Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-10 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивує тим, що за час спільного проживання з відповідачем у них народилася донька: [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із нею. Відповідач ухиляється від утримання дитини - проживає окремо і будь -якої допомоги на утримання дитини не надає. Він працездатний, та матеріально забезпечений. Тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 50 % середньої заробітної плати по Чернігівській області, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та наполягала на їх задоволенні. Пояснила суду, що батько нерегулярно надає кошти на утримання дитини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що допомагав матеріально утримувати дитину, але не регулярно, оскільки є інвалідом, тому зайвих коштів не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із положеннями ст. 182 СК України при призначенні аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів на одну дитину становить ј частину заробітку (доходу) платника аліментів. Стаття 191 Сімейного кодексу України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). З довідки № 870/04-17 від 29.03.2019, виданої Менською міською радою Чернігівської області, вбачається, що [PERSON] зареєстрована та проживає зі своєю матір`ю - позивачкою [PERSON] (а.с.5). На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України, в силу якої батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, зазначене лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Суд вважає, що аліменти можуть бути визначеними в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в змозі сплачувати такий розмір аліментів, оскільки є працездатним. А тому приходить до висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. Згідно ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial