Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

У квітні 2020 до Баранівського районного суду Житомирської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] (надалі також позивач) до ТОВ «Органік Берріз» в особі директора Цимбалюка С.М. (далі також відповідач) про розірвання договору оренди землі, стягнення боргу по орендій платі, пені та інфляційних нарахувань. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка загальною площею 1.8756 га, яка розташована на території Йосипівської сільської ради. 15.09.2017 позивач уклала договір оренди вказаної земельної ділянки з ТОВ «Органік Берріз» в особі його директора [PERSON] строком на 10 років. За 2018 рік відповідач сплатив їй орендну плату в сумі 1500 грн (при орендній платі в сумі 3000 грн в рік), за 2019 рік відповідач позивачу не заплатив за оренду землі жодних коштів. Загальна сума боргу складає 5 437. 65 грн, з яких: 4500 борг по орендній платі за період з 15.12.2017 по 15.12.2019, 109. 65 пеня за період з 16.12.2018 по 15.04.2020, 828 грн інфляційні нарахування за період з 15.09.2017 по 15.04.2020. З огляду на викладене, позивач вирішила звернутися до суду із вказаним позовом. Відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення стороні за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. При цьому, відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив відповідач не надав. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України. У відповідності до п. 3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подала відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка загальною площею 1 . 8756 га на території Йосипівської сільської ради (а.с. 4). 15.09.2017 між [PERSON] та ТОВ «Органік Берріз» в особі директора Цимбалюка С.М. було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки (а.с. 5-6). Згідно п. 7 Договору строк оренди земельної ділянки становить 10 років. Орендна плата сплачується орендарем у грошовій формі готівкою у розмірі 3000 грн на рік. Обчислення орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата сплачується орендарем раз на рік до 15 грудня поточного року, що відповідає пунктам 7, 9, 10, 11 Договору (а.с. 5). Не зважаючи на викладене, відповідач не сплатив позивачу орендну плату за 2018 2019 рік в сумі 4\~500 грн, з яких: 1500 грн за 2018 рік та 3000 грн за 2019 рік. Згідно п. 36 Договору, його дія припиняється на підставі рішення суду в результаті невиконання умов Договору 9 (а.с. 6). Систематичне невиконання обов`язків щодо сплати орендної плати як у грошовій так і в натуральній та відробітковій формі, на думку позивача є грубим порушенням його прав та відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України, є підставою для припинення права користування земельною ділянкою. Оскільки вимога позивача щодо виконання умов договору оренди не була виконана, він просить його розірвати та стягнути з відповідача зазначену вище заборгованість зі сплати орендної плати. Відомостей про сплату орендної плати за 2018-2019 роки відповідачем не подано. До правовідносин, що виникли між сторонами щодо порушення строків виплати орендної плати, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми закону. Відповідно до статті 1\~Закону України\~«Про оренду\~землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13\~Закону України\~«Про оренду\~землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У статті 21\~Закону України\~«Про оренду\~землі» передбачено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За положеннями статті 24\~Закону України\~«Про оренду\~землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною першою статті 32\~Закону України\~«Про оренду\~землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21\~Закону України\~«Про оренду\~землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до частини другої статті 651\~ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа. Таким чином, при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом д) частини першої статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору. Відповідно до статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Тлумачення статті 629\~ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 року у справі № 355/385/17. Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141\~ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Згідно зі статтею 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини четвертої статті 263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 року у справі № 183/262/17(провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що частинами першою і другою статті 651\~ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як убачається з матеріалів справи, згідно п.11 Договору оренди землі, за кожен рік використання землі Орендар виплачує орендну плату до 15 грудня поточного року. Судом встановлено, що до звернення позивача до суду з цим позовом відповідач протягом 2018-2019 років допускав прострочення виплати орендної плати за договором оренди землі. Таким чином, суд приходить до висновку, що сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, а позивач не отримав того, на що він розраховував при укладанні договору. Крім того, неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати у встановлені договором оренди строки також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість в повному обсязі, оскільки згідно зі статтею 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сам факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо своєчасної сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору. При цьому, суд враховує той факт, що згідно п 13 Договору у разі несплати орендної плати у строк, визначені Договором, справляється пеня у розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожен день простроченням (а.с. 5). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, що відповідає приписам ч. 3 ст. 549 ЦК України. Згідно п. 10 Договору, обчислення орендної плати здійснюється із врахуванням індексів інфляції. Загальний індекс інфляції за 2017 складає 113.7, за 2018 - 109.8, за 2019 - 104.1. Таким чином вимога про стягнення пені та інфляційних нарахувань є такою, що підлягає задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840 грн 80 коп відповідно до вимог ч. 6 ст. 248 ЦПК України.

Outcome: approved