Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання доньки, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісяця, починаючи від дня предявлення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що 01 березня 2014 року виконавчим комітетом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області за актовим записом № 6 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя. Подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. З 22 травня 2016 року проживають окремо. Донька проживає з матірю. Питання про подальшу участь в утриманні доньки між подружжям не вирішено. При таких обставинах позивач вважає, що збереження сімї з відповідачем та примирення є неможливим, подальше спільне життя з ним суперечить її інтересам, тому просить розірвати шлюб та стягнути аліменти на утримання дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву в якій позов підтримала з підстав викладених у ньому, просила суд його задовольнити. Справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав заяву в якій позов визнав, просив розглядати справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що 01 березня 2014 року виконавчим комітетом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області за актовим записом № 6 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя. Подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. З 22 травня 2016 року проживають окремо. Донька проживає з матірю. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення позивач не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач зазначила, що у разі розірвання шлюбу залишити прізвище «Ткаченко». Вказана вимога підлягає задоволенню. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу Згідно із частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що утримання дитини є спільним обовязком батьків, позовні вимоги щодо стягнення аліментів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 113, 114, 180, 182-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved