Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

У квітні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просилавизнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] , мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем з 11.09.2009 року до 12.03.2019 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Квартира [ADDRESS] , в якій зареєстровані сторони, є неприватизованою, тобто є державним житловим фондом, вселення в неї відбулось на підставі ордера, який було видано в серпні 2015 року на ім`я позивача. З 01.11.2018 року відповідач у вказаній квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, його речі в квартирі відсутні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог закону, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача з ухваленням заочного рішення відповідно ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Суд, в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі, встановив наступні обставини та правовідносини. Згідно ордеру на житлове приміщення №018824 серії Б, виданого 18.08.2015 р. Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації [PERSON] з сім`єю з трьох осіб отримала право на зайняття жилого приміщення жилою площею 34,50 кв.м, яке складається з двох кімнат в ізольованій квартирі за адресою [ADDRESS] (а.с.18). Сім`я складається із [PERSON] , [PERSON] (чоловік) та [PERSON] (дочка) (а.с.19). Як вбачається із довідки про реєстрацію місця проживання особи та з копій сторінок паспорта сторін, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.7-10,25-16). В судовому засідання встановлено, що відповідач з 2018 року у спірній квартирі не проживає, витратпо сплаті житлово-комунальних послуг та інших витрат по утриманню житлового приміщення не несе, будь-якої кореспонденції не отримує, власних речей у квартирі не зберігає, з позивачем не спілкується. Позивач перешкод у користуванні житлом відповідачу не чинила. Факт не проживання відповідача за місцем реєстрації підтверджується відповідним актом від 05.02.2020 року, складеними у присутності членів правління ОСББ «Червоний Хутір» (а.с.27-28). Положенням ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року №2 підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах. Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальному житловому фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК, ст. 405 ЦК України). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, враховуючи, що оскільки відповідач не проживає в даній квартирі понад 6 місяців, не цікавиться нею, витрати по сплаті житлово-комунальних послуг не несе, власних речей у квартирі не зберігає, за весь час не проживання не ставив питання та не намагався вселитись у квартиру, позивач перешкод у користуванні житлом йому не чинила, тому суд приходить до висновку, що відповідач був відсутній в спірній квартирі понад 6 місяців без поважних причин, а відтак вважає за можливе визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , задовольнивши вказаний позов. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 840,80 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved