Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання права на завершення приватизації, у якому просила визнати за нею право на завершення приватизації земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] , площею 2.0000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області та одержання свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування своїх вимог вказувала, що [INFO] помер її рідний брат -- [PERSON] , який за життя розпочав процедуру набуття у власність земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] , площею 2.0000 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Проте завершити приватизацію земельної ділянки не встиг. Про активні дії [PERSON] щодо набуття земельної ділянки свідчить наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 28.11.2016 року № 22-3096-08, згідно п. 1 якого надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Після смерті [PERSON] спадкоємців першої черги не залишилось, а спадкоємець другої черги, рідна сестра [PERSON] у передбачені ст. 1270 ЦК України строки спадщину прийняла, проте в оформленні спадщини нотаріусом їй відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на землю. У зв`язку з цим [PERSON] за захистом свого права змушена звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 23.04.2019 року у справі відкрито провадження. Ухвалою суду від 06.06.2019 року у справі закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у позові, просив задовольнити. Представник відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, у судове засідання, будучи повідомленим належним чином, не з`явився. Водночас представник відповідача за довіреністю Плюх В.О. надіслала до суду відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечила, просила у його задоволенні відмовити, оскільки наказ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» видано після смерті [PERSON] , тому в спадкодавця не виникло право власності на земельну ділянку. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи та заперечення сторін, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно наказів Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 28.11.2016 року № 22-31296-СГ, та від 17.03.2017 року № 22-4583-СГ, [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, яка розташована за межами населених пунктів Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, кадастровий номер [NUMBER] . Однак процедура приватизації земельної ділянки завершена не була у зв`язку зі смертю [PERSON] , який помер [INFO] . 23.11.2018 року позивач [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, та за її завою державним нотаріусом Хмельницької районної держаної нотаріальної контори відкрито спадкову справу за № 285/2018. Інший спадкоємець,рідна матір [PERSON] - [PERSON] від спадщини відмовилась у встановленому порядку на користь [PERSON] Наведене підтверджується письмовими матеріалами справи. Як вбачається з положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач є спадкоємцем відносно майна свого брата,у встановленому законом порядку прийняла спадщину. За положеннями ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За змістом ст. 1296 Цивільного кодексу України оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. У Перехідних положеннях Земельного Кодексу України визначено, у разі коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно до ст. 125 Земельного кодексу України,проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України,а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. У п. 3.5 - вказано, що правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки яку розпочав за життя спадкодавець, та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право. У судовому засіданні встановлено, що позивач прийняла спадщину за законом після смерті свого брата [PERSON] та успадкувала право на завершення приватизації та державну реєстрацію права власності земельної ділянки, яку мав спадкодавець, але в установленому порядку не може завершити процедуру приватизації та зареєструвати своє право на спадкове майно. За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, вважає, що позивач, прийнявши спадщину після смерті [PERSON] набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що йому належали, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки, оскільки рішення про виділення цієї ділянки прийнято уповноваженим органом, ніким не оскаржувалось і є чинним. Отже позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved