Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку № 34 по вулиці Княжій (колишня назва вулиці - [PERSON]) у місті Бровари Київської області. В обґрунтування позову вказується, що на підставі договору дарування від 18 лютого 2017 року позивач є власником будинку № 34 по вулиці Княжа у місті Бровари Київської області. Відповідно до договору дарування від 04 березня 2017 року [PERSON] також належить земельна ділянка площею 0,0613 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд присадибна ділянка за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця Княжа, 34. У належному позивачу будинку серед зареєстрованих осіб значиться [PERSON], який є її племінником та з 2005 року у будинку не проживає, витрат по його утриманню не несе. З підстав визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням позивач змушена звернутися до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. 08 грудня 2017 року надала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду не повідомлені. Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що на підставі договору дарування житлового будинку від 18 лютого 2017 року, посвідченого державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого у реєстрі № 1-371, позивачу належить будинок № 34 по вулиці Княжа (колишня назва вулиці [PERSON]) у місті Бровари Київської області. Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 04 березня 2017 року, посвідченого державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого у реєстрі № 1-463, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0613 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця Княжа (колишня назва вулиці [PERSON]), 34. Відповідно до довідки від 22 липня 2017 року № 1-1/8697, виданої виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця Княжа, 34 до складу зареєстрованих осіб входять: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] З актів обстеження житлово-побутових умов, складених депутатом Броварської міської ради Київської області [PERSON] від 20 грудня 2016 року й 11 квітня 2017 року вбачається, що на момент обстеження племінник заявниці [PERSON], [INFO], за місцем реєстрації: Київська область, місто Бровари, вулиця Княжа, 34 не проживає з 2005-2007 років. Проживає за адресою: [INFO]. Факт не проживання відповідача [PERSON] підтверджений сусідами, про що зазначено у актах. Відповідно до довідки, виданої Рудьківською сільською радою Бобровицького району Чернігівської області від 08 серпня 2017 року № 03-08/246 [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: Чернігівська область, Бобровицький район, село Рудьківка, провулок Новоселицький, 6. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно із положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16 Верховний Суд України також зазначив, що згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. У правовій позиції у згаданій справі № 6-709цс16 Верховний Суд України також зазначив про те, що власник має право вимагати усунення порушень свого права власності у будь-який час від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, при розгляді справи по суті встановлено, що відповідач не проживає й не користується житловим приміщенням у будинку № 34 по вулиці Княжа у місті Бровари Київської області. До спірного житлового будинку відповідач був зареєстрований за згоди колишнього власника будинку [PERSON], яка відповідно до договору дарування від 18 лютого 2017 року відчужила належний їй житловий будинок. [PERSON] не є членом сімї теперішнього власника житлового приміщення. З переходом права власності до іншої особи, яка не є членом сім'ї, [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням у згаданому житловому будинку на підставі частини першої статті 391 ЦК України. Сервітут на користування спірним нерухомим майном не встановлений. Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved