Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Київської міської ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що з 15 березня 1958 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , 1934 року народження, який помер [INFO] . Відповідачі у справі [PERSON] , донька та [PERSON] чоловік доньки. Через похилий вік позивач разом з чоловіком потребували постійної сторонньої допомоги. Тому 09 вересня 2016 року подружжям [PERSON] придбано однокімнатну квартиру [ADDRESS] , у будинку де мешкала їх донька з родиною. При переїзді позивач була зареєстрована в квартирі доньки №670 у цьому ж будинку, а чоловік одразу зареєстрований у придбаній квартирі [ADDRESS] . У 2016 році позивач отримала тяжку травму перелом шийки бедра. Тому була прикута до ліжка і після смерті чоловіка не змогла через стан здоров`я звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Лише у березні звернулась до нотаріуса із відповідною заявою, проте отримала відмову, у видачі свідоцтва через пропуск строку у прийнятті спадщини, оскільки зі спадкодавцем в них були різні адреси реєстрації. Посилаючись на значний вік -84 роки та тяжку хворобу,як підставу поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, просила суд визначити їй додатковий строк в два місці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її чоловіка [PERSON] , [INFO] . Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями 22 липня 2019 року визначено головуючим суддю [PERSON] . Ухвалою Оболонського районного суду від 02 серпня 2019 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Оболонського районного суду від 10 лютого 2020 року залучено до участі у справі Київську міську раду. Враховуючи характер та предмет спору, який стосується спадкових відносин, рівень складності справи, розгляд справи здійснено в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, за станом здоров`я, її інтереси представляє адвокат Луценко С.О., який в судовому засіданні наполягав на їх задоволенні з підстав та мотивів викладених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , в судовому засіданні кожний окремо, проти задоволення позовних вимог не заперечували. [PERSON] пояснила, що батьки завжди до часу смерті батька проживали разом, потербували постійного стороннього догляду,як літні люди. Батько останнім часом був прикутий до ліжка. Через травму матері, та перенесене оперативне втручання вона не могла пересуватися за межами квартири, тому не мали можливості зареєструвати батьків за однією адресою, оскільки має бути особиста участь. Через стан здоров`я мати не мала змоги прибути до нотаріуса задля своєчасного подання заяви. Тому, відповідачі просять суд задовольнити заявлені [PERSON] вимоги. Відповідач Київська міська рада правом безпосередньої участі не скористалась, відзиву на позов не надала. В ході розгляду справи представником позивача заявлялось клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 10 квітня 2020 року витребувано з Одинадцятої київської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після померлого [PERSON] , 1934 року народження. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення позову/ доказів, зупинення/ відновлення провадження по справі не застосовувались. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] з 15 березня 1958 року перебувала у шлюбі із [PERSON] (а.с.5). [PERSON] [INFO] помер [INFO] , про що здійснено актовий запис про смерть №2776 та підтверджується свідоцтвом виданим 13 лютого 2018 року (а.с.6). Як видно з тексту договору купівлі- продажу від 09 вересня 2016 року [PERSON] продала, а покупці [PERSON] та [PERSON] придбали однокімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с.7). З виписки з історії хвороби Київської міської клінічної лікарні №12 виданої на хвору [PERSON] видно, що у період з 17 травня 2016 року по 03 червня 2016 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні стосовно перелому шейки правого бедра. Наявні також супутні захворювання (а.с.9). Судом досліджена копія спадкової справи №214/2020, що заведена Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою 12 березня 2020 року після смерті [PERSON] який помер [INFO] . [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті чоловіка [PERSON] 10 березня 2020 року. Завідувач Одинадцятої київської державної нотаріальної контор 11 березня 2020 року надала відповідь за вих..№1141/02-14, що оскільки місце проживання спадкодавця [PERSON] [INFO] , зареєстроване за адресою [ADDRESS] , а місце реєстрації заявника - спадкоємця першої черги дружини [PERSON] [INFO] зареєстроване за адресою [ADDRESS] , не доводить факт прийняття спадщини. Роз`яснено право звернутися до суду для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини(а.с.55-63). В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , підтвердили факт постійного проживання позивача [PERSON] разом із покійним чоловіком [PERSON] в одній квартирі [ADDRESS] . Відповідно до положень ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України установлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У строк, передбачений ст.1270 ЦК України, позивач [PERSON] заяву про прийняття спадщини не подала. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] зазначала про те, що встановлений ч.1 ст.1270 ЦК строк для звернення із заявою про прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки за станом здоров`я не може вільно пересуватися, лише за сторонньою допомогу в межах одного приміщення. Завжди проживала в одній квартирі з чоловіком. При переїзді не усвідомлювала, що мають різні адреси реєстрації, через похилий вік та стан здоров`я не мала можливості своєчасно подати заяву. У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними». Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Тобто, саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Дослідивши усі наявні докази по справі, вислухавши свідків, зокрема лікар [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] проживала у квартирі [ADDRESS] , разом із чоловіком [PERSON] . Через отриману травму та перенесене оперативне втручання у червні 2016 року [PERSON] обмежена була у вільному пересуванні, могла повільно рухатися лише за сторонньою допомогою. Тривалий час була прикута до ліжка, тому об`єктивно не мала фізичної змоги вільно пересуватися. На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що наведені позивачем причини щодо обмеження в її пересуванні через отриману тяжку травму ( перелому шейки стегна) є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень ч.3 ст.1272 ЦК України суд визнає поважними та визнає їй додатковий строк для прийняття спадщини. Крім того, дослідженими судом доказами, поясненнями свідків, довідками з місця реєстрації та договором купівлі-продажу, підтверджено факт того, що подружжя [PERSON] увесь час проживали разом, хоча й мали місце реєстрації у різних квартирах [ADDRESS] та [ADDRESS] . Заявлені позовні вимоги доведені належними та допустимим доказами, що є підставою для задоволення позову [PERSON] та визначення їй додатковий строк в два місяці, для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved