Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

У листопаді 2013 року до суду звернувся [PERSON] з вказаним позовом до [PERSON], [PERSON], в якому, з урахуванням поданих у лютому 2014 року уточнень, просив суд усунути перешкоди у здійсненні його права користування та розпорядження належною позивачеві на праві власності квартирою [ADDRESS], шляхом виселення відповідачів з вказаної квартири. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не прибули, про дату розгляду справи були повідомлені належним чином, письмово про причини неявки суд не повідомляли, заперечень на адресу суду не направили. Третя особа приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] в судове засідання не прибув. Про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, на адресу суду направив клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступне: 14.06.2010 року позивач уклав з позичальником [PERSON] договір позики, відповідно до якого [PERSON] передав у власність 179200,00 грн., що є еквівалентом 22400,00 доларів США, на строк два місяці до 14.08.2010 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним договором позики від 14.06.2010 року між позивачем та позичальником [PERSON] був укладений іпотечний договір, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області 14.06.2010 року за реєстровим №4283, згідно якого іпотекодержателю [PERSON] була передана в іпотеку квартира [ADDRESS], яка належала на праві власності іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору дарування квартири, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області 24.06.2008 року за реєстровим №9989, зареєстрованого в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно в книзі: 61, номер запису: 8977, реєстраційний номер: 2615362. У зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань за договором позики від 14.06.2010 року, [PERSON], приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області, 07.06.2011 року за реєстровим №6757, був вчинений виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS]. Вказаний виконавчий напис був пред'явлений до Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції для примусового виконання, в результаті чого було відкрито виконавче провадження ВП №27135987. У зв'язку з тим, що прилюдні торги з реалізації предмета іпотеки не відбулись на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, [PERSON], приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області, 21.08.2013 року за реєстровим №5948 позивачеві було видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна: 138540053104 та номером запису про право власності: 2199753, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 8294940 від 21.08.2013 року, виданим державним реєстратором - приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ч. 3 ст. 109 ЖК Української РСР звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Оскільки в належній позивачеві квартирі [ADDRESS], мешкають відповідачі [PERSON] та [PERSON], то на виконання вищезазначених норм закону позивач неодноразово рекомендованим поштовим відправленням та телеграфним повідомленням направляв відповідачам свої письмові вимоги про добровільне звільнення ними належної позивачеві квартири. Проте, відповідачі відмовились від отримання письмових вимог про добровільне звільнення ними належної позивачу на праві власності квартири, що підтверджується наявними в матеріалах справи листом Центру поштового зв'язку №2 Полтавської дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 13.11.2012 року за вих. №288 (а.с. 11) та повідомленнями ВТС №3 м. Кременчука Полтавської філії ПАТ «Укртелеком» від 13.11.2013 року за №1035 та від 14.11.2012 року за №1101 (а.с. 14) про відмову від вручення телеграм. Так як відповідачі добровільно не звільнили належну позивачу квартиру, то останній звернувся з позовом до суду. Надавши оцінку наявним в матеріалах справи доказам, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник згідно зі ст. 319 ЦК України володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Достовірно встановивши, що позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS], суд вважає, що позивач має право вимагати захисту своїх повноважень власника щодо володіння, користування і розпорядження своїм майном на власний розсуд від будь-яких посягань інших осіб. Згідно ч. 3 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» особи, які проживають у житлових приміщеннях на умовах договору найму (оренди), не підлягають виселенню, якщо: договір найму (оренди) був укладений до моменту укладення іпотечного договору і про наявність такого договору було доведено до відома іпотекодержателя або такий договір був зареєстрований у встановленому законом порядку; договір найму (оренди) був укладений після укладення іпотечного договору за згодою іпотекодержателя. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЖК Української РСР договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Крім цього згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами. Проте матеріали справи не містять доказів про укладення з відповідачами договору найму належної позивачу квартири [ADDRESS], або про те, що про наявність такого договору було доведено до відома іпотекодержателя. Навпаки, відповідно до наявного в матеріалах справи листа Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 11.12.2013 року за вих. №Г-27-06/1417 (а.с. 37) у 2013 році договір найму між гр. [PERSON] та гр. [PERSON] та [PERSON] не реєструвався. А наданий реєстраційною службою Кременчуцького міського управління юстиції за ухвалою суду Витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 11.02.2014 року за індексним номером 17655788 (а.с. 63) не містить даних про інші зареєстровані права на квартиру [ADDRESS], окрім права власності на неї, зареєстроване за позивачем. Таким чином, вказані обставини доводять, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не належать до категорій осіб, зазначених в ч. 3 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», які не підлягають виселенню, а тому позов [PERSON] підлягає до повного задоволення.

Outcome: approved