Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, [INFO]. Його мати, [PERSON] померла [INFO]. [PERSON], батько позивача, тривалий час знаходився у в'язниці. 26.05.2008 року Шевченківський районний суд м. Києва позбавив його батьківських прав. Позивач проживає з бабусею, [PERSON], яка до 10.07.2015 року була опікуном позивача. Позивач вже повнолітній, але продовжує навчання у Вищому професійному училищі №33 у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги : необхідні кошти на проїзд до місця навчання, одяг, харчування, підручники тощо, що й зумовило необхідність звернення до суду. Відповідач не надає матеріальної допомоги, незважаючи на те, що згідно ст.. 199 СК України, він зобов'язаний утримувати позивача, якщо він продовжує навчання. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на утримання позивача аліменти в розмірі ? частини усіх видів його заробітку, починаючи з дати подання позовної заяви до закінчення навчання, за умови, якщо позивач буде продовжувати навчання. У судове засідання позивач не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, належним чином, явка позивача до суду була визнана обов'язковою для надання особистих пояснень за наданими запереченнями відповідача, проте, позивач в судове засідання повторно не з'явився, надіслав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Відповідач та представник відповідача в судовому засідання заперечували проти вимог позову та просили суд відмовити в їх задоволенні. Відповідач суду пояснив, що працює водієм тролейбуса у Куренівському тролейбусному ремонтно-експлуатаційному депо Комунального підприємства «Київпастранс», його середня заробітна плата близько 4700,00 - 5000,00 грн. на місяць, з якої до цього часу відраховуються аліменти на утримання позивача за рішенням суду. Про те, що він позбавлений батьківських прав відносно позивача дізнався з тексту даної позовної заяви. Також на утриманні відповідача знаходиться його мама [PERSON], 1943 року народження, з якою вони проживають в однокімнатній квартирі, її пенсії в розмірі 1100,00 грн. вистачає тільки на ліки. Відповідач сплачує комунальні платежі, а всі інші кошти витрачає на проживання. Іншого джерела доходжу відповідач не має. Будь-які додаткові фінансові навантаження призведуть до тяжкого матеріального становища, неможливості прожити на заробітну плату. Представник відповідача в судовому засіданні також пояснила, що позивач користується пільгами, як особа позбавлена батьківського піклування та не потребує додаткової матеріальної допомоги. Суд, заслухавши пояснення відповідача, представника відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що позивач, [INFO], його батьками є відповідач та [PERSON], яка померла [INFO]. Відповідно до розпорядження Радянської районної державної адміністрації м. Києва від 04.10.1999 року [PERSON] призначено опікуном позивача, який є її онуком, проживають також за однією адресою згідно довідки з місця проживання від 24.06.2015 року, виданої КП «Київпастранс». Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Як вбачається з матеріалів справи, дана позовна заява подана до суду 13.07.2015 р. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч. 1 ст. 199 СК України). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3 ст. 199 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 181 СК України). Відповідач працює водієм тролейбуса у Куренівському тролейбусному ремонтно-експлуатаційному депо Комунального підприємства «Київпастранс», із заробітної плати відповідача за період січень-липень 2015 року сплачено аліменти в розмірі 50 %, а вересень-жовтень - 25% на користь [PERSON]. Відповідач та його мати [PERSON], 1943 року народження, пенсіонерка, зареєстровані та проживають за однією адресою. Згідно довідки, виданої Вищим професійним училищем №33 м. Києва від 24.06.2015 року, позивач навчається з 01.09.2013 року по 30.06.2016 року за професією кухар, офіціант, денна форма навчання. Як вбачається з довідки про доходи, яка видана Вищим професійним училищем №33 м. Києва №333 від 17.08.2015 року за період з січня 2015 року по липень 2015 року позивачу кожного місяця виплачується стипендія у розмірі 850,00 грн. та проводиться її індексація. Також, згідно наданої довідки Вищого професійного училища №33 м. Києва № 558 від 17.11.2015 року, позивач користується пільгами як особа позбавлена батьківського піклування, а саме отримує : стипендію та допомогу : вересень -850 грн. (стипендія), 652,80 грн. (індексація), 136,00 грн. (матеріальна допомога), 825,00 грн. (допомога на літературу); жовтень - 961,00 грн. (стипендія), 397,00 грн. (грошова компенсація на майно), харчування та продуктові набори із розрахунку 78,93 грн. на день. Даючи юридичну оцінку пояснення та наданим по справі доказам, враховуючи, що обов'язок утримувати дитину на час навчання є за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки, матеріальна допомога позивачу надається навчальним закладом, а утримання коштів із заробітної плати відповідача, враховуючи її розмір, виплату аліментів, на даний час у розмірі 25%, можуть призвести до тяжкого матеріального становища відповідача.

Outcome: dismissed