Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

У липні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 15 березня 2019 року між банком та відповідачкою шляхом підписання заяви про приєднання № 683679911 (далі - Заява про приєднання) було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі - Договір). За умовами Договору відповідачу було встановлено відновлювальну кредитну лінію у розмірі 29700,00 грн. із фіксованою процентною ставкою у розмірі 38 % річних, а той у свою чергу зобов`язувавася своєчасно і в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені Договором. Відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, чим порушила умови кредитного договору. Станом на 26 травня 2020 року утворилась заборгованість з урахуванням відсотків, комісії та пені в розмірі 16 788 грн. 65 коп. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 31.07.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзив (а.с.43-44). Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідачки не надходило. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач та/або позивач до суду не подавали. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що 15.03.2019 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонаступником якого, відповідно до Постанови Кабінет Міністрів України від 05.06.2019 року № 568, є Акціонере товариство «Державний ощадний банк України» та [PERSON] шляхом підписання заяви про приєднання № 6836799111 до Договору відповідно до якого відповідачці встановлювався кредитний ліміт у 29700,00 грн. із фіксованою процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 38 % річних (а.с. 10-11). Відповідно до п.п. 1.17.1 Договору відповідачка зобов`язувалась своєчасно та у повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені Договором. Згідно п. 9.1. Договору, за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання взятих на себе зобов`язань, банк має право нарахувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожний день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня. Відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, чим порушила умови Договору. Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості відповідача, станом на 26 травня 2020 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 16 788 грн. 65 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 16 597 грн. 86 коп., комісії у розмірі 38 грн. 14 коп., пені за несвоєчасне погашення боргу у розмірі 49 грн. 23 коп., пені за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 21 грн. 45 коп., 3 % річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 72 грн. 87 коп., 3 % річних від простроченої суми заборгованості по відсоткам у розмірі 9 грн. 10 коп. (а.с. 7-9). Відповідно до частин 1, 2 статі 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статі 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статі 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статі 1048 ЦК України). Частиною 2 статі 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статі 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини 1 статі 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статі 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 статі 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною 1 статі 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статі 625 цього Кодексу. Враховуючи порушення відповідачкою умов договору щодо повернення кредитних коштів, а також вимоги частини 2 статі 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача і стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість у розмірі 16788 грн. 65 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 16 597 грн. 86 коп., комісії у розмірі 38 грн. 14 коп., пені за несвоєчасне погашення боргу у розмірі 49 грн. 23 коп., пені за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 21 грн. 45 коп., 3 % річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 72 грн. 87 коп., 3 % річних від простроченої суми заборгованості по відстокам у розмірі 9 грн. 10 коп. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2102 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved