overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 16 серпня 2003 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 165. Мають спільних малолітніх доньок: Владиславу, [INFO] та Богдану, [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та припинені. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя. В звязку з цим позивачка вважала неможливим збереження шлюбу та просила про його розірвання. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Наполягала на розірванні шлюбу, вказуючи на неможливість збереження сімї, оскільки наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс. Також вказувала на те, що на час розгляду справи подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде. Спір про місце проживання дітей відсутній, спір майнового характеру між сторонами буде вирішуватися в окремому провадженні. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову з підстав, передбачених ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Зокрема судом встановлено, що 16 серпня 2003 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 165. Мають спільних малолітніх доньок: Владиславу, [INFO] та Богдану, [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю, позивачка наполягала на розірванні шлюбу. Наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, відсутність результатів наданого строку на примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 01.11.2006 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейне життя та сімейні обов'язки. З листопада 2014 року вони припинили шлюбні відносини та проживають окремо один від одного. Вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе, просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує, просить задовольнити з наведених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, незважаючи на те, що був повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.11.2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, про що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.11.2006 року зроблений актовий запис № 1950. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. З листопада 2014 року сторони проживають окремо один від одного, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть; примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе. Згода про місце проживання доньки між ними досягнута - донька залишиться проживати разом з матір'ю [PERSON] Спору про спільне майно немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 04.09.2010 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось через відсутність взаємопорозуміння, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки. Вважає, що збереження сімї і подальше спільне проживання неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки, незважаючи на те, що повідомлявся про час та місце розгляду справи, у зв'язку з чим відповідно до положень ст. 224 ЦПК України судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.09.2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, про що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ № 073283 від 04.09.2010 року зроблений актовий запис № 136. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. З травня 2016 року сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, примирення між ними та відновлення сімї неможливе. Згода про місце проживання малолітньої дитини між ними досягнута дитина залишається проживати разом з матір'ю [PERSON]. Спору про спільне майно немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 05.07.2006 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітніх доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. З січня 2015 року вони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливим, просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує, просить задовольнити з наведених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, незважаючи на те, що повідомлявся про час та місце розгляду справи судом. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.07.2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, про що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.07.2006 року зроблений актовий запис № 730. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З січня 2015 року сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Згода про місце проживання дітей між ними досягнута - діти залишаються проживати разом з матір'ю [PERSON] Спору про спільне майно немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 14.06.2003 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні обовязки. З червня 2015 року вони проживають окремо однин від одного. Вважає, що збереження сімї і подальше спільне проживання неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначив, що позов підтримує, просить задовольнити з наведених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій просить розглядати справу без його участі та вказує, що проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 червня 2003 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Полтави, про що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ № 095504 від 14.06.2003 року зроблений актовий запис № 67. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З червня 2015 року сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть; оскільки почуття любові втрачено, примирення між ними та відновлення сімї неможливе. Згода про місце проживання малолітніх доньок між ними досягнута діти залишаються проживати разом з матірю [PERSON]. Спору про спільне майно немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 26.12.2014 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки, а також виховання дитини. З серпня 2015 року вони проживають окремо один від одного, шлюбні стосунки не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Вважає, що примирення та збереження сімї неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.12.2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Старосанжарській сільській раді Новосанжарського району Полтавської області, про що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ № 128293 від 26.12.2014 року зроблений актовий запис № 5. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. З серпня 2015 року сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо; оскільки почуття любові втрачено, примирення між ними та відновлення сімї неможливе. Згода про місце проживання доньки між ними досягнута, вона залишається проживати разом з матір'ю [PERSON] Спору про спільне майно немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 27.10.2012 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Сімейне життя не склалось через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні обовязки. З червня 2016 року вони проживають окремо один від одного. Вважає, що збереження сімї і подальше спільне проживання неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.10.2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, про що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ № 099860 від 27.10.2012 року зроблений актовий запис № 1373. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. З червня 2016 року сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, оскільки почуття любові втрачено, примирення між ними та відновлення сімї неможливе. Згода про місце проживання неповнолітньої доньки між ними досягнута, донька залишається проживати разом з матір'ю [PERSON] Спору про спільне майно немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 30.04.2011 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. З середини 2014 року сімейні стосунки погіршилися, стали виникати суперечки, непорозуміння щодо спільного проживання. Відповідач систематично виїздить до Росії, що повязує, як із відвідуванням своїх рідних так і з роботою, рідко навідується до неї, з'являється лише з метою відвідати доньку. Вважає, що сімейні стосунки між ними припинилися, сім`я остаточно розпалася і зберегти її неможливо, оскільки вони втратили почуття кохання та поваги один до одного, просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує, просить задовольнити з наведених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.04.2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, про що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ № 079710 від 30.04.2011 року зроблений актовий запис № 314. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. З середини 2014 року сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, примирення між ними та відновлення сімї неможливе. Згода про місце проживання малолітньої дитини між ними досягнута дитина залишається проживати разом з матір'ю [PERSON]. Спору про спільне майно немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] та [PERSON], які проживають разом з позивачкою, перебувають на її повному утриманні. Відповідач не в повному обсязі надає матеріальної допомоги на утримання дітей. З доводів позивачки відповідач здоровий, працездатний, інших неповнолітніх дітей на його утриманні не має. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти заявлених позовних вимог не надав, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому з підстав ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалив про розгляд справи в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. В силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтв про народження від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Відповідач живе окремо від дітей, не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі вищевикладеного вбачається, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн. в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення аліментів в більшому розмірі та про позбавлення батьківських прав. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23.01.2017 року позовну заяву [PERSON] визнано неподаною та повернуто позивачу у зв»язку з невиконанням вимог ухвали суду про усунення недоліків позову. Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 22.03.2017 року ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 23.01.2017 року скасовано а питання передано до того ж суду на новий розгляд, оскільки позивач не отримувала ухвали про залишення її позову без руху. Враховуючи те, що матеріали позовної заяви після повернення з апеляційної інстанції не містили оригіналів документів щодо сплати судового збору, або документів про звільнення від їх сплати, за вимогою про позбавлення батьківських прав, судом продовжено термін для виправлення недоліків позову до 10.07.2017 року. При цьому, після усунення вказаних недоліків 27.07.2017 року ухвалою Оболонського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі та призначено судове засідання 19.09.2017 року о 9 год. 10 хв. В судовому засіданні до початку розгляду справи по суті, [PERSON] ініційовано відвід судді. Підставою відводу позивач вказує на порушення її прав та не допуск до правосуддя. Представник третьої особи не підтримав заяву вказуючи про її безпідставність та необґрунтованість. Заслухавши думку сторін, суд вважає, що мотиви відводу судді надумані і не є підставою для відводу головуючого у справі. Таким чином, заява задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання на період навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що він є сином відповідача по справі [PERSON] На теперішній час він навчається у Маріупольському механіко-металургійному коледжі Державного вищого навчального закладу «Приазовський державний технічний університет» за денною формою навчання зі строком навчання до 30 червня 2018 року. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на його утримання на період навчання не надає, що ставить його у скрутне матеріальне становище. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання на період навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця до закінчення ним навчання. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що уточнює розмір аліментів, які просить стягнути з відповідача, а саме просить стягнути 1/6 частину з усіх видів заробітку батька. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 жовтня 1998 року народився позивач, батьком якого є відповідач у справі [PERSON]. Він мешкає разом з матірю в м.Маріуполі по вул.Заозерній,23а та знаходиться на повному її утриманні. Позивач навчається у Маріупольському механіко-металургійному коледжі Державного вищого навчального закладу «Приазовський державний технічний університет» за денною формою навчання зі строком навчання до 30 червня 2018 року. Згідно з ч.1,2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч.1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, беручи до уваги матеріальне становище платника аліментів та повнолітньої дитини, їх стан здоровя, склад їх сімей, вважає необхідним задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання на період навчання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до закінчення ним навчання, а саме до 30 червня 2018 року. Приймаючи до уваги, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при поданні позовної заяви, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved