Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

У квітні 2020 року [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», третя особа: [PERSON] , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у якій просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 54 660,33 грн., та сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн., а всього - 55 501,13 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 січня 2020 року о 15 годині 30 хвилин, [PERSON] керуючи автомобілем «Фольксваген», д/н [NUMBER] , рухався на регульованому перехресті вул. Байкальська та пр. Слобожанський в м. Дніпрі, де, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофора, не надав переваги у русі, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «ГАЗ», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався прямо в зустрічному напрямку по вул. Байкальська. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2020 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Вказує, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність за автомобілем «Фольксваген», д/н [NUMBER] перед третіми особами була застрахована Приватним акціонерним товариством Страхове компанія «ВУСО». Враховуючи це, 30 січня 2020 року відповідача було повідомлено про настання страхового випадку через мобільний телефон та 04.02.2020 року позивач особисто звернувся до Дніпровського відділення ПРА СК «ВУСО» з відповідною заявою. Позивач зазначає, що згідно з Висновком експертного дослідження № 3602/20/20 від 28.02.2020 року по визначенню вартості відновлювального ремонту, «ГАЗ», д/н [NUMBER] з урахуванням ринкової вартості складає - 50 160,33 грн. Крім того, позивачем було здійснено оплату наданих експертних послуг у розмірі 3 000,00 гривень, а також оплату за послугу технічної допомоги - евакуація несправного автомобіля у розмірі 1 500,00 гривень. Таким чином, загальний розмір завданих збитків складає 54 660,33 гривень, проте представником відповідача вартість страхової компенсації було запропоновано у розмірі 18 000,00 гривень. Вважає, що дана сума не покриває фактичних витрат на ремонт автомобіля позивача. Виходячи з наведеного, станом на теперішній час відповідачем досі не прийнято вмотивоване рішення про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування та жодним чином не повідомлено позивача про дійсний розмір страхового відшкодування, який підлягає сплаті позивачу в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди. Враховуючи вищевикладене позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою від 07 квітня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Не погоджуючись за заявленими позовними вимогами представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому останній посилається на те, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (Страховик) та [PERSON] (Страхувальник) було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 20.03.2019 року №АО/0728706. Згідно умов даного договору, страховик взяв на себе зобов`язання у випадку настання страхової події відшкодувати завдану страхувальником шкоду життю, здоров`ю та майну третіх осіб при експлуатації забезпеченого транспортного засобу Volkswagen Jetta, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] . Ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю складає 200 000,00 грн.; за шкоду заподіяну майну - 100 000,00 грн.; франшиза - 00,00 грн. В період дії вищевказаного договору, а саме 30 січня 2020 року близько 15 години 30 хвилин, [PERSON] , керуючи забезпеченим автомобілем Volkswagen Jetta (д.р.н.з. [NUMBER] ) рухався на регульованому перехресті вул. Байкальська та пр. Слобожанський в м. Дніпрі, де, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофора, не надав переваги у русі, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «ГАЗ» (д.р.н.з. [NUMBER] ) під керуванням водія [PERSON] , який рухався прямо в зустрічному напрямку по вул. Байкальська. Своїми діями [PERSON] порушив п.16.6 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, крім того тілесних ушкоджень зазнав сам правопорушник. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2020 року у справі №201/1689/20, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Про настання дорожньо-транспортної пригоди було повідомлено страхову компанію в телефонному режимі 30 січня 2020 року водієм застрахованого автомобіля [PERSON] 07.02.2020 року на адресу ПрАТ «СК «ВУСО» від адвоката Бровко О.О., який діє в інтересах [PERSON] , надійшов лист-повідомлення про страховий випадок № 460 від 04.02.2020 року. В свою чергу, 05.02.2020 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою на виплату страхового відшкодування, однак позивачем не було надано реквізитів для здійснення виплати страхового відшкодування. 02.04.2020 року [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою. В той же час, станом на дату звернення до суду не минуло 90 днів, - законодавчо встановленого ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строку для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у його здійсненні. Вказує, що за аналізом поданих документів, страхова компанія прийняла рішення щодо виплати позивачу страхового відшкодування в загальному розмірі 39 886,88 грн., що складається з наступних сум: вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, без урахування складової ПДВ в сумі 34 991,96 грн.; оплату за надані експертні послуги в сумі 3 000,00 грн.; послуги технічної допомоги у вигляді евакуації невправного автомобіля у розмірі 1 500,00 грн. Однак, у зв`язку з відсутністю банківських реквізитів, на які необхідно здійснити виплату, дану суму 20 травня 2020 року було перераховано за допомогою внутрішньобанківської платіжної системи «ПРАВЕКС-ТЕЛЕГРАФ», про що листом від 20.05.2020 року№3623повідомлено [PERSON] . Враховуючи все викладене вище, страховик виконав свої зобов`язання перед позивачем, виплативши суму страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу у порядку та у спосіб, передбачений Законом. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача ПрАТ «СК «ВУСО» в судове засідання не з`явився, згідно відзиву просив розглядати справу без його участі. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 30 січня 2020 року о 15 годині 30 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем «Фольцваген», д.н.з. [NUMBER] ., рухався на регульованому перехресті вул. Байкальська та пр. Слобожанський в м. Дніпрі, де, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофора, не надав переваги у русі, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «ГАЗ», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався прямо в зустрічному напрямку по вул. Байкальській в м. Дніпрі. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2020 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі трьохсот сорока гривень. Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/0728706 від 20.03.2019 року ПрАТ СК «ВУСО» застрахувало цивільно-правову відповідальність осіб, які експлуатують транспортний засіб Volkswagen Jetta, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] . Даним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну у розмірі 100 000 грн. Згідно висновку проведеної автотоварознавчої експертизи № 3602/20/20 року вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу позивача, пошкодженого внаслідок ДТП, складає 50 160,33 грн., а вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин складає 36 065,83 грн. Також судом встановлено, що у день ДТП через мобільний телефон [PERSON] відповідача ПрАТ СК «ВУСО» було повідомлено про ДТП. 04.02.2020 року адвокатом Бровко О.О. на адресу страхової компанії було надіслано лист з описом з огляду на повідомлення про страховий випадок, вихідний № 460 від 04.02.2020 року. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п.п.34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). При цьому, згідно з п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Разом з тим, як посилається представник відповідача у відзиві за аналізом поданих документів, страхова компанія прийняла рішення щодо виплати позивачу страхового відшкодування в загальному розмірі 39 886,88 грн., що складається з наступних сум: вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, без урахування складової ПДВ в сумі 34 991,96 грн.; оплату за надані експертні послуги в сумі 3 000,00 грн.; послуги технічної допомоги у вигляді евакуації невправного автомобіля у розмірі 1 500,00 грн. Однак, у зв`язку з відсутністю банківський реквізитів, на які необхідно здійснити виплату, дану суму 20 травня 2020 року було перераховано за допомогою внутрішньобанківської платіжної системи «ПРАВЕКС-ТЕЛЕГРАФ», про що листом від 20.05.2020 року № 3623 було повідомлено [PERSON] . Однак представник позивача у судовому засіданні категорично заперечував дану обставину, посилаючись на те, що вказана сума страхового відшкодування з позивачем не узгоджувалася та взагалі останнім не була отримана. За умовами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частинами 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач надав суду достатньо доказів на підтвердження своїх вимог про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої шкоди і на думку суду дані докази є належними, допустимими , достовірними та достатніми, а тому позов підлягає повному задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу в порядку статі 141 ЦПК України.

Outcome: approved