Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 2000 року. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON], [INFO]. За час шлюбу ними було придбане майно: автомобіль Infiniti QX70, 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], земельну ділянку та житловий будинок, що знаходиться по вул. Польова в с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області, грошові вклади в банківських установах. В добровільному порядку поділити майно сторони не можуть. Просила суд поділити майно та визнати за нею та відповідачем по ? частині за кожним право власності на домоволодіння, земельну ділянку, грошові вклади; визнати за нею право власності на автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]; за відповідачем право власності на автомобіль Infiniti QX70, 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]; стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості її частки в автомобілі; судові витрати покласти на відповідача. При розгляді справи позивачка уточнила позовні вимоги. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 червня 2015 року провадження по справі в частині поділу грошових коштів закрито, у звязку з відмовою [PERSON] від даних позовних вимог та врегулювання спору в цій частині в добровільному порядку. Остаточно позивачка просила суд поділити майно та визнати за нею та відповідачем по ? частині за кожним право власності на домоволодіння, земельну ділянку; визнати за нею право власності на автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]; за відповідачем право власності на автомобіль Infiniti QX70, 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]; стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості її частки в автомобілів розмірі 211\~780,20 грн.; судові витрати покласти на відповідача. У судове засідання позивачка та її представник не зявились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. У судове засідання відповідач та його представник не зявивсь. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення уточненої заяви від 25 червня 2015 року не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що 11 березня 2000 року між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області. Від подружнього життя сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. За ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. 03 жовтня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1965 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Тарасівка, вул. Польова, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер 3222486601:01:005:0089. Виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 17 жовтня 2008 року [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно домоволодіння, яке складається з жилого будинку загальною площею 313,3 кв.м, житловою площею 135,5 кв.м з надвірними будівлями та спорудами. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ 545524, виданого Центр ДАІ 8013, з 12 листопада 2014 року автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], номер шасі/кузова JTEBU29J105139539, зареєстрований за [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ 108632, виданого Центр ДАІ 8013, з 17 липня 2014 року автомобіль Infiniti QX70, 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], номер шасі/кузова JN1TDNS51U0540557, зареєстрований за [PERSON]. За ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є обєктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюють положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Оскільки майно придбано сторонами у період зареєстрованого шлюбу, тому воно є спільною сумісною власністю сторін [PERSON] С,О. та [PERSON] і частки сторін є рівними. Відповідно до п.п. 22-25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11, від 21 грудня 2007 року поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Враховуючи те, що сторони погодили вартість майна, про що подані письмові заяви, фактичне користування автомобілями, суд вважає за доцільне розділити майно подружжя, визнавши за [PERSON] та [PERSON] право власності на домоволодіння та земельну ділянку по ? частині за кожним, видіти автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], - [PERSON]І, автомобіль Infiniti QX70, 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], - [PERSON] Враховуючи погоджену сторонами вартість автомобілів, суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію вартості в розмірі 211\~780,20 грн. За ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ч.6 ст. 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Враховуючи проведений поділ майна, відмову позивача від позовних вимоги про поділ грошових вкладів, тому підлягають скасуванню заходи забезпечення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. При поданні позову [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 3654 грн., що підтверджується квитанцією №12825117 від 20 листопада 2014 року. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача понесених судових витрат підлягають задоволенню.

Outcome: approved