overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом у якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта-Банк» в частині продажу-купівлі прав вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2706/1207/71-612 від 27.12.2007 року, а також договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 року укладеного між ПАТ «Дельта-Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» в частині продажу-купівлі прав вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2706/1207/71-612 від 27.12.2007 року. При цьому, у квітні 2017 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони ПАТ «Альфа-Банк» вчиняти будь-які дії щодо іпотечної квартири [ADDRESS] та іншого майна [PERSON], права на вчинення яких належить ПАТ «Альфа-Банк» за договором купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 року між ПАТ «Дельта-Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» та іпотечним договором №2706/1207/71-612-z1 від 27.12.2007 року та договором про внесення змін до цього договору. За ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи за заявою осіб, які беруть участь у справі, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Зі змісту вказаної статті вбачається, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Відповідно до п. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Заява позивача про забезпечення позову не підлягає до задоволення, оскільки іпотечна квартира [ADDRESS] та договір іпотеки №2706/1207/71-612-z1 від 27.12.2007 року не є предметом спору за позовом [PERSON]. Більше того, ініційований представником позивача вид забезпечення позову фактично звільняє [PERSON] від виконання зобов»язань поза межами судового засідання без встановлення фактичних обставин та ухвалення рішення по справі, а також суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб. За таких обставин суд приходить до висновку, що вид забезпечення позову обраний представником позивача не є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що 15.01.1998 р. йому видано державний акт, бланк серії ІV-ОД №008565, на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0617 га, для ведення садівництва, яка розташована на території садівничого кооперативу «Великодолинське» Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району, Одеської області, ділянка №42. У жовтні 2015 року він звернувся до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області з питання щодо державної реєстрації його права власності згідного чинного законодавства на зазначену земельну ділянку, але в цьому йому було відмовлено у звязку з тим, що у державному акті на право власності на землю його прізвище записано [PERSON], а у паспорті та інших документах його прізвище записано [PERSON]. Виправити помилку у державному акті на право власності на землю неможливо тому, що відповідно до чинного законодавства державні акти на право власності на землю не видаються. З наведених підстав заявник просив встановити факт належності йому зазначеного вище державного акта на право приватної власності на землю. Заінтересована особа Молодіжненська сільська рада не заперечувала щодо задоволення заяви і просила розглянути справу без участі її представника. (а.с. 25-26) Суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У паспорті, свідоцтві про народження, трудовій книжці, особовій картці, дипломі прізвище заявника записано [PERSON]. (а.с. 5-7) У державному акті на право приватної власності на земельну ділянку прізвище заявника записано [PERSON]. (а.с. 8) Виправити помилку у державному акті на право власності на землю заявник позбавлений можливості через ту обставину, що державні акти на право власності на землю згідно чинного законодавства станом на цей час не видаються. З наведених підстав суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що 21.12.1989 р. на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Овідіопольської районної державної нотаріальної контори Мірошніченко Л.М. за реєстровим №3623, придбав у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. В цей час він вирішив приватизувати присадибну земельну ділянкою за зазначеною вище адресою і при цьому виявилось, що у договорі купівлі-продажу жилого будинку при зазначені його прізвища була допущена помилка, а саме: його прізвище записано [PERSON] замість [PERSON]. З наведених підстав заявник просив встановити факт належності йому зазначеного договору купівлі-продажу жилого будинку. Заінтересована особа Овідіопольська районна державна просила розглянути справу за відсутності її представника. (а.с. 54) Заінтересована особа Великодолинська селищна рада належним чином повідомлена про час час та місце розгляду справи, але її представник в судове засідання не з'явився, а тому справа розглянута судом за його відсутності. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У паспорті, картці фізичної особи-платника податків, свідоцтві про укладення шлюбу, свідоцтві про народження, військовому квитку прізвище заявника записано [PERSON]. (а.с. 5-10) У договорі купівлі-продажу жилого будинку, посвідчених державним нотаріусом Овідіопольської районної державної нотаріальної контори Мірошніченко Л.М. за реєстровим №3623, покупцем зазначено [PERSON]. (а.с. 11-13) Право власності на підставі договору купівлі-продажу також зареєстровано за [PERSON] (а.с. 14) Договори про надання житлово-комунальних послуг оформлені на [PERSON] (а.с. 15-39) Згідно будинкової книги в жилому будинку зареєстровані [PERSON] та члени його сім'ї. (а.с. 41-43) Виправлення помилки в договорах купівлі-продажу нотаріусом не передбачено чинним Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Міністерством юстиції України 22.02.2012 р. З наведених підстав суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. У своїй заяві просить встановити факт належності трудової книжки колгоспника на призвище «Мелюк» [PERSON], виданої 25.04.1997 року колгоспом ім.. Фрунзе, Саксаганської сільської ради, Пятихатського району, Дніпропетровської області. Згідно п.6 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. В свідоцтві про народження спадкодавця його прізвище на російській мові записано Никешин. Вважає, що при видачі трудової книжки помилково вказано прізвище «Мелюк», замість «Милюк», що позбавляє його розрахувати свою пенсію, бо у трудовий стаж не входить час роботи у колгоспі. Представник заявника звернувся с заявою про підтримку заяви, та розгляд справи у її відсутність . Заінтересована особа - Управління Пенсійного Фонду України у Тернівському районі м. Кривого Рогу, звернувся до суду с заявою про розгляд справи без участі їх представника, розгляд заяви залишає на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до п.6 ч.І ст.256 ЦПК України суд може встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення факту належності свідоцтва про право власності має для нього правове значення, оскільки даний факт пов'язаний з майновим правом. Тому суд вважає, що необхідно встановити факт належності [PERSON] трудової книжки колгоспника на прізвище «Мелюк» [PERSON], виданої 25.04.1997 року колгоспом ім.. Фрунзе, Саксаганської сільської ради, Пятихатського району, Дніпропетровської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та батьком [PERSON], який помер [INFO] року. У заяві посилаються на те, що встановлення зазначеного факту необхідно йому для отримання недоотриманої пенсії батька. Управлінням Пенсійного фонду України в м. Бердянську та Бердянському районі йому було відмовлено у здійсненні виплати недоотриманою батьком пенсії, оскільки його прізвище та прізвище батька мають розбіжності у написанні. Так, у його паспорті прізвище зазначено «[PERSON]», у свідоцтві про смерть батька його прізвище записано «[PERSON]». Він не має можливості надати інші документи, які підтверджують факт родинних відносин, тому просить встановити цей факт у судовому порядку. Представник заявника [PERSON] заяву [PERSON] підтримала, просить її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечує. Вислухавши пояснення представника заявника, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно ст.ст. 234, 256 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Заявник [PERSON] згідно з паспортом громадянина України серія [NUMBER] народився [INFO] року в м. Бердянськ Запорізької області (а.с.24). У свідоцтві про народження, яке було видано 20.06.1978 року на російській мові (а.с.22) його прізвище, ім'я, по батькові зазначено «[PERSON], [INFO].», батьками записані «[PERSON]» і «[PERSON]». 10.06.2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], мати заявника, суду показала, що перебувала у шлюбі з [PERSON], [INFO]. [INFO] року у них народився син [PERSON]. У 1983 році вона розірвала шлюб з [PERSON] При отриманні паспортів громадян України в її паспорті та паспорті сина їх прізвище було записано на українській мові як «[PERSON]» і «[PERSON]». А прізвище її колишнього чоловіка було перекладено неправильно і записано «[PERSON]». Свідок [PERSON] суду показав, що знав [PERSON] з 1979 року. У нього була дружина [PERSON] і син [PERSON]. Усі вони проживали в одному будинку. [PERSON] помер у червні 2015 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить заявник, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а тому цей факт необхідно встановити. Рішення про встановлення юридичного факту буде мати для заявника юридичне значення, оскільки надасть йому право на отримання пенсії померлого батька.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В заяві вказує, що його мати [PERSON] проживала в [INFO]. 26 червня 2004 року вона померла. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді: -житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою с. Вороньки вул. Бригадня,19 Чорнухинського району Полтавської області. Отримати житловий будинок у власність без рішення суду не можливо. В позовній заяві просять визнати, за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою с. Вороньки вул. Бригадня, 19 Чорнухинського району Полтавської області. Позивач в судове засідання не зявився. Суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився. На адресу суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заперечень проти позову не має. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З свідоцтва про народження серія УБ №106510 вбачається, що [PERSON] була матірю позивача. 26 червня 2004 року вона померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-КЕ № 274224, виданого Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради 27 червня 2004 року. Після її смерті залишилася спадщину у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою с. Вороньки вул. Бригадна,19 Чорнухинського району Полтавської області. У відповідності до ст.1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Сестри позивача [PERSON] та [PERSON] від належної їм частки спадкового майна відмовилися на користь брата [PERSON], що підтверджується нотаріально оформленими заявами, які зареєстровано в реєстр за №1633 і №64. У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Позивачі є спадкоємцями майна [PERSON] за законом і мають право на спадщину, що залишилася після її смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. 10 листопада 2015 року Солом'янським районним судом м. Києва роз'єднали вимоги позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів у самостійне провадження. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 41). Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає, просить розглядати справу у його відсутності (а.с. 42). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 липня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.11). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. Позивач подала заяву, в якій просить не змінювати своє прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, не вбачається за необхідне змінити прізвище позивача на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулась до суду з названим позовом, в якому зазначила, що 09.12.2003 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] За час перебування у шлюбі з відповідачем є діти [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] Вона припинила спільне проживання з відповідачем. Діти перебувають тільки на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дітей. З наведених підстав позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його місячного заробітку. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засіданні не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 09.12.2003 р. (а.с. 4) Під час шлюбу у сторін народились діти [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], батьком яких записаний відповідач. (а.с. 5-6) Діти проживають разом з позивачкою і перебувають на її у триманні. (а.с. 7) Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулась до суду з названим позовом, у якому зазначила, що 06.05.2012 р. помер її чоловік [PERSON] і відкрилась спадщина на спадкове майно у виді жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Горностаєва,13а в с. Дальник Овідіопольського району. Вона єдиний спадкоємець за законом після смерті спадкодавця, у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено через ту обставину, що 16.02.2004 р. на все майно спадкодавця постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції було накладено арешт. Зняти арешт майна померлого відділ ДВС Овідіопольського РУЮ відмовився у звязку з тим, що виконавче провадження, у якому було накладено арешт на майно [PERSON], знищене. З наведених підстав позивач просила зняти арешт, накладений державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області постановою від 16 лютого 2004 року на все майно [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відділ ДВС Овідіопольського РУЮ просив розглянути справу без участі його представника.(а.с. 22-23) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер 06.05.2012 р. (а.с. 4) Позивач є спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позбавлена можливості тому, що 16.02.2004 р. на все майно спадкодавця постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції було накладено арешт. (а.с. 5-6,10) Зняти арешт відділ ДВС Овідіопольського РУЮ відмовився у звязку з тим, що виконавче провадження, у якому було накладено арешт на майно [PERSON], знищене. (а.с. 13) Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження знімається арешт на майно боржника. За таких обставин суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивачка вказала, що з 30 серпня 2013 року вона з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 162. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. З листопада 2015 року фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри, внаслідок чого між ними постійно виникали суперечки та сварки. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись нею. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не зявилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з листопада 2015 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії І-КИ № 261348), який мешкає разом з позивачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, скільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved