Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини в твердій грошовій сумі. В обґрунтування позову посилається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 05 січня 2018 року, від якого сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на її утриманні. Позивач самостійно доглядає та виховує дитину. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання сім`ї не надає, хоча є працездатним, а тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно та на її утримання як дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав про часткове визнання ним позовних вимог. Зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. Просить врахувати, що мінімально гарантований розмір аліментів, які він мав би сплачувати на малолітню дитину, становить 929 грн. 50 коп. Вказує, що [PERSON] працює у піцерії «СВ» та отримує стабільний дохід. Він також є офіційно працевлаштованим, працює на посаді медсестри у Ізяславській центральній районній лікарні, де одержує заробітну плату, що за виключенням податку з доходів становить у середньому 4298 грн. 74 коп. на місяць. Заперечив проти стягнення аліментів на утримання [PERSON] у зв`язку з відсутністю у нього будь-якого іншого джерела доходів та майна, використання якого давало б можливість отримання додаткового прибутку, а також зважаючи на потребу у щомісячній сплаті аліментів на утримання дитини та участі в додаткових витратах на доньку, що свідчить про його фінансову неспроможність. Ухвалою судді від 27 серпня 2020 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача адвокат Вітюк С. В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Представник відповідача адвокат Карун В. П. позов визнав частково з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 05 січня 2018 року. Від шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] . Дитина перебуває на утриманні позивача. Ці обставини підтверджуються свідоцтвами про шлюб сторін та про народження їхньої дитини, довідкою Клубівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 04 березня 2020 року № 275 та не заперечуються представниками сторін. Відповідач [PERSON] працює в Комунальному некомерційному підприємстві «Ізяславська центральна районна лікарня» на посаді медсестри, де одержує заробітну плату у наступному розмірі: за березень 2020 року - 5081 грн. 13 коп., квітнень 2020 року 5140 грн. 82 коп., травень 2020 року - 4986 грн. 89 коп., червень 2020 року - 6563 грн. 67 коп., липень 2020 року - 4582 грн. 70 коп., серпень 2020 року - 5099 грн. 04 коп., а загалом за березень-серпень 2020 року - 31 454 грн. 25 коп. У відповідності до письмових пояснень [PERSON] від 18 серпня 2020 року, наданих поліцейському Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області, наявних у справі № 675/1705/20, та які долучені до матеріалів даної справи, позивач [PERSON] працює у піцерії «СВ». У судовому засіданні представник позивача зазначив, що [PERSON] офіційно не працевлаштована, а лише стажується у вказаному закладі громадського харчування. Натомість, представник відповідача стверджував, що позивач має місце роботи, де одержує стабільний дохід. Суд зауважує, що в якості належного доказу на підтвердження працевлаштування особи може бути надана довідка з місця роботи із зазначенням займаної посади та розміру виплаченого доходу, відомості про доходи особи з податкового органу тощо. За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відтак, суд не бере до уваги вищезазначені письмові пояснення з огляду на те, що вони не є належним доказом підтвердження працевлаштування позивача та/або розміру її доходу. Разом з тим, суд зазначає, що у будь-якому випадку наявність у одного з подружжя самостійних доходів не є обставиною, яка виключає можливість стягнення аліментів на утримання дитини з іншого з подружжя. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, ч. 1 ст. 141 СК України встановлюється рівність прав та обов`язків обох батьків щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Аналогічне роз`яснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, надане Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із положень ч. 1 ст. 184 СК України слідує, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оцінивши в сукупності надані докази, суд прийшов до висновку, що відповідач спроможний надавати допомогу на утримання малолітньої дитини. Враховуючи стан здоров`я і матеріальне становище дитини та [PERSON] , те, що останній є працездатною особою, працює та отримує стабільний дохід, інших утриманців не має, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на місяць. Що стосується позову [PERSON] в частині вимог про стягнення з [PERSON] аліментів на її утримання як дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналіз вказаної норми дає підстави для висновку, що у дружини виникає право на отримання аліментів за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів). Право на отримання дружиною аліментів у порядку, передбаченому ст. 84 СК України, не залежить від матеріального стану дружини та від стану здоров`я дитини. Відтак, зважаючи на те, що відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи, інших утриманців, крім малолітньої дитини, не має, суд вважає, що він частково спроможний платити аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, а тому з урахуванням його матеріального становища, стягненню з [PERSON] підлягають аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на місяць. За вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі часткового задоволення позову покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 600 грн. 57 коп. (840,80?2000:2800=600,57). На підставі ст.ст. 80, 84, 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial