Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

У липні 2018 року до Ізяславського районного суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту перебування її на утриманні чоловіка [PERSON], посилаючись на те, що вони проживали разом з ним [ADDRESS] та вели спільне господарство. 02.05.2014 року її чоловік [PERSON] помер. Заявниця перебувала на його утриманні, оскільки він був військовим пенсіонером, регулярно працював на тимчасових заробітках, надавав їй постійну матеріальну допомогу, оплачував її лікування, оскільки заявниця постійно лікується у звязку із онкологічною хворобою. Доходи чоловіка були постійним джерелом для її існування, які вона втратила у звязку із його смертю. Встановлення зазначеного факту необхідно [PERSON] для призначення пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Іншим чином довести цей юридичний факт вона не має змоги, а тому і звернулася з вказаною заявою до суду. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області [PERSON] у надісланих на адресу суду письмових поясненнях просила суд дослідити обєктивно матеріали справи та ухвалити обґрунтоване рішення. Вислухавши пояснення заявниці, зясувавши позицію заінтересованої особи, допитавши свідків, перевіривши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали суду, що заявниця [PERSON] проживали разом із своїм чоловіком [PERSON] до дня його смерті, вели спільне господарство та були обєднані спільним побутом, витрати на господарські та сімейні потреби здійснювались чоловіком заявниці [PERSON] Крім того, вказували, що заявниця на день смерті чоловіка ніде не працювала, хворіла, а [PERSON] утримував сім»ю, надавав кошти на лікування та продукти харчування. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», пенсія у звязку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. За змістом ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», сімї померлих пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом мають право на пенсію в разі втрати годувальника на загальних підставах із членами сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні. Статтею 31 вказаного закону передбачено, що члени сімї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Зі змісту вказаних норм матеріального права вбачається, що дійсно право на пенсію в разі втрати годувальника має, зокрема, дружина померлого пенсіонера з числа військовослужбовців, якщо вона досягла пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та перебувала на утриманні свого чоловіка. Чинним законодавством України визначено певний порядок подання та оформлення документів для призначення пенсії в разі втрати годувальника. Так, відповідно до п. 10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, для призначення пенсії в разі втрати годувальника подається, зокрема, довідка уповноважених органів з місця проживання про перебування членів сім'ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника або рішення суду про перебування на утриманні. У даній справі відсутність документів, які підтверджують факт перебування заявниці на утриманні чоловіка, є підставою для звернення до суду з заявою про встановлення вказаного факту, що має юридичне значення. Судом обєктивно встановлено, що заявниця є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії I-БВ №395933 від 12 вересня 1981 року. Смерть [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 233513 від 03.05.2014, виданим відділом ДРАЦС Ізяславського районного управління юстиції, про те, що останній помер 02.05.2014 року в м. Ізяслав, Хмельницької області. Факт спільного проживання заявниці із [PERSON] та ведення спільного господарства до дня смерті останнього підтвердили суду свідки [PERSON] та [PERSON], а також довідкою Ізяславської міської ради № 3636 від 11.07.2018, відповідно до якої [PERSON] на день смерті чоловіка [PERSON], який помер 02.05.2014 року була зареєстрована з ним за однією адресою: м. Ізяслав, вул. М.Микитюка, 98/4, та разом вели спільне господарство. Стан здоровя заявниці підтверджується дослідженими судом медичними документами: епікризом Хмельницького онкодиспансера; результатами дослідження медичної лабораторії поліклініки № 1 м. Києва; компютерною томаграфією; консультативним висновком Київської міської клінічної лікарні № 17; виписками з історії хвороби. Довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області передбачено, що [PERSON] з 01.01.2007 і до дня смерті 02.05.2014 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Хмельницькій області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Виплата пенсії припинена у звязку із смертю останнього. Сума пенсій [PERSON] за період з 01.06.2009 року по 31.05.2014 року склала 103\~898,97 грн. Одночасно, згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON], щодо обовязкових відрахувань із заробітної плати до пенсійного фонду, вбачається, що остання на день смерті свого чоловіка ніде не працювала, та відповідно не отримувала заробітну плату. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що заявниця [PERSON] проживала спільно із чоловіком [PERSON], який здійснював забезпечення її проживання та лікування, остання на день винесення рішення являється особою пенсійного віку та хворіє, внаслідок чого постійно проходить курси лікування. В свою чергу чоловік заявниці до дня своєї смерті регулярно отримував пенсію щомісячно, яка в зальному за період з 01.06.2009 року по 31.05.2014 року склала 103\~898,97 грн. Зазначене разом з іншими доказами по справі вказує на те, що [PERSON] перебувала на утриманні свого чоловіка, пенсія та тимчасові доходи останнього були основним джерелом доходу їх сімї, саме за рахунок його пенсії проводилась оплата продуктів харчування, лікування заявниці та інших необхідних для їх постійного проживання витрат. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Пленум Верховного Суду України в п. 8 своєї Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розяснив, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Таким чином, враховуючи, що в даній справі спір про право відсутній, а факт перебування заявниці на утриманні чоловіка знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і іншим чином довести зазначений факт вона не має можливості, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved