Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

У липні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просила встановити факт належності їй договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] ,\~укладеного 28.04.2001\~на Універсальній біржі «Південь» та зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 11.05.2001\~за реєстровим\~№ 18149;\~визнати дійсним\~договір купівлі-продажу\~нерухомого майна\~№ 2268\~від 28.04.2001,\~укладеного на Універсальній біржі «Південь» та зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 11.05.2001 за реєстровим № 18149, відповідно до якого відповідачі продали, а вона купила вищевказану квартиру. В обґрунтування вимог вказала, що 28.04.2001 уклала з [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Універсальній біржі «Південь», відповідно до якого купила квартиру [ADDRESS] . Всі умови договору сторони виконали, окрім нотаріального посвідчення. На теперішній час має намір розпорядитися зазначеним майном, однак цьому перешкоджає відсутність нотаріального посвідчення договору, який підлягає визнанню дійсним тільки у судовому порядку. Крім того, під час укладання вказаного договору у її прізвищі та по-батькові була допущена помилка, де вона записана як « [PERSON] ». У зв`язку з чим, є необхідність у встановленні факту належності їй як власнику правовстановлюючого документу, який підтверджує її право власності на спірну квартиру. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.08.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У судове засідання, призначене на 10.12.2019 09:00 год., сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач у позовній заяві позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглядати справу без її участі. Відповідачі надали суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнали та просили розглянути справу також без їх участі. Згідно вимог\~статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини 5\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28.04.2001 між [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 2268, відповідно до якого позивач придбала квартиру [ADDRESS] . Договір оформлено на Універсальній біржі «Південь» та зареєстровано в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 11.05.2001 за реєстровим № 18149. З довідки Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 12.09.2019 № 2518 вбачається, що договір купівлі-продажу нерухомого майна від 28.04.2001 № 2268 укладений на Універсальній біржі «Південь» та зареєстрований в БТІ 11.05.2001. Однак, при складані вказаного договору при зазначенні сторін, які його уклали, помилково вказано прізвище та по-батькові позивача як « [PERSON] », замість « [PERSON] ». Із паспорту\~громадянина України\~серії [NUMBER] , виданого Євпаторійським МВ ГУ МВС України в Криму на ім`я позивача видно, що її прізвище на українській мові « [PERSON] », по-батькові « [PERSON] ». Таке ж прізвище та по-батькові позивача вказано і в картці платника податків про присвоєння РНОКПП. Із змісту позовної заяви вбачається, що вказані розбіжності в прізвищі та по-батькові позивача викликають сумніви з боку третіх осіб щодо належності їй договору купівлі-продажу нерухомого майна № 2268 від 28.04.2001 та не дають можливості безсумнівно встановити, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315\~ЦПК України суд\~розглядає справи\~про встановлення\~факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що помилкове зазначення у договорі купівлі-продажу квартири прізвища та по-батькові позивача ставить під сумні належності вказаного договору останній та ускладнює реалізацію нею права власності на майно, суд вважає вимоги в частині встановлення факту належності правовстановлюючого документу такими, що підлягають задоволенню. Щодо визнання договору купівлі-продажу дійсним, суд приходить до наступного. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 28.04.2001, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. З огляду на викладене, враховуючи те, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу реалізувати свої речові права відносно нерухомого майна, суд вважає позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу обґрунтованим та таким, що також підлягають задоволенню. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved