Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 12 травня 2007 року, актовий запис №148. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що протягом останніх шести місяців сімейні стосунки подружжя стали погіршуватися, що призвело до постійних сварок та фактичного припинення між ними шлюбних стосунків. Спільне життя не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, різні погляди на життя, втрату почуття любові та поваги один до одного. З урахуванням зазначеного позивач просить суд розірвати шлюб оскільки можливості примирення немає, а подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам та інтересам дітей. Ухвалою суду від 04.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов, призначено судове засідання на 23.09.2021. Ухвалою суду від 23.09.2021 задоволено клопотання відповідача [PERSON] про надання строку для примирення та надано сторонам строк для примирення до 23 листопада 2021 року. Провадження у справі зупинено до закінчення вказаного строку. Ухвалою суду від 23.11.2021 поновлено провадження у справі, призначено справу до судового розгляду на 30 листопада 2021 року. Позивач в судовому засіданні зазначила, що за час наданого строку для примирення з відповідачем по справі їх стосунки не змінилися, вважає, що відновити шлюбні відносини неможливо, тому позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що не бажає розривати шлюб, бажає зберегти сім`ю з позивачем, проте позивач цього не бажає, а змусити позивача зберегти шлюб він не може. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 12.05.2007 було укладено шлюб, який був зареєстрований Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №148, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.05.2007. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 06.09.2007 року, актовий запис №547, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції від 25.02.2009 року, актовий запис №163, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції від 07.12.2010 року. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є втрата взаєморозуміння, фактичне припинення шлюбних стосунків. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. За таких обставин є підстави для ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 908 грн.

Outcome: approved