Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

У липні 2014 року заявники [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із заявою, в якій просять розірвати шлюб, зареєстрований 17 липня 2005 року Відділом РАЦС Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві. В обґрунтування вимог, викладених у заяві, зазначили про те, що внаслідок втрати взаємопорозуміння та почуття любові одне до одного, сімейне життя не склалося, у зв'язку із чим заявники з березня 2011 року не підтримують сімейні стосунки та не ведуть спільне господарство. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить інтересам заявників та їх дитині. Спору щодо визначення місця проживання дитини не мають, як не мають спору і з приводу поділу майна. У судове засідання заявники не з'явились, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, в якій зазначили також про те, що вимоги, викладені у заяві, підтримують у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 17 липня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано 17 липня 2005 року Відділом реєстрації цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів 17 липня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за номером 497, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER], виданого 17 липня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 4). У період перебування у шлюбі у сторін у справі народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 26 лютого 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві (а.с. 5). Судом встановлено, що спільне життя заявників не склалось, у зв'язку із тим, що останні мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаємопорозуміння та почуття любові та поваги одне до одного. Примирення між собою та збереження сім'ї вважають неможливим та таким, що суперечило б інтересам як самих заявників, так і інтересам їх малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З березня 2011 року заявники не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремі бюджети, проживають окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам як заявників, так і їх дитини, у зв'язку із чим вимоги, викладені у заяві, підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved