Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

У липні 2019 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову і до закінчення донькою навчання, але не довше, ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років. В обґрунтування позову зазначає, що з 21 серпня 1999 року по 25 березня 2008 року вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з відповідача стягувались аліменти на утримання доньки у розмірі ј частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до дня повноліття доньки. З 30 травня 2019 року, тобто після досягнення донькою повноліття, стягнення аліментів за вищевказаним рішенням суду було припинено. На даний час донька навчається на 4 курсі денного відділення програми «Європейська комп`ютерна освіта» за напрямом «Комп`ютерна графіка та дизайн» Комп`ютерної академії «Шаг Дніпро» за кошти фізичних осіб (платна основа). Так як навчання доньки є платним, то донька потребує матеріальної допомоги, однак відповідач відмовляється добровільно сплачувати аліменти на період навчання доньки. Оскільки коштів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, не вистачає, то позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. 16 жовтня 2019 року від відповідача до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги визнав. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі. 25 березня 2008 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Дніпропетровським міським управлінням юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 97 (а.с. 3). Від спільного життя сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська 26 червня 2001 року, актовий запис № 344 (а.с. 4). [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] позивачкою по справі, та знаходиться на її утриманні. Допомогу на утримання доньки відповідач не надає. У зв`язку\~з цим,\~29\~липня 2019 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] ,\~яка продовжує\~навчання,\~у розмірі\~1/4\~частини з\~усіх видів його доходу, щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, зазначивши, що донька знаходиться на її утриманні, донька продовжує навчання, а відповідач не приймає участі у витратах на утримання доньки. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов`язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року,\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку. З довідки № 179 від 28 травня 2019 року вбачається, що [PERSON] навчається в Комп`ютерній академії Шаг Дніпро на курсі програми «Європейська комп`ютерна освіта» за напрямком «Комп`ютерна графіка та дизайн», термін навчання складає 6 років (з 01.09.2016 року по 30.07.2022 року), форма навчання денна, навчання здійснюється за кошти фізичної особи, стипендію студентка не отримує (а.с. 6). Отже, судом встановлено, що повнолітня [PERSON] , [INFO] , продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач знаходиться у працездатному віці, суд вважає, що він спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Підсумовуючи наведене та той\~факт,\~що кожен\~з батьків\~повинен виконувати\~свій обов`язок\~з утримання\~дитини належним\~чином та\~у рівній\~мірі нести\~витрати на\~дитину, враховуючи, що відповідач є працездатним та має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини на період навчання, а також враховуючи визнання відповідачем позову, з урахуванням того, що дочка сторін [PERSON] продовжує\~навчання та\~потребує матеріальної\~допомоги, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 29 липня 2019 року, тобто з моменту звернення позивачки до суду, і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, тобто до [INFO] , що на думку суду буде об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів з урахуванням встановлених обставин у справі. При цьому, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів у розмірі не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки згідно положень ч. 1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, а [PERSON] на теперішній час вже є повнолітньою. Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Згідно\~ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, то з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial