності на 3/4 частки земельної ділянки площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ( присадибну ділянку), що розташована в [ADDRESS]. Щодо можливості відчуження 3/4 частки земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1204 га ( кадастровий номер [NUMBER]) , яка розташована за адресою : [ADDRESS], то заборони про її відчуження, які визначені у п.15 розділу X Перехідних Положень Земельного Кодексу України, відсутні, оскільки зазначена земельна ділянка не виділялася в натурі ( на місцевості), як власникам земельних часток( паїв) для ведення особистого селянського господарства. На підставі ст.ст. 203, 220, 328, 334, 638, 655, 657 ЦК України, ч.1 ст. 120 та п.15 Перехідних Положень Земельного Кодексу України ,

Outcome: approved