Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що 01 серпня 2012 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину частини квартири № 56 по вулиці Грушевського у м. Полтава, яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 15 квітня 1993 року. Також, зазначила, що спадкоємцем за законом являється її мати [PERSON], яка на час смерті проживала у вказаній квартирі і не встигла подати заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка, батька [PERSON] [PERSON], у звязку зі смертю 16 серпня 2012 року. Просила суд встановити факт постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] - [PERSON], [PERSON], прийняття спадщини після померлих батька та матері по 1/6 частини квартири № 56 по вулиці Грушевського у м. Полтава, а разом частка успадкованого майна повинна становити 1/3 частини вказаної квартири. 25 травня 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулися із зустрічним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що 02 серпня 2012 року помер [PERSON] На час смерті [PERSON] проживав спільно з матірю [PERSON], яка в установлені строки подала заяву до нотаріуса про відкриття спадщини, однак отримати свідоцтво про право власності на частку сина не встигла. 26 червня 2013 року [PERSON] складено заповіт, відповідно до якого все майно в рівних частинах заповіла [PERSON] та [PERSON], які після її смерті в установлені строки звернулися до приватного нотаріуса Полтавського МНО [PERSON], отримавши 14 квітня 2016 року відмову у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з відкриттям спадкової справи за заявою [PERSON] та зверненням з відповідною позовною заявою до Октябрського районного суду м. Полтави. Просили визначити за [PERSON] та [PERSON] по ? частині квартири № 56 по вулиці Грушевського у м. Полтава, визнати право власності на ? частини вказаної квартири після смерті [PERSON] за [PERSON], у позові [PERSON] відмовити, визнати право власності по ? частини квартири за [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] просили первісний позов задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Відповідач [PERSON], представник [PERSON] [PERSON], представник [PERSON] адвокат [PERSON] первісний позов визнали частково, і просили частково задовольнити зустрічний позов. Представник територіальної громади в особі виконкому міської ради у м. Полтава в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні спору покладався на розсуд суду. Треті особи: приватний нотаріус Полтавського МНО [PERSON] та приватний ностріу Полтавського МНО [PERSON] до суду не зявилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Суд, заслухавши, позивача, представника позивача, відповідача, та представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов як і зустрічний підлягають частковому задоволенню. 02 серпня 2012 року [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис №\~492 та видано свідоцтво про смерть І-КЕ №\~221966 від 02 серпня 2012 року. На час смерті у вказаній квартирі проживав [PERSON] та його мати [PERSON] Квартира на праві спільної сумісної власності належала двом власникам без розподілу часток кожного, а оскільки власники померли, частки кожного із власників мають бути рівними. В установлені строки [PERSON] та [PERSON] звернулися із заявами до приватних нотаріусів Полтавського МНО [PERSON] та [PERSON] про відкриття спадщини, де були заведені спадкові справи. 26 червня 2013 року [PERSON] складено заповіт, а приватним нотаріусом Полтавського МНО [PERSON] його посвідчено, за умовами якого все рухоме та нерухоме майно заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, тобто по ? кожній квартири [ADDRESS]. 11 серпня 2015 року [PERSON] померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис №\~734 та видано свідоцтво про смерть І-КЕ №\~302352 від 11 серпня 2015 року. Після смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися в установлені строки до приватного нотаріуса Полтавського МНО [PERSON] про відкриття спадщини, в подальшому відкрито спадкову справу. Твердження [PERSON] в частині проживання на час смерті її матері однією сімєю з [PERSON] спростовані у судовому засіданні. Так, свідки, викликані стороною позивача [PERSON], а саме рідний брат її матері [PERSON] не підтвердив даний факт, а вказав, що у сестри [PERSON], у власності перебувала квартира за адресою: [ADDRESS], яку вона продала перед своєю смертю. Після оформлення договору купівлі-продажу вона повинна була виїхати з неї не протязі місяця, однак до спливу даного терміну померла в даній квартирі. Інший свідок, який являється чоловіком двоюрідної сестри [PERSON], [PERSON] повідомив, що останні 15 років [PERSON] проживала у [INFO] з [PERSON], де він проживає по сусідству, більше з ними спільно ніхто не проживав. Свідчення свідків [PERSON] та [PERSON], в частині проживання [PERSON] та [PERSON] у квартирі по вулиці Г.Сталінграду, підтвердили [PERSON] (звідний двоюрідний брат [PERSON]) та [PERSON], а також повідомили, що [PERSON] з батьком майже не спілкувалися, не допомагала йому та [PERSON]. Покази свідків підтверджуються рішенням Октябрського районного суду від 13 серпня 2002 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Факт проживання одніє сімєю із спадкодавцем у судовому засіданні не доведено. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] належить право на спадщину [PERSON] в рівних частинах по ? його частини квартири. Відповідно [PERSON] та [PERSON] мають право на спадщину по ? частки [PERSON], а з урахуванням частки [PERSON] по 3/8 частини квартири. Згідно ст. 62 Сімейного Кодексу України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. . Якщо один із подружжя своєю працею і (або) коштами брав участь в утриманні майна, належного другому з подружжя, в управлінні цим майном чи догляді за ним, то дохід (приплід, дивіденди), одержаний від цього майна, у разі спору за рішенням суду може бути визнаний об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Постановою Пленуму Верховного Суду України 21.12.2007 № 11 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу,\~визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно,\~\~необхідно встановлювати\~\~обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК) , відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.\~\~Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.\~\~ Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Статтею 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до рекомендацій викладених в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавце ві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У спадщину можуть передаватися як певні речі (жилі будинки, квартири, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, предмети особистого користування, земель ні ділянки, транспортні засоби, грошові суми, цінні папери тощо), так і майнові права.\~\~ У відповідності до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 1267 ЦК України передбачено. що\~\~частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. . Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Згідно ч.ч.1, 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином суд приходить до висновку про часткове задоволення первісного та зустрічного позовів.

Outcome: partial