Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини та коштів на особисте утримання. Вказувала, що з 2009 року спільно проживала з відповідачем по справі. Від спільного життя мають синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Посилаючись на відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання дітей, позивач просила стягнути з останнього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також 1/4 частини доходу на її особисте утримання до досягнення сином [PERSON], [INFO] трьохрічного віку. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсягу. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, матеріальний стан та стан здоровя платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони у справі від спільного життя мають неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], що підтверджується даними копії свідоцтва про народження, актовий запис № 1 від 11.01.2013 року (а.с.5) та [PERSON]. [INFO], що підтверджується даними копії свідоцтва про народження, актовий запис № 8 від 15.05.2014 року (а.с.4). Згідно довідки від 13.11.2015 року № 864, виданої Трушківською сільською радою Білоцерківського району, [PERSON] та її сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровані за адресою: [INFO] (а.с.6). З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а саме: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня предявлення позову. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч. 5 та ч. 6 ст. 84 СК України). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на особисте утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня предявлення позову і до досягнення сином [PERSON], [INFO] трьохрічного віку. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 487 грн. 20 коп. Згідно ст. 367 ЦПК України, рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved