overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

У липні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що між ним та відповідачем зареєстровано шлюб 22.02.2008 року. Від вказаного шлюбу дітей не мають. Позивач вказує на те, що протягом останніх декількох років стосунки у подружньому життя розладились, зникло взаємопорозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час вони живуть окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім»я припинила своє існування. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяви до суду про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують в повному обсязі, просили задовольнити. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 22.02.2008 року, в Октябрському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 26. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Від вказаного шлюбу дітей не має. Згідно ч.1\~ст. 24 СК України\~шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1\~ст. 105 СК України\~встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Положенням ч. 2\~ст. 112 СК України\~визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Згідно\~ст. 142 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст. ст.\~105,\~110,\~112 Сімейного кодексу України, ст. ст.\~12,\~13,\~81,\~89,\~141,\~263-265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

У липні 2018 року позивач [PERSON]звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 лютого 2014 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Богуславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що зроблений актовий запис № 8. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, різних характерів, поглядів на шлюб та сім'ю. В сім'ї часто виникають непорозуміння, що призвело до втрати почуттів. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення та збереження шлюбу між ними не можливо. Враховуючи викладене, позивач [PERSON]просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 14 лютого 2014 року шлюб Богуславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що зроблений актовий запис № 8. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 14 лютого 2014 року [PERSON]та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується дублікатом свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане 13 квітня 2017 року Богуславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 8. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, різних характерів, поглядів на шлюб та сім'ю. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення ними не можливе, шлюб існує лише формально. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

У липні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 31.03.2005 він уклав шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітніх дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] Діти проживають разом з матір'ю. На теперішній час шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин відсутності взаєморозуміння, проживають окремо, спору про місце проживання дітей та розподіл майна не має. Просить шлюб, укладений між ним та відповідачем, розірвати. Позивач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва, виданого повторно, серії [NUMBER] від 02.11.2016 року, сторони 31 березня 2005 року зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис за № 192 та видано свідоцтво про шлюб. Відповідно до свідоцтва серії [NUMBER], виданого 13.12.2005 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [INFO] року народилася [PERSON] Відповідно до свідоцтва серії [NUMBER], виданого 18.05.2007 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [INFO] року народився [PERSON] Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 16.07.201 року №01-120-1357, наданою Департаментом адміністративних послуг Маріупольської міської ради, [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Відповідно до довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, видною головою правління ОСББ «Престиж-291» [PERSON] 16 липня 20148 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сім'ї немає, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, не мають спільних інтересів та бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

У липні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON], про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб 08.08.1998 року. Від вказаного шлюбу мають дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] Позивач вказує на те, що на протязі останніх шести років стосунки між ними поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин з листопада 2013 року. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім»ю та життя. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, а тому за його глибоким переконанням подальше перебування у шлюбі є недоцільним і лише формальним. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяви до суду про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують в повному обсязі, просили задовольнити. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 08.08.1998 року, в відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Полтавської міської ради , актовий запис № 1193. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Від вказаного шлюбу мають дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] Згідно ч.1\~ст. 24 СК України\~шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1\~ст. 105 СК України\~встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Положенням ч. 2\~ст. 112 СК України\~визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Згідно\~ст. 142 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст. ст.\~105,\~110,\~112 Сімейного кодексу України, ст. ст.\~12,\~13,\~81,\~89,\~141,\~263-265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

У липні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 04 серпня 1999 року між ним та відповідачкою [PERSON] був зареєстрований шлюб Виконкомом Малосолтанівської сільської ради Васильківського району Київської області, про що зроблений актовий запис № 4. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, різних характерів, поглядів на шлюб та сім'ю. В сім'ї часто виникали сварки, що призвело до втрати почуттів. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 04 серпня 1999 року Виконкомом Малосолтанівської сільської ради Васильківського району Київської області, про що зроблений актовий запис № 4. В підготовчому судовому засіданні відповідач [PERSON] визнала позов, зазначивши про це в письмовій заяві. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 04 серпня 1999 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] видане 04 серпня 1999 року Малосолтанівською сільською радою Васильківського району Київської області, актовий запис № 4. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане Боярським міськвиконкомом Києво-Святошинського району Київської області від 10 січня 2002 року, актовий запис № 08. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, різних характерів, поглядів на шлюб та сім'ю. В сім'ї часто виникали сварки, що призвело до втрати почуттів. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення ними не можливе, шлюб існує лише формально. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

У липні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06 листопада 1974 року між ним та відповідачкою [PERSON] був зареєстрований шлюб Фрунзенським відділом ЗАГС у м. Харків, про що зроблений актовий запис № 286. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, різних характерів, поглядів на шлюб та сім'ю. В сім'ї часто виникали сварки, що призвело до втрати почуттів. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися з 2015 року. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 06 листопада 1974 року Фрунзенським відділом ЗАГС у м. Харків, про що зроблений актовий запис № 286. В підготовчому судовому засіданні відповідачка [PERSON] визнала позов, зазначивши про це в письмовій заяві. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 06 листопада 1974 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане 06 листопада 1974 року Фрунзенським відділом ЗАГС у м. Харків, про що зроблений актовий запис № 286. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, різних характерів, поглядів на шлюб та сім'ю. В сім'ї часто виникали сварки, що призвело до втрати почуттів. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися з 2015 року. Примирення між ними не можливе, шлюб існує лише формально. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

У липні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «НЕОС ЛІЗИНГ», ТОВ «Компанія «Дніпрогазсервіспромойл» про визнання поруки, згідно договору поруки № 4792L13/00/SUR від 23.09.2013 року, припиненою. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16.07.2018 року відкрито провадження по справі. 09.07.2018 року від позивача надійшло клопотання про проведення судових засідань у даній справі в режимі відеоконференції. Розглянувши подане клопотання, суд приходить до висновку, що воно не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Згідно ч.1 ст.158-1 ЦПК України, суд за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи іншого учасника цивільного процесу може постановити ухвалу про їх участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в обов'язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за сім днів до дня проведення судового засідання, в якому відбуватиметься така участь. Питання про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції вирішується судом за наявності відповідного клопотання або за власною ініціативою не пізніш як за п'ять днів до дня проведення такого судового засідання. Ухвала суду, прийнята за наслідками вирішення цього питання, оскарженню не підлягає. Копія ухвали про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції негайно надсилається до суду, який зобов'язаний організувати її виконання, та особі, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. З метою забезпечення своєчасного проведення відеоконференції копія ухвали також може бути надіслана за допомогою кур'єра, факсу або електронної пошти. Аналіз наведеної норми свідчить, що прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не передбачає обов'язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони. Крім того, такий спосіб участі має винятковий характер, та має бути зумовлений обґрунтованими причинами, які ускладнюють або роблять неможливим особисту участь сторони в судовому засіданні. Заявником не надано доказів про поважність причин, які фактично ускладнюють або роблять неможливою участь позивача та/або представника позивача в судовому засіданні Оболонського районного суду м. Києва. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що відсутні обґрунтовані підстави для задоволення клопотання позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

У липні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначив, що перебувають з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату взаємної поваги та любові, що призвело до припинення шлюбних відносин, сторони не проживають однією сімєю. У підготовче судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить суд про задоволення своїх позовних вимог. Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлялася належним чином, у відповідності до вимог ст.ст. 28, 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, відзиву не подала. У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст..ст. 28, 128 ЦПК України, що підтверджено зворотнім поштовим рекомендованим повідомленням про отримання особисто відповідачем судового виклику. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 25.01.2001 року, шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області, а/з № 10 (свідоцтво про шлюб серії 1-ФП № 154028, повторно видане Новоодеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 14.07.2018 р.) Від шлюбу сторони не мають спільних дітей. Подружнє життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату взаємної поваги та любові, що призвело до припинення шлюбних відносин та окремого проживання сторін, про що стверджує позивач та не заперечується відповідачем. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом (ст.56 СК України). На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. Згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, сплачений позивачем, судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved