Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

У листопаді 2015 року позивачі звернулися до суду з вимогами про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання за ними права власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Як підставу позову зазначили, що [INFO] року у с. Новомиколаївка Шевченківського району Харківської області померла їх бабуся, [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай) розміром 7,60 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області. Сертифікат на земельну частку (пай) виданий на ім'я [PERSON]. Спадкодавець заповіту на залишила. Зазначають, що діти спадкодавця, а їхні батьки, [PERSON] помер [INFO] року, мати [PERSON] - [INFO] року. Вказують, що спадкоємцями за законом за правом представлення після смерті бабусі є вони. Після смерті бабусі їх батьки фактично прийняли спадщину, але оформити її не встигли через смерть. Також зазначають, що після звернення до нотаріального органу з приводу оформлення спадщини отримано офіційну відмову в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку та наявністю розбіжностей у написанні прізвища спадкодавця у офіційних документах. Вказують, що після смерті бабусі та батьків їм не було відомо про належність земельної ділянки спадкодавцю. У вересні 2015 року орендар запропонував укласти договір оренди земельної ділянки, що нібито числиться за бабусею, та звернувшись до Новомиколаївської сільської ради дізнались, що за бабусею числиться земельна ділянка. Однак, сертифікат видано на ім'я [PERSON], а згідно свідоцтву про смерть бабуся значиться як [PERSON]. На звернення до Шевченківської райдержадміністрації з питання внесення виправлення в сертифікат на земельну частку (пай) також отримано відмову. В зв»язку з викладеним позивачі просять встановити факт належності правовстановлюючого документу - сертифікату на земельну частку (пай), виданого на ім'я [PERSON] - спадкодавцю [PERSON], а також визнати за кожним право на 1/2 частину на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. У судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали позов та наполягала на його задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі і не заперечував проти його задоволення. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, заслухавши свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] (а.с. 15). Згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № [NUMBER] земельна частка (пай) розміром 7,60 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області та перебуває у колективній власності по колишньому КСП «Новомиколаївське» належить [PERSON]. Згідно п. 1.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Оскільки спадкодавець [PERSON] померла [INFO] року, до правовідносин застосовується ЦК Української РСР 1963 року. Положеннями статей 524, 529 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина, батьки (усиновителі) померлого, а також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Вимогами статей 548, 549 ЦК УРСР визначено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після смерті спадкодавця [PERSON] діти: [PERSON] та [PERSON] померли (а.с. 17, 16). [PERSON] та [PERSON] фактично прийняли спадщину, оскільки користувався предметами домашньої обстановки та вжитку, але оформити на себе спадщину не встигли через власну смерть. Згідно довідці Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області від 30.09.2015 року [PERSON] на день смерті [INFO] року, значилася зареєстрованою та проживала одна за адресою: [ADDRESS] Відповідно до пояснень позивачів їм не було відомо про належність земельної ділянки спадкодавцю. Після звернення до Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області дізнались, що за [PERSON] значиться земельна ділянка № [NUMBER] контур [NUMBER] розміром 6,0086 га, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Новомиколаївка згідно схемі поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) по КСП «Новомиколаївське», станом на 01.10.2015 року земельну ділянку, як незапитаний пай, орендує ТОВ «Куп'янськ-Агроінвест» (а.с. 22). Згідно книзі реєстрації сертифікатів на земельні частки (паї) по КСП «Новомиколаївське» виконано запис від 16.11.1996 року за № [NUMBER] щодо видачі [PERSON] сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] розміром 7,60 умовних кадастрових гектари, вартість якого станом на 01.10.2015 року становить 164472,33 гривень (а.с. 23, 24). Відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) виданий на ім'я [PERSON], натомість згідно свідоцтву про смерть спадкодавець значиться як [PERSON] (а.с. 15). Щодо внесення виправлень до сертифікату на земельну частку (пай) Шевченківською райдержадміністрацією Харківської області отримано відмову (а.с. 25, 26). З метою оформлення спадщини позивачі звернулися до нотаріуса та отримали офіційну відмову в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку та наявністю розбіжностей у написанні прізвища спадкодавця (а.с. 35). Згідно інформаційним довідкам зі спадкового реєстру спадкових справ, заповітів, спадкових договорів, після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, спадкову справу не заведено, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, спадкові договори та заповіти відсутні (а.с. ). У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Згідно вимогам ч. 1 ст. 259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. У судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що добре знали [PERSON], яка померла у 1997 році, її дітей [PERSON] та [PERSON], які також померли, та її онуків [PERSON] та [PERSON], позивачів по справі, оскільки проживали в одному селі, працювали разом у колгоспі, підтвердили факт видачі та належності померлій [PERSON] сертифікату на земельну частку (пай), виданого помилково на ім'я [PERSON], за час її роботи спочатку у колгоспі імені Свердлова, згодом у КСП «Новомиколаївське». Позивачі є онуками померлої [PERSON] (а.с. 13, 14, 18-20), а також є спадкоємцями за законом за правом представлення після смерті бабусі. Інші спадкоємці за законом відсутні. Однак, оформити спадщину позивачі не мають можливості в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку та наявністю розбіжностей у написанні прізвища спадкодавця у офіційних документах. На даний момент у позивачів виникла необхідність у встановленні факту належності правовстановлюючого документу спадкодавцеві та визнанні права на спадкове майно з метою оформлення земельної ділянки у встановленому законом порядку та її використанням за цільовим призначенням. Положеннями ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне встановити факт належності правовстановлюючого документу - сертифікату на земельну частку (пай), виданого на ім'я [PERSON], спадкодавцю [PERSON] та визнати за кожним право на 1/2 частину на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті бабусі.

Outcome: approved