Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку щомісяця до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на особистий рахунок дитини, який буде відкритий у відділені ВАТ «Ощадбанк». В обґрунтування позову зазначив, що відповідачка є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO]. Юридичного батька дитина не має. Відомості про батька дитини в свідоцтво про народження внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Відповідачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 2006 року, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 липня 2013 року шлюб був розірваний та дитина [PERSON] залишилася мешкати з батьком, а [PERSON] з матір'ю [PERSON] - [PERSON], [INFO]. 16 лютого 2015 року до служби у справах дітей Іллічівської районної адміністрації [PERSON] привів малолітню [PERSON] у зв'язку з тим, що його колишня дружина [PERSON] залишила свою доньку в вересні 2014 року на його матір, а сама за місцем своєї реєстрації не мешкає і її місцезнаходження невідоме. [PERSON] відмовилася доглядати за дитиною. 16 лютого 2015 року сектором кримінальної міліції у справах дітей Іллічівського РВ ГУМВС України в Донецькій області було складено акт про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку відносно малолітньої [PERSON], яка залишилася без батьківського піклування. Дитина буда доставлена в дитяче інфекційне відділення комунального закладу «Маріупольська міська лікарня №4 ім. І.К. Мацука». 26 лютого 2015 року дитина тимчасово влаштована до комунального закладу «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області», де і перебуває до теперішнього часу. 18 березня 2015 року відповідачка відвідала службу у справах дітей Іллічівської районної адміністрації та навести обгрунтованих причин, чому вона покинула дитину і тривалий час не піклувалася про неї, не цікавилася її життям та навчанням, надати не змогла. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, складеного службою у справах дітей Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 19 березня 2015 року за адресою: [ADDRESS], встановлено, що помешкання потребує ремонту, брудно, для дитини відсутнє спальне місце. Відповідно характеристики КСН «Центральний - ІІ», складеної зі слів сусідів, за вказаною адресою відповідачка буває рідко, характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. За характеристикою, наданою Іллічівським РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області, [PERSON] зарекомендувала себе посередньо, скарг від сусідів на неї не надходило, приводів з порушення громадського порядку не мала. 10 квітня 2015 року відповідачка написала заяву про влаштування в дитячий будинок «Центр опіки» [PERSON] на період подолання нею складних життєвих обставин. Згідно листа адміністрації дитячого будинку «Центр опіки» від 11 листопада 2015 року №1500, [PERSON] за час перебування дитини у закладі відвідала доньку 2 рази. Адміністрація дитячого будинку «Центр опіки» вважає, що повернення малолітньої [PERSON] до родини матері є передчасним. На підставі викладеного, позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини у розмірі по 1/4 частини з усіх видів її заробітку щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її присутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачка в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про позбавлення відповідачки батьківських прав та стягнення з неї аліментів на утримання дитини, підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка ухиляється від виховання доньки, її утримання, що підтверджується письмовими доказами, наданими позивачем. Відповідно до Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 липня 2013 року задоволено позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], який було укладено 11 липня 2006 року (а.с. 8). [INFO] народилась [PERSON], матір'ю якої є відповідачка у справі. Відомості про батька у свідоцтво про народження дитини внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України, згідно витягу № 00015066209 від 18 лютого 2015 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, виданого Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с. 15-16). Відповідно до подання Комунального закладу «Маріупольський навчально-виховний комплекс «Колегіум-школа» № 28 Маріупольської міської ради Донецької області № 200 від 13 лютого 2015 року зазначено, що учениця 7-Г класу НВК «Колегіум-школа» №28 [PERSON], [INFO], опинилася у важких життєвих обставинах. Дитина проживає за адресою: [ADDRESS] з бабусею рідної сестри - [PERSON]. Мати дитини - [PERSON] з сім'єю не проживає, з дитиною не спілкується, вихованням не займається, участі у її житті не бере. З жовтня 2014 року місцезнаходження її невідоме. [PERSON] подала клопотання про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] На даний час [PERSON] відмовляється оформлювати опікунство на себе через некеровану поведінку дівчини. Директор НВК №28 просив допомогти Службу по справах дітей Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради у влаштуванні [PERSON] до Центру опіки з 16 лютого 2015 року (а.с. 12). 16 лютого 2015 року до служби у справах дітей Іллічівської районної адміністрації [PERSON] привів малолітню [PERSON], у зв'язку з тим, що його колишня дружина [PERSON], залишила свою доньку в вересні 2014 року на його матір [PERSON], а сама за місцем своєї реєстрації не мешкає і її місце знаходження невідоме. [PERSON] відмовилася доглядати за дитиною (а.с. 14). 16 лютого 2015 року сектором кримінальної міліції у справах дітей Іллічівського РВ ГУМВС України в Донецькій області було складено акт про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку відносно малолітньої [PERSON], яка залишилася без батьківського піклування. Дитина буда доставлена в дитяче інфекційне відділення комунального закладу «Маріупольська міська лікарня №4 ім. І.К. Мацука» (а.с. 13). Відповідно до листа Управління соціального захисту населення Іллічівського району №06/1495-1 від 23 лютого 2015 року, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та отримує державну соціальну допомогу одиноким матерям з 01 вересня 2006 року до 01 червня 2020 року на доньку [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до листа Комунального закладу «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» №1500 від 11 листопада 2015 року, зазначено, що з 26 лютого 2015 року [PERSON] тимчасово влаштована до комунального закладу «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області», де і перебуває до теперішнього часу (а.с. 32). 18 березня 2015 року [PERSON] відвідала службу у справах дітей Іллічівської районної адміністрації, між тим, чіткої відповіді, чому вона покинула дитину і тривалий час не піклувалася про неї, не надала. В обгрунтування своїх дій відповідачка вказала, що її донька [PERSON] почала проживати з [PERSON], тому що вона виїжджала на заробітки, однак за час її проживання у [PERSON] вона дитину не забезпечувала (а.с. 20). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, складеного службою у справах дітей Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 19 березня 2015 року за адресою: [ADDRESS], помешкання потребує косметичного ремонту, є диван та письмовий стіл, є умови для проживання дитини (а.с. 21). Відповідно характеристики КСН «Центральний - ІІ», складеної зі слів сусідів, за зазначеною адресою відповідачка буває рідко, точна адреса її проживання невідома, за даною адресою проживають інші люди, діти проживають у бабусі, характеризується відповідачка негативно, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя (а.с. 11, 18, 23). За характеристикою, наданою Іллічівським РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області, [PERSON] зарекомендувала себе з посереднього боку, скарг від сусідів на неї не надходило, приводів з порушення громадського порядку не мала (а.с. 27). 10 квітня 2015 року відповідачка написала заяву про влаштування в дитячий будинок «Центр опіки» [PERSON] на період подолання нею складних життєвих обставин (а.с. 28). Згідно листа Комунального закладу «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» №1500 від 11 листопада 2015 року, [PERSON] за час перебування дитини у закладі відвідала доньку 2 рази, а саме: 27 квітня 2015 року та 27 травня 2015 року. Адміністрація дитячого будинку «Центр опіки» вважає, що повернення малолітньої [PERSON] до родини матері є передчасним (а.с. 32). Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням та утриманням дитини не займається. Життям дитини відповідачка не цікавляться, з її боку відсутня будь-яка турбота про дочку, про її розвиток. Оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідачки від виконання батьківських обов'язків, то позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров'я та матеріального положення дитини, платників аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь неповнолітньої дитини аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів їх заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою представник позивача був звільнений від сплати судового збору та вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved