Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

У липні місяці 2015 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа: Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її батько, [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS]. На час смерті батька позивачка була неповнолітньою особою, а отже спадщину після його смерті прийняла. Крім позивача, спадкоємцем першої черги за законом після померлого [PERSON] була його мати- [PERSON], яка спадщину також прийняла. За заявою [PERSON] державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори на її ім'я було видано Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину квартири [ADDRESS], тобто на всю частку спадкового майна. [INFO] померла [PERSON], після смерті якої на ім'я спадкоємиці померлої - [PERSON] державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори було видано Свідоцтво про право на спадщину на квартиру [ADDRESS]. Позивач зазначає, що при видачі Свідоцтва про право на спадщину, як після померлого батька, [PERSON], так і після померлої бабусі, [PERSON] її інтереси, як спадкоємиці першої черги за законом та за правом представлення не були враховані, а тому Свідоцтво про право на спадщину, видане [PERSON] є недійсним. З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори, [PERSON] [PERSON] на квартиру [ADDRESS] 19 грудня 2015 року реєстраційний № 3-2701 в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] за правом представлення після померлої [INFO] [PERSON]; У судовому засіданні позивачка, її представник позов підтримали, просили задовольнити. Відповідач позов визнала частково. Просила визнати частково недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори, [PERSON] [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. В частині визнання права власності на 1/4 частину квартири за позивачем позов визнала. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS]. На час смерті батька позивачка була неповнолітньою особою, а отже спадщину після його смерті прийняла. Крім позивача, спадкоємцем першої черги за законом після померлого [PERSON] була його мати- [PERSON], яка спадщину також прийняла. За заявою [PERSON] державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори на ім'я [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. [INFO] померла [PERSON], після смерті якої на ім'я спадкоємиці - [PERSON] державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори було видано Свідоцтво про право на спадщину на квартиру [ADDRESS]. Згідно ст. 1218 ЦПК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Згідно з частинами 1, 3, 5 статті 1268 ЦПК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна процесуальна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину , крім випадків встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Так, як на час смерті [PERSON] позивачка була неповнолітньою особою, вона вважається такою, що прийняла спадщину після померлого батька. З матеріалів спадкової справи убачається, що Свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частину квартири [ADDRESS] позивачу не видавалося, та було видано [PERSON] на 1/2 частину квартири, яка залишилася після померлого [PERSON], тобто на все спадкове майно. Відповідно до ст. 1301 ЦК України, Свідоцтво про право на спадщину визнається недійним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Так, як Свідоцтво про право на спадщину було видане без урахування інтересів ще одного спадкоємця, а отже з порушенням вимог ЦК України, суд вважає, що його слід визнати недійсним. Відповідно до ч.1ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Оскільки позивачка є онукою [PERSON], суд вважає, що за нею слід визнати право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] за правом представлення після померлої [INFO] [PERSON]. Зважаючи на те, що крім позивача спадкоємцем першої черги за законом після померлої [PERSON] є її дочка, [PERSON], враховуючи інтереси іншого спадкоємця, суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на 3/4 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON].

Outcome: approved