Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

У липні 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, відсотків та пені за договором позики, посилаючись на те, що 29.12.2009 року він уклав договір позики №62-090529-602-0А0034-02, згідно якого надав [PERSON] у позику 100 000 доларів США, які передавалися під заставу 50% частки в статутному капіталі ТОВ «КБ Аерокоптер», засновником, учасником та керівником якого був відповідач. Згідно умов договору позика надається на строк 180 календарних днів готівковими грошовими коштами. Позичальник зобов'язався оформити продаж 50% частки в статутному капіталі ТОВ «КБ Аерокоптер» і оформлення акту такого продажу є підставою для погашення позики за договором і додаткових угод до нього. У разі невиконання умов договору позичальник зобов'язався повернути суму позики на протязі 180 днів та суму відсотків із розрахунку 20% річних від суми позики. 16 січня 2010 року між позивачем та відповідачем була укладена додаткова угода до договору сума позики склала 110 тисяч доларів США. Позивач виконав умови договору та додаткової угоди, передав позичальнику кошти. [PERSON] у встановлені договором строки його умови не виконав. 31.12.2010 року складено акт звірки, згідно якого визначено заборгованість 511 645 доларів США. Тому позивач просив стягнути з відповідача на його користь 907073, 67 доларів 67 центів США, з урахуванням відсотків та пені. Позивач неодноразово збільшував позовні вимоги,остаточно 20.01.2015 року позивач просив стягнути з відповідача 16 766 040,75 гривень , що складає 1 060 622,45 долара США, за курсом НБУ на день складання заяви. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] просила відмовити в задоволенні позову, зазначала,що вказані кошти за договором , її довірителем не отримувалися, вважає цей договір фіктивним. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.12.2009 року між сторонами як фізичними особами, укладено договір позики № 62-090529-602-0А0034-02. Умовами договору передбачено, що позивач на протязі п'яти днів після підписання договору, надає відповідачеві фінансову допомогу, на умовах терміновості, платності та повернення, шляхом надання готівкових коштів розмірі 100 000 доларів США, під заставу 50% частки в статутному капталі ТОВ «КБ Аерокоптер» . Термін позики становить 180 календарних днів. Позика надається готівковими коштами. Згідно оригіналу розписки від 29.12.2009 року, відповідач отримав від позивача 100 000 доларів США (т. 2 а.с. 38, 70). 16 січня 2010 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору займу № 62-09050-29-602-0А0034-02 ,згідно якого позивач [PERSON] на протязі 5 днів після підписання цієї угоди надає відповідачу тимчасову фінансову допомогу,на умовах терміновості, платності та повернення, шляхом надання готівкових коштів розмірі 110 000 доларів США, під заставу 50% частки в статутному капталі ТОВ «КБ Аєрокоптер» . Ця угода набирає чинності з моменту її підписання і закінчує після виконання сторонами всіх зобов'язань за нею. Факт отримання коштів підтверджується оригіналом розписки,яка наявна в матеріалах справи ( т.2 а.с. 41). На час розгляду справи вказані угоди є чинними, будь-яких даних про їх скасування чи визнання недійсними сторонами,Ю суду не надано. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики, який згідно зі ст. 1047 цього ж Кодексу був укладений письмово і на підтвердження отримання коштів надано розписки, оригінали яких приєднані до матеріалів справи, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками,у такій самій кількості,такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку,що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом 30 днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як було встановлено в судовому засіданні, що відповідач за договором від 29.12.2009 року у встановлений строк умови не виконав і гроші не повернув, тому позовні вимоги в частині стягнення 100 000 доларів США підлягають до задоволення. На час розгляду справи курс НБУ гривні відповідно до долару становить 1580,7737 грн. Разом з тим підлягає частковому задоволенню позовні вимоги, щодо стягнення пені, виходячи з наступного. Пунктом 5.1 договору позики від 29.12.2009 року передбачено, що за порушення строку повернення позики, зазначеного в договору, позикодавець має право стягнути з боржника пеню в розмірі 0,1 % від неповернутої суми позики, за кожен день просрочки, але не більше 10 % від суми позики. Статтею 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені). Тому пеню необхідно обраховувати з 20.01.2014 року по 20.01.2015 року, час постановлення рішення, розмір пені за один день становить 100 доларів США ( 100 000х0,1) . Оскільки, розмір пені в межах позовної давності становить 36 500 доларів США, а умовами договору передбачено не більше 10% від суми позики, що становить 10 000 доларів, то позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню. При цьому не підлягають до задоволення позовні вимоги щодо стягнення відсотків, так як п. 3.1.2 передбачено, що у випадку невиконання п. 2.2. договору, яким передбачено, що позика надається готівковими грошовими коштами, боржник повинен повернути разом з позикою 20 % річних від суми позики. Враховуючи, що позивач надав, а відповідач отримав готівкові кошти в сумі 100 000 доларів США, що підтверджується розпискою і свідчить про належне виконання п. 2 .2, то в задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків слід відмовити. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Також , не підлягають до задоволення позовні вимоги щодо стягнення боргу за додатковою угодою від 16.01.2010 року, так як нею не в встановлено строку повернення, будь-яких даних, що сторонами не виконано всі зобов'язання за нею, суду не надано. Окрім того суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог, щодо стягнення грошових коштів в сумі 1 700 доларів США, 14 140 доларів США, 108 000 доларів США, 44 725 доларів США, 96 000 доларів США, 47080 доларів США, оскільки позивачем не надано будь-яких даних ( договорів, розписок тощо) , щоб свідчили про надання вказаних коштів і їх отримання відповідачем. Разом з тим, пропорційно до задоволених позовних вимог, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 406 грн.

Outcome: partial