Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області та Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право на земельну частку (пай), розміром 8,56 умовних кадастрових гектарів, розташовану в межах території Галицинівської сільської ради Вітовського (раніше - Жовтневого) району Миколаївської області. В обґрунтування своїх вказував, що після смерті батька залишилося в спадок зазначене право на спадщину, яке він не взмозі оформити в нотаріальному порядку через відсутність оригіналу оформленого правовстановлюючого документу на спадкове право, так як сертифікат про право на земельну частку (пай) був втрачений за невідомих обставин. Посилаючись на те, що він є спадкоємцем за законом після смерті батька і прийняв спадщину, але через зазначену обставину не може оформити її в нотаріальному порядку, хоча наданими документами та довідками уповноважених органів підтверджується належність спадщини померлому, тому просив позов задовольнити. Ухвалою суду від 12 листопада 2018 року вимоги позивача за його ж заявою, в частині вимог до Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області були залишені без розгляду, але цієї ж ухвалою даний державний орган був залучений до участі в справі в якості третьої особи. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, а позов задовольнити. Представник відповідача - сільської ради до судового засідання не з`явився про його часта місце був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відповідно до ст. 200 ЦПК України за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO] в с. Лимани Жовтневого (тепер - Вітовського) району Миколаївської області помер громадянин [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на рухоме та нерухоме, а також на права та обов`язки, які існували на час його смерті, в тому числі і право на земельну частку (пай), в межах цього ж району, розміром 8,56 умовних кадастрових гектарів. Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. На час смерті [PERSON] з ним проживав його син [PERSON] , тобто позивач в справі, який таким чином прийняв спадщину після смерті батька. Він є спадкоємцем першої черги за законом, що передбачено ст. 1261 ЦК України. Інших спадкоємців першої черги за законом, які б прийняли спадщину, судом не встановлено. В той же час, під час подальшого оформлення спадщини на земельну частку (пай) після смерті батька позивач отримав роз`яснення від нотаріуса про неможливість її оформлення в такому порядку через не представлення належним чином оформленого оригіналу правовстановлюючого документу на дану спадщину, тобто сертифікату про право на земельну частку. За пунктами 4.15, 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року передбачено, що за відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадок правовстановлюючих документів, нотаріус роз`яснює йому вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом. Так, сертифікат про право на земельну частку був втрачений власником за невідомих обставин. Про втрату документу позивач подав об`яву в газету (а.с. 39). Земельну частку (пай) [PERSON] отримав законно під час паювання земель КСП «Лиманський», що підтверджується довідкою Вітовського районного відділу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївської області від 18 липня 2018 року (а.с. 11), в якій зазначено, що відповідно до «Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» на підставі розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області від 23 серпня 1996 року за № 537-р зареєстровано право на земельну частку (пай), яка перебувала у КСП «Лиманський», розміром 8,56 умовних кадастрових гектарів за реєстраційним номером 7976, серії [NUMBER] за [PERSON] . В цій же довідці записано, що видати завірену копію сертифікату неможливо, оскільки вони вироблялися тільки в одному екземплярі. Видача [PERSON] сертифікату серії [NUMBER] про право на земельну частку (пай) також підтверджується довідкою цього ж органу від 30 липня 2018 року. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що земельна частка (пай) належала [PERSON] і це право входить до складу спадщини після його смерті, а тому в порядку спадкування повинно відійти спадкоємцям, тобто позивачу, як спадкоємцю за законом, який прийняв спадщину після його смерті. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, він не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права в порядку спадкування за законом. З врахуванням викладеного,

Outcome: approved