Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи», в якому просила визнати припиненим договір поруки від 19 червня 2008 року, укладений між нею та ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк». В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилалася на те, що 19 червня 2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0401/0608/71-065, за умовами якого [PERSON] отримав кредит для придбання квартири в м. Донецьк за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до графіка погашення сума щомісячного платежу склала 271 доларів США. Вказана квартира була передана кредитору в іпотеку. Крім того, з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань [PERSON] перед банком між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки. Згодом, ВАТ «Сведбанк» переуступив свої вимоги ТОВ «ФК «Вектор Плюс», а останній уклав з ТОВ «Кредитні ініціативи» договір факторингу. 18 червня 2015 року позивачу [PERSON] стало відомо, що 18 грудня 2008 року між Банком та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до кредитного договору та збільшено суму щомісячного платежу з 271 доларів США до 695, 82 доларів США. Однак, про внесення будь-яких змін до кредитного договору № 0401/0608/71-065 та договору поруки від 19 червня 2008 року позивач [PERSON] не попереджувалася та будь-яких документів щодо погодження змін не підписувала. Посилаючись на положення ч. 1 ст. 559 ЦК України, згідно з якою порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, [PERSON] просила визнати договір поруки припиненим. До початку розгляду справи по суті від позивача [PERSON] надійшла заява, в якій остання позов підтримала, просила його задовольнити та слухати справу за її відсутності. Представник ТОВ «Кредитні ініціативи» Дуднік М.А. подала письмову заяву, в якій вказувала, що проти позову заперечує у повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Третя особа [PERSON] також позов підтримав, просив його задовольнити та слухати справу за його відсутності, про що надіслав на адресу суду відповідну письмову заяву. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступні факти та правовідносини. Судом встановлено, що 19 червня 2008 року Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк», та [PERSON] уклали кредитний договір № 0401/0608/71-065, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 65 000, 00 доларів США, з цільовим призначенням: для придбання двокімнатної квартири в м. Донецьк за адресою: [ADDRESS], та сплатою 11,9 % річних за весь строк фактичного кредитування, на строк з 19 червня 2008 року по 18 червня 2028 року (а.с. 4-7). З копії іпотечного договору № 0401/0608/71-065-Z-1 від 19 червня 2008 року вбачається, що у рахунок виконання зобов'язання за вказаним вище кредитним договором [PERSON] передав ВАТ «Сведбанк» в іпотеку двокімнатну квартиру, загальною площею 53,10 кв.м. та житловою площею 31,30 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та стане власністю іпотекодавця після державної реєстрації права власності іпотекодавця на нерухоме майно в установленому законом порядку на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Кандзюбою О.Є., зареєстрованого у реєстрі за № 4495 (а.с. 8-9, 13). Крім того, 19 червня 2008 року ВАТ «Сведбанк» та позивач [PERSON] уклали договір поруки № 0401/0608/71-065-Р-1 (а.с. 10). У п. 1 зазначеного вище договору поруки закріплено, що поручитель [PERSON] зобов'язується перед Банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих Банком позичальнику [PERSON] у вигляді кредиту згідно з кредитним договором № 0401/0608/71-065 від 19 червня 2008 року у сумі 65 000 доларів США, строком до 18 червня 2028 року, з процентною ставкою 11,9 % річних за їх використання. Згаданий кредитний договір, а також додаткові угоди до нього, які будуть укладені між Банком та Позичальником, та будуть невід'ємною частиною кредитного договору № 0401/0608/71-065 від 19 червня 2008 року, надалі іменуються «Основне зобов'язання». Поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед Банком за виконання позичальником умов Основного зобов'язання усім належним йому майном та грошовими коштами (п.2 договору поряки). За правилами п. 3 договору поруки відповідальність поручителя обмежується сумою кредиту, визначеною згідно з Основним зобов'язанням, нарахованими процентами, пенями, комісіями та іншими платежами, передбаченими Основним зобов'язанням. Згідно з графіком погашення кредиту та сплати відсотків, який є Додатком № 1 до кредитного договору № 0401/0608/71-065 від 19 червня 2008 року, сума щомісячного платежу позичальника, спрямованого на погашення боргу, становить 271 долар США (а.с. 16-18). З позовної заяви вбачається, що ВАТ «Сведбанк» відступило своє право вимоги за кредитним договором № 0401/0608/71-065 від 19 червня 2008 року на користь ТОВ «ФК «Вектор Плюс», а останнє в свою чергу уклало з ТОВ «Кредитні ініціативи» договір факторингу, на підставі якого відступило на користь відповідача право вимоги за наведеним вище договором кредиту, що представником відповідача не заперечувалося. За змістом ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). З матеріалів справи також встановлено, що 18 грудня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] підписано договір № 2 про внесення змін та доповнень до вищевказаного кредитного договору, за умовами якого збільшено розмір щомісячного фіксованого платежу у сумі 695,82 доларів США, що підлягає сплаті у термін до 21 числа кожного місяця (а.с. 11-12). У п. 11 договору поруки № 0401/0608/71-065-Р-1 від 19 червня 2008 року сторони договору домовилися, що будь-які зміни Основного зобов'язання, крім змін, наслідком яких є збільшення обсягу відповідальності поручителя за цим договором, погоджуються між позичальником та Банком самостійно без повідомлення поручителя про такі зміни. У ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України закріплено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Однак, вимог закону й договору відповідачем не дотримано. Жодних доказів на підтвердження того, що поручитель [PERSON] повідомлялася належним чином про збільшення обсягу її відповідальності, суду не надано й судом не встановлено. Враховуючи наведене, а також те, що поручителя [PERSON] не було повідомлено про зміну істотних умов договору, що в свою чергу спричинило збільшення обсягу її відповідальності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення їх у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved