Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕККО» (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просив стягнути з відповідача на свою користь викупну суму у розмірі 867 доларів США у перерахунку в національну валюту (гривню) за офіційним курсом НБУ на день прийняття рішення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.12.2012 між позивачем та відповідачем було укладено Договір добровільного страхування життя № 0045-1212 (далі по тексту - Договір) на виконання умов якого позивач сплачував 26.12.2012 - 2 107 грн., 09.12.2013 - 4 208, 87 грн., 10.09.2014 - 6 946, 47 грн., 22.01.2016 - 12 873, 91 грн. В подальшому позивачу стало відомо, що відповідач має незадовільний фінансовий стан, ліцензія відповідача на провадження страхової діяльності у формі добровільного страхування анульована. У зв'язку з цим позивач звернувся до відповідача із заявою від 03.10.2016 про виплату йому викупної суми у розмірі 867 доларів США, але відповідач залишив вказану заяву поза увагою. У зв'язку з вище викладеним, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе розглядати справу без їх участі, ухваливши за згодою позивача, відповідно до ст. 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 6 ст. 6 Закону України «Про страхування», страхування життя - це вид особистого страхування, який передбачає обов'язок страховика здійснити страхову виплату згідно з договором страхування у разі смерті застрахованої особи, а також, якщо це передбачено договором страхування, у разі дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування та (або) досягнення застрахованою особою визначеного договором віку. Статтею 982 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку ( страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 26.12.2012 між позивачем та відповідачем було укладено Договір добровільного страхування життя № 0045-1212 (а.с. 8-11), предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з життям, здоров'ям та працездатністю Застрахованої особи. Страховик (відповідач) при настанні страхового випадку зобов'язується здійснити страхову виплату Вигодонабувачу на умовах, передбачених Договором, а Страхувальник зобов'язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови Договору (п.1.1.-1.2. Договору). Розмір щорічного страхового платежу за згодою сторін визначений у вільно конвертованій валюті і складає 525 доларів США. Розрахунки між сторонами здійснюються в грошовій одиниці України. Для розрахунку суми страхового платежу застосовується офіційний курс НБУ на дату оплати, яка здійснюється Страхувальником на розрахунковий рахунок Страховика (п. 4.2.-4.4. Договору). Розмір щорічних платежів та періодичність страхових платежів визначені в Додатку № 1, що є невід'ємною частиною Договору (п. 4.6. Договору). Договором передбачено, що умови договору можуть бути змінені за згодою сторін. Про намір внести зміни в умови договору сторона-ініціатор повинна повідомити іншу сторону письмово не пізніше, ніж за 30 днів до початку наступного страхового періоду (року), починаючи з якого зміни мають вступити в силу. Зміни умов договору оформлюються як письмовий додаток до договору (п. 6.1. Договору). Строк дії Договору - до 31.12.2032 (п. 5.1. Договору). Страхувальник має право у відповідності до пп. 9.2.4. Договору по закінченню трьох років з початку дії Договору за умови повної оплати страхових платежів за вказаний період, на зменшення страхової суми та звільнення від сплати подальших страхових платежів або достроково розірвати Договір та отримати викупну суму. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання Договору позивач сплатив: відповідно до квитанції № 10430822 від 26.12.2012 - 2 107 грн., що станом на вказану дату (799, 3000 грн. за 100 доларів США) за офіційним курсом НБУ еквівалентно 263, 60 доларів США; відповідно до квитанції від 09.12.2013 № 12058716 - 4 208, 87 грн., що станом на вказану дату (799, 3000 грн. за 100 доларів США) за офіційним курсом НБУ еквівалентно 526, 26 доларів США; відповідно до квитанції № 0071333352 від 10.09.2014 - 6 946, 47 грн., що станом на вказану дату (1 295.1794 грн. за 100 доларів США) за офіційним курсом НБУ еквівалентно 536, 36 доларів США; відповідно до квитанції № 0.0.494496750.1 від 22.01.2016 - 12 873, 91 грн., що станом на вказану дату (2 452.1735 грн. за 100 доларів США) за офіційним курсом НБУ еквівалентно 525, 01 доларів США. 03.10.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою, відповідно до якої просив виплатити викупну суму в розмірі 867 доларів США (а.с. 23-25). Разом з тим, вказана заява була залишена відповідачем поза увагою. Згідно з ч. 1 ст. 997 ЦК України, договір страхування припиняється у випадках, встановлених договором та законом. Положеннями частини другої вказаної статті ЦК України визначено, що страхувальник або страховик може відмовитися від договору страхування в інших випадках, встановлених договором. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про страхування», дію договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика, якщо це передбачено умовами договору страхування. У разі дострокового припинення дії договору страхування життя страховик виплачує страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом страхувальника за договором страхування життя. Викупна сума - це сума, яка виплачується страховиком у разі дострокового припинення дії договору страхування життя та розраховується математично на день припинення договору страхування життя залежно від періоду, протягом якого діяв договір страхування життя, згідно з методикою, яка проходить експертизу в Уповноваженому органі, здійснена актуарієм і є невід'ємною частиною правил страхування життя. Уповноважений орган може встановити вимоги до методики розрахунку викупної суми. Викупна сума відповідно до Додатку № 1 до Договору страхування №0045-1212 зі строком дії Договору протягом 4 років становить 867 доларів США (а.с. 13). Пунктом 6.3. Договору визначено, що за умови повної оплати страхових платежів не менш, ніж за три роки, по закінченню оплаченого періоду страхування, Страхувальнику за його письмовою заявою надається право на дострокове припинення дії Договору і отримання викупної суми. В такому випадку Страховик протягом 30 днів здійснює виплату викупної суми, розрахованої математично в залежності від періоду, протягом якого діяв Договір. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Враховуючи вище викладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач, на підтвердження своїх вимог щодо стягнення з відповідача на свою користь викупної суми в розмірі 867 доларів США, не надав належних та допустимих доказів, що підтверджували б здійснення позивачем повної оплати страхових платежів не менш, ніж за три роки, оскільки як вбачається з матеріалів справи, позивач в 2012 році оплатив страховий платіж в сумі, меншій, ніж зазначено в Договорі, в 2015 році взагалі не оплачував страховий платіж, а тому позов з цих підстав є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed