Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

У листопаді 2015 року до Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся [PERSON] (надалі за текстом - позивач) з позовом до акціонерного товариства «Страхова компанія АХА Страхування», в подальшому реорганізоване у приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (надалі за текстом - відповідач), про стягнення невиплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 20.02.2015 року між ним та відповідачем було укладено договір добровільного страхування майна, відповідальності та від нещасного випадку, відповідно до якого об`єктом страхування є квартира позивача. 29.05.2015 року настав страховий випадок - залиття підлоги в квартирі, внаслідок якого позивачу було завдано матеріальних збитків. 29.05.2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про виплату страхового відшкодування, однак йому було відмовлено у зв`язку з невстановленням причини затоплення. Не погодившись з рішенням відповідача про відмову у виплаті відшкодування, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.11.2015 р. відкрито провадження у справі, встановлено строк відповідачу для подання письмових заперечень. Представник відповідача подала клопотання про визначення підсудності справи за Подільським районним судом м. Києва, за місцезнаходженням відповідача. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.01.2016 р. справу передано за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05.02.2018 р. справу прийнято до розгляду. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 12.06.2017 року справу було передано для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Богінкевич С.М. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 01.09.2017 року справу було передано для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Трегубенко Л.О. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 30.10.2017 року справу було передано для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Супрун Г.Б. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 03.12.2018 року справу було передано для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Гребенюку В.В. Представник відповідача подав відзив, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, вважаючи їх протиправними, та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування заперечень зазначив, що залиття квартири позивача відбулося внаслідок події, яка не може бути визнана страховим випадком, оскільки потрапляння води відбулося внаслідок опадів через відсутність захисного металевого козирка над утеплюючим матеріалом, причому утеплення зовнішніх стін виконувалося мешканцями квартири. Крім того, представник відповідача зазначив, що подія не є стихійним лихом, оскільки за рівнем опадів не досягає критеріїв, зазначених у класифікаторі надзвичайних ситуацій. Також представник відповідача зазначив, що сума матеріальних збитків в розмірі 60 000 гривень, про відшкодування яких просить позивач, не підтверджена жодним доказом. Відтак, просить відмовити у задоволенні позову. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов. В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позову з підстав, викладених ним у відзиві. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 20.02.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір добровільного комплексного страхування майна, відповідальності та від нещасного випадку № 3704773/АКН, відповідно до умов якого предметом договору є майнові інтереси страхувальника, пов`язані із володінням, користуванням, розпорядженням застрахованим майном, а саме квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] (т. 1 , а.с. 5-17). Відповідно до п. 5.1 заяви-анкети (додаток № 1 до договору) страховими ризиками за розділом страхування майна є: пожежа, вибух, удар блискавки, стихійні лиха, падіння пілотованих літальних апаратів або їх частин, дія води, протиправні дії третіх осіб, сторонній вплив (т. 1, а.с. 18-19). Згідно з Актом від 03.07.2015 року причиною пошкодження покриття підлоги в кімнаті квартири [ADDRESS] є потрапляння дощових вод через зовнішній міжпанельний шов стіни, що знаходиться під шаром утеплюючого матеріалу. Потрапляння дощових вод під шар утеплюючого матеріалу відбулося в результаті відсутності захисного металевого козирка над утеплюючим матеріалом. Утеплення зовнішніх стін було виконано мешканцями квартири [ADDRESS] (т. 1, а.с. 23). Відповідно до п. 14.6.7.3 та 14.6.7.4 договору страховими випадками не визнаються події, що сталися внаслідок процесу просочування рідин у пори твердої поверхні конструктивних елементів; процесу просочування опадів і поверхневих вод в гірські породи і грунт через природно утворені тріщини, канали і пустоти. Згідно з п. 14.6.15 договору не підлягають відшкодуванню збитки, які виникли внаслідок виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання; несвоєчасного проведення ремонту та інших дій, що викликали псування приміщень, приладів та обладнання. Пунктом 14.1 договору передбачено, що страховими ризиками за цим договором визнається пошкодження майна в результаті стихійного лиха (згідно з класифікацією компетентних державних органів відповідно до чинного законодавства). Відповідно до Класифікатора надзвичайних подій ДК 019:2010, затвердженого наказом Держспоживстандарту від 11.10.2010 року № 457, метеорологічною надзвичайною ситуацією визнається надзвичайна ситуація, пов`язана з сильною зливою (кількість опадів 30 мм і більше тривалістю 1 година і менше). Черкаським обласним центром з гідрометеорології надано довідку про погодні умови 29 травня 2015 року у м. Черкаси (вих від 10.08.15 № 40.03.08/155), відповідно до якої за даними метеостанції, 29.05.2015 року випала така кількість дощу: ніч - 25,4 мм, день - 4,9 мм. (т. 2, а.с. 21). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Статтею 8 Закону України «Про страхування визначено поняття страхового ризику та страхового випадку. Страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Оскільки підставою для виплати страхового відшкодування є настання страхового випадку, передбаченого договором або законодавством, і судом встановлено, що залиття квартири позивача відбулося внаслідок дії опадів (потрапляння дощових вод), які не охоплюються страховими ризиками, передбаченими в договорі страхування, підстави для стягнення сум страхового відшкодування з відповідача відсутні. Крім того, позивач на підтвердження своїх вимог не навів належних доказів в обгрунтування розміру матеріальних збитків (60 000 гривень) та відповідно розміру страхового відшкодування, що підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про необґрунтованість вимог позивача та відсутність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed