Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

У липні 2021 року до Малиновського районного суду м.Одеси звернулась [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , за участі третьої особи - Товарна Біржа «Центральна Одеська біржа» про визнання договору купівлі-продажу дійсним. В обґрунтування своєї заяви, позивач зазначає, що 08.10.1996 року матір позивачки - [PERSON] уклала договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] з відповідачами по справі. Договір був укладений на Товарній Біржі «Центральна Одеська біржа». 10.10.1996 року право приватної власності було зареєстровано за [PERSON] в КП ОМБТІ за №107 пр. стр. 127 реєстр. 246. Зазначила, що сторонами було виконані всі істотні умови договору. [INFO] мати позивачки - [PERSON] померла, актова запис № 9787. [PERSON] звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини, однак згідно постанови нотаріуса, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, оскільки договір укладений на біржі, а відповідні договори мають буди визнані судом дійсними. У зв`язку з чим позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 03.08.2021 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у підготовчому судовому засіданні на 02.09.2021 року. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 02.09.2021 року по справі було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.09.2021 року. Позивачка в судове засідання не з`явилась про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. Надала до суду заяву, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Третя особа - представник Товарної Біржі «Центральна Одеська біржа» в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. За відсутності заперечень позивача суд ухвалює рішення у відсутності відповідача, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 жовтня 1996 року між [PERSON] , яка діяла від власного імені та від імені неповнолітнього [PERSON] , 1985 р.н. з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони на Товарній Біржі «Центральна Одеська біржа» було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1614, відповідно до якого [PERSON] , яка діяла від власного імені та від імені неповнолітнього [PERSON] продали, а [PERSON] купила квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.5-6) Відповідно до договору № 1614 квартира [ADDRESS] має загальну площу 48 кв.м., корисну площу 48 кв.м., та складається з двох кімнат . 10.10.1996 року право приватної власності було зареєстровано за [PERSON] в КП ОМБТІ за №107 пр. стр. 127 реєстр. 246. (а.с.6 зв) З довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 04.11.2020 року № 4860-07/1179-44 вбачається, що станом на 31.12.2012 року в комунальному підприємстві право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за «рос. [PERSON] » на підставі договору № 1614 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого та товарній біржі «Центральна Одеська біржа» 08.10.1996 року (дата реєстрації 10.10.1996 року в книзі 107 пр, стор. 127, р. № 246. (а.с.35) Отже, суд приходить до висновку, що сторони повністю виконали угоду відповідно до умов договору: продавці отримали кошти, а покупцю було передано нерухоме майно і до нього перейшло право власності на спірну квартиру, яке в установленому порядку було ним зареєстровано. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 02.10.2020 р., актовий запис № 9787. (а.с.9) З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . (а.с.14) [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса - Гуляєвої Наталії Василівни з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. Згідно постанови №123/02-31 від 14.04.2021 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, та роз`яснено щодо звернення до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна № 1614. Суд вважає, що оскільки спірні правовідносини між сторонами виникли у 1996 році, то враховуючи положення п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, до них належить застосувати положення ЦК УРСР 1963 року, чинного на час їх виникнення. Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. За положеннями ст. 227 ЦК УРСР 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою виконавчої сторони визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується. З урахуванням наведених правових норм та фактичних обставин справи суд приходить до висновку про те, що при укладанні договору між сторонами було досягнуто згоди по всім істотним його умовам, виконання договору відбулося: продавці отримали кошти, а покупцю було передано нерухоме майно і до нього перейшло право власності на спірну квартиру, яке в установленому порядку було ним зареєстровано. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. У відповідності із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При таких обставинах суд вважає, що даний договір підлягає визнанню дійсним.

Outcome: approved