Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

У квітні 2020 року [PERSON] звернувся з позовом до Відповідача та просив: - визнати протиправним та скасувати наказ № 66-к від 25.03.2020 року Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» в частині звільнення його з роботи з посади молодшої медичної сестри з догляду за хворими психіатричного відділення № 5 з 31.03.2020 року у зв`язку із скороченням чисельності працівників, за пунктом 1 статті 40 КЗпП України; - поновити його на посаді молодшої медичної сестри з догляду за хворими Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань; - стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу; - допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення виплати присудженої заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що його звільнення з посади у зв`язку зі скороченням цієї посади згідно п. 1 ст.\~40\~КЗпП України є незаконним, бо відбулося з грубим порушенням ряду норм законодавства про працю, зокрема, не враховане його переважне право на залишення на роботі, як особи, яка має статус учасника бойових дій, інша посада після повідомлення про звільнення запропонована не була. Ухвалою судді Краснопільського районного суду Сумської області від 04 травня 2020 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. 19\~травня 2020\~року від\~відповідача надійшов\~відзив на\~позов,\~в якому\~останній зазначає\~про відсутність\~будь-яких\~порушень з\~боку КНП\~СОР «Обласний\~клінічний медичний\~центр соціально\~небезпечних захворювань»\~як роботодавця\~при звільненні\~ [PERSON] \~з займаної\~ним посади\~молодшої медичної\~сестри з\~догляду за\~хворими психіатричного\~відділення №5.\~Так,\~позивач,\~як того\~вимагає закон,\~про наступне\~вивільнення в\~зв`язку\~зі скороченням\~чисельності штату,\~а саме,\~його посади,\~був повідомлений\~за два\~місяці (повідомлення про звільнення від 27.01.2020 № 01-17/01.1/174). Про заплановане скорочення чисельності та штату працівників було повідомлено голову первинної профспілкової організації (копія листа від № 01-17/25/560). Первинна профспілкова організація Обласного клінічного медичного центру соціально небезпечних захворювань надала згоду на скорочення чисельності та штату працівників (копія повідомлення від 29.01.2020 №1). Згідно листа первинної профспілкової організації Обласного клінічного медичного центру соціально небезпечних захворювань Позивач не є членом профспілкової організації, і тому згода профспілкової організації на розірвання трудового договору з працівником не потрібна (лист від 14.05.2020 № 7). Згідно вимог чинного законодавства одночасно з попередженням про звільнення роботодавець пропонує працівникам іншу роботу, якщо така є у закладі. У першу чергу пропонується робота за відповідною спеціальністю, а якщо такої роботи немає, - інша робота (як вакантна посада, що відповідає кваліфікації працівника, так і вакантна посада, що передбачає виконання роботи більш низької кваліфікації або з нижчим рівнем оплати праці), яку працівник може виконувати. Вакантні посади у КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» не були запропоновані у зв`язку з їхньою відсутністю, про що свідчить довідка «Про вакантні посади». З метою працевлаштування працівників, посади яких скорочуються, було направлено лист від КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» до комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» (копія листа від 28.01.2020 № 01 -17/25/184) Працедавцем було враховано, що Позивач є учасником бойових дій. У листі від 28.01.2020 № 01-17/25/184 було запропоновано Позивача ( [PERSON] ) як працівника для працевлаштування до КНП СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни». Директором КНП СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» посада для Позивача не була запропонована (лист від 16.03.2020 № 01-55/496). Переважне право на залишенні на посаді між працівниками, посади, яких скорочувались аналізовано не було у зв`язку тим, що всі структурні підрозділи закладу в Охтирському районі у місті Охтирка та місті Суми були ліквідовані. Усі працівники отримали попередження про звільнення та були звільнені за скороченням штату, або переведенням до КНП СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни». З Позивачем було проведено розрахунок відповідно до статті 44 Кодексу законів України про працю - при припиненні трудового договору на підставі пункту першого статті 40 Кодексу Законів України про працю була виплачена вихідна допомога не менше середнього місячного заробітку та виплачена компенсація за невикористану відпустку згідно статті 83 Кодексу законів України про працю. Структурні підрозділи у КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» були повністю ліквідовані. Тому просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Позивач та його представник в судовому засіданні, яке відбулось 28.07.2020 позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених у позові. Ухвалою суду від 01 жовтня 2020 року залишено позовну заяву без розгляду у зв`язку з повторною неявкою в судові засідання належним чином повідомленого позивача та його представника (ас.204-205 т.1). Постановою Сумського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року ухвалу Краснопільського районного суду Сумської області від 01 жовтня 2020 року скасовано, а справу направлено до Краснопільського районного суду Сумської області для продовження розгляду (ас.241 т.1). Справа надійшла до суду 02 грудня 2020 року (ас.245 т.1) Суддею справу призначено до розгляду на 14 год 00 хв 23 грудня 2020 року . 23 грудня 2020 року о 13 год 26 хв на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача адвоката Сердюк О.В про неможливість брати участь в судовому засідання у зв`язку з її перебуванням на екзаменаційній сесії ( ас.4 т.2). В судовому\~засіданні позивач\~просив перенести\~судове засідання\~ для\~участі в\~ньому \~його представника\~позивача -\~адвокатаСердюк О.В. та погодив з своїм представником наступну можливу дату судового засідання 20 січня 2021 року. Розгляд справи відкладено на 20 січня 2021 року. 20\~січня 2021\~року \~на електронну\~адресу суду\~надійшла заява\~представника позивача\~ адвоката\~Сердюк О.В\~пронеможливість брати участь в судовому засіданні у зв`язку із зайнятістю в інших процесах, виклики які до неї надійшли лише 19.01.2021 року та просила відкласти розгляд справи (ас.11-13 т.2). Позивач в судове засідання 20 січня 2021 року не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив (ас.8 т.2). Справу відкладено на 12 лютого 2021 року. 12 лютого 2021 року розгляд справи не відбувся, в зв`язку з перебуванням судді на навчанні (ас.20 т.2). Призначено до розгляду на 10 год 30 хв 23 лютого 2021 року. 23 лютого 2021 року о 10 год 30 хв на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача адвоката Сердюк О.В про неможливість брати участь в судовому засідання у зв`язку із зайнятістю в іншому процесі, який має суспільний резонанс за участі представників засобів масової інформації. Також повідомила про вільні дати 10.03.2021,12.03.2021,17.03.2021,22.03.2021,23.03.2021р.( ас.25 т.2). Позивач в судове засідання 23 лютого 2021 року не з`явився, повістка повернулась на адресу суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою ( ас.29-31 т.2). Розгляд справи відкладено на 14 год 00 хв 10 березня 2021 року. В судове\~засідання позивач\~та його\~представник-адвокат\~Сердюк О.В.\~не з`явилися,\~повідомлені належним\~чином,\~від представника\~позивача на\~електронну пошту\~суду надійшла\~заява про\~неможливість брати\~участь в\~судовому засідання\~у зв`язку\~з її\~хворобою.\~Заяву представника\~позивача -\~адвоката Сердюк\~О.В.,\~навіть з\~огляду на\~зазначені причини,\~суд до\~уваги не\~бере,\~оскільки у\~спрощеному провадженні\~явка сторін\~не є\~обов`язковою,\~а з\~огляду на\~відсутність заяв\~та клопотань\~по суті\~спору з\~2.12.2020\~року позиція\~позивача і\~його представника\~є чіткою\~і зрозумілою. Їхня неявка не є перешкодою для розгляду справи по суті пред`явленого позову. Представник відповідача позов не визнала, просила в задоволенні позову відмовити. Вважає, що звільнення було проведене з повним дотриманням вимог діючого законодавства. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. [PERSON] у 2008 році був прийнятий на роботу до комунального закладу Сумської обласної ради «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня № 2». З метою оптимізації мережі закладів охорони здоров`я психіатричного та наркологічного профілю сесією Сумської обласної ради було прийнято рішення від 24.11.2017 «Про реорганізацію комунальних закладів охорони здоров`я». У результаті проведеної реорганізації юридична особа - комунальний заклад Сумської обласної ради «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня № 2» (далі - КЗ СОР «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня № 2») припинив діяльність шляхом приєднання до комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» (далі - КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер»). У зв`язку з проведеною реорганізацією було об`єднано штатні розписи. Працівники КЗ СОР «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня № 2» були зараховані до штату КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер». З 01 квітня 2018 року Позивач перебував у трудових відносинах у КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер». На підставі Рішення сесії Сумської обласної ради від 22.02.2019 «Про реорганізацію комунальних закладів та установ охорони здоров`я» КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер» був реорганізований шляхом перетворення у комунальне некомерційне підприємство Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» (далі - КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань») (ас. 44-50 т.1). Згідно рішення сесії Сумської обласної ради від 20.12.2019 «Про закріплення майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Сумської області» КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» припинено користування майном, а саме приміщення лікувального корпусу під літерою «А», що розташоване за адресою: [ADDRESS] , приміщення за адресою: [ADDRESS] та приміщень за адресою: [ADDRESS] передані до комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» (а.с.52-57 т.1). Наказом від 27.12.2019 № 72-ОД «Про скорочення чисельності та штату працівників у комунальному некомерційному підприємстві Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» у зв`язку з реформуванням галузі охорони здоров`я та переходом на нову модель фінансування, а також припиненням користування майном було заплановане скорочення чисельності та штату працівників (а.с.61-62 т.1). Про заплановане скорочення чисельності та штату працівників було повідомлено голову первинної профспілкової організації 28.12.2019 року (а.с.94-95 т.1). Первинна профспілкова організація Обласного клінічного медичного центру соціально небезпечних захворювань надала згоду на скорочення чисельності та штату працівників (а.с.96 т.1) Згідно відповіді первинної профспілкової організації\~Обласного клінічного\~медичного центру\~соціально небезпечних\~захворювань \~ [PERSON] не є членом профспілкової організації Обласного клінічного медичного центру соціально небезпечних захворювань (а.с.108 т.1). З повідомлення про звільнення від 27.01.2020 № 01-17/01.1/174 слідує, що 30.01.2020 [PERSON] було попереджено про наступне звільнення з посади молодшої медичної\~сестри з\~догляду за\~хворими психіатричного\~відділення №\~5 відповідно до статті 492 Кодексу законів про працю України (а.с.110 т.1). Копія листа від 28.01.2020 № 01 -17/25/184 підтверджує, що з метою працевлаштування працівників, посади, яких скорочуються було направлено лист від КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» до комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» (далі - КНП СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни»). У вказаному листі було запропоновано Позивача ( [PERSON] ) як працівника для працевлаштування до КНП СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни». (а.с.97-103 т.1). Згідно листа від 16.03.2020 № 01-55/496 директором КНП СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» посада для Позивача запропонована не була (а.с.104-107 т.1). Наказом Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» № 66-к від 25.03.2020 року звільнено [PERSON] з роботи з посади молодшої медичної сестри з догляду за хворими психіатричного відділення № 5 з 31.03.2020 року у зв`язку із скороченням чисельності працівників, за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, з виплатою вихідної допомоги в розмірі середнього місячного заробітку ( ас.82-92 т.1). За змістом п.1 ч. 1 ст.\~40\~Кодексу законів\~про працю\~України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Частиною другою ст.\~40\~Кодексу законів\~про працю\~України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Згідно вимог ч. 3 ст.\~49-2\~Кодексу законів\~про працю\~України одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що директор Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» Злиденний Т.В. мав право звільнити [PERSON] з посади на підставі п. 1 ч. 1 ст.40\~Кодексу законів\~про працю\~України у зв`язку із скорочення чисельності та штату працівників цього підприємства. Відповідно до штатного розпису Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» на 1 січня 2020 року, був наявний структурний підрозділ «Психіатрично-діагностичне відділення №5 на 55 ліжок», розділ 15 і 27 штатних посад «Молодша медична сестра з догляду за хворими» (т. 1 а.с. 134 136). У штатному розписі на 01 квітня 2020 Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» структурний підрозділ «Психіатрично-діагностичне відділення №5» та посади молодшої медичної сестри з догляду за хворими відсутні (т. 1 а.с. 137 138). Суд приймає твердження представника відповідача, що переважне право на залишенні на посаді між працівниками, посади, які скорочувались аналізовано не було у зв`язку тим, що всі структурні підрозділи закладу в Охтирському районі у місті Охтирка та місті Суми були ліквідовані. Усі працівники отримали попередження про звільнення. Структурні підрозділи\~у КНП\~СОР «Обласний\~клінічний медичний\~центр соціально\~небезпечних захворювань»\~були ліквідовані.\~Виключені місця\~провадження господарської\~діяльності з\~медичної практики\~та ліцензійної\~діяльності з\~Статуту КНП\~СОР «Обласний\~клінічний медичний\~центр соціально\~небезпечних захворювань» (далі - Статут). У Статуті станом на 18 березня 2020 року пунктом 2.3. були зазначені такі місця здійснення господарської діяльності з медичної практики та ліцензійної діяльності: - [ADDRESS] ; - [ADDRESS] ; - [ADDRESS] ; - [ADDRESS] ; - [ADDRESS] ; - [ADDRESS] ; - [ADDRESS] ; - [ADDRESS] ; - [ADDRESS] ; - [ADDRESS] (а.с. 27-35 т.1) Станом на 15 травня 2020 року місця здійснення господарської діяльності з медичної практики та ліцензійної діяльності: - [ADDRESS] ; - [ADDRESS] ; - [ADDRESS] (а.с. 36-43 т.1). Згідно наказу КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» від 01.04.200 року № 53 «Про скорочення ліжкового фонду» у зв`язку з ліквідацією структурних підрозділів ліжковий фонд був скорочений на 170 ліжок (ас.93 т.1) З огляду на викладене, суд вважає, що на підприємстві дійсно мало місце скорочення штату працівників, і це повністю підтверджується вищезазначеними доказами. Відповідно до ч. 2\~ст. 49-2 Кодексу законів про працю України\~при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Згідно вимог ч. 1 ст.\~42 Кодексу законів про працю України\~при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Право працівника, передбачене ч. 1 ст. 42 Кодексу законів про працю України, може бути реалізовано лише за умови, що підприємство, установа, організація має можливість залишити його на тій самій посаді або перевести його за згодою на іншу роботу. Позивачем не подано доказів того, що одночасно з попередженням про звільнення та безпосередньо перед звільненням Комунальне некомерційне підприємство Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» мало можливість перевести його на іншу роботу (запропонувати йому іншу роботу), зокрема, що на цьому підприємстві були наявні вільні посади, на яких він був згоден та мав право, враховуючи вимоги трудового законодавства України, працювати. З довідки «Про вакантні посади» від 15.05.2020 № 01-17/01.3/911 слідує, що з 01 січня 2020 року по 01 квітня 2020 року вакантні посади молодшого медичного та іншого господарського персоналу у КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» відсутні (а.с.109 т.1) За приписами ч. 1\~ст. 49-2 Кодексу законів про працю України\~про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Судом встановлено, що 30.01.2020 року [PERSON] отримав повідомлення про звільнення від 27.01.2020 року № 01-17/01.1/174, що підтверджується особистим підписом позивача, в якому зазначалося, що його посада підлягає скороченню та у підприємства відсутня вакантна посада молодшої медичної сестри з догляду за хворими (а.с.110 т.1). [PERSON] був звільнений 31.03.2020 року, тобто через два місяці від повідомлення про наступне вивільнення. Таким чином при звільненні позивача положення ч.1 ст.\~49-2\~Кодексу законів\~про працю\~України було дотримано. Щодо решти доводів учасників справи суд відзначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Відповідно до ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. З огляду на встановлені факти та надані докази суд установив, що у відповідача дійсно мало місце скорочення чисельності та штату працівників, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, структурний підрозділ у якому працював позивач психіатричне відділення №5 КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» ліквідовано, позивача належним чином попереджено про наступне звільнення не пізніше ніж за 2 місяці, вакантні посади на момент звільнення відсутні, наказ про звільнення виданий повноважною особою в межах визначеної компетенції, тому звільнення [PERSON] з роботи з посади молодшої медичної сестри з догляду за хворими психіатричного відділення № 5 з 31.03.2020 року у зв`язку із скороченням чисельності працівників, за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, з виплатою вихідної допомоги в розмірі середнього місячного заробітку відбулося з дотриманням трудового законодавства та без порушення його прав. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що при звільненні [PERSON] Комунальним некомерційним підприємством Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» було дотримано вимог чинного законодавства України, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні позову. У справах про поновлення на роботі позивачі звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях (пункт 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»). Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 7 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed