Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що під час перебування в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [INFO] у них народилась дитина - син [PERSON]. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.08.2013 року шлюб між сторонами розірвано. З літа 2014 року [PERSON] перешкоджає позивачу у зустрічах з сином, а у вересні заборонила йому бачитись з дитиною. Вказав, що [PERSON] любить знаходитись з батьком, із радістю біжіть до нього, однак, мати не дає позивачу можливості проводити час з сином, забирати його до нього додому та перешкоджає у спілкуванні з дитиною. Позивач у свою чергу намагається налагодити нормальний зв'язок з хлопчиком, приймати участь в його вихованні, утриманні, розвитку його здібностей та забезпечити сина всім необхідним для його нормального розвитку та становлення. Просив визначити спосіб спілкування з неповнолітнім сином [PERSON], [INFO], встановити порядок спілкування та виховання батьком: побачення у вівторок о 16 годині він забирає дитину з дитячого садку/школи, о 8 годині у середу він приводить дитину до дитячого садку/школи або до матері за місцем їх проживання, у суботу він забирає дитину до себе за місцем свого мешкання за адресою [ADDRESS] о 10 годині і приводить дитину у неділю до матері за місцем їх мешкання об 11 годині, в день його побачення з сином він має право забирати його з дому/дитячого садку/школи особисто, спільний відпочинок: з 10 липня до 10 серпня кожного літа дитина проводить з позивачем. У подальшому позивач змінив позовні вимоги, просив встановити наступний порядок спілкування з неповнолітнім сином: щотижня по п'ятницям з 17 години по 17 годину суботи або з 17 години суботи по 17 годину неділі за місцем його проживання за адресою [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, змінені позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи Орган опіки та піклування Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності. При ухваленні судового рішення просила врахувати рішення комісії з питань захисту прав дитини Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради, яким був запропонований спосіб участі [PERSON] у вихованні дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 30 квітня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Виконкому Старо-Кримської селищної ради Маріупольської міської ради, про що зроблено актовий запис № 08. Згідно свідоцтва про народження, виданого 31.07.2012 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.08.2013 року, яке набрало законної сили 10.09.2013 року, шлюб між сторонами розірвано. На даний час сторони проживають окремо, дитина залишилася проживати з відповідачем [PERSON], що сторонами не оспорюється. З урахуванням вимог ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Судом встановлено, що сторони перебувають в конфліктних відносинах та не можуть дійти згоди щодо спільного виховання сина в добровільному порядку. Зі сторони відповідача допускається перешкода у спілкуванні батька з дитиною, що не йде на користь дитини. Згідно довідки № 957 від 28.07.2016 року, виданої головою Старо-Кримської селищної ради Маріупольської міської ради, [PERSON] проживає у [ADDRESS]. Згідно характеристики за місцем проживання позивача від 28.07.2016 року, за час проживання [PERSON] у [ADDRESS] зарекомендував себе з посереднього боку, спиртними напоями не зловживає, веде нормальний спосіб життя, громадський порядок не порушує, в зловживанні наркотичними засобами помічений не був, скарг зі сторони сусідів на нього не надходило. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст.2, 8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Мати дитини, відповідач [PERSON] не заперечувала проти спілкування [PERSON] з сином у запропонованому ним порядку. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану том) з батьків, хто проживає окремо від дитини. У частинах 1, 2 ст.155 Сімейного кодексу України закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В ст.15 цього ж Закону вказано, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов'язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності. Таким чином, оцінивши докази по справі, з урахуванням того, що відповідач не заперечувала проти спілкування батька з сином, суд приходить до висновку, що позивач має гарантоване законом, рівне з матір'ю дитини, право на спілкування зі своїм сином та право на його виховання, а відповідач не вправі перешкоджати йому в цьому. Із системного аналізу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ст.ст.7, 141, 159 Сімейного кодексу України вбачається, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Як вбачається з довідки № 19/592 від 18.08.2016 року, [PERSON] працює газорізальником у ТОВ «Метінвест-МРМЗ» в цеху металоконструкцій з 01 жовтня 2013 року по теперішній час. З представленого графіку роботи позивача вбачається, що він має вихідний день через кожні два робочі дні, тобто один-два рази на тиждень, серед яких є субота або неділя. Відповідно до звіту про здійснені відрахування та виплати № 916 від 15.06.2016 року ТОВ «Метінвест-МРМЗ», за період роботи з 01 червня 2015 року по 31 травня 2016 року із заробітної плати [PERSON] у рахунок аліментів на користь [PERSON] утримано 13039,98 грн. За висновком органу опіки та піклування Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області від 15.08.2016 року вбачається, що колегіальний орган комісія з питань захисту прав дитини відповідної районної адміністрації вважає доцільним визначити порядок спілкування [PERSON] з сином, [PERSON], [INFO], у такий спосіб: щотижня по п'ятницям з 17 години по 17 годину суботи або з 17 години суботи по 17 годину неділі за місцем проживання батька за адресою [ADDRESS]. Суд вважає, що представлений органом опіки та піклування спосіб участі батька у виховані дитини на сьогоднішній час є правильним та відповідає інтересам дитини. Відповідно до ч.1 , 2 ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Генеральною Асамблеєю проголошено Декларацію прав дитини з метою забезпечити дітям щасливе дитинство і користування для їх власного блага і блага суспільства, правами і свободами і закликає батьків, щоб вони визначили і намагалися дотримуватися цих прав. Виходячи з принципу 6 Декларації дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і матеріальної забезпеченості. Враховуючи думку сторін, визначений органом опіки та піклування спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, який сторонами повністю був визнаний, інтереси дитини, її вік, графік роботи позивача, бажання батька спілкуватися з сином, дотримуючись розумного балансу участі обох батьків у вихованні дитини, ставлення батька до дитини, можливість батька бачитись з дитиною, суд вважає за доцільне зобов'язати відповідача [PERSON] не чинити перешкод у зустрічах батька з дитиною, та визначити такий спосіб участі батька у вихованні дитини: щотижня по п'ятницям з 17 години по 17 годину суботи або з 17 години суботи по 17 годину неділі за місцем проживання батька за адресою [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 7, 141, 155, 157, 158, 159 Сімейного кодексу України, ст.ст.12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, та

Outcome: approved