Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

У липні 2021 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про звільнення майна з-під арешту. На обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що на виконанні в Автозаводському відділі ДВС у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відносно [PERSON] перебували наступні виконавчі провадження про стягнення боргу: - виконавче провадження № 16962474 (виконавчий лист Автозаводського районного суду м. Кременчука № 2-2929 від 19.10.2009 року, про стягнення боргу в розмірі 18336,74 грн. на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»); - виконавче провадження № 20605199 (виконавчий лист Автозаводського районного суду м. Кременчука № 2-572 від 10.03.2010 року, про стягнення боргу в розмірі 7581,14 грн. на користь АКБ «Форум»). З відповіді на адвокатський запит № 141121 від 13 жовтня 2020 року стало відомо про те, що зазначені вище виконавчі провадження були завершені 09.12.2010 року згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (1999 року) без сплати боргу, а виконавчі документи повторно до відділу не надходили. Під час примусового виконання рішень на все майно, яке належить позивачу накладено арешт, який внесено до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна за № 34197931 та № 10102778. Існування обтяження у вигляді заборони на відчуження майна, яке належить позивачу на праві власності, перешкоджає її законному праву володіти та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону, а існування обтяження обмежує права власника у здійсненні ним вказаних прав. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги позивача підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити у повному обсязі, а також не стягувати з відповідача судовий збір. Відповідач проти позову заперечував, про що направив на адресу суду відзив. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином, на адресу суду направив клопотання про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи ПАТ «Банк Форум» у судове засідання не з`явився. На адресу суду була направлена відповідь про те, що з інформації, розміщеної на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб судом з`ясовано, що ПАТ «Банк Форум» як юридична особа припинено. Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06.08.2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження. \~ \~ \~ \~Зазначеною Ухвалою було залучено до участі у вправі в якості третіх осіб АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Банк Форум». Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, встановив наступне. На виконанні в Автозаводському відділі ДВС у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відносно [PERSON] , перебували наступні виконавчі провадження про стягнення боргу: - виконавче провадження № 16962474 (виконавчий лист Автозаводського районного суду м. Кременчука № 2-2929 від 19.10.2009 року, про стягнення боргу в розмірі 18336,74 грн. на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»); - виконавче провадження № 20605199 (виконавчий лист Автозаводського районного суду м. Кременчука № 2-572 від 10.03.2010 року, про стягнення боргу в розмірі 7581,14 грн. на користь АКБ «Форум»). З відповіді на адвокатський запит № 141121 від 13 жовтня 2020 року вбачається, що зазначені вище виконавчі провадження були завершені 09.12.2010 року згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (1999 року) без сплати боргу, а виконавчі документи повторно до відділу не надходили. Під час примусового виконання рішень на все майно, яке належить [PERSON] накладено арешт, який внесено до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна за № 34197931 та № 10102778. Відповідно до ч. 15 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, при скасуванні судом заходів забезпечення позову за завершеним виконавчим провадженням, надходженні на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника, необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника за завершеним виконавчим провадженням, виконавець не пізніше наступного робочого дня виносить постанову про зняття арешту з майна боржника без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження. Копія постанови виконавця про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного робочого дня з дня винесення надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту. Постанова про зняття арешту з майна приєднується до матеріалів виконавчого провадження. В даному випадку, рішення про накладення арешту/обтяжень на майно боржника [PERSON] приймалося державним виконавцем в ході виконавчого провадження. В ході судового розгляду у суді першої інстанції по справі про стягнення з [PERSON] боргу прийняті рішення (Ухвали) про забезпечення позову відсутні, оскільки такі клопотанні до суду не надходили. Отже, до матеріалів виконавчого провадження не надходили Ухвали про забезпечення будь-яких позовів по цивільним справам за позовами до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами (справи № 2-2929/2009 р. та 2-572/10 р.). Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 1999 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 1999 року, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення. Відповідно до ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 1999 року, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 1999 року, у разі завершення виконавчого провадження, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом. Оскільки стягувачем\~у зазначеному\~вище виконавчому\~провадженні пропущені\~усі строки\~повторного пред`явлення\~виконавчого документу\~до виконання,\~а судом\~першої інстанції\~не вживалися\~заходи забезпечення\~позовів по\~цивільним справам\~№ 2-572/10\~р.\~та 2-2929/2009\~р.\~про стягнення\~з [PERSON] \~заборгованості за\~кредитними договорами, наявні обтяження на належне позивачці нерухоме майно існують безпідставно, чим порушують її майнові права щодо розпорядження власністю. Відповідно до положень\~статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини 1\~статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із положеннями частин 1, 2\~статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно із частиною 1\~статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями\~статті 391 Цивільного кодексу України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд враховує, що арешт накладався у виконавчому провадження, яке знищено; строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, на підставі якого проводилося виконавче провадження і накладався арешт, пропущений; його подальше збереження не сприяє досягненню мети, з якою він накладений. Суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для зняття арешту з майна, яке належить [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід зняти арешт з належного [PERSON] майна та виключити її з реєстру боржників. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,

Outcome: approved