Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 22 січня 2011 року Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 38. В судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримала і в їх обґрунтування послалася на наступне. У шлюбі з відповідачем вони перебувають з 22 січня 2011 року. Шлюб для обох перший. За час шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Причиною припинення їх сімейних відносин стала несумісність характерів та різні погляди на життя, що згодом призвело до втрати почуття любові і взаємоповаги один до одного. З березня 2013 року вони не підтримують шлюбні стосунки і мешкають окремо один від одного. Спільного господарства вони не ведуть. Спору про поділ майна, набутого під час шлюбу, та місце проживання дитини між ними не існує, оскільки згідно їх спільної домовленості вирішено, що після розірвання шлюбу малолітній син залишиться проживати разом з матір'ю. Вона також зазначила, що проживає окремо з іншим чоловіком, із яким планує в майбутньому створити нову сім`ю, у зв'язку з чим строк для примирення просить не надавати. Після розірвання шлюбу бажає залишитися на шлюбному прізвищі. Сплату державного мита при розірванні шлюбу, просить покласти на відповідача. За викладених обставин просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав та проти його задоволення не заперечував, пояснивши, що на сьогоднішній день у кожного з них вже склалася друга сім`я і у зв'язку з цим строк на примирення просить не надавати. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступними підставами. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 22 січня 2011 року Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], актовий запис № 38. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON] /а. с. 3/. [INFO] у подружжя [PERSON] народився син - [PERSON], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області в Книзі реєстрації народжень, зроблено актовий запис № 52 /а. с. 7/. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з пояснень сторін суд вважає, що збереження їх шлюбу не можливе, оскільки фактично шлюбні відносини між подружжям припиненні з березня 2013 року і в даний час шлюб носить формальний характер, кожна зі сторін проживає окремо своїм життям, тому позов підлягає задоволеню. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved