Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

У квітні 2020 позивач, в особі представника, звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить виділити в натурі належну [PERSON] Ѕ частку у спільному майні - житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , а саме кімнату 1, площею 3,9 кв.м., кімнату 2, площею 8,7 кв.м. та частину площею 4,7 кв.м., від кімнати 3, яка має площу 11,1 кв.м.; виділити в натурі належну [PERSON] Ѕ частку у спільному майні - земельній ділянці площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:90:074:0031, цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва; припинити право спільної часткової власності [PERSON] на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:90:074:0031, цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва. В обґрунтування позову позивач вказував, що позивачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.12.1993, зареєстрованого в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 1х-3175, належить право власності на Ѕ частку житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Також позивачці на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-КВ № 148158 належить право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на якій розташований зазначений вище житловий будинок. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру від 10.03.2020 № НВ-8001084712020, вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 8000000000:90:074:0031, цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва. Співвласником іншої частини зазначеного житлового будинку та земельної ділянки була [PERSON] . Вказана земельна ділянка межує з іншою земельною ділянкою площею 0,0431 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка на праві постійного користування належить позивачці на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 041583, який зареєстровано за № 90-3-00049 від 10.10.2000. Іншим користувачем зазначеної ділянки площею 0,0431 га була [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцем померлої [PERSON] є відповідач [PERSON] . Позивач пропонувала відповідачу зробити поділ зазначеного майна в натурі, викупити належну позивачу частку або продати майно та поділити отримані від продажу кошти відповідно до часток у спільному майні. Однак відповідач відмовила по кожній із зазначених пропозицій. При цьому відповідач самостійно користується житловим будинком вцілому. Враховуючи наведене та те, що позивач не може досягти згоди з відповідачем щодо визначення порядку поділу зазначеного майна в натурі, а тому змушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13.04.2020 відкрито провадження по даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. В лютому 2021 року представник позивача подав до суду клопотання про приєднання доказів, а саме оригіналу висновку експерта № ЕС-1701-1-1647.20 від 26.01.2021 за результатами проведеної комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи у цивільній справі № 752/6910/20, копія договору від 04.11.2020 № ЕС-1701-1-1647.20 про проведення судової експертизи у цивільній справі № 752/6910/20. В лютому 2021 року представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. В лютому 2021 року відповідач подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає та просить розподілити земельну ділянку в натурі згідно варіанту № 1, яка в додатку № 10 до висновку експерта № ЕС-1701-1-1647.20 від 26.01.2021 позначена жовтим кольором. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи, відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Проте, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача. На підставі викладеного, оскільки до початку розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, при подачі позову до суду [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 2522 грн. 40 коп., а суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, необхідно дійти висновку про наявність підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову та стягнення з відповідача на користь позивача інших 50 відсотків судового збору.

Outcome: approved