Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

у листопаді 2016 року позивачі звернулися до суду в порядку цивільного судочинства із позовом до ГТУЮ в м. Києві про зняття арешту з майна. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачам на праві власності належить квартира [ADDRESS], яку вони отримали у власність на підставі договору міни від 05 березня 1998 року. У вересні 2016 року позивачам стало відомо, що вказана квартира перебуває під арештом, зареєстрованим 28 жовтня 2004 року Першою КДНК на підставі ухвали Народного суду Мінського району від 12 листопада 1999 року. Позивачі зазначили, що їм невідомо з яких підстав та в інтересах якої особи накладався арешт на квартиру. З метою встановлення даних обставин вони зверталися з відповідними запитами до Першої КДНК, архіву Оболонського районного суду м. Києва, Оболонського РВ ДВС ГТУЮ в м. Києві. Однак з'ясувати підстави накладення арешту та в інтересах кого саме накладено обтяження не вдалося за можливе. За таких обставин, позивачі просять скасувати арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та виключити з Єдиного державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 28 жовтня 2004 року №1420868 про арешт вказаної квартири. Від представника позивачів надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Від відповідача надійшли заперечення, згідно з якими ГТУЮ в м. Києві просить розглянути справу у відсутності представника відповідача та прийняти рішення на підставі поданих стороною доказів та у відповідності до норм чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі договору міни, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Леонтьєвою Н.Й. від 05 березня 1998 року. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 28 жовтня 2004 року Першою київською державною нотаріальною конторою було зареєстровано обтяження - арешт на квартиру [ADDRESS]. Запис про державну реєстрацію вказаного обтяження внесено на підставі ухвали Народного суду Мінського району від 12 листопада 1999 року. (а.с. 10) У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За правилами ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що 28 жовтня 2004 року Першою КДНК зареєстровано обтяження у вигляді арешту на квартиру [ADDRESS], яка належить на праві власності позивачам. З метою надання інформації з яких підстав та в інтересах якої особи накладався арешт на квартиру позивачі зверталися до Першої КДНК та архіву Оболонського районного суду м. Києва. Однак, останніми було повідомлено позивачів про неможливість надання копії ухвали Народного суду Мінського району від 12 листопада 1999 року, на підставі якої накладався арешт, у зв'язку з її відсутністю. Таким чином, право власності позивачів порушено, оскільки, у зв'язку із внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про накладення арешту на квартиру, позивачі позбавлені можливості розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Під час розгляду справи судом не встановлено, що зняття арешту з майна, що належить позивачам, може порушити права та інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині зняття арешту з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про виключення запису про накладення арешту з Державного реєстру обтяження рухомого майна, суд вирішує відмовити, оскільки підстави для вилучення відповідного запису в судовому порядку відсутні. Крім того, задоволення позову в частині вимог щодо зняття арешту з квартири є достатнім способом захисту прав та інтересів позивачів.

Outcome: partial