Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~У квітні 2021 року позивач в особі представника адвоката Лепишко О.І., звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просить\~\~стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 137 300,00 грн., інфляційні в сумі 24\~714,00 грн., 3% річних 11\~623,47 грн., пеню 24\~164,80 грн., за договором поставки №2203/18 від 22.03.2018 року, посилаючись на порушення боржником своїх зобов`язань за даним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що згідно з умовами договору поставки №2203/18 від 22.03.2018 року ним (постачальником) було передано відповідачу (покупцю) продукцію виробничо технічного призначення (стартер для бройлерів та гроуер для бройлерів) згідно додатку №1 від 22.03.2018 до договору та видаткової № 05/06 від 06.06.2018 на загальну суму 169\~724,80 грн., які отримано особисто [PERSON] , про що свідчить її власноручний підпис. Зобов`язання покупця виконані частково та сплачено покупцем 32\~424,80 грн. Проте, [PERSON] взяті на себе зобов`язання за вказаним договором поставки належним чином не виконувала, на вимоги про погашення заборгованості не реагувала, унаслідок чого, станом на 02.04.2021 року, за нею утворилась заборгованість у розмірі 197\~802,27 грн., яка складається з: 137 300,00 грн. - основного боргу, 24 164,80 грн. - заборгованості за пенею, 11 623,47 грн. - трьох процентів річних та 24 714,00 грн. - інфляційних витрат. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги повністю. 16 квітня 2021 року ухвалою Роменського міськрайонного суду відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. 28 травня 2021 року ухвалою Роменського міськрайонного суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилисяся, в заяві до суду клопотали про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явилася. Про судові засідання остання повідомлялася належним чином, що підтверджує повну обізнаність відповідача про розгляд даної цивільної, заяв до суду не надходило. 21 вересня 2021 року винесено ухвалу суду про заочний розгляд справи та ухвалення заочне рішення у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] , представник позивача адвокат Лепишко Олексій Ігоревич, до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором поставки на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду доказів на спростування спірної заборгованості, як і доказів на підтвердження належного виконання ним взятих зобов`язань перед позивачем. Судом встановлено, що згідно з умовами договору поставки № 2203/18 від 22.03.2018 (надалі - договір) позивачем (постачальником) було передано відповідачу (покупцю) продукцію виробничо технічного призначення (стартер для бройлерів та гроуер для бройлерів) згідно додатку №1 від 22.03.2018 до договору та видаткової № 05/06 від 06.06.2018 на загальну суму 169\~724,80 грн. (а.с.7-11). Товар був отриманий особисто відповідачем 06.06.2018, про що свідчить її власноручний підпис на видатковій №05/06 від 06.06.2018 (а.с.11). Згідно з додатку №1 від 22.03.2018 до договору №2203/18 від 22.03.2018 оплата за товар здійснюється в розмірі 100% його вартості, що складає 169 724,80 грн. до 06.06.2018. Згідно зі ст.\~692\~Цивільного кодексу\~України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Відповідно до ст.\~526\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону та договору. Згідно зі ст.\~525\~Цивільного кодексу\~України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Проте, свої зобов`язання з оплати отриманого товару відповідач виконав неналежним чином, оплативши товар частково, як зазначено у позовній заяві у сумі 32\~424,80 грн. Таким чином, сума основного боргу відповідача перед позивачем становить 137 300,00 грн., яка на момент подачі позову є непогашеною та підлягає стягненню з [PERSON] , в зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.\~\~ В зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу за договором поставки підлягають до задоволення. Згідно з ч. 1 ст.\~625\~Цивільного кодексу\~України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до пункту 7.2. договору у випадку прострочення оплати за поставлений товар покупець сплачує на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої вчасно суми за кожен день прострочення за весь період такого прострочення. Відповідно до статті 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Дослідивши розрахунки позивача, а саме розрахунок стягнення трьох процентів річних, розрахунок стягнення втрат від інфляції за весь час прострочення, розрахунок пені, суд погоджується із ними та вважає такий розрахунок правильним, враховуючи при цьому також те, що він не оспорювався відповідачем. Таким чином, суд враховуючи вищевикладене, вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача інфляційні в сумі 24\~714,00 грн., 3% річних 11\~623,47 грн., пені 24\~164,80 грн., в зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Згідно ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. З огляду на викладене підлягає стягненню із відповідача на користь позивача сума судового збору у розмірі 1978,02 грн., сплаченого при подачі позову. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача судових витрат на оплату правничої допомоги, суд вважає, що їх також слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1, п.1 ч.3 ст.133\~ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст.137\~ЦПК розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до правового висновку щодо правозастосування, який міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з матеріалів справи між [PERSON] та адвокатом Лепишко О.І. 11.03.2021 року укладено договір про надання юридичних послуг та правової допомоги. В своїх вимогах позивач вказав, що оплата адвокатської допомоги у справі становить 10000,00 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.2074156975.1. З урахуванням того, що обов`язок доведення неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката покладається на сторону, яка заявляє клопотання про їх зменшення, проте, відповідач\~\~не заявляв відповідного клопотання і не оспорював докази, які їх підтверджують, суд приходить висновку, що заявлена\~\~позивачем вимога про стягнення витрат на правничу допомогу також підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved