Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства зі скаргою на дії старшого державного виконавця Подільського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Бабенко О.О. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що у провадженні старшого державного виконавця Подільського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Бабенко О.О. перебуває виконавче провадження № 19685736 щодо примусового виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29.05.2009 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15.04.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Заявник зазначив, що постановою старшого державного виконавця Подільського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Бабенко О.О. від 06.04.2017 року необґрунтовано накладено арешт на все майно боржника, оскільки виплати по сплаті аліментів [PERSON] здійснює регулярно та в повному обсязі. З огляду на те, що подальше застосування такого заходу забезпечення виконання рішення суду є необґрунтованим, оскільки створює заявнику перешкоди у користуванні його власністю, [PERSON] просив суд визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Подільського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Бабенко О.О. від 06.04.2017 року, та зняти арешт з усього нерухомого майна боржника. Представник заявника в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив суд задовольнити скаргу. Інші сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином, зважаючи на положення ч.2 ст. 450 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за їхньої відсутності, оскільки неявка вказаних осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Положеннями ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29.05.2009 року позов [PERSON] до [PERSON] задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15.04.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання вищезазначеного рішення суду 09.06.2009 року Оболонським орайонним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-2867/09. У відповідності до ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього закону, крім іншого, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Старшим державним виконавцем Подільського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Бабенко О.О. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа виданого за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29.05.2009 року. Положеннями ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, перелік заходів примусового виконання рішень, а саме звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом. Постановою старшого державного виконавця Подільського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Бабенко О.О. від 06.04.2017 року накладено арешт на все майно боржника [PERSON] За твердженням заявника, застосування такого заходу забезпечення виконання рішення суду є необгрунтованим, оскільки створює [PERSON] перешкоди у користуванні його власністю, та є безпідставним, з огляду на те, що в останнього відсутня заборгованість по оплаті аліментів. У відповідності до п. 7 ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на дату подачі заяви), підставою для зняття арешту з майна боржника є погашення ним заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника. З довідки розрахунку №19685736/2 від 10.04.2018 року вбачається, що у [PERSON] відсутня заборгованість по оплаті аліментів, більш того існує переплала, що підтверджена наданими квитанціями, за період з 01.04.2010 року по 10.04.2018 року на суму 145 200,00 грн. З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що вимоги заявника щодо визнання неправомірною та скасування постанови старшого державного виконавця Подільського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Бабенко О.О. від 06.04.2017 року, є законними та обґрунтованими. Положеннями ст. 451 УПК України передбачено, що за результатами скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). З прохальної частини скарги [PERSON] вбачається, що останній просить суд, крім іншого, зняти арешт з усього рухомого та не рухового майна боржника, що накладений постановою старшого державного виконавця Подільського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Бабенко О.О. від 06.04.2017 року. Однак, з огляду на положення ст. 451 ЦПК України, це питання не може бути задоволено по результатам розгляду скарги, оскільки, суд не вправі зобов'язувати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно із ЗУ «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою. З огляду на вище зазначене, суд приходить до висновку, що скарга [PERSON], заінтересовані особи: Старший державний виконавець Подільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бабенко О.О., [PERSON] на дії державного виконавця підлягає задоволенню частково. На підставі ст.ст. 11, 18 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: partial