Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Державна виконавча служба Суворовського РУЮ в м.Херсоні про стягнення додаткових витрат на дитину. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на підставі рішення Суворовського районного суду м.Херсона з [PERSON] на її користь стягнено аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З 2002 року дочка повністю знаходиться на її утриманні, в той час як відповідач, будучи приватним підприємцем та отримуючи значні прибутки, свої зобовязаня щодо сплати аліментів не виконує, у звязку з чим за ним рахується заборгованість у значному розмірі. Оскільки з 2006 року її дочка перебуває на обліку у лікарів з діагнозом бронхіальна астма, вона потребує додаткових грошових витрат, пов'язаних із лікуванням та необхідністю санаторно-курортного оздоровлення, а тому просила суд з підстав, визначених ст.185 СК України, стягнути з відповідача на її корить додаткові витрати на утримання дочки - [PERSON], [INFO], що викликані особливими обставинами, а саме її хворобою у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи із дня предявлення позову і до повноліття дитини. Позивач та її представник в судовому засідання позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити позов. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, просила відмовити в задоволенні позову. Заслухавши осіб, що зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.08.1999 року по 08.08.2002 рік, від якого мають дочку - [PERSON], [INFO]. 12.03.2002 року Суворовським районним судом м.Херсона видано виконавчий лист №2-2110 про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що відповідач своїх зобовязань по утриманню дитини не виконує, внаслідок чого станом на 01.10.2015 року за ним рахується заборгованість у розмірі 49058,65 грн., про що свідчить довідка-розрахунок від 16.11.2015 року. В той же час з консультаційного висновку спеціаліста вбачається, що [PERSON] з 2006 року перебуває на обліку в пульмонолога та алерголога в КЗ «Херсонська дитяча обласна клінічна лікарня» з діагнозом бронхіальна астма та проходить регулярні обстеження та лікування. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов»язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У п. 18 своєї постанові «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. Пленум Верховного Суду України звернув увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК України участь у додаткових витратах на утримання дитини, які викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків.\~\~У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. З огляду на наведені положення законодавства, суд вважає, що витрати, які несе позивачка на лікування [PERSON] є витратами, що викликані особливими обставинами в розумінні вимог ст.185 СК України, вони носять регулярний характер, а не разовий характер, так як дитина потребує постійного лікування та обстеження у алерголога та пульмонолога, а також щорічного санаторно-курортного лікування, Оскільки участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а також виходячи з рівності обов'язку обох батьків утримувати дитину, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача про необхідність покладення на відповідача додаткових витрат на дитину у звязку з її хворобою. Відповідно до змісту ст. 185 СК України розмір суми, яка стягується як додаткові витрати, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або витрат, які припускається зробити. При визначенні розміру участі відповідача у додаткових витратах на дочку суд враховує ту обставину, що вартість ліків, що мають бути придбані позивачкою на лікування доньки в листопаді 2015 року склала сума, що не перевищує 1000,00 грн. та вважає, що сума у розмірі 500 грн. буде достатньою для компенсації відповідачем додаткових витрат на дитину, оскільки точної суми щомісячних витрат на лікування дитини суду не надано, а враховуючи, що хвороба дитини має постійний характер, що не заперечувалося в судовому засіданні, вказані витрати підлягають стягненню, щомісячно. За таких обставин, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Outcome: partial