Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

У липні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 11.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що позивач перебувала у шлюбі з відповідачем з 14.11.1997 по 24.01.2017. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З травня 2015 року сторони не ведуть спільне господарство. Дитина проживає разом з позивачем. Домовленості щодо добровільної матеріальної участі в утриманні дитини сторонами не досягнуто. Позивач подала до суду заяву з проханням проводити судовий розгляд без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог та завершенні розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач у судове засідання після оголошеної перерви не з`явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив. З огляду на заяву позивача та позицію відповідача виказану в попередніх судових засіданнях, надані докази та пояснення, суд вважає можливим завершувати розгляд справи за відсутності останніх. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 24.01.2017 рішенням Оболонського районного суду м. Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 11). [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Довідкою Комунального концерну «Центр комунального сервісу» від 05.04.2017 підтверджено, що дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). [PERSON] працює на посаді провідного фахівця в Київському міському центрі зайнятості, нарахована заробітна плата за період з січня 2019 року по травень 2019 року склала 46784,97 грн. Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Зі змісту ст. 180 СК України вбачається, що батьки несуть спільний обов`язок по утриманню дитини. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, крім іншого, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Враховуючи наведене, виходячи з того, що дитина проживає разом із позивачем, суд вважає за можливе та достатнє визначити аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 11.07.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial