Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

У листопаді 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпро-петровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого послався на те, що 02.08.2006 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір №DNH4KP38940416, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 2340.00 грн. під 25.08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір. Однак в порушення вимог закону та умов договору відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим, в нього, станом на 23.10.2013 року, виникла заборгованість у сумі 28586.61 грн. Враховуючи, що в добровільному порядку відповідач виниклу заборгованість не сплачує, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. У жовтні 2014 року справа на підставі ст.116 ЦПК України, згідно ухвали Новомосковського міськ-районного суду Дніпропетровської області від 21.08.2014 року, надійшла до Комінтернівського районного суду для розгляду по суті. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення на підставі існуючих у справі доказів не заперечує /а.с.40/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином /а.с.46,53/, причини не явки суду не повідомив. За зазначених вище обставин, суд, зі згоди представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встанов-лених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Згідно частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позико-давець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишився, та сплати належних йому процентів. Судом установлено, що 02.08.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником прав й обовязків якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №DNH4KP38940416 /а.с.4, 5-8/. Відповідно до п.п.3.2.2.-3.2.5. Умов надання споживчого кредиту [PERSON] зобовязувався погашати заборгованість по кредиту, проценти за його використання, а також оплачувати комісії на умовах визначених цим Договором. Однак, зазначені вище умови кредитного договору відповідач не виконує, у звязку з чим у нього виникла заборгованість, яка згідно наданого позивачем розрахунку станом на 23.10.2013 року складає у загальному розмірі 28586,61 гривень, із яких: заборгованість за кредитом 1928,82 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом 9006,75 гривень; пеня зо несвоєчасне виконання зобовязань за договором 15813,58 гривень, а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень; штраф (процентна складова) 1337,46 гривень /а.с.3/. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 610 і 611 ЦК України передбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав суду жодних доказів, які спростовують доводи викладені позивачем у позовній заяві. Таким чином, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, виходячи з установленого в судовому засіданні неналежного виконання відповідачем зобовязань по кредитному договору №DNH4KP38940416 від 02.08.2006 року суд прийшов до висновку, що предявлені позовні вимоги ґрунтуються на законі й договірних відносинах між сторонами, які прописані в кредитному договорі і є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення від 25.10.2013 року вбачається, що позивач сплатив судовий збір в розмірі 285.87 грн. /а. с.1/. На підставі викладеного,

Outcome: approved