Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

У липні 2021 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява про розірвання шлюбу між позивачем, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого 08 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 169. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 08 серпня 2015 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачем. Сімейне життя між сторонами не склалося, у зв`язку зі зрадою. Позивач дійшов висновку, що їх сім`я розпалась, вважає, що примирення між ними неможливе. Просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився. Проте, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнала та просила задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 08 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 169. (а.с. 3) У шлюбі в них народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16 лютого 2016 року виконкомом Білицької міської ради м. Добропілля Донецької області. (а.с. 4) Проголошена ст. 51 Конституції України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя», в якому роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, суд вважає, що сім`я сторін фактично розпалася, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги і шлюб носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін. Заяв про надання строку на примирення від сторін спору до суду не надходило, відзив з запереченнями проти позовних вимог відповідач не надавала. Враховуючи те, що відповідач позовну заяву визнала у повному обсязі, суд вважає, що є всі законні підстави для задоволення позову, оскільки визнання його відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного та

Outcome: approved