Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

У липні 2018 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» (далі по тексту - ТОВ «Ковальська-Житлосервіс», позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач) про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням трьох процентів річних та індексу інфляції в загальному розмірі 2612,49 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» до червня 2016 р. здійснювало обслуговування [ADDRESS] та надавало його мешканцям житлово-комунальні послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, а також послуги з утримання служби кос'єржів. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] у вищевказаному будинку. 26.05.2014 сторони уклали договір № 080056 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань по утриманню власного нерухомого майна шляхом несплати житлово-комунальних послуг за період з 01 листопада 2015 р. по 01 червня 2016 р. виникла заборгованість в сумі 1924,90 грн. Відповідач як боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на підставі положень статті 625 ЦК України зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням інфляційної складової в сумі 556,28 грн. та трьох процентів річних в сумі 131,49 грн. Ухвалою від 06.09.2018 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У строк, встановлений ухвалою судді про відкриття провадження у справі, відповідачем не подано заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та письмового відзиву на позов. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд встановив такі обставини. ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» як суб'єкт господарювання приватного права, основним видом економічної діяльності якого є комплексне обслуговування об'єктів, до червня 2016 р. надавало мешканцям [ADDRESS] послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, а також послуги з утримання служби кос'єржів. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 23.04.2014 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON]є власником квартири за адресою: [ADDRESS], загальною площею 95,6 кв.м., житловою площею 53,2 кв.м. (а.с. 13, 14). 26.05.2014 між ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» (виконавцем) та [PERSON] (споживачем) укладено договір № 080056 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку, а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Згідно з умовами, визначеними пунктами 11, 13 договору, виконавець зобов'язується, зокрема, забезпечувати своєчасне надання послуг належної якості згідно із законодавством, утримувати внутрішньобудинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до запобігання аварійним ситуаціям та їх ліквідації, усунення порушень щодо надання послуг в установлені законодавством строки, а споживач, в свою чергу, зобов'язується оплачувати послуги у встановлений цим договором строк. Розрахунковим періодом оплати послуг є календарний місяць (пункт 5 договору). Відповідно до положень пункту 20 договору термін його дії складає три роки, але його дія автоматично продовжується на наступний термін, якщо жодна із сторін в письмовій формі не заявить про його перегляд за один місяць до закінчення його дії. Цього ж числа сторони уклали договір № 080056 про надання послуг, предметом якого є надання виконавцем послуг з утримання служби консьєржів, а споживачем - своєчасної оплати цих послуг у строки та на умовах, передбачених договором. Факт підписання [PERSON]вищевказаних договорів є доказом ознайомлення її з їх предметом та усіма умовами. Укладені сторонами договори про надання житлово-комунальних послуг ґрунтуються на приписах чинного законодавства. Так, відповідно до положень статей 319, 322 ЦК України власність зобов'язує, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів)... За нормою статті 162 Житлового кодексу Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг визначає Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. № 1875-IV (надалі - Закон № 1875-IV). Підпункти 1, 10 пункту 1 частини 1 статті 1 Закону № 1875-IV дають визначення житлово-комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо-та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Стаття 19 Закону № 1875-IV встановлює, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а стаття 20 цього Закону зобов'язує споживача своєчасно оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно до загальної площі займаної квартири. Згідно статті 32 Закону № 1875-IV розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Тарифи на житлово-комунальні послуги, які надавались позивачем, формуються у відповідності з Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». Судом встановлено, що [PERSON], будучи споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території та послуг служби кос'єржів, з листопада 2015 р. не виконувала покладений на неї договорами і законом обов'язок по оплаті цих послуг, у зв'язку з чим станом на 01.06.2016 утворилась заборгованість в розмірі 1924,90 грн. Згідно з положеннями статей 526, 530, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а договір є обов'язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Відповідач не виконала грошове зобов'язання, а отже вона в силу положень частини 2 статті 625 ЦК України на вимогу кредитора зобов'язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з наданим позивачем розрахунком за період з грудня 2015 р. по квітень 2018 р. його втрати від інфляції склали 556,28 грн., а три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення - 131,49 грн. Отже на підставі викладених у позовній заяві аргументів і оцінки наданих позивачем доказів суд дійшов висновку про доведеність і обґрунтованість вимог ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» про стягнення з відповідача заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в загальному розмірі 2612,49 грн. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір в сумі 1762 грн. та витрати позивача на професійну правничу в сумі 2000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved