Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила змінити розмір аліментів, стягнутих з відповідача [PERSON] на утримання малолітньої дочки в розмірі 600,0 грн., до 1500,0 грн., мотивуючи тим, що на підставі рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 25.11.2011 року відповідач сплачує на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 600,0 грн., але цієї суми позивачу недостатньо для утримання та виховання доньки. Провадження у справі відкрито ухвалою від 29.08.2018 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених в позові, просила задовольнити в повному обсязі та надала пояснення, аналогічні викладеним в позові. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, просив відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача відзиву не подавав, в усних поясненнях зазначив про те, що визначений в рішенні суду розмір є правильним. Суд, заслухавши пояснення сторін, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що з 02.11.2005 р. сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області у цивільній справі № 2-468/11 від 25.11.2011 р. Від шлюбу сторони у справі мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Корюківським районним судом Чернігівської області від 18.04.2012 року у цивільній справі № 2510/556/2012 , на підставі якого виданий виконавчий лист № 2510/556/2012, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 600,0 грн. щомісячно. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Перевіряючи доводи та заперечення сторін, суд виходить з такого. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач офіційно не працює. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.ст.182, 184 СК України). Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 у справі за № 143цс13, якою встановлено, що змінювати розмір аліментів можливо шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ч.1, 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Законом України «Про державний бюджет на 2019 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, до вікової категорії якої належить дитина сторін у справі, становить: з 1 грудня - 2 218 гривень. Так, в даному випадку, 50% прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років становить на час постановлення рішення становить 1 109,0 грн. Як вбачається з наданих документів, позивач щомісячно несе витрати по оплаті, оплачує відвідування дитиною гуртків, додаткових уроків англійської мови, спортивних секцій. Відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні обов`язки до дитини, в т.ч. і обов`язку її утримання. Визначаючи розмір аліментів, суд врахував обставини, зазначені в ст.182 ч.1 СК України. А відтак, суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів на утримання спільної дитини сторін у справі, стягнувши їх в розмірі 1500,0 грн. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача в твердій грошовій сумі, суд виходить з того, що такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав дітей відповідача, обов`язок по утриманню яких покладений на нього як батька. Саме вказаний розмір аліментів є доцільним до стягнення, що відповідає інтересам сторін по справі та чинному законодавству. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз.4 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що необхідно змінити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, стягнувши в розмірі 1500,0 грн. щомісяця, які підлягають індексації відповідно до вимог закону, з моменту набуття рішенням законної сили, та повернення органом ДВС виконавчого листа № 2510/556/2012 до районного суду. Суд вважає необхідним звернути увагу сторін, що до повноліття дитини на підставі ч.1 ст.192 СК України сторони мають право на зміну розміру аліментів, стягуваних за даним рішенням. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по оплаті судового збору у розмірі 704,80 грн., оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову. На підставі ст.ст. 180-184, 192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved