Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

У липні 2017 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики в розмірі 910\~700 грн. - 35\~000 доларів США за курсом НБУ станом на 12.07.2017 р., мотивуючи свої вимоги тим, що 21.01.2017 р. він позичив відповідачу 35\~000 доларів США, про відповідач надав розписку із зобовязання повернення суми боргу. 24.06.2017 р. відповідач отримав претензію про повернення грошей, однак від виконання свого обовязку щодо повернення грошових сум у добровільному порядку ухиляється, у звязку з чим просить позовні вимоги задовольнити. 17.08.2017 р. представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач 17.08.2017 р. у судовому засіданні обставини справи та позовні вимоги щодо повернення суми, еквівалентній 35\~000 дол. США визнав. 28.07.2017 р. позивач у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та оригінал розписки відповідача за договором позики від 21.01.2017 р. Відповідач у судове засідання 28.08.2017 р. не зявився, подав суду заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог частково, виходячи з наступного. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог закону. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Так, згідно розписці від 21.01.2017 р. [PERSON] взяв у позику у [PERSON] грошові кошти в сумі 35 000 дол. США. Проте, відповідач свої грошові зобовязання перед позивачем не виконав. Таким чином, наявність у позивача боргової розписки є свідченням невиплаченого відповідачем боргу за договором позики, на підставі чого сума позики підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.ч. 1,2 ст. 533 ЦК України). Згідно офіційному курсу НБУ станом на 28.08.2017 р. 100 доларів США становлять 2554,5580 грн. На підставі викладеного, оскільки відповідач свої зобовязання щодо повернення грошової суми не виконав, з останнього на користь позивача підлягає стягненню сума позики в розмірі 35 000,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 28.08.2017 р. становить 894\~095,30 грн. (35\~000 дол. США х 2554,5580 грн. \\100). Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial