Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

У квітні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось з позовом до суду до [PERSON] про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця. Позовна заява мотивована тим, що 07 грудня 2006 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання останнім анкети-заяви. Позивач зазначав, що за умовами вказаного договору позичальник отримав кредит у розмірі 12 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [INFO] [PERSON] помер і спадкоємцем, який прийняв спадщину після його смерті, [PERSON] . Унаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань у [PERSON] виникла заборгованість, яка станом на 29 квітня 2014 року становить 8 430 грн 17 коп. - заборгованість за кредитом. 16 січня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» направило [PERSON] претензію про добровільне погашення кредитної заборгованості [PERSON] , однак вона жодних дій щодо її виконання не вчинили. Ураховуючи викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 07 грудня 2006 року у розмірі 8 430 грн 17 коп., а також витрати зі сплати судового збору. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В. від 26 квітня 2019 року прийнято позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. [PERSON] до суду не подано відзив на позову заяву. Відповідно до пункту 3 прохальної частини позовної заяви, у разі неявки в судове засідання відповідача, АТ КБ «Приватбанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного з повідомлення сторін, сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав. Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне. 17 грудня 2006 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 12 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з умовами договору (а.с. 8). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 16). Унаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань у [PERSON] виникла заборгованість, яка за розрахунками банку станом на 29 квітня 2014 року становить 8 430 грн 17 коп. - заборгованість за кредитом. 23 вересня 2014 року АТ КБ «ПриватБанк» направило до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори претензію кредитора, в якій просило повідомити, чи заводилась спадкова справа після смерті [PERSON] , відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті позичальника, та про осіб, які вже прийняли спадщину (а.с. 19). Відповідно до відповіді П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори від 12 січня 2015 року № 22/02-14 після смерті [INFO] [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом дружині померлого - [PERSON] (а.с. 20). Відповідно до вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкове майно складається із 1/4 частини квартири [ADDRESS] (а.с. 88). 16 січня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» направило Маханенко Г. В. претензію про добровільне погашення кредитної заборгованості [PERSON] відповідно до вимог статті 1282 ЦК України (а. с. 21). в судове засідання сторони не з`явились, про розгляд справи були належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили. Відповідач не скористалась своїм правом на подачу відзиву. За даних обставин, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статті 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. Як убачається із матеріалів справи, [PERSON] погасила заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 2 500 грн, що підтверджується квитанціями (а.с.99). На підставі викладеного, проаналізувавши та оцінивши зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості такими, що підлягають задоволенню у розмірі 5 930 грн 17 коп., а тому позов слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] зазначену суму заборгованості. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі частини першої статті 141 ЦПК України, відповідно до якої з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921 грн. На підставі статей 1218, 1282 ЦК України,

Outcome: partial