Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області, приватний нотаріус Балтського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що 07 січня 2013 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять, зокрема, земельна ділянка, кадастровий номер 3222488201:01:012:0030, площею 0,0211 га по вул. Шевченка в с. Шпитьки, Києво-Святошинського району, Київської області. Вказана земельна ділянка була придбана батьком за договором купівлі-продажу, укладеного 01 вересня 2007 року між ним і [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу [PERSON]. Даний договір внесено до Державного реєстру правочинів за № 2319823. На державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 225238 приватним нотаріусом поставлено відмітку про перехід права власності на земельну ділянку до батька. Проте, за життя батько не подав даний договір та акт з відміткою до Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області для внесення відповідних змін в Державний земельний кадастр. Таким чином, в управлінні відсутні відомості по перехід права власності вказаної земельної ділянки до його батька і тому не надано документи, необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину. Так, 23 травня 2016 року приватним нотаріусом [PERSON] було зроблено запит до Відділу Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області з проханням надати витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку, кадастровий № 32222488201:01:012:0030, площею 0,0211 га, розташовану в с. Шпитьки, Києво-Святошинського району, Київської області по вул. Шевченка, 23. Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області відмовив в наданні вказаних документів, оскільки у них відсутні дані щодо укладення договору купівлі-продажу між батьком та [PERSON]. У зв»язку з цим нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, кадастровий номер 3222488201:01:012:0030, яка розташована в с. Шпитьки, Києво-Святошинського району, Київської області по вул. Шевченка, 23. Він є спадкоємцем майна за заповітом, складеним 01 жовтня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2201. 03 липня 2013 року він подав заяву на прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] до нотаріальної контори. Як зазначав позивач у позовній заяві, договір купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер 3222488201:01:012:0030, розташованої в с. Шпитьки, Києво-Святошинського району Київської області по вул. Шевченка, 23, посвідчено приватним нотаріусом та зареєстровано в реєстрі правочинів за № 2319823. У зв»язку з цим його батько за життя набув право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 3222488201:01:012:0030, розташовану в с. Шпитьки, Києво-Святошинського району, Київської області по вул. Шевченка, 23, площею 0,0211 га, яка повинна бути включена до складу спадщини. Він, як спадкоємець в порядку спадкування за заповітом, подав заяву про прийняття спадщини, проте не може отримати свідоцтво про право на спадщину з підстав, викладених вище, і тому змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] з посиланням на вимоги ст. ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1268, 1297 ЦК України, ст. ст. 81, 125, 126 Земельного кодексу України просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 07 січня 2013 року, право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 3222488201:01:012:0030, площею 0,0211 га, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Київська область. Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, вул. Шевченка, 23. У судове засідання позивач [PERSON] і представник позивача не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи представник позивача повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій позов підтримав і просив його задовольнити та розглянути справу у відсутності позивача і його представника. У судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, суду надана заява про розгляд справи у відсутності представника відповідача. У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Балтського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, зясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть 07 січня 2013 року помер [PERSON], який доводився батьком позивачу у справі [PERSON]. За життя 01 жовтня 2007 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON]. Позивач у справі [PERSON] звернувся із заявою до приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті свого батька [PERSON]. Вказаний заповіт 01 жовтня 2007 року був посвідчений приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], та зареєстрований в реєстрі за № 2201. Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 142/2013 до майна померлого 07 січня 2013 року [PERSON], наданої суду приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що за життя 01 вересня 2007 року [PERSON] уклав Договір купівлі-продажу земельної ділянки з [PERSON], відповідно до умов п. 1 якого на умовах, передбачених цим договором, продавець [PERSON] передала у власність, а покупець [PERSON] прийняв у власність земельну ділянку площею 0,0211 га, що є частиною земельної ділянки загальною площею 0,1012 га, та знаходиться в с. Шпитьки, Києво-Святошинського району, Київської області по вул. Шевченка під № 23, кадастровий номер 3222488201:01:012:0030, надану для ведення особистого селянського господарства, і зобов»язався оплатити її вартість за ціною та на умовах, встановлених у цьому договорі. Вказана земельна ділянка складається з ріллі-0,0211 га. Згідно умов п. 2 вказаного Договору купівлі-продажу земельної ділянки вказана земельна ділянка належала продавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 225238, виданого Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів Київської області 20 жовтня 2005 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, 05 вересня 2005 року за реєстром № 9278, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 05 вересня 2005 року за № 813496. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01053290071. Як вбачається з матеріалів справи, 23 травня 2016 року приватним нотаріусом [PERSON] було зроблено запит до Відділу Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області з проханням надати витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку, кадастровий № 32222488201:01:012:0030, площею 0,0211 га, розташовану в с. Шпитьки, Києво-Святошинського району, Київської області по вул. Шевченка, 23. Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області відмовив в наданні вказаних документів, оскільки у них відсутні дані щодо укладення договору купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON]. У відповіді Управлінням вказано, що державна реєстрація право власності згідно договору купівлі-продажу на [PERSON] не була здійснена. У зв»язку з цим нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивачу [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер 3222488201:01:012:0030, яка розташована в с. Шпитьки, Києво-Святошинського району, Київської області по вул. Шевченка, 23. Оцінюючи в сукупності зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що батько позивача у справі [PERSON] за життя набув право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 3222488201:01:012:0030, розташовану в с. Шпитьки, Києво-Святошинського району, Київської області по вул. Шевченка, 23, площею 0,0211 га, яка повинна бути включена до складу спадщини. Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до вимог ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежності від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 Цивільного кодексу України. У відповідності до вимог ст. 1268 ЦК України позивач [PERSON] є таким, що прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON]. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, суд вважає доведеними позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за ним права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті 07 січня 2013 року [PERSON], і тому позов підлягає задоволенню, і суд визнає за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після померлого 07 січня 2013 року [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0211 га, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: с. Шпитьки, вул. Шевченка, № 23, Києво-Святошинського району, Київської області, кадастровий номер земельної ділянки 3222488201:01:012:0030.

Outcome: approved