Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення з актового запису відомостей про батька, посилаючись на те, що з 05.07.2002 р. по 07.12.2006 р. перебував у шлюбі з відповідачкою, від якого у них [INFO] народилася дочка - [PERSON], батьком якої він був записаний, оскільки на той момент не знав, що не є біологічним батьком дитини. З 2006 р. він сплачує аліменти на утримання дитини. На його мобільний телефон надходили смс-повідомлення з невідомих номерів про те, що він не є батьком дитини, що стало викликати у нього сумніви у справжності його батьківства. Аналізуючи поведінку відповідачки в період шлюбу, свою тривалу відсутність вдома у зв'язку із роботою моряка, а також відсутність схожості між ним і дитиною, позивач вважає, що не є біологічним батьком дитини відповідачки, тому просив суд виключити відомості про нього як батька з актового запису про народження [PERSON] У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала в повному обсязі та наполягала на його задоволенні, просила також покласти на відповідачку судові витрати на генну експертизу та судовий збір, понесені позивачем. Також пояснила суду, що на період зачаття дитини, а саме з грудня 2004 р. по серпень 2005 р. позивач був не в рейсі, а вдома, тому не міг знати, що він не є біологічним батьком дитини. Реєстрація в органах РАЦС народження дитини відбувалася за його відсутності на підставі свідоцтва про реєстрацію шлюбу з відповідачкою, оскільки він був у рейсі, з якого повернувся, коли дитині було вже сім місяців. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з тих підстав, що позивач на момент реєстрації народження дитини достовірно знав, що не є її біологічним батьком і відповідачка від нього це не приховувала, цей факт був відомий усьому колу їх знайомих, тому в силу ч.5 ст.136 СК України позивач не має права оспорювати своє батьківство. Відповідачка у судове засідання 09.09.2014 р. не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. В судовому засіданні 18.07.2014 р. позов не визнала, пояснивши суду, що вважає батьком її дитини позивача. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків. Статтею 122 СК України передбачено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Отже, відповідно до презумпції батьківства батьком дитини вважається той, хто перебуває у шлюбі з матір'ю. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.07.2002 р. по 07.12.2006 р. (а.с.8). Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], актовий запис №1159 учинений Жовтневим районним відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ Донецької області (а.с.6). Судом встановлено, що на момент реєстрації народження дитини [PERSON] перебував у рейсі, працюючи моряком. Статтею 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122 цього кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. При цьому згідно з ч.6 ст. 136 СК України до вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Як вбачається з експертного висновку від 18.08.2014 р. за результатами судово-медичної експертизи для визначення спірного батьківства по методу молекулярно-генетичного аналізу генної ДНК людини, проведеної НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області, [PERSON], [INFO], не є біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO] Біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] виключається (а.с.19-21). Суд не знаходить підстав для застосування ч.5 ст.136 СК України, якою передбачено, що не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, оскільки не доведена обізнаність позивача у тому, що при реєстрації народження дитини йому було відомо про відсутність кровної спорідненості з дочкою. Враховуючи, що за висновком генної експертизи категорично виключається батьківство позивача, отже, кровної спорідненості між позивачем і [PERSON] немає, внаслідок чого суд вважає доцільним визнати, що [PERSON], [INFO], не є біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO] Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним при подачі позову в розмірі 243,60 грн. та витрати на проведення генної експертизи в розмірі 7674,91 грн.

Outcome: approved