Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-13 00:00:00

У липні 2011 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу. У позові, що був підтриманий та уточнений ним під час судового розгляду справи позивач позов підтримав та наполягав на його задоволенні. Він пояснював, що 20 серпня 2007 року дав відповідачу 20.000 доларів США в борг під зобов'язання повернути суму боргу у строку до 31 грудня 2007 року та сплатити відсотки за користування грішми у розмірі 2% щомісячно. Свої зобов'язання відповідачка виконала лише частково, сплачувала відсотки за договором протягом періоду до 1 січня 2010 року, після чого сплату відсотків припинила. Окрім того, під час розмов 15 травня 2010 року та 25 травня 2010 року факт наявності заборгованості перед ним підтверджувала, а також 17 серпня, 3 та 28 жовтня 2011 року перерахувала йому частину заборгованості. Як зазначав далі позивач, після цього відповідачка здійснення виплат припинила, а згодом стала заперечувати наявність заборгованості з надуманих причин - стверджуючи, ніби минув строк давності пред'явлення вимоги за зобов'язанням. Спираючись про таке, позивач зазначив, що відповідач на виконання зобов'язань має йому сплатити надані ним у борг кошти - 20.000 долів США, або 262.213,22 грн., а також відсотки з розрахунку 2% щомісячно за період з 1 січня 2010 року до 14 серпня 2014 року, а загалом за 55 місяців - у загальному розмірі 288.434,54 грн., а загалом - 550.647,76 грн.. Зазначивши, що 12.000 грн. відповідачка повернула, позивач просив стягнути на його користь суму (262.213,22+288.434,54 - 12.000) - 538.647,76 грн. Представник відповідача під час судового розгляду позов не визнавав, спираючись про те, що на момент звернення до суду строк позовної давності сплинув. В останні судові засідання відповідачка та її представник не з'явились, про час та місце розгляду справи сповіщались належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Раніше представник відповідача надіслав до суду заяву, у якій просив про розгляд справи за його відсутності. Зважаючи про те, що у справі є наявними достатні докази про права та взаємини сторін, та немає необхідності в особистих поясненнях відповідачки та її представника для прийняття рішення по суті справи, суд ухвалив про розгляд справи за їх відсутності. Після вислуховування пояснень сторін та дослідження письмових матеріалів справи суд доходе такого. 1……З матеріалів справи вбачається, що між сторонами у справі було укладено три договори позики: 1) 19 жовтня 2006 року - відповідно до якого позивач надав відповідачці в борг 20.000 доларів США в обмін на зобов'язання повернути їх у строк до 31 грудня 2006 року та сплатити відсотки за користування коштами /рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 22 березня 2013 року у справі № 2-4337/11/ 2) 28 лютого 2007 року - відповідно до якого позивач передав відповідачці в борг 50.000 доларів США в обмін на зобов'язання повернути їх за першою вимогою та сплати відсотки за користування грошима /рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 17 грудня 2013 року у справі № 490/3427/13-ц/ 3) 20 серпня 2007 року - відповідно до якого позивач надав відповідачці в борг 20.000 доларів США в обмін на зобов'язання повернути їх у строк до 31 грудня 2007 року та сплатити відсотки за користування коштами /розписка від 20 серпня 2007 року/. 2……Матеріали справи свідчать, та сторони не заперечують того, що свої зобов'язання за договором позики від 20 серпня 2007 року відповідачка належним чином не виконала. 3......Відповідачка посилається про те, що позивачем пропущений строк давності для звернення до суду із цим позовом. Але з цими посиланнями погодитись неможливо за такого. Відповідно до частини 1 статті 264 ЦК України вчиненням дій, що свідчать про визнання боргу, перебіг позовної давності переривається. В цьому випадку матеріали справи свідчать, що 17 серпня 2011 року, 3 жовтня 2011 року та 28 жовтня 2011 року [PERSON] перерахувала [PERSON]. загалом 12.000 грн.. При цьому матеріали цивільних справ № 2-4337/11 та 490/3427/13-ц свідчать про те, що ці суми не були перераховані на виконання зобов'язань за договорами позики від 19 жовтня 2006 року або від 28 лютого 2007 року, про наявність інших зобов'язань між сторонами матеріали справи не вказують. За такого суд вважає, що ці дії були вчинені позивачкою на виконання зобов'язань за договором від 20 серпня 2007 року. До того ж з залученого до матеріалів справи аудіо диску вбачається, що у травні 2010 року наявність зобов'язань за договором від 20 серпня 2007 року [PERSON] визнавала. Оцінюючи наведені вище докази у їх сукупності, суд вважає доведеним, що [PERSON] протягом 2010-2011 років факт наявності зобов'язань перед [PERSON] визнавала, отже, що перебіг позовної давності в цьому випадку перервався. Відповідно ж до частини 3 статті 264 ЦК України за такого перебіг позовної давності розпочався після проаналізованих вище обставин, з моменту їх наявності до моменту звернення до суду три роки не сплинуло. 4……За такого відповідно до статей 625, 1049, 1050 ЦК України з відповідача на користь позивача слід стягнути кошти, які позивач отримав би, якщо зобов'язання було би виконане належним чином. Згідно розрахунків позивача сума заборгованості відповідачки становить 538.647,76 грн., цей розрахунок відповідач не заперечує. За такого з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути загалом 538.647,76 грн., задовольнивши позов у повному обсязі.

Outcome: approved