Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

У квітні 2021 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що під час оформлення спадщини після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , вона знайшла серед документів матері заповіт свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . В заповіті, який був складений 15.03.2012 року, батько заповів їй свою 1/3 частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини позивач не зверталася, оскільки не знала про існування заповіту та вважала, що його частка в квартирі перейшла у власність її матері, яка проживала з ним. Про заповіт вона дізналася лише в листопаді 2020 року. Для прийняття спадщини вона звернулася до нотаріуса, однак у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.11.2020 року нотаріусом зазначено, що заява про прийняття спадщини неподана у встановлений законом термін. Тому позивач просить визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] батька [PERSON] . Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 04.08.2021 року витребувано в приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горкуші Ольги Леонідівни належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведену до майна [PERSON] , який помер [INFO] . Представник позивача та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У поданій до суду заяві представник позивача просить розглядати справу в його відсутності та вказав про підтримання позовних вимог, а представник відповідача направив до суду клопотання, у якому зазначив про розгляд справи в його відсутності. Процесуальне право учасників справи про розгляд справи за їх відсутності унормовано в ч. 3 ст. 211 ЦПК України, згідного чого якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18.12.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції. Померлий є батьком позивача згідно копій свідоцтва про її народження серії [NUMBER] від 09.08.1979 року. Після укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] 24.10.1998 року прізвище позивача було змінене на « [PERSON] » згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . 15.03.2012 року [PERSON] зробив заповітне розпорядження, яким належну йому частину квартири [ADDRESS] він заповів позивачу. Заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області нотаріусом Клименюк Н.Б. та зареєстрований у реєстрі за № 268. На звернення позивача 20.11.2020 року до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гаркушою О.Л. 20.11.2020 року винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії та відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з причини пропуску строку встановленого ст. 1270 ЦК України для подання заяви про прийняття спадщини та узв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували постійне спільне проживання заявника та померлого. До спадкового майна належить 1/4 частини квартири [ADDRESS] , підтвердженням чому є свідоцтво про право власності на житло № 16202 від 26.01.1995 року, видане віддідом приватизації державного житлового фонду Житомирської міської ради. Із копій матеріалів спадкової справи № 46/2020 до майна померлого [PERSON] встановлено, що до нотаріуса також була подана заява сином спадкодавця [PERSON] 20.11.2020 року, в якій він повідомив про те, що йому відомо про наявність заповіту від 15.03.2012 року на ім`я [PERSON] , ним свідомо пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини та до суду звертатися із заявою про його продовження він не буде, на спадщину не претендує. Мати позивача [PERSON] померла [INFO] , про що зазначено в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданому 18.08.2020 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 року в справі № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Досліджені судом докази дають можливість зробити висновок, що позивач заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини не подала, як і не вчинила інших дій з прийняття спадщини у встановлений законом строк, оскільки на час відкриття спадщини не проживала із спадкодавцем та не знала про існування заповіту, складеного на неї [PERSON] 15.03.2012 року. Позивач вважала, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла її мати [PERSON] , яка проживала з ним. Інших спадкоємців, які у визначений законом строк вчинили будь-які дії, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті [PERSON] , ні за заповітом, ні за законом на вказане спадкове майно немає. З огляду на те, що позивач про наявність заповіту, складеного на її ім`я, дізналася поза межами строку, передбаченого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, а також за відсутності повідомлення спадкоємця за заповітом відповідно до вимог ст. 63 Закону України «Про нотаріат» про відкриття спадщини, такі обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved