Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, просить визнати недійсним договір позики від 14 березня 2019 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] .. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на ґрунті неприязних стосунків його знайомі [PERSON] та [PERSON] вчинили щодо нього фізичний та психологічний тиск, погрожуючи життю та здоров`ю змусили його написати заднім числом ряд розписок про отримання від них грошових коштів. За змістом однієї з розписок від 14 березня 2019 року, написаної власноруч [PERSON] , він отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 138\~000\~доларів США. За фактом вказаних дій проводиться досудове розслідування (кримінальне провадження №12020251010001417), в якому він визнаний потерпілим. Позивач акцентує, що ніяких грошових коштів від відповідача не\~отримував і розписку написав виключно під примусом. Ухвалою Соснівського районного суду м.\~Черкас від 16 вересня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження. 12 жовтня 2020 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позов [PERSON] , в якому просить у задоволенні позову відмовити. Вказує, що 1 січня 2018 року між ним та [PERSON] в усному порядку укладено договір позики, відповідно до якого він передав позивачу власні грошові кошти в розмірі 138\~000 доларів США, а позичальник зобов`язався їх повернути до 17 березня 2019 року. В той же день вказана сума коштів була передана [PERSON] . На підтвердження вказаного договору позики та фактичної передачі грошових коштів позивачем було написано розписку. Обставини зазначені в позові не відповідають дійсності, а заявлені вимоги є необґрунтованими. Ухвалою Соснівського районного суду м.\~Черкас від 17 листопада 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання 2 грудня 2020 року не з`явився, про судове засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, тому суд вирішив розглядати справу за відсутності позивача. Представник відповідача [PERSON] адвокат Геращенко М.В. в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив. Вказав, що позовні вимоги не обґрунтовані і жодного доказу на їх підтвердження позивачем не\~надано. Факт укладення договору позики між [PERSON] та [PERSON] останній не заперечує. Разом з тим, оригінал розписки вилучено органами досудового розслідування та долучено до матеріалів кримінального провадження №12020251010001417, тому відповідач не може надати суду вказаний документ для дослідження. Дослідивши матеріали справи, заслухавши вступне слово представника відповідача, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ч.1 ст. 231 ЦК України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Судом установлено, що 14 березня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за яким позивач отримав від [PERSON] у борг грошові кошти в розмірі 138\~000 доларів США, на підтвердження чого склав відповідну розписку. Суду не вдалось дослідити оригіналу зазначеного боргового документу, оскільки жодна із сторін не заявляла відповідного клопотання про витребування такого доказу (який зі слів представника відповідача вилучено органом досудового розслідування та знаходиться в матеріалах кримінального провадження). Водночас складання такої розписки позивачем не заперечувалось представником відповідача в судовому засіданні, а тому вказана обставина визнається судом такою, що не підлягає доказуванню відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Позивач у позові наголошує, що вказана розписка написана ним проти його волі та внаслідок застосування до нього фізичного і психічного тиску; грошових коштів в розмірі 138\~000 доларів США від [PERSON] він не отримував. Для визнання правочину недійсним позивач має довести наступні обставини: 1) факт застосування до нього (до потерпілої сторони правочину) фізичного чи психологічного тиску з боку іншої сторони чи з боку третьої особи; 2) вчинення правочину проти своєї справжньої волі; 3) наявність причинного зв`язку між фізичним або психологічним тиском і вчиненням правочину, який оспорюється. Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові № 442/158/18 від 16 травня 2019 року. Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам суд виходить з наступного. Згідно із статтею 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз оцінених судом доказів свідчить про те, що позивачем не доведено безгрошовості укладеного договору позики, як і тих обставин, що мав місце факт застосування до нього фізичного чи психологічного тиску з боку відповідача у момент укладення договору позики від 14 березня 2019 року, укладення договору проти його справжньої волі, а наявність відкритого кримінального провадження №12020251010001417 за заявою позивача щодо можливо вчиненого [PERSON] злочину не є підставою для визнання оскаржуваного договору недійсним, оскільки на день розгляду цієї справи судом жодну особу не визнано винною у вчиненні відповідного злочину щодо позивача. З огляду на викладене, в задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити у зв`язку з його недоведеністю.

Outcome: dismissed