Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

У липні 2020 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до об`єднаної територіальної громади, в особі Біленківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, треті особи: Запорізька районна державна нотаріальна контора, [PERSON] , про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті його батька, [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] помер його батько - [PERSON] , про що 02 січня 2019 р. Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS] , що належав померлому. Проте, свідоцтва про право власності на вказаний будинок за життя спадкодавець не одержав. Вказаний будинок був побудований та введений в експлуатацію в 1981 році, після чого, 29.01.1982 року у відповідності до Постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 13.03.1959 р. № 259 був переданий [PERSON] як переселенцю на територію Лисогірської сільської ради, згідно акту від 29.01.1982 р., підписаного директором радгоспу «ім. 60 років Октября» та затвердженого Головою райвиконкому Запорізького району Запорізької області. Позивач та третя особа [PERSON] , є рідними братами та спадкоємцями за законом померлого батька [PERSON] . В межах шестимісячного строку [PERSON] звернувся до Запорізької районної державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь позивача. Також в межах шестимісячного строку позивач [PERSON] звернувся до Запорізької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька. Однак, 15.08.2019 року державний нотаріус Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцова Л.М. винесла постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії, згідно якої державний нотаріус відмовила позивачу в оформленні свідоцтва про права на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , з причини відсутності правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок та запропонувала позивачу звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності на вказаний будинок в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні представник позивача адвокат Петров Г.М. позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача - об`єднаної територіальної громади, в особі Біленківської сільської ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, надав клопотання про розгляд справи без його участі, заперечень проти позову або відзову на позовну заяву не надав. Третя особа - нотаріус Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцова Л.М., в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, надала до суду копію спадкової справи після смерті [PERSON] та заяву в якій просила справу слухати без її участі, жодних пояснень або заперечень не надавала. Третя особа [PERSON] до суджу не з`явився. про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Дослідивши надані докази, вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , про що 02 січня 2019 р. Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7) Позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] є дітьми померлого [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.11.1983 р. та серії [NUMBER] від 20.08.1981 р. відповідно. (а.с. 23-24). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS] , що належав померлому. Згідно п. 3 Постанови Ради міністрів Української РСР від 30.08.1973 р. № 400 «Про пільги переселенцям», чинної на час отримання спадкодавцем спірного будинку, радгоспам, які приймають переселенців було постановлено надавати сім`ям переселенців у рік вселення окремі жилі будинки або квартири, присадибні ділянки в установлених розмірах і протягом 2 років після вселення звільняти переселенців від квартирної плати і надавати їм безплатно паливо і комунальні послуги за діючими нормами. Відповідно копії переселенського квитка № [NUMBER] від 09.11.1981 р. [PERSON] є переселенцем в совхоз 60 лет ВОСР (а.с. 10) Відповідно до Акту від 20.01.1982 року переселенцю [PERSON] передано будинок площею 38 кв.м. та прибудинкові споруди до нього (а.с. 8-9) Також [PERSON] , як переселенцю, було надано позику в розмірі 2200 крб. (а.с. 11) Держбанку СРСР надавати колгоспам і радгоспам кредити на будівництво жилих будинків з надвірними будівлями і на купівлю корів або іншої великої рогатої худоби для сімей переселенців у розмірах і на умовах погашення цих кредитів за рахунок коштів державного бюджету, коштів господарства і власних коштів переселенців згідно з додатками NN 2 і 3 (п. 6 Постанови). Відповідно до п. 7 вказаної постанови, передані переселенцям будинки переходить в особисту власність переселенців після погашення ними своєї частки кредиту. Згідно довідки № 71 від 12.03.1993 р. радгоспу «Лисогірський», переселенцем радгоспу «Лисогірський» Запорізького району Запорізької області, білет переселенця № 128004, [PERSON] , ссуду (кредит) за переселенський будинок в сумі 2300 руб. виплачено у повному обсязі. (а.с. 12) Згідно довідки виконавчого комітету Лісогірської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 497 від 16.03.1993 р., житловому будинку, який належить [PERSON] на підставі акту від 29.01.1982 р., присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . (а.с. 13) Таким чином, право власності на житловий будинок [ADDRESS] виникло у спадкодавця після отримання за актом та повної сплати кредиту за цей будинок. Згідно п. 9 Додатку № 1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, акти про передачу будинків у власність переселенцям при наявності рішень про це виконкомів районних Рад депутатів трудящих і довідок фінансових відділів про остаточний розрахунок переселенця за одержану будівлю, являлися правовстановлюючими документами, на підставі яких провадилась реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР. Реєстрація будинків, розташованих в сільській місцевості, вказаної інструкцією не передбачалась. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В силу Інформаційного листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Після смерті [PERSON] позивач у встановленому порядку звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи № 73/2019 р. відкритої після смерті [PERSON] . При цьому його брат - [PERSON] в рамках вказаної спадкової справи надіслав заяву, в якій повідомив, що він відмовляється від належній йому частки спадкового майна. (а.с. 76-82). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.08.2019 р. встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про справо на спадщину після померлого [PERSON] , через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. (а.с. 82) Враховуючи, що відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок на ім`я померлого [PERSON] , перешкоджає реалізації спадкових прав позивача, а у позасудовому порядку він позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину за заповітом з огляду на наявність відмови нотаріуса, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved