Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом. Зазначала, що згідно виконавчого листа №1028/55 від 09 жовтня 2012 року із [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки від всіх видів його заробітку (доходу) до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, починаючи з 22 серпня 2012 року. Посилаючись на те, що розмір аліментів, які вона отримує від відповідача на утримання повнолітньої доньки [PERSON], складає 380 грн., на даний час [PERSON] навчається на п’ятому курсі денної форми навчання Інституту економіки та менеджменту факультету економіки і підприємництва НАУ згідно договору від 29 серпня 2014 року, проживає у гуртожитку №6 у м. Києві з вересня 2014 року по 30 червня 2015 року, за проживання в гуртожитку нею, [PERSON], сплачено 1178 грн. 10 коп., за навчання [PERSON] нею сплачено 5154 грн., залишок по оплаті за навчання становить 12026 грн., у добровільному порядку [PERSON] матеріальної допомоги не надає, просила стягувати із [PERSON] на її користь 3166 грн. 05 коп. фактично понесених додаткових витрат, 6013 грн. передбачуваних витрат на оплату навчання доньки. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з’явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Однак від представника відповідача до суду надійшла заява, у якій він просив справу розглядати у відсутність відповідача та представника відповідача, подав до суду заперечення, у яких просив відмовити в задоволенні позову, так як чинний СК України не передбачає стягнення додаткових витрат на повнолітніх дітей, крім того, подав до суду клопотання про залишення позову без розгляду, оскільки, на думку представника відповідача, позовна заява подана особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків. Установлено, що рішенням Яготинського районного суду Київської області від 09 жовтня 2012 року із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що продовжує навчання, стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частки від всіх видів щомісячного заробітку (доходу) [PERSON] до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, починаючи з 22 серпня 2012 року, та утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що продовжує навчання, стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частки від всіх видів щомісячного заробітку (доходу) [PERSON] до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, починаючи з 22 серпня 2012 року. Вказане рішення суду станом на день звернення [PERSON] до суду із вказаним позовом виконується в частині стягнення аліментів із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON], оскільки [PERSON] досягла двадцяти трьох років. Звертаючись до суду із позовом про стягнення із [PERSON] на користь її, [PERSON], додаткових витрат на повнолітню доньку, [PERSON] посилається на те, що розмір аліментів, які вона отримує за рішенням Яготинського районного суду Київської області від 09 жовтня 2012 року, є досить малим, а вартість витрат на навчання доньки та проживання доньки у гуртожитку є значною. Разом із тим обов’язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання регламентує глава 16 СК України. За змістом ст. 201 СК України до відносин щодо обов’язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 СК України. Стаття 185 СК України, яка передбачає участь батьків у додаткових витратах на дитину, до цього переліку не входить. Чинний СК України передбачає обов’язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв’язку із цим потребують матеріальної допомоги, за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу, шляхом сплати аліментів. Оскільки за рішенням Яготинського районного суду Київської області від 09 жовтня 2012 року на користь [PERSON] щомісяця із [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 1/6 частки від всіх видів щомісячного заробітку (доходу) [PERSON], на час виникнення у [PERSON] додаткових витрат на навчання [PERSON] (договір від 29 серпня 2014 року) [PERSON] досягла повноліття, суд вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими і такими не підлягають задоволенню. Разом із тим [PERSON] не позбавлена можливості звернутися до суду із позовом у порядку ст. 192 СК України про зміну розміру аліментів. Клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 207 ЦПК України не підлягає задоволенню, так як цивільною процесуальною дієздатністю є здатність особи особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді, відсутності у [PERSON] цивільної процесуальної дієздатності представником відповідача не доведено. Доводи представника відповідача про те, що лише сама повнолітня дитина [PERSON] може звернутись до суду з позовом про стягнення додаткових витрат, так як вона проживає у гуртожитку в м. Києві, а її мати – [PERSON], яка є позивачем у справі, проживає в м. Яготині, не заслуговують на увагу, оскільки ст. 199 СК України надає право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів тому з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самим доньці, сину, які продовжують навчання, за змістом ст. 8 СК України якщо майнові відносини між батьками та дітьми не врегульовані цим Кодексом вони регулюються відповідними нормами ЦК України, а, отже, до майнових відносин між батьками та дітьми можуть бути застосовані положення ст. 8 ЦК України про аналогію; відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово, а як вбачається з матеріалів справи, місце проживання [PERSON] та її матері [PERSON] зареєстровано за адресою: м. Яготин, вул. Чернишевського, 37. Крім того, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягнути із [PERSON] 243 грн. 60 коп. судового збору, так як при поданні позову до суду [PERSON] судовий збір не сплачено, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позову [PERSON], відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільненню від сплати судового збору підлягають позивачі за позовами про стягнення аліментів, а не додаткових витрат, доказів наявності інших передбачених законом підстав звільнення від сплати судового збору [PERSON] не надано.

Outcome: approved