Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

У липні 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, якою просив розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 28 жовтня 2011 року, актовий запис №1496. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що з 2011 року він перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Шлюбні відносини, позивач вважає, були припинені у січні 2014 року, у зв`язку з чим, вимушений звернутись до суду із зазначеною позовною заявою. Представник позивача адвокат Рябчук С.В. у судовому засідання позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач не з`явилась в судове засідання, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої неповнолітньої дитини, що має істотне значення. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 28 жовтня 2011 року. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , жінки [PERSON] (арк.с.10), від якого у сторін народились діти, в свідоцтві про народження яких сторони зазначені батьками: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 (вісімдесят) коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved