Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

У липні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, яку 03 лютого 2015 року уточнила та остаточно просила постановити рішення, яким стягнути з відповідачки на її користь грошові кошти у розмірі 113 028 грн. 97 коп. та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 22 січня 2013 року позивачка надала громадянці [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], грошові кошти у розмірі 7 000 доларів США. Борговий документ позичальниці (розписка) є підтвердженням отримання нею грошових коштів від позивачки у зазначеному розмірі в борг. 10 березня 2014 року позивачкою було вручено відповідачці лист-вимогу, яким позивачка просила боржника повернути суму боргу у строк до 30 квітня 2014 року. Факт вручення листа підтверджується підписом Відповідачки в його отриманні. Однак до теперішнього часу вимога про повернення боргу не виконана, грошові кошти позивачці не повернуті. Станом на 03.02.2015 року заборгованість складає 113 028 грн. 97 коп. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглядати без її участі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі і на підтвердження укладення договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. На підставі ст. 1049 ЦК України, боржник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Як встановлено в судовому засіданні, 22 січня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, про що свідчить розписка, відповідно до якої [PERSON] отримала в борг від позивачки 7 000 доларів США. 10 березня 2014 року [PERSON] звернулася до відповідачки з вимогою повернути запозичені кошти до 30 квітня 2014 року. Однак до теперішнього часу відповідачка кошти не повернула, чим порушила взяті на себе зобов'язання. У зв'язку з зазначеним порушенням, станом на 03.02.2015 року заборгованість відповідачки перед позивачкою (враховуючи офіційний курс НБУ станом на 03.02.2015 року - за 100 доларів США становить 1614,6996 грн.) складає 113 028 грн. 97 коп. Таким чином, суд прийшов до висновку, що з відповідачки на користь позивачки необхідно стягнути суму боргу у розмірі 113 028 грн. 97 коп. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачки на користь позивачки слід стягнути судовий збір у розмірі 1 130 грн. 29 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved