Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення на його користь суми боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що 24 січня 2008 року відповідно до кредитного договору № 11287604000 акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» надав [PERSON] кредит в сумі 41264 гривень із сплатою 13,5 % на рік, терміном користування до 23 січня 2015 року. Зобовязання за даним кредитним договором забезпечено порукою відповідно до договору поруки № 172449 від 24 січня 2008 року, який укладений з [PERSON]. 20 квітня 2015 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» був укладений договір факторингу № 17, згідно якого право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ ФК «Довіра та Гарантія». Протягом дії кредитного договору відповідачі систематично не виконували належним чином договірні зобовязання в частині своєчасного погашення кредиту, у звязку з чим допустили заборгованість по процентам в сумі 5800 гривень 09 копійок. Оскільки, відповідачі у добровільному порядку борг не повертають, просив стягнути солідарно з них в примусовому порядку кредитну заборгованість та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши заяву про те, що позов підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявилися та не повідомили суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши у сукупності досліджені докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] відповідно до укладеного кредитного договору № 11287604000 від 24 січня 2008 року отримав від акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» кредит в сумі 41264 гривень із сплатою 13,5 % на рік, терміном користування до 23 січня 2015 року. Зобовязання за вказаним договором кредиту забезпечено договором поруки № 172449 від 24 січня 2008 року, який укладений із відповідачкою [PERSON] та відповідно до п. 1.1 якого поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за неналежне виконання позичальником в повному обсязі грошових зобовязань за кредитним договором. Рішенням Новоселицького районного суду від 27 червня 2014 року з відповідачів [PERSON] та [PERSON] було солідарно стягнуто на користь ПАТ «УкрСиббанк» наявну станом на 24 лютого 2014 року кредитну заборгованість за договором № 11287604000 від 24 січня 2008 року в сумі 28946 гривень 47 копійок. Постановою державного виконавця від 12 лютого 2015 року виконавче провадження ВП № 4623714 було закінчено у звязку із фактичним виконанням вказаного рішення суду. 20 квітня 2015 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» був укладений договір факторингу № 17, згідно якого право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ ФК «Довіра та Гарантія». З письмових пояснень ТОВ ФК «Довіра та Гарантія», додатково наданих до позову під вихідним номером № 12241 від 12 січня 2016 року вбачається, що існуюча заборгованість відповідачів за кредитним договором № 11287604000 від 24 січня 2008 року в сумі 5800 гривень 09 копійок включає в себе суму прострочених процентів до повного виконання умов кредитного договору, тобто погашення кредитної заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України та ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернувся до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Зі змісту ст. 554 ЦК України вбачається, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ Приймаючи до уваги, що зобовязання між сторонами не припинено з підстав, передбачених законом (ст. 598 ЦК України), оскільки воно не виконано відповідачами належним чином, правовідносини між сторонами за кредитним договором не припинились, а тому позивач, до якого перейшло право вимоги за кредитним договором, вправі вимагати від відповідачів виконання грошового зобовязання за кредитним договором. Згідно п. 4.2 вказаного кредитного договору позичальник щомісяця повинен сплатити кредит та нараховані проценти шляхом сплати ануїтетних платежів, розмір яких встановлений у п.1.2.2 договору. В порушення умов договору відповідачі допустили заборгованість по процентам в сумі 5800 гривень 09 копійок, що підтверджується витягом з реєстру боржників, який є додатком до договору факторингу № 17 від 20 квітня 2015 року. У звязку з тим, що відповідачі не виконують умови договорів кредиту та поруки і не повернули борг позивачу в повному обсязі, суд вважає позовні вимоги заявлені до них обґрунтованими, у звязку з чим кредитну заборгованість слід стягнути з них солідарно в примусовому порядку. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача пропорційно слід стягнути понесені останнім судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору. На підставі ст.ст. 512-514, 516, 526, 553, 554, 599, 610, 611, 612, 614, 1049, 1054, 1082 ЦК України, суд

Outcome: approved