Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати незаконними та скасувати: рішення 4-ї чергової сесії І скликання [PERSON] міської ради № 16 від 05.02.2016 року в частині надання дозволу для [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з подальшою передачею в приватну власність, яка розташована в м. Полонне Хмельницької області по вул. Соборна (до перейменування Свердлова), без номеру, орієнтовною площею 0,04 га; рішення 14-ї сесії І скликання [PERSON] міської ради № 9 від 23.09.2016 року в частині затвердження технічної документації (проекту землеустрою) та передачі у власність (постійне користування) для [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 6823610100:01:003:1210, яка розташована в м. Полонне Хмельницької області по вул. Соборна (до перейменування Свердлова), без номеру, загальною площею 0,04 га, для ведення особистого селянського господарства; скасувати державну реєстрацію вказаної земельної ділянки, та стягнути з відповідача судові витрати. Позов мотивовано тим, що 17.03.2012 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, котру вона як спадкоємець за заповітом прийняла і оформила в нотаріальному порядку свої спадкові права, отримавши 19.10.2012 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/3 частки жилого будинку з господарськими спорудами, що розташований по вулиці Миру, 11 в м. Полонне, Хмельницької області, який належав матері. Також [PERSON], відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ № 1601 від 09.01.1997 року, являлась власником земельних ділянок, а саме для обслуговування вищевказаного жилого будинку з господарськими спорудами площею 0,063 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,036 га, розташованих в м. Полонне по вул. Соборна (до перейменування вул. Свердлова), без номера. З метою оформлення своїх спадкових прав на зазначені земельні ділянки виникла необхідність здійснити їх державну реєстрацію з присвоєнням кадастрових номерів, для чого вона звернулась до ТОВ «Поділляземінвест». В ході проведення геодезичних вишукувань та камеральної обробки, працівниками названого Товариства було встановлено, що належна для матері земельна ділянка площею 0,036 га за цільовим призначенням ведення особистого підсобного господарства має перетин з іншою земельною ділянкою з кадастровим номером 6823610100:01:003:1210, власником якої є [PERSON], котрій незаконно було передано у власність вищезгадану земельну ділянку, та дана обставина перешкоджає позивачу оформити свої спадкові права на цю землю. Третя особа на стороні позивача [PERSON] у поданій нею заяві (а.с.64) позов підтримала. [PERSON] подала заперечення на позов (а.с.50-51), в яких його вимоги не визнала, зазначивши, що спірною земельною ділянкою більше 20 років ніхто не цікавився і не користувався, та на ній утворилося сміттєзвалище, яке вона щороку прибирала. Про ці обставини нею письмово повідомлялась [PERSON] міська рада, представники якої у 2016 році запропонували їй приватизувати вказану земельну ділянку, оскільки не могли знайти її власника, тому вона в 2016 році оформивши відповідні документи на законних підставах набула права власності на спірну земельну ділянку. Представник [PERSON] міської ради [PERSON] в ході судового розгляду позов заперечила, вказавши, що позивачем не доведено набуття [PERSON] права власності саме на земельну ділянку, яка передана у власність для [PERSON], оскільки у Державному акті на право приватної власності на землю не зазначено місце розташування спірної земельної ділянки, її суміжних землекористувачів, а в рішенні виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 18.12.1996 року № 444 вказано, що [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки, площами 0,0627 га та 0,0365 га, які знаходяться в м. Полонне по вул. Миру, 11. Представники третіх осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділляземінвест» та відділу у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судові засідання не зявились і своїх позицій щодо відношення до позову не надали. Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 18.12.1996 року № 444 [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки, площами 0,0627 га і 0,0365 га за цільовим призначенням, відповідно для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані в м. Полонне по вул. Миру, 11 (а.с.17). За даними Державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ № 1601, виданого 09.01.1997 року [PERSON] міською радою [PERSON], яка мешкає в м. Полонне вул. Миру, 11, на підставі вищевказаного рішення виконавчого комітету передано у приватну власність згадані земельні ділянки, із зазначенням їх місця розташування м. Полонне, [PERSON] міської ради (а.с.14). 17.03.2012 року [PERSON] померла (а.с.13). Після її смерті позивач як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину у виді 2/3 частки жилого будинку з господарськими спорудами, що розташований по вулиці Миру, 11 в м. Полонне, Хмельницької області, яка належала спадкодавцю, що стверджується даними свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого [PERSON] 19.10.2012 року приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] (а.с.15). В травні 2017 року ТОВ «Поділляземінвест», при виконанні замовлення позивача щодо проведення робіт з встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,036 га розташованої в м. Полонне по вул. Соборна (до перейменування вул. Свердлова), без номера, яка згідно вищевказаного Державного акту на право приватної власності на землю належала [PERSON], встановило, що зазначена земельна ділянка має перетин з іншою земельною ділянкою з кадастровим номером 6823610100:01:003:1210, котра вже зареєстрована в Державному земельному кадастрі, власником якої є [PERSON] (а.с.18-19). Рішенням 4-ї чергової сесії І скликання [PERSON] міської ради № 16 від 05.02.2016 року для [PERSON] надано\~дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з подальшою передачею в приватну власність, яка розташована в м. Полонне Хмельницької області по вул. Соборна (до перейменування Свердлова), без номеру, орієнтовною площею 0,04 га (а.с.33). 30.03.2016 року [PERSON] замовила у ТОВ «Бюро судових будземекспертиз» виготовлення проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки, який Товариством був виготовлений та 16.09.2016 року державним кадастровим реєстратором відділу у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області [PERSON] здійснено державну реєстрацію спірної земельної ділянки з присвоєнням кадастрового номеру 6823610100:01:003:1210, а рішенням 14-ї сесії І скликання [PERSON] міської ради № 9 від 23.09.2016 року даний проект із землеустрою затверджено та передано для [PERSON] у власність зазначену земельну ділянку (а.с.73-96). Як вбачається із даних довідки виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 1220 від 28.05.2017 року (а.с.20), листа № 1366 від 31.05.2018 року (а.с.22), а також із показань допитаних в ході судового розгляду свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], покійна [PERSON] за свого життя користувалась земельною ділянкою, яка розташована в м. Полонне по вул. Соборна (до перейменування Свердлова), без номера, та що саме ця земельна ділянка передана у власність для [PERSON], про що остання фактично не заперечує. Отже, в ході судового розгляду доведено, що земельна ділянка площею 0,036 га за цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, яка зазначена в Державному акті на право приватної власності на землю серії ХМ № 1601 виданого 09.01.1997 року [PERSON] міською радою [PERSON], є тією ж самою, що й земельна ділянка, котра передана у власність на підставі вищезгаданих рішень [PERSON] міської ради для [PERSON] Вирішуючи даний спір, суд виходить із наступного. Відповідно до ст.3 Земельного Кодексу України 1990 року власність на землю в Україні має такі форми: державну, колективну, приватну. Усі форми власності є рівноправними. Розпоряджаються землею Ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх. Повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок місцеві Ради народних депутатів можуть передавати відповідно органам державної виконавчої влади або виконавчим органам місцевого самоврядування. Згідно ст.6 названого Кодексу громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок, зокрема для: ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка). Статтею 10 ЗК України 1990 року визначено, що до відання міських Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу. Право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право (ч.1 ст.22 ЗК України 1990 року). Відповідно до ч.1 ст.23 цього ж Кодексу право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. На час отримання [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю діяла Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 15.04.1993 року № 28, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 23.04.1993 року за № 31, пункт 1.4. якої передбачав, що, зокрема, власникам землі, яким передано (надано) декілька черезсмужних земельних ділянок, розташованих на території Ради народних депутатів, видається один державний акт з відображенням на плані меж всіх переданих земельних ділянок. Пункти 3.1, 3.2 вказаної Інструкції встановлювали, що Державні акти на право приватної власності на землю видаються і реєструються тією сільською, селищною, міською, районною Радою народних депутатів, яка прийняла рішення про передачу земельної ділянки у власність у Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю. Дані Державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ № 1601 виданого 09.01.1997 року [PERSON] міською радою свідчать про те, що [PERSON] передано у власність дві земельні ділянки, цей акт зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 590. \~ \~ \~ \~При цьому\~суд вважає,\~що запис,\~який міститься\~врішенні виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 18.12.1996 року № 444, яким передано у власність для [PERSON] спірну земельну ділянку, про її місце розташування в м. Полонне по вул. Миру, 11, є помилковим. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] у встановленому законом порядку набула право власності на земельну площею 0,036 га за цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства та ця земельна ділянка розташована в м. Полонне по вул. Соборна (до перейменування вул. Свердлова), без номера. Відповідно до ч.5 ст.116 нині діючого Земельного Кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Частинами 2, 3 ст.152 вказаного Кодексу передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Отже, оскільки [PERSON] міська рада передала для [PERSON] у власність спірну земельну ділянку, право власності на яку належало [PERSON] без попереднього вирішення питання щодо припинення у останньої такого права, а тому прийняті міською радою вищезгадані рішення є незаконними, у звязку з чим ці рішення, а також здійснення 16.09.2016 року державним кадастровим реєстратором відділу у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області [PERSON] державної реєстрації спірної земельної ділянки з присвоєнням кадастрового номеру 6823610100:01:003:1210, підлягають скасуванню. Також, згідно ч.1 ст.141 ЦПК\~України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в розмірі 1409 грн. 60 коп.

Outcome: approved