Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

У липні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила: позбавити громадянку України [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона є рідною матір'ю відповідачки [PERSON] та є рідною бабусею [PERSON], [INFO]. [PERSON] [PERSON], [INFO], з самого народження проживає та знаходиться на повному утриманні позивача, яка дбає про його фізичний, психічний розвиток, піклується про стан здоров'я. Відповідач [PERSON] не виявляє щодо сина жодного батьківського піклування, не бере участі у його вихованні, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не цікавиться його життям, не відвідує дитину вдома та в навчальному закладі, чим порушає п.п. 1, 2 ст.150 Сімейного кодексу України. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач та її представник надали заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не зявилася, проте надала заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила справу розглядати у її відсутність. Представник третьої особи - Служба у справах дітей адміністрації Корабельного району виконавчого комітету Миколаївської міської ради надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Суд дослідивши надані суду письмові докази по справі, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Із матеріалів справи вбачається, що матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. [PERSON] [PERSON], [INFO], з самого народження проживає та знаходиться на повному утриманні позивача (бабусі), яка дбає про його фізичний, психічний розвиток, піклується про стан здоров'я. За інформацією дошкільного навчального закладу № 130 вихованням та утриманням дитини займалась виключно бабуся, позивачка по даній справі. За інформацією Миколаївської загально - освітньої школи ІІII ступенів № 44, яку відвідує [PERSON], за роки навчання мати не приймає участі у його вихованні, навчанні та утриманні, батьківські збори не відвідує. Згідно з соціально-психологічним висновком Миколаївського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, [PERSON], 26.12.2007р.н., як свою сім'ю сприймає себе, бабусю, тітку Тетяну, чоловіка тітки Тетяни - Олег. Стосунки з біологічною мамою є емоційно дискомфортними, недовірливими, відстороненими. Між ними спостерігається порушення природного емоційного зв'язку. Дитина не відчуває з боку матері захисту, підтримки, зацікавленості його життям. Із висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 2101/02.02.01-22/ на №22/17/17 від 13.11.2017 року вбачається, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, а тому Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради вважає за доцільним позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітнього сина. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обовязків по вихованню дітей є підставою для позбавлення їх батьківських прав щодо дітей. З огляду на вищевикладене суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved