Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк», 3-тя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначала, що 04.04.2014р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] був вчинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №531, про звернення стягнення на рухоме майно, а саме: транспортний засіб марки TOYOTA, модель RAV4, 2006 року випуску, шасі [NUMBER], колір чорний, тип ТЗ легковий універсал, державний номерний знак [NUMBER], який зареєстрований Василівським МРЕВ ДАІ ГУ МВС України в Запорізькій області 21.12.2006 року та належить позивачці [PERSON] За рахунок коштів, отриманих від реалізації майна приватним нотаріусом запропоновано задовольнити вимоги відповідача ПАТ «Дельта Банк» в сумі 340 447,71 грн., в тому числі згідно договору про надання споживчого кредиту №11101777000 від 21.12.2006 року сума заборгованості за кредитом - 190 374,58 гривень, сума заборгованості за відсотками - 117 641,81 гривень, згідно договору про надання споживчого кредиту №11101810000/2 від 21.12.2006 року сума заборгованості за кредитом - 10 489,94 гривень, сума заборгованості за відсотками - 19 441,38 гривень, сума, сплачена за вчинення виконавчого напису - 2 500,00 гривень. Майно, на яке звернено стягнення згідно із спірним виконавчим написом, було передане в заставу ПАТ «УКРСИББАНК» на підставі договору застави транспортного засобу №11101777000/З, посвідченого 21.12.2006 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2658, укладеного з метою забезпечення виконання зобов'язань позивачки [PERSON] згідно договору про надання споживчого кредиту №11101777000 від 21.12.2006 року та згідно договору про надання споживчого кредиту №11101810000/2 від 21.12.2006 року. 24.06.2014 року головним державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Касас Коньон О.Р. відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса (постанова ВП№43762289 від 24.06.2014 р.). Посилаючись на те, що приватний нотаріус всупереч вимогам ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчинив виконавчий напис, оскільки безпідставно вважав, що заборгованість за кредитними договорами є безспірною і з моменту виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, позивач просила суд визнати таким що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований 04.04.2014р. за №531, про звернення стягнення на рухоме майно, а саме: транспортний засіб марки TOYOTA, модель RAV4, 2006 року випуску, шасі [NUMBER], колір чорний, тип ТЗ легковий універсал, державний номерний знак [NUMBER], який зареєстрований Василівським МРЕВ ДАІ ГУ МВС України в Запорізькій області 21.12.2006 року та належить [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги ат просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Крім того, додатково зазначав, що вчинений приватним нотаріусом виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки його було вчинено на договорі застави, укладеному між позивачем та ПАТ «УкрСиббанк» 21.12.2006 року. Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження на підставі виконавчого напису нотаріуса Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, не було передбачено. Враховуючи те, що на момент виникнення спірних правовідносин, тобто на момент укладення кредитного договору, у ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» не було передбачено такого позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, як реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса, оспорюваний виконавчий напис не може підлягати виконанню. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, двічі в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомляв,заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність, так само як і заперечення проти позовних вимог суду не подавав, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] також в судове засідання двічі не з'явилась, причини неявки до суду не повідомила. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.12.2006 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсиббанк» було укладено договори про надання споживчого кредиту №11101777000 та №11101810000/2. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами, 21.12.2006 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу №11101777000/3, відповідно до умов якого, остання передала в заставу ПАТ «Укрсиббанк» рухоме майно, а саме: транспортний засіб марки «Toyota», модель RAV4, 2006 року випуску, шасі [NUMBER], колір чорний, тип ТЗ легковий універсал, державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований Василівським МРЕВ ДАІ ГУ МВС України в Запорізькій області 21.12.2006 року та який належить на праві приватної власності позивачці [PERSON] 04.04.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] був вчинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №531, про звернення стягнення на рухоме майно, а саме: транспортний засіб марки TOYOTA, модель RAV4, 2006 року випуску, шасі [NUMBER], колір чорний, тип ТЗ легковий універсал, державний номерний знак [NUMBER], який зареєстрований Василівським МРЕВ ДАІ ГУ МВС України в Запорізькій області 21.12.2006 року та належить позивачці [PERSON] За рахунок коштів, отриманих від реалізації майна приватним нотаріусом запропоновано задовольнити вимоги відповідача ПАТ «Дельта Банк» в сумі 340 447,71 грн., в тому числі згідно договору про надання споживчого кредиту №11101777000 від 21.12.2006 року сума заборгованості за кредитом - 190 374,58 гривень, сума заборгованості за відсотками - 117 641,81 гривень, в тому числі згідно договору про надання споживчого кредиту №11101810000/2 від 21.12.2006 року сума заборгованості за кредитом - 10 489,94 гривень, сума заборгованості за відсотками - 19 441,38 гривень, в тому числі сума, сплачена за вчинення виконавчого напису - 2 500,00 гривень. Постановою головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Касас Коньон О.Р. №43762289 від 24.06.2014 року відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса. Згідно із ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 20 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріуса у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Частина 3 ст. 6 ЦК України передбачає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. У ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, наведено вичерпний перелік позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а саме: передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом; продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери. Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження на підставі виконавчого напису нотаріуса Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, не передбачено. Згідно із ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Таким чином, норми Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є спеціальними відносно Закону України «Про заставу». Пункт 5 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», яким передбачено позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження шляхом реалізації заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса було доповнено на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», який набрав чинності 16 жовтня 2011 року. У пункті 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» зазначено, що дія цього Закону не поширюється на кредитні договори, укладені до набрання ним чинності. Отже, положення Закону України «Про заставу» у частині здійснення звернення стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса не підлягають застосуванню до спірних правовідносин як такі, що суперечать нормам Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, щодо позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Враховуючи те, що кредитний договір між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено 21.12.2006 року, і на момент виникнення спірних правовідносин у ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» не було передбачено такого позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, як реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса, оспорюваний позивачем виконавчий напис нотаріуса не може підлягати виконанню. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 09.07.2014 року по справі № 6-89цс14 і є обов'язковою для застосування при розгляді справ судами. Крім того, згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.3.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.04.2011 року по справі № 2-346/2011 р. було задоволено позовну заяву ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами про надання споживчого кредиту. Солідарно стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «УкрСибанк» суму заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №11101777000 від 21.12.2006 року у розмірі - 201972,25 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №11101810000/2 від 21.12.2006 року у розмірі 16915,25 грн., а також витрати на ІТЗ судового процесу та судовий збір. Рішення суду набрало законної сили 11.08.2011 року. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2013 року у задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк» про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа № 2-346/2011 до виконання, було відмовлено, оскільки заявником не було надано достатніх доказів на підтвердження переходу права вимоги за кредитним договором укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] Рішеннями Василівського районного суду Запорізької області від 23.10.2013 року по справі №2/311/636/2013 та від 28.10.2013 року по справі №2/311/996/2013, які набрали законної сили, за позовом ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за вищезазначеними кредитними договорами було відмовлено у задоволенні позовних вимог. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з позивача по вказаним вище справам, суд виходив, зокрема, і з того, що ПАТ «Дельта Банк» не надало суду доказів на підтвердження переходу права вимоги до [PERSON] від ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк». Судом було витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] матеріали, які були надані ПАТ «Дельта Банк» для вчинення виконавчого напису, проте запит суду було проігноровано, документи суду не надіслані, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що приватний нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис в інтересах ПАТ «Дельта Банк», оскільки Банком не надано належних доказів на підтвердження переходу до них від ПАТ «УкрСиббанк» права вимоги до [PERSON] за кредитними договорами укладеними 21.12.2006 року №11101777000 та №11101810000/2. З урахуванням викладених вище обставин не можна також вважати, що сума заборгованості, заявлена Банком до стягнення за рахунок реалізації предмета застави, є безспірною. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, знайшли своє підтвердження наданими позивачем доказами, і не спростовані ні відповідачем ні приватним нотаріусом, у зв'язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved