Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якій просив суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS], відповідно до договору №74 про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого 27.11.1973 року державним нотаріусом Петропавлівської державної нотаріальної контори Баранник\~Л.І., зареєстрованого у реєстрі за № 1521. У зазначеному житловому будинку зареєстрований [PERSON], [INFO], який з 1978 року не проживає в будинку, особисті речі відсутні, витрат по утриманню будинку не несе. Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Відомостей про неможливість з'явитися в судове засідання відповідач суду не надав. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом по справі встановлено, що спірним приміщенням є житловий будинок [ADDRESS], який належить [PERSON] на підставі договору №74 про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого 27.11.1973 року державним нотаріусом Петропавлівської державної нотаріальної контори Баранник Л.І., зареєстрованого у реєстрі за № 1521. . У житловому будинку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], 1959 року народження, що підтверджується довідкою про реєстрацію та склад сім'ї від 19.07.2018 року, виданою головою квартального комітету № 60 м. Павлограда. Згідно акту від 19.07.2018 року складеного головою квартального комітету № 60 [ADDRESS] прописаний [PERSON], 1959 року народження, який з моменту прописки 1978 року по теперішній час не проживає, особисті речі відсутні. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме суд вважає за необхідне визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком [ADDRESS]. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі, а саме сплачену суму судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved