Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Оптимус груп» про стягнення коштів. Позивач просить суд стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимус груп» на його користь грошові кошти у розмірі 3 438 964 грн. 52 коп за не поставлену продукцію, 224 993 грн. 08 коп за прострочення грошового зобов'язання, 2 163 108 грн. 69 коп індекс інфляції, 1 559 567 грн. 86 коп проценти за користування грошовими коштами та судові витрати у сумі 6900,00 грн. На мотивування своїх позовних вимог позивач вказує, що у 2014 році сторонами укладено договір публічної оферти про надання інформаційних послуг з доступу до фінансово-інформаційної системи. Відповідач зобов'язаний був надати доступ до аналітичних (інформаційних) продуктів в особистому кабінеті на сайті http:optimus-gr.com.ua/ після оплати виставленого рахунку. кожна із сторін, уклавши вказаний вище договір, взяла на себе зобов'язання, а саме позивач оплатити виставлений рахунок, а відповідач надати вибрані послуги та продукцію. На виконання умов договору позивач перерахував на рахунок відповідача декількома платежами грошові кошти у загальному розмірі 3 438 964 грн. 52 коп. Проте, відповідачем не були надані відповідні реєстраційні дані, жодних послуг з боку відповідача отримано не було. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача позов підтримує, справу просить розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує, про що направив до суду відповідну заяву. Відповідач повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. У 2014 році сторонами укладено договір публічної оферти про надання інформаційних послуг з доступу до фінансово-інформаційної системи (а.с. 10-12). Відповідно до умов п. 3.1 договору відповідач надає позивачеві не виняткове приватне непередаване право на встановлення та використання новинних стрічок, аналітичних продуктів - оглядів, статей, прогнозів, а також консультаційних фінансових послуг відповідно до встановлених на сайті optimus-gr.com.ua тарифами за допомогою мережі Інтернет. На виконання умов договору позивач перерахував на рахунок відповідача декількома платежами грошові кошти у загальному розмірі 3 438 964 грн. 52 коп. (а.с. 15-40). Відповідно до умов п. 4.2 договору оферти відповідач зобов'язаний протягом 24 годин з моменту надходження коштів на його рахунок надати клієнту-позивачу реєстраційні дані і почати надання обраних клієнтом послуг. Проте, відповідачем не були надані відповідні реєстраційні дані, жодних послуг з боку відповідача отримано не було. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'я¬зання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання на¬стають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання до¬говору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Враховуючи, що відповідачем не були надані позивачеві замовлені та оплачені послуги, відповідач у добровільному порядку відмовляється повернути кошти позивачу, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача сплачених ним коштів у виконання договору у розмірі 3 438 964 грн. 52 коп. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом 3% річних від простроченої суми, що складає 224993,08 грн та загальна сума інфляції 2163108,69 грн. Згідно ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Загальна сума процентів за користування чужими грошовими коштами складає 1559567,86 грн. Суд погоджується з розрахунком грошових сум зробленим позивачем, оскільки він відповідає закону. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також сплачена позивачем при зверненні до суду грошова сума судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved