overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 12 серпня 2006 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 727. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На протязі останнього року між подружжям виникли розбіжності та непорозуміння щодо ведення спільного господарства та виховання сина, з 01 вересня 2015 року сторони почали жити окремо, між ними відсутні спільні інтереси. Вказала, що сімейне життя з чоловіком не склалося через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на ведення господарства та виховання дитини, байдужості до життя та проблем кожного. Вважала, що їхню сім'ю зберегти неможливо та просила її шлюб із відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище «Тимофєєва». Позивач у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає, і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а нею при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 487,20 грн., то у порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 14 березня 2015 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 105. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. В теперішній час подружні відносини між сторонами були припинені, оскільки вони мають різні характери та погляди на життя, що призвело до відсутності взаєморозуміння та довіри. Вважала, що збереження їхньої родини неможливе, між нею та відповідачем склалися неприязні стосунки, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу бажала змінити прізвище на «Ковальова». Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку із чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 17 липня 2012 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 186. Від шлюбу мають неповнолітню сина [PERSON], [INFO]. З травня 2015 року із чоловіком однією сімєю не проживають, у звязку із тим, що чоловік не працює, матеріально родину не утримує, через що між сторонами виникають сварки, які негативно впливають на виховання дитини. Вказані причини призвели до розпаду родини, у звязку із чим вважала, що зберегти їх сімю неможливо, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище «Романова». Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у звязку із чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Оскільки позовні вимоги позивачки задоволені, а нею при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 487,20 грн., то у порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України, він підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 18 березня 2011 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в виконкомі Сартанської селищної ради Іллічівського району м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 06. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 2014 року подружні відносини між сторонами були припинені, чоловік не працює, матеріально сімю не утримує, в результаті чого між ними часто виникали сварки, що негативно впливає не виховання дитини. Вважала, що збереження їхньої родини неможливе, між нею та відповідачем склалися неприязні стосунки, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище «Новикова». Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку із чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що вона з 02.06.2012 року із відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. 21.06.2013 року в них народилася дочка [PERSON]. З вересня 2015 року сторони однією сімєю не проживають, дитина проживає з позивачем. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 22.06.2013 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 463. Згідно довідки №1751, виданої 23.11.2015 року Житлово-будівельним підприємством по ремонту й експлуатації житлового фонду Іллічівського району м.Маріуполя, неповнолітня [PERSON] [INFO], мешкає разом із матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Приморського районного суду м.Маріуполя від 31.03.2008 року з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів щомісячно. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження наданими суду письмовими доказами та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки позовні вимоги позивачки задоволені, а її при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору, то у порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що вона з 25.09.2010 року із відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. 14.12.2010 року в них народився син [PERSON]. З грудня 2012 року сторони однією сімєю не проживають, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 24.12.2010 року Виконкомом Талаковської селищної ради Іллічівського району м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 51. Згідно довідки №1319, виданої Талаковською селищною радою від 05.11.2015 року, неповнолітній [PERSON] [INFO], мешкає разом із матірю [PERSON] за адресою: м. Маріуполь, с.Талаківка, вул. Чапаєва, буд. 7. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження наданими суду письмовими доказами та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки позовні вимоги позивачки задоволені, а її при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору, то у порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що вона знаходилась у шлюбних відносинах із відповідачем. 10.01.2014 року народився син [PERSON]. Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя шлюб розірвано. В теперішній час сторони однією сімєю не проживають, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, та уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку із чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 21.01.2014 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 61. Згідно довідки, виданої Житлово-комунальним підприємством по ремонту й експлуатації житлового фонду Іллічівського району м.Маріуполя №1579 від 25.11.2015 року, неповнолітній [PERSON], [INFO], мешкає разом із матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження наданими суду письмовими доказами та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки позовні вимоги позивачки задоволені, а її при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору, то у порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. Зазначала, що з 05.06.2010 року перебувала у шлюбі з [PERSON] від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Оскільки матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, маючи таку можливість, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина з дня подачі позову до досягнення ним повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає. За таких обставин, судом ухвалено провести розгляд справи без участі сторін за наявних у справі документів. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] з 05 червня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Сторони на час вирішення справи проживають окремо, син проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Частиною 1 ст. 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що [PERSON] проживає разом з позивачкою, домовленості між сторонами щодо утримання сина не досягнуто, відповідач допомогу на утримання сина в добровільному порядку не надає, а також враховуючи визнання ним позовних вимог, що не порушує прав сторін чи інших осіб, суд дійшов висновку про необхідність присудження на користь [PERSON] з [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячноале не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. Зазначала, що з 12.03.1993 року перебувала у шлюбі з [PERSON] від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Оскільки домовленості щодо утримання дитини між ними не досягнуто, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина з дня подачі позову до досягнення ним повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає. За таких обставин, судом ухвалено провести розгляд справи без участі сторін за наявних у справі документів. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 18 жовтня 2000 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі. Вони є батьками [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя з 2003 року їх проживання однією сім'єю припинено, спільного господарства не ведуть. Шлюб носить формальний характер. У судове засідання позивачка не з'явилася, до суду направила заяву з проханням справу слухати за її відсутності, позов підтримала ( а.с. 25). Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. У судовому засіданні 10 березня 2016 року підтвердив факт проживання з позивачкою за різними адресами. Дослідивши докази, суд доходить висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 18 жовтня 2000 ороку відділом реєстрації актів громадянського стану Бердичівського міськвиконкому Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони є батьками [PERSON], [INFO] ( а.с. 8). Дитина проживає з позивачкою ( а.с.9). Ухвалою суду від 10.03.2016 сторонам надавався строк для примирення . Згідно частини першої статті 24 СК України шлюбґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що сторони не проживають разом тривалий час, позивачка не бажає зберігати шлюб, а відповідач після наданого судом строку для примирення, не направив жодних заперечень щодо розірвання шлюбу, суд доходить висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і відновлена бути не може, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. А тому шлюб слід розірвати. Судові витрати позивачки ( 487 гривень 20 копійок, а.с. 2) слід компенсувати за рахунок відповідача.

Outcome: approved