Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

У листопаді 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк», банк, позивач) звернулось в суд з позовом до [PERSON], в якому просить постановити рішення про стягнення з відповідача 17 707, 35грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 11 лютого 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 4900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, допустив заборгованість, яка разом з відсотками та штрафом складає 17 707, 35 грн., тому банк змушений звернутись в суд. Представник позивача в судове засідання не зявився та подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги, просить суд розглядати справу у його відсутності та проти винесення в справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялася про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у її відсутності, представник позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 11 лютого 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 4900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Крім цього, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобовязався при порушенні строків платежів по любому з грошових зобовязань, передбачених даним договором більше ніж на 30 днів, оплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг - у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити Винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.12.9 Умов та правил надання банківських послуг відповідач доручає списувати з будь якого рахунку відкритого у банку в часності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань. Відповідно до п.2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання відповідачем своїх боргових та інших обовязків за цим договором. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 599 цього ж Кодексу передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Однак в порушення зазначених вище норм закону та умов кредитного договору відповідач [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав та допустив заборгованість, яка складає 17707, 35грн., з яких: 4827,58 грн. заборгованість за кредитом, 9810,37 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1750 грн. заборгованість за пенею та комісією, штраф 1319, 40грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved