Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

У липні 2014 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що з 2001 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку [INFO] Шлюб між сторонами розірвано, донька залишилась проживати разом з нею та перебуває на її утриманні, в подальшому також буде проживати разом із нею. З моменту розірвання шлюбу відповідач не цікавиться життям своєї дитини, матеріальної допомоги на її утримання також не надає. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.10.2005 р., з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 1/ 4 частини щомісяця із всіх видів заробітку. Відповідач аліменти на утримання дитини не сплачує, у зв'язку із цим та неможливістю встановлення виконавчою службою його місцезнаходження, ухвалою суду подання Жовтневої ДВС ХМУЮ про розшук боржника задоволено. Зазначає, що окрім невиконання обов'язків щодо утримання дитини, покладених на [PERSON] судом та законом, він не виконує і інші батьківські зобов'язання: не піклується про духовний і фізичний розвиток доньки, нічого не знає про її стан здоров'я, інтереси, не піклується про неї, не тільки не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, а й не спілкується з дитиною взагалі, не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. У судовому засіданні позивач та її представник вимоги підтримали в повному обсязі та надали пояснення аналогічні вищевикладеним, просили задовольнити вимоги. Відповідач та його представник жодного разу у судове засідання не з'явилися, заяв про відкладення справи розглядом або про розгляд справи за їхньої відсутності суду не надали, повідомлялися належним чином про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та просив прийняти рішення, враховуючи інтереси дитини. Представник прокуратури Жовтневого району м. Харкова у судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги. З урахуванням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи за згодою позивача. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] (а.с. 9). Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 14.12.2005 р., про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 10). Як вбачається із довідки дільниці № 61 КП «Жилкомсервіс» № 1592 від 27.06.2014 р. дитина проживає разом із матір'ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно з рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.10.2005 р. з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки (а.с. 12). Із довідки Харківської гімназії № 34 ХМР Харківської області від 07.07.2014 р. № 256/02-21 вбачається, що [PERSON] навчається в гімназії у 6 класі, за час навчання батько дитини не спілкувався з учителями, не забирав дитину зі школи, не відвідував батьківські збори, не брав участі у житті доньки, не займався її вихованням, життям дитини у школі опікується мати - [PERSON] (а.с. 18). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.10.2008 р. задоволено подання начальника Жовтневої ДВС ХМУЮ про оголошення розшуку боржника [PERSON] (а.с. 13-14). Відповідно до висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 12.09.2014 р. № 398, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки, [PERSON], [INFO] (а.с. 38). За правилами ст.19 СК України висновок органу опіки та піклування не є для суду обов'язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами. Відповідно до п.15 Постанова позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін..), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об,єктивного з,ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. В матеріалах справи немає доказів того, що відповідач негативно характеризується, жорстоко поводиться з дитиною, перебуває на обліку щодо захворювання на алкоголізм чи наркоманію, або своєю поведінкою негативно впливає на виховання доньки. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх обов'язків з незалежних від неї причин. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України та зазначених вище роз'яснень Пленуму Верховного Суду України позбавлення батьківських прав можливе лише у разі винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов'язками. Суду не надано доказів винної поведінки відповідача . Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач свідомо ухилявся від обов'язків по вихованню дитини. Позивач не довела у суді обставини, передбачені п.2 ч.1 ст.164 ЦПК України для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Управління Служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради у своєму висновку зазначені вище обставини не врахувало. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed