Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із даною позовною заявою, в обґрунтування якої вказав, що відповідно судового наказу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 01 червня 2018 року з відповідачки [PERSON] на його користь було стягнуто аліменти на утримання їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з 21.05.2018 року. Відповідно до постанови від 14.06.2018 року, на виконання судового рішення, Лівобережним ВДВС міста Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області було відкрито виконавче провадження. Однак, відповідачка у встановленому розмірі аліменти не сплачує та відмовляється від утримання спільної дитини, через що у неї виникла прострочена заборгованість, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості по аліментам від 12.03.2019 року, виданою Лівобережним ВДВС міста Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області. Так, за період з 04.10.2018 року по 01.03.2019 року сукупний розмір заборгованості відповідачки по аліментам становить 16400,25 гривень. У зв`язку із наведеним, посилаючись на норми чинного законодавства, позивач просить стягнути з відповідачки на його користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 04.10.2018 року по 01.03.2019 року в сумі 14111,28 гривні. Ухвалою Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 10.06.2019 року було відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 19.08.2019 року було зупинено провадження у цивільній справі до розгляду цивільної справи № 265/4425/18 за заявою [PERSON] про перегляд судового рішення (про видачу судового наказу) за нововиявленими обставинами по справі в Орджонікідзевському районному суді м.Маріуполя Донецької області. Вказану ухвалу суду було оскаржено позивачем до Донецького апеляційного суду і постановою Донецького апеляційного суду від 16.10.2019 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення та ухвалу Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 19.08.2019 року залишено без змін. Ухвалою Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 21.12.2019 року було виправлено описку в ухвалі суду від 19.08.2019 року, та вказано вірним номер цивільної справи про перегляд наказу за нововиявленими обставинами, яка знаходиться в провадженні Орджонікідзевського райсуду м.Маріуполя № 265/4428/18. Ухвалою Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 03.02.2020 року провадження по справі було поновлено та призначено розгляд. Ухвалою Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 13.02.2020 року у задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді Іванченко А.М. було відмовлено. Ухвалою Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 04.06.2020 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено до судового розгляду по суті в порядку загального позовного провадження. Позивач, повідомлений належним чином у жодне судове засідання протягом року не з`являвся, посилаючись на щільний графік роботи, наявну в країні пандемію COVID-19 та впроваджений карантин, особисто подаючи через канцелярію суду клопотання. За вказаних обставин суд, приймаючи також до уваги (розумнів, передбачені діючим законодавством) строки розгляду цивільних справ, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки. Суд звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» запроваджено ряд заходів для додержання карантину через епідемію коронавірусу. Проте запровадження цих заходів не звільняє учасників цивільного провадження від обов`язку прибувати за викликом до суду, якщо вони не надають суду заяв про розгляд справи за їх відсутністю та письмових пояснень. Постановою КМУ лише покладаються додаткові обов`язки щодо дотримання установлених правил карантину, тобто обмеження не є підставою для неприбуття у судове засідання. Оголошений в країні карантин не виключає можливості реалізації особою своїх процесуальних прав шляхом подачі письмових пояснень, залучення представника, а також особистої участі особи у розгляді, оскільки постанова КМУ №211 від 11.03.2020 встановлювала заборону відвідування закладів освіти та проведення масових заходів, натомість судові установи, вживши необхідних заходів безпеки для працівників та відвідувачів, працюють та здійснюють судочинство у період всього карантину. Крім того, цивільна справа в провадженні судді знаходиться з квітня 2019 року. У зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача. Відповідачка та її представник - адвокат Рябошапка О.І., яка діє на підставі договору про надання професійної правничої допомоги, до судового засідання не з`явились, в матеріалах справи містяться заперечення, в яких вони заперечували проти задоволення позовних вимог позивача, зазначивши, що дитина завжди мешкала разом з відповідачкою, судовий наказ Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 01 червня 2018 року про стягнення аліментів на утримання спільної дитини скасовано. Крім того, зазначила, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 26 жовтня 2016 року з [PERSON] на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1\\4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи утримання з 6 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Також, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 13.04.2017 року з [PERSON] на її користь було стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 1\\8 частки від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною трьох років, починаючи утримання з 15 лютого 2017 року. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №79. Судовим наказом Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01.06.2018 року з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з 21.05.2018 року. Відповідно до постанови від 14.06.2018 року, на виконання судового рішення, Лівобережним ВДВС міста Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області було відкрито виконавче провадження ВП № 56599473. Згідно із довідкою Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області №14.1-59/2919 від 12.03.2019 року, розмір заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів за виконавчим листом виданим Орджонікідзевським районного суду м. Маріуполя №265/4428/18 від 07.06.2018 року, за період з 21.05.2018 року по 28.02.2019 року становить 27666,34 гривні. Частина 4 ст. 82 ЦПК України передбачає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що 21.06.2018 року відповідачка [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя із заявою про визнання судового наказу Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 01 червня 2018 року таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 липня 2018 року заяву [PERSON] про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню задоволено. Судовий наказ Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 червня 2018 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття - визнано таким, що не підлягає виконанню. Постановою Донецького апеляційного суду від 15.08.2018 року ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 липня 2018 року скасовано. У задоволенні заяви [PERSON] про визнання судового наказу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області у справі №265/4428/18 від 01 червня 2018 року таким, що не підлягає виконанню відмовити. Ухвалою Верховного суду України від 29.07.2019 року касаційне провадження за касаційною скаргою [PERSON] на постанову апеляційного суду Донецької області від 15 серпня 2018 року закрити. Рішенням Орджонікідзевського райсуду м.Маріуполя від 17.12.2019 року заяву [PERSON] про перегляд судового наказу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 1 червня 2018 року за нововиявленими обставинами, задоволено. Скасовано судовий наказ Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 1 червня 2018 року по цивільній справі № 265/4428/18, провадження № 2-н/265/188/18 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1\\4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відмовлено [PERSON] у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] на його користь аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1\\4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 травня 2018 року і до досягнення сина повноліття. Постановою Донецького апеляційного суду від 13.05.2020 року рішення Орджонікідзевського райсуду м.Маріуполя від 17.12.2019 року залишено без змін. Постанова набрала законної сили 13.05.2020 року. Так, Постановою Донецького апеляційного суду від 13.05.2020 року встановлено, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю, відвідує дитячий садочок - яслі за місцем свого проживання, та зареєстрований разом з матір`ю на медичному обслуговуванні в амбулаторії № 10 КНП ЦПМСП № 5 м.Маріуполя. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 26 жовтня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1\\4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи утримання з 6 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 13.04.2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1\\8 частки від усіх видів його заробітку( доходів) щомісячно до досягнення дитиною трьох років, починаючи утримання з 15 лютого 2017 року. [PERSON] сплачує аліменти на утримання сина. Так як, [PERSON] при подачі заяви про видачу судового наказу було приховано той факт, що з нього стягуються аліменти на утримання сина, не було повідомлено суду, що дитина фактично проживає з [PERSON] , у зв`язку із чим, існує спір про право на утримання дитини. Враховуючи вимоги чинного законодавства, суд не досліджує обставини справи та докази, якими вони обґрунтовуються, оскільки є постановлене рішення по справі про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, з якого витікає предмет даного спору про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, всі питання вирішені по суті, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Частинами 1, 2 і 5 ст.263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Виходячи з вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed