Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

У липні 2017 року позивачка звернулась в інтересах [PERSON] до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], яка є інвалідом І «А» групи з дитинства довічно. Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 09.08.2010 року [PERSON] визнано недієздатною та позивачку призначено її опікуном. До досягнення дитиною 18 років позивачка отримувала від відповідача аліменти на утримання доньки, а на теперішній час стягнення аліментів припинено, оскільки дочка є повнолітньою. Незважаючи на це, дитина потребує постійного лікування та догляду, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча в нього є можливість оскільки він офіційно працевлаштований, а тому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1000 грн. щомісячно довічно. В подальшому позивачка уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка являється інвалідом 1 «А» групи довічно в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для непрацездатної особи. Позивачка в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач та його представник [PERSON] в судових засіданнях заперечували проти позовних вимог та зазначали, що дійсно [PERSON] є інвалідом І «А» групи та отримує пенсію по інвалідності в сумі 2788 грн., а позивачка як її опікун отримує від держави 1650 грн., що в загальній сумі становить 4438 грн. Позивачка ніяких доказів до своїх позовних вимог не надала, не конкретизувала в чому саме потребує дочка, а саме: лікування, харчування, платні послуги медицини та які суми нею були витрачені. Разом з цим відповідач на своєму утриманні має повнолітню дочку, яка на теперішній час навчається на денному відділенні університету та мати похилого віку, яка перебуває на обліку у відділенні неврології і потребує дорогого лікування. В останньому судовому засіданні відповідач надав заяву, в якій просив розглянути справу на підставі наявних письмових доказів, позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1/8 частини його заробітку щомісячно. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 02.12.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Згідно інформації Центру надання адміністративних послуг (а.с. 44) [PERSON] зареєстрована разом із дочкою [PERSON] в [ADDRESS], та проживає за вказаною адресою, що підтверджується актом КСН «Центральний-І» від 27.12.2017 року (а.с. 76). Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 09.08.2010 року [PERSON] визнано недієздатною та позивачку призначено її опікуном (а.с.5). [PERSON] є інвалідом І «А» групи з дитинства безстроково, у звязку із чим потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серія ААВ № 279097 (а.с.4). За виписками з амбулаторної картки інваліда-дитинства [PERSON], виданих КЗ «Міська лікарня №5 м.Маріуполя» встановлено, що [PERSON], [INFO], спостерігається в Міській лікарні №5 м.Маріуполя з 2002 року. Після встановлення дитині інвалідності, [PERSON] перебуває на Д-обліку у психіатра. Також є скарги на поступову втрату зору, ускладнене спілкування та рухоме занепокоєння. Дитині постановлений діагноз: слабоумство до ступеня не різко вродженої імбецильності внаслідок перенатальної патології, синдром рухового розгальмування, вроджена міопія високого ступеня обох очей з дистрофічними змінами та очним дном (а.с.22-27). Дитина потребує постійного нагляду та консультацій окуліста, психіатра (а.с.41-43). Відповідно до виписки з амбулаторної картки [PERSON], виданої КЗ «Міська лікарня №5 м.Маріуполя» [PERSON], [INFO] спостерігається у офтальмолога з діагнозом: хронічний увеіт, вторинна ІVа глаукома, ускладнена катарактою лівого ока, міопія високого ступеня обох очей. Хвора постійно користується інстілляціями в ліве око (а.с. 90). Як вбачається з виписки із медичної картки амбулаторного хворого, виданої Міською психіатричною лікарнею №7 м.Маріуполя, [PERSON] перебуває на «Д» обліку з діагнозом: важка розумова відсталість, різко виражена імбецильність з значним порушенням поведінки, які вимагають догляду або лікувальних заходів. Дезадаптивний тип пристосовної поведінки, низький рівень адаптивних ресурсів особи. Також позивачкою надані чеки на підтвердження понесених нею витрат на придбання ліків [PERSON] (а.с. 20, 38-39). В матеріалах справи маються довідки №1067 та №1068 (а.с. 85-86), видані Департаментом соціального захисту населення , з яких вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку в Департаменті соціального захисту населення Маріупольської міської ради у Кальміуському районі та отримує допомогу на догляд за інвалідом І групи, розмір якої в серпні-листопаді 2017 року складав 1624,00 грн. на місяць, а з грудня 2017 року складає 1700 грн. на місяць. Також [PERSON] отримує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства І групи, розмір якої в серпні-вересні 2017 року складав 2695,40 грн. на місяць, в жовтні-листопаді 2017 року 2793,40 грн. на місяць та з грудня 2017 року 2876,40 грн. За довідкою про отримання соціальної допомоги від 15.02.2018 року (а.с.87) [PERSON] з 01.08.2016 року по 30.04.2017 року є отримувачем житлової субсидії. Відповідачем [PERSON] надано до суду довідку №269, видану 06.09.2017 року директором ЖКП «Азовжитлокомплекс», відповідно до якої встановлено, що останній зареєстрований в [INFO] по бул.Меотиди[ADDRESS], та проживає за вказаною адресою разом із дружиною [PERSON], дочкою [PERSON] вікторією Віталіївною та сином дружини [PERSON] (а.с. 49). Згідно із довідкою, виданою ДП «Маріупольський морський торговельний порт» від 06.09.2017 року за №586, відповідач [PERSON] працевлаштований на підприємстві, за період з 01.09.2016 року по 01.09.2017 року нарахований дохід в сумі 107253,69 грн. (а.с.50). Відповідно до довідки від 22.08.2017 року, виданої за №145 Державним вищим навчальним закладом «Приазовський державний технічний університет» дочка відповідача [PERSON] є студенткою факультету транспортних технологій, денної форми навчання. Крім того, відповідачем надані виписки з медичної амбулаторної картки його матері [PERSON], [INFO], відповідно до яких вбачається, що остання перебуває на «Д» обліку в Центрі первинної медико-санітарної допомоги №2 м.Маріуполя з 2012 року з діагнозом атеросклеротичний кардіосклероз з артеріальною гіпертензією, хронічний фарингіт та потребує регулярного амбулаторного лікування (а.с. 45-45). Згідно із ч. 1 ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, який відповідач має сплачувати на утримання своєї дочки, суд приймає до уваги обовязок обох батьків її утримувати, а також те, що доросла дочка проживає із матірю, яка забезпечує її житлом, харчуванням, одягом, несе значні витрати на лікування та діагностику наявного у дитини захворювання. Суд враховує той факт, що [PERSON] є інвалідом 1 «а» групи з дитинства безстроково, визнана за рішенням суду недієздатною особою, через наявність у неї низки захворювань потребує постійного догляду та проходження систематичного лікування, діагностики. Вирішуючи питання про наявність у відповідача можливості надавати недієздатній дочці матеріальну допомогу, суд приймає до уваги те, що він офіційно працевлаштований, має іншу родину, в якій мається повнолітня дитина, яка продовжує навчання та неповнолітня дитина, які потребують матеріальної допомоги, а також відповідач має на утриманні матір похилого віку, яка також страждає низкою захворювань та потребує регулярного амбулаторного лікування. За таких підстав, суд, беручи до уваги матеріальне становище позивача та відповідача, розмір отримуваних доходів, стан їх здоровя, розмір вимушених витрат на лікування, сплату комунальних послуг, склад їх сімей, вважає, що відповідач [PERSON] має можливість надавати непрацездатній дочці матеріальну допомогу, але в меншому розмірі ніж заявлено позивачкою, а тому знаходить можливим задовольнити позов частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки у розмірі 1/8 частини з усіх видів його доходу щомісяця. Приймаючи до уваги, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні позовної заяви тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial