Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

У липні 2021 року позивачка [PERSON] , звернулася до суду з вказаним позовом який мотивує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 03.06.2021р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Швецовою О.С., реєстровий №1202, вона є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] , який є колишнім співвласником цієї квартири, зареєстрований в зазначеній квартирі, але в ній не мешкає, є громадянином Російської Федерації та мешкає на її території, його речі в квартирі відсутні, оплату за житлово-комунальні послуги не здійснює. Оскільки відповідач добровільно не знявся з реєстрації, вона вимушена нести додаткові витрати з оплати комунальних послуг за відповідача, наявність реєстрації відповідача у квартирі порушує її, як власника, право на вільне користування та розпорядження власністю. Просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 08.07.2021р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання. Позивачка в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, про місце, день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, відзиву на позов або зустрічного позову не подав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, в тому числі у відсутність відповідача, на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 03.06.2021р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Швецовою О.С., реєстровий № 1202, позивач [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . Право власності зареєстровано у встановленому законом порядку (арк.4-7). Згідно з п.14 зазначеного договору продавці, в тому числі [PERSON] , від імені якого діяла [PERSON] , зобов`язався, зокрема, звільнити відчужувану квартирі від наявних в ній речей домашнього вжитку, передати покупцю ключі від квартири, технічні документи, документи з оплати комунальних послуг, та інших обов`язкових платежів не пізніше 17.06.2021 року, знятись з реєстраційного обліку (виписатися) особисто та з іншими особами, які мешкають/зареєстровані (прописані) в зазначеній квартирі. Однак відповідач [PERSON] є зареєстрованим в зазначеній квартирі по теперішній час (арк.14). Встановлене ст.41 Конституції України право кожного володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю (даний принцип відповідно закріплений ст.317 ЦК України) передбачає право власності як абсолютне праве, яке надає власнику повноваження щодо повного, всебічного і комплексного використання трьох елементів права власності як такого. Непорушність права приватної власності означає проголошену Конституцією неможливість несанкціонованого втручання будь-кого у здійсненні власником своїх повноважень, а також недопустимість дій всупереч інтересам власника, його волі тощо. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. На підставі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оцінивши обставини справи та надані докази в їх сукупності, взаємозв`язку і достатності, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідач [PERSON] , є колишнім співвласником спірної квартири, який в силу вимог ст.346 ЦК України через укладання договору відчуження квартири втратив право користування та проживання в ній. При цьому, судом встановлено, що відповідач є громадянином Російської Федерації і постійно проживає на її території, його майна в квартирі немає, житлово-комунальні послуги не сплачує, однак добровільно після продажу квартири з реєстраційного обліку не знявся, чим чиніть позивачці перешкоди в користуванні її власністю, оскільки вона вільно не може розпорядитися своїм майном, вимушена нести додаткові витрати по сплаті житлово-комунальних послуг за зареєстрованого відповідача. Виходячи з вимог ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України, суд вважає необхідним захистити порушене право власності позивачки шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням, у зв`язку з чим позов [PERSON] слід задовольнити повністю.

Outcome: approved