Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

У квітні 2021р. до суду надійшов позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (далі - АТ «ТАСКОМБАНК») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №101/6528844-СК від 12.06.2019р. в розмірі 90 064,58 грн., який позивач обґрунтовує тим, що 12.06.2019р. між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було укладено Заяву-договір № 101/6528844-СК про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (кредитний договір). Відповідно до умов вказаного договору та Паспорта споживчого кредиту позивач зобов`язався надати позичальнику [PERSON] грошові кошти на наступних умовах: встановлена сума кредитного ліміту - 74260,00 грн.; тип кредиту - кредитна лінія; процентна ставка за користування кредитом - 43,2% з 12.06.2019р.; цільове призначення кредиту - на споживчі потреби; наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит - 100 грн. за кожний факт (р.6 Паспорта споживчого кредиту); строк користування кредитом - 12 місяців з автоматичною пролонгацією (р.3 Паспорта споживчого кредиту). Також умовами кредитного договору передбачено порядок повернення позичальником заборгованості за кредитною лінією, яке повинно відбуватися щомісяця до останнього дня місяця, наступного за звітним, у розмірі 5% від суми заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості (р.5 Паспорта споживчого кредиту). Підписавши зазначену Заяву-договір від 12.06.2019р. №101/6528844-СК позичальник підтвердив факт ознайомленості, обізнаності та розуміння публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, Правил обслуговування корпоративних клієнтів та Тарифів Банку, просив відкрити поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів та виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку; надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку (погоджується відповідним рішенням Банку) згідно внутрішніх нормативних документів Банку. Кошти за Договором №101/6528844-СК від 12.06.2019р. відповідачем було отримано у передбачений кредитним договором спосіб, отже позивач свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. У свою чергу позичальник своїх зобов`язань повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом згідно умов договору належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 23.03.2021р. у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за кредитним договором №101/6528844-СК від 12.06.2019р. в сумі 90064,58 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 60799,63грн., заборгованість за процентами 29264,95грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь. Одночасно з позовною заявою АТ «ТАСКОМБАНК» до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/5 частку нерухомого майна - квартири, яка належить відповідачу [PERSON] на праві власності та яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 07.04.2021р. в задоволенні заяви АТ «ТАСКОМБАНК» про забезпечення позову було відмовлено. Ухвалою від 13.04.2021р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участи, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд вважає можливим провести судовий розгляд у відсутність сторін на підставі наданих доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за такими підставами. Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст.3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 12.06.2019р. між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання Заяви-договору про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №101/6528844-СК. У заяві зазначено, що відповідач [PERSON] підписанням цієї заяви-договору акцептував публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на веб-сайті банку, і беззастережно приєднався до умов договору. Відповідно до умов вищевказаного договору, АТ «ТАСКОМБАНК» встановив позичальнику кредитний ліміт на умовах, зазначених в Заяві-договорі, а позичальник зобов`язався повернути банку кредит та сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, згідно умов договору. Так, відповідно до умов кредитного договору позичальнику [PERSON] було оформлено платіжну картку «Велика п`ятірка» із встановленим кредитним лімітом в сумі, яка погоджена у заяві на кредит, а саме 74260,00 грн., з пільговою процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 0,00001% та базовою процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 43,2% річних, з цільовим призначенням кредиту - на споживчі потреби, строком на 12 місяців з автоматичною пролонгацією (р.3, 4 Паспорта споживчого кредиту). Умовами кредитного договору також передбачено порядок повернення позичальником заборгованості за кредитною лінією, яке повинно відбуватися щомісяця до останнього дня місяця, наступного за звітним, у розмірі 5% від суми заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості (р. 5 Паспорта споживчого кредиту). Зобов`язання щодо надання коштів банком виконані, проте [PERSON] не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, що призвело до порушення прав позивача. 27.01.2021р. за вих. № 1146/70, АТ «ТАСКОМБАНК» на адресу [PERSON] направив повідомлення вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором № 101/6528844-СК від 12.06.2019р., а саме про повернення суми кредиту та здійснення платежів за нарахованими процентами за користування кредитом та інших платежів. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідача перед банком за вищевказаним кредитним договором станом на 23.03.2021р. становить 90064,58 грн. та складається з заборгованості за тілом кредиту 60799,63грн., заборгованість за процентами 29264,95 грн. З`ясувавши обставини справи, оцінивши надані докази, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір. При цьому, суд враховує, що правомірність укладеного між сторонами кредитного договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Банк надав відповідачу кредитні кошти, які останній повинен був повертати шляхом внесення щомісячних платежів. Однак, як встановлено судом, відповідач порушив умови укладеного кредитного договору, оскільки неналежним чином виконував свої зобов`язання щодо сплати в рахунок повернення кредиту щомісячних платежів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, стягнення якої позивач має право вимагати в судовому порядку. Розмір заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості по тілу кредиту та процентам за користування кредитом підтверджується розрахунком, наданим позивачем, який є повним, чітким, узгоджується з умовами кредитного договору, відповідачем не спростований, тому суд вважає його належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. При цьому, суд враховує, що відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі і таке визнання не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю. Крім того, позивач в позовній заяві вимагає компенсації за понесені ним судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2270,00 грн. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В той же час, ч.1 ст.142 ЦПК України визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, відповідно до ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України, з урахуванням того, що відповідач визнав позов повністю до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, інші 50% - стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved