Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

У липні 2019 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 10.09.2010 року. Під час перебування у шлюбі відповідачем було народжено дочку [PERSON] , [INFO] . Оскільки дитина народжена у шлюбі, то позивач записаний її батьком відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України. Відповідач у телефонних розмовах з позивачем неодноразово зазначала, що він не є біологічним батьком дитини, проте вона має намір звернутися до суду, щоб стягнути з нього аліменти на утримання цієї дитини, оскільки він записаний її батьком. Зважаючи на те, що на момент народження дитини позивач та відповідач тривалий час не проживали разом і на той час вже тривала процедура розірвання шлюбу між ними, позивач вважає, що він дійсно може не бути біологічним батьком дитини. Для належного захисту своїх прав позивач просить виключити відомості про нього як батька з актового запису № 587 від 09.03.2010 року, зробленого в Книзі реєстрації народжень Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції про народження дитини [PERSON] , [INFO] . У судове засідання належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи сторони не з`явилися. Позивач у позовній заяві просить розгляд справи проводити у його відсутності на підставі наявних доказів. Відповідач до суду подала письмову заяву, в якій позов визнала, зазначивши, що позивач не є біологічним батьком її дочки [PERSON] , [INFO] та просить розгляд справи здійснювати за її відсутності. Частиною ч. 3\~ст.\~211\~ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції 09.03.2010 року зроблено актовий запис за № 587 та згідно свідоцтва про народження дитини її батьками вказані позивач та відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.03.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції. Як убачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 10.09.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, 10.09.2010 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. За положеннями ч. 1, 2 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини, відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зважаючи на те, що у поданій до суду заяві відповідач позов визнала, і таке визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому приймається судом, внаслідок чого суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved