Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

У липні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житлом - квартирою [ADDRESS], власником якої є вона. На обґрунтування позову вказала, що відповідач є її колишнім чоловіком, має зареєстроване місце проживання за вказаною адресою, проте, з 2010 року, тобто, понад один рік, в цій квартирі не проживає та нею не користується. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву, якою свої позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. У судове засідання, призначене на 17.10.2018 р., як і в попередні призначені судові засідання, відповідач не з'явився, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ч.ч. 5, 6, п.2 ч.7, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст.. 128 ЦПК України, за місцем реєстрації місця проживання, двічі викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши доводи позовної заяви, матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником двокімнатної квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.03.2008 року № 18274665. В квартирі, належній позивачу, постановлено на реєстраційний облік відповідача, який в той час був її чоловіком. Довідкою № 32098 від 19.06.2018 р. виконавчого комітету Новоодеської міської ради підтверджено, що [ADDRESS] на реєстраційному обліку перебуває, окрім інших членів родини позивача, відповідач [PERSON] Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 09.06.2009 р., шлюб між позивачем та відповідачем 26.06.2007 р. розірвано, копія якого, як доказ вказаного, долучено позивачем до матеріалів позову. З 2010 року, відповідач [PERSON] забрав свої речі, виїхав з квартири, припинивши користування та проживання належним позивачу житлом, не знявшись з реєстраційного обліку. Відповідно до акту обстеження від 29.05.2018 р., складеному головним інспектором КП «Правопорядок» в присутності сусідів позивача, відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстрований, але не проживає в зв'язку зі зміною місця проживання. Відповідно до акту обстеження від 25.06.2018 р., складеному комісією в складі сусідів позивача, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстрований, не проживає з 2010 року по теперішній час. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним. Положеннями ст.. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. За змістом ч. 2 ст. 405 ЦК України, визнання члена сім'ї власника житла таким, що втратив право користування цим жилим приміщенням, можливе внаслідок відсутності цієї особи в цьому приміщені понад один рік без поважних причин, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Викладені в позові обставини щодо не проживання відповідача у належному позивачу будинку з 2010 року, тобто більше 1 року до моменту звернення до суду із позовом, суд вважає встановленим. Враховуючи той факт, що відповідач, місце проживання якого зареєстроване за адресою: [ADDRESS], за вказаною адресою не проживає більше 1 року без поважних причин, що є встановленим у судовому засіданні, він є особою, що втратив право користування цим будинком. Відповідно зі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved