Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Комунальної установи «Міська клінічна лікарня № 1», згідно якого просила визнати незаконним та скасувати наказ Головного лікаря комунальної установи «Міська клінічна лікарня № 1» № 31-адм від 16.08.2017 року «О наложении дисциплинарного взыскания на сотрудника 1-го гинекологического отделения». Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що працює на посаді лікаря акушера-гінеколога для надання екстреної допомоги і гінекологічного відділення КУ «Міська клінічна лікарня №1» з 2002 року і по даний час. Наказом Головного лікаря КУ «Міська клінічна лікарня № 1» № 31-адм від 16.08.2017 року була притягнута до дисциплінарної відповідальності та їй було оголошено сурову догану за нібито порушення функціональних обов'язків, недотримання протоколів обстеження, неналежне оформлення медичної документації, що не відповідає дійсності. Позивач вважає вказаний наказ незаконним з підстав його упередженості та необ'єктивності, а також через порушення строку його видання, встановленого ст. 148 КУпАП України, якою визначено, що дисциплінарне стягнення накладається безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, яким є 03.04.2017 року день надходження рапорту та створення головним лікарем комісії службового розслідування. Також зазначила, що наказ № 31-адм від 16.08.2017 року не відповідає встановленим вимогам, оскільки з нього не вбачається за які конкретно винні дії вона притягнута до відповідальності, не зазначено коли та за яких обставин скоєний дисциплінарний проступок. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та просила суд у його задоволенні відмовити в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач працює на посаді лікаря акушера-гінеколога для надання екстреної допомоги і гінекологічного відділення КУ «Міська клінічна лікарня №1» з 2002 року, що підтверджується трудовою книжкою БТ-ІІ № 5230621 від 06.09.1989 року, копія якої наявна в матеріалах справи. Наказом Головного лікаря КУ «Міська клінічна лікарня № 1» № 31-адм від 16.08.2017 року позивач була притягнута до дисциплінарної відповідальності та їй було оголошено сурову догану за порушення функціональних обов'язків, недотримання протоколів обстеження, неналежне оформлення медичної документації. Відповідно до копії медичної карти № 3791/450, 03 квітня 2017 року о14 годині 00 хвилин до КУ «МКЛ № 1» за медичною допомогою звернулась громадянка України Д. Як встановлено судом, медичну допомогу пацієнтці надавала лікар акушер-гінеколог для надання екстреної допомоги [PERSON], якій присвоєна (підтверджена) кваліфікаційна категорія з діяльності «Акушерство і гінекологія», відповідно до посвідчення № 6805. Даний випадок надання медичної допомоги викликав ускладнення під час оперативного втручання, проведеного позивачем, шляхом фракційного лікувально-діагностичного вишкрібання. Вказана інформація була підставою для проведення перевірки адміністрацією лікарні. На підставі рапорту завідувача 1 гінекологічного відділення КУ «МКЛ № 1» [PERSON] від 04.04.2017 року, було вирішено доповісти про даний випадок до Департаменту охорони здоров'я Одеської міської ради та провести рецензії та історію хвороби пацієнта провідними спеціалістами, а саме доцентом кафедри хірургії № 3 з курсом нейрохірургії ОНМедУ, к.м.н. [PERSON], завідувачем 2 гінекологічного відділення КУ «МКЛ № 1» к.м.н. [PERSON] Згідно з рецензією доцента кафедри хірургії № 3 з курсом нейрохірургії ОНМедУ, к.м.н. [PERSON] засвідчені порушення порядку надання медичної допомоги, несвоєчасне встановлення позивачем під час проведення лікувального вишкрібання низки фактів та маніпуляцій, допускається можливе використання медичних інструментів, які не передбачені при проведенні заявленого оперативного втручання, а також недостатній досвід позивача. Вищевказана рецензія завідувача 2 гінекологічного відділення КУ «МКЛ № 1» к.м.н. [PERSON] засвідчує порушення тактики лікування, поспішне проведення оперативного втручання без згоди завідувача 1 гінекологічним відділенням [PERSON] та без призначення огляду пацієнта консиліумом, враховуючи показання до цього. Також, зазначається невідкладне втручання лікарів-хірургів, які були долучені в екстреному порядку, оскільки попереднє проведення позивачем маніпуляцій загрожувало життю пацієнта. Лікарями-хірургами було проведено екстрене оперативне втручання. Відповідно до протоколу засідання, 26 квітня 2017 року було проведене засідання клініко-експертної комісії КУ «МКЛ № 1», у якому встановлені наступні порушення з боку позивача, а саме: -недостатність досвіду для проведення такого роду оперативних втручання; -своєчасне втручання лікарів-хірургів, які провели оперативне втручання, яке призвело до одужання пацієнта; -порушення з боку позивача протоколів № 782 від 29.12.2005 року, № 1177 від 31.12.2010 року; -порушення з боку позивача у вигляді неповідомлення завідувача й гінекологічного відділення, що призвело до ускладнень; -порушення з боку позивача заповнення медичної документації. 12 червня 2017 року складений Висновок за результатами ЛКК ДОЗ за розглядом випадку надання медичної допомоги гр. Д., згідно з яким, порушення з боку відповідача, а саме: порушення вимог наказу МОЗ від 13.04.2016 року № 353 уніфікований клінічний протокол первинної, вторинної (спеціалізованої) та третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги «Аномальні маткові кровотечі»; порушення вимог наказу МОЗ від 31.12.2010 року № 1177 «Про затвердження клінічного протоколу «Комплексна допомога під час небажаної вагітності»; невірно встановлений діагноз призвів до невірно обраної тактики лікування, що призвело до серйозних інтраопераційних ускладнень; порушення ведення медичної документації, а саме - протокол лапаротомії за Пфаненштилю, протокол нижньосерединної лапаротомії; порушення функціональних обов'язків позивачем. Вищевказаний документ КУ «МКЛ № 1» був отриманий 28 липня 2017 року, про що свідчить штамп вхідної документації. Позивач у своїх письмових поясненнях стверджує, що про пацієнта було докладено завідувачу 1 гінікологічного відділення КУ «МКЛ № 1» [PERSON], зазначає, що було виявлено перформацію матки. Згідно з письмовими поясненнями лікаря-хірурга [PERSON] позивач звернулась самостійно за хірургічною допомогою для своєї пацієнтки без пояснення причин, та зазначається, що у ході ревізії [PERSON] через розріз, були виявлені - вшиття перформації матки та ділянка тонкої кишки, яка була нежиттєздатна. Також, [PERSON] стверджує, що позивач приховала факт вишкрібання, пошкодження матки, тонкої кишки та відрив брижейки. Після побаченого, [PERSON] екстрено викликав заступника головного лікаря з хірургічної допомоги [PERSON], намагавшись самостійно врятувати життя молодої жінки. 04 серпня 2017 року до КУ «МКЛ № 1» звернулась сама пацієнтка зі скаргою на дії позивача, які мали місце 03 квітня 2017 року з вимогою звільнити позивача. 16 серпня 2017 року було проведено засідання профспілкового комітету, згідно з яким була надана згода на притягнення до дисциплінарного стягнення на розсуд адміністрації КУ ГКБ № 1 та направлено на переатестацію, на підтвердження кваліфікаційної категорії до Департаменту Охорони здоров'я Облдержадміністрації до атестаційної комісії. Відповідно до посадової інструкції № 73 від 27.05.2016 року, затвердженої Головним лікарем КУ «Міська клінічна лікарня № 1» [PERSON], лікар-акушер-гінеколог [PERSON], з якою позивач ознайомлена під особистий підпис, зобов'язана відповідно до: П. 2.1. проводити огляд хворих, які надходять до лікарні, забезпечувати своєчасне і правильне встановлення діагнозу; П.2.3 грамотно вести медичну документацію, що об'єктивно відбиває зміни у стані хворої; П. 2.4. забезпечувати належний рівень обстеження і лікування хворих; П. 2.7. доповідати завідувачу 1 гінекологічного відділення про надходження жінок, що потребують особливого нагляду; П.2.8.забезпечувати надання своєчасної і кваліфікованої екстреної гінекологічної допомоги хворим жінкам. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. За змістом ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Отже, трудова дисципліна згідно вимог КЗпП України- це дотримання працівником норм, закріплених КЗпП України, Правил внутрішнього трудового розпорядку, статутів, положень, посадових інструкцій за порушення яких до працівника можна застосувати дисциплінарне стягнення, передбачене ст. 147 КЗпП України. Згідно зі ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника можна застосувати тільки одне з таких стягнень: догана; звільнення з роботи. Частиною 1 ст.147-1 КЗпП України передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду даного працівника. Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не враховуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідно до вимог ч.1 ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненного проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника. З наведенного слідує, що відповідно до законодавства України, підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під котрим розуміється протиправне, винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх обов'язків, що випливають із нормативно-правових актів та інших актів у сфері праці, колективного і трудового договорів. Необхідною умовою для накладення стягнення є вина працівника, наявність якої має бути обов'язково доведена роботодавцем. Презумпція невинності є заходом захисту трудового правовідношення, прав працівника від суб'єктивної оцінки його дій, поведінки з боку роботодавця і безпідставного притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Враховуючи вищезазначене, в силу статей 147-149 КЗпП України роботодавець має право застосувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов»язків. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] ознайомлена з наказом про накладення дисциплінарного стягнення, під особистий підпис 16.08.2017 року, з висловленням своєї незгоди. Згідно з Наказом, 27 липня 2017 року адміністрація КУ «Міська клінічна лікарня «№ 1» отримала Висновок за результатами ЛКК ДЗО по розбору випадку надання медичної допомоги громадянці Д (м/к № 3791) в КУ «Міська клінічна лікарня №1» Вказаний Висновок досліджував клінічний випадок, який мав місце в КУ «Міська клінічна лікарня № 1» 03.04.2017 року, а саме звернення за наданням медичної допомоги гр. Д. 03.04.2017 року о 14 00 в приймальне відділення до лікаря акушера-гінеколога [PERSON] звернулася гр. Д. Після огляду їй був встановлений діагноз: неуточнена маточна кровотеча, пацієнт госпіталізований в 1 гінекологічне відділення КУ «Міська клінічна лікарня № 1». З рапорту завідуючого 1 гінекологічним відділенням [PERSON] вбачається, що хвора поступила з гіпертермією 38,5°, скаргами на кров'янисті виділення, для гінекологічного огляду завідуючому відділенням не була надана, про хвору не було докладено. Лікар-акушер-гінеколог [PERSON] приймає самостійне рішення про проведення фракційного лікувально-діагностичного вискоблювання, під час якого провадиться перфорація тіла шийки матки, ушкодження кишечника. Про ушкодження в ході операції доповідається завідуючому 1 гінекологічного відділення [PERSON], прийнято рішення про проведення швидкої лапаротомії. У ході проведення лапаротомії по Пфанненштилю, ушивання перфораційного отвору в матці, в операційну викликають відповідального хірурга [PERSON], доповідають про те що відбулося заступнику головного лікаря по хірургії [PERSON] Прийнято рішення про розширення об'єму операції. При ревізії виявлено кровотечу в черевну порожнину, ушкоджена нежиттєздатна ділянка тонкої кишки довжиною 60 см. З відривом брижейки та ушкодженням її цілосності, розрив лівого яєчника, десерозація сигмовидної кишки. Виконана резекція ушкодженої ділянки кишки з анастомозом, ушивання сигмовидної кишки, ушивання лівого яєчника, санація, дренування черевної полості. Історія хвороби гр. Д. була направлена на рецензію доценту кафедри хірургії № 3 з курсом нейрохірургії ОНМедУ, к.м.н. [PERSON], завідуючому гінекологічним відділенням КУ «ГКБ №1» к.м.н. [PERSON] Також, проводилося засідання клініко-експертної комісії КУ «ГКБ № 1» на якому було прийнято рішення про винесення даного випадку надання медичної допомоги пацієнту Д на розгляд ЛКК ДЗО Департаменту Охорони здоров'я Одеської міської ради. За результатами ЛКК ДЗО по розбору випадку надання медичної допомоги гр. Д в КУ «Міська клінічна лікарня № 1» від 12.06.2017 року з'ясовано, що лікарем-окушером-гінікологом [PERSON] порушені функціональні обов'язки, а саме: -порушеня вимог наказу МОЗ від 13.04.2016 року № 353 уніфікований клінічний протокол первинної, вторинної (спеціалізованої та третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги «Аномальні маткові кровотечі»; -порушення вимог наказу МОЗ від 31.12.2010 року № 1177 «Про затвердження клінічного протоколу «Комплексна допомога під час небажаної вагітності»; -невірно встановлений діагноз призвів до невірно обраної тактики лікування, що призвело до серйозних інтраопераційних ускладнень; --порушення ведення медичної документації, а саме - протокол лапаротомії за Пфаненштилю, протокол нижньосерединної лапаротомії; -порушення функціональних обов'язків позивачем. Вищенаведене спростовує твердження позивача щодо не наведення конкретних винних дій за які її було притягнуто до відповідальності. У зв'язку з викладеним, позивачу була об'явлена сувора догана, а також направлено в атестаційну комісію ДЗО облдержадміністрації для переатестації кваліфікаційної категорії. Лікаря-окушера-гінеколога [PERSON] відсторонено від чергувань у якості відповідального гінеколога та від проведення оперативних втручань у якості хірурга до результатів переатестації. При цьому порушень порядку та процедури накладення дисциплінарного стягнення судом не встановлено, а тому підстави для скасування наказу про накладення на позивача дисциплінарного стягнення відсутні. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем було допущено ряд недоліків при виконанні своїх трудових обов'язків, які мали місце 03.04.2017 року та визначені у висновках ЛКК ДОЗ Департаменту охорони здоров'я Одеської міської ради від 12.06.2017 року. Враховуючи специфіку вказаних недоліків і те, що життя людини є найбільшою цінністю, суд вважає що позивач повинна понести дисциплінарне стягнення. Тому наказ про оголошення догани [PERSON] № 31-адм від 16.08.2017 року є правомірним. Суд критично ставиться до пояснень позивача, що при видачі наказу про застосування дисциплінарного стягнення пропущено строк, оскільки саме висновком ЛКК ДОЗ Департаменту охорони здоров'я Одеської міської ради від 12.06.2017 року визначені порушення при виконанні своїх трудових обов'язків [PERSON], який був отриманий КУ «МКЛ № 1» 28 липня 2017 року, а наказ виданий 16.08.2017 року в межах шестимісячного строку, визначеного ст. 148 КЗпП України. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed