Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], в якому просила припинення право власності відповідача на ? частку квартири [ADDRESS] у спільній частковій власності з виплатою останньому вартості його частки та визнання за нею право власності на всю спірну квартиру. Позивачка посилалась на те, що рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2013 року, яке набрала законної сили 30 вересня 2013 року, за [PERSON] визнано право власності на ? частку квартири [ADDRESS]. Посилаючись на те, що після розірвання шлюбу, між нею та відповідачем склалися неприязні відношення, вона та дочка від першого шлюбу залишилася проживати в спірній квартирі, а відповідач у 2011 року з'їхав з квартири, створив нову сім'ю, у нього народилася дитина, а також те, що на її думку не можна провести поділ квартири або визначити порядок користування квартирою, просила суд припинити право відповідача на ? частку квартири з покладенням на неї обов'язку сплатити йому вартість ? частини квартири у сумі 95 682,00грн., а за нею визнати право власності на всю квартиру. У судовому засіданні позивачка та представник позивача позов підтримали з підстав викладених у позові та пояснили, що вони згідно ухвали суду поклали на депозитний рахунок судової адміністрації, вартість ? частки спірної квартири у сумі 106 470грн. Відповідач та його представник позов визнали та згодні отримати грошову компенсацію у сумі 106 470 грн. за ? частину дійсної вартості спірної квартири, визнавши за позивачем право власності на цілу квартиру. Вислухавши думку сторін та дослідивши докази по справі суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками в рівних частках ( по ?? ) квартири [ADDRESS] на підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2013 року, яке набрало законної сили 30 вересня 2013 року про поділ спільного майна подружжя. ( а.с. 8-14 ) Квартира розташована на п'ятому поверсі п'ятиповерхового будинку, має загальну площу 44,9 кв.м , жилою 28,8кв.м. та складається з двох кімнат, площею 12,3 та 16,5 кв.м. Поділ квартири на два рівних окремих ізольованих приміщення не можливий. Дійсна вартість спірної квартири [ADDRESS], станом на 18.01.2013 року, на підставі висновку № 125-115 судової будівельно-технічної експертизи від 18.01.2013 року складає 212 940грн., а ? частина - 106 470грн. ( а.с. 15 - 22 ) Відповідач в квартирі не проживає, постійно мешкає з сім'єю із трьох осіб за адресою: [ADDRESS], власної квартири не має.. Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦКУкраїни право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї . Із змісту зазначеної норми закону випливає, що права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених пунктів 1-3 частини 1 ст. 365 ЦК України випадку, але лише в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Співвласник має право на виділ у натурі частки із спільного майна, а якщо виділ в натурі не допускається згідно з законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації його частки. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном. Відповідності до ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні, тільки за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок. Загальний зміст цієї норми, незважаючи на те, що вона не містить обов'язку інших співвласників виплатити таку компенсацію, не виключає законності вимог співвласника, який бажає виділу, про стягнення грошової компенсації його частки з інших співвласників. В суді позивака підтвердила свою спроможність та бажання виплатити відповідачу грошову компенсацію, тому згідно з квитанцією № F5-3032 від 24.01.2014р. внесла на депозитний рахунок ТУ ДСА у Миколаївській області 106 470гр., тобто вартість вартості за ? частини спірної квартири. ( а. с. 54 ) До того ж, з матеріалів справи вбачається будь-яких інших конкретних обставин, які б перешкоджали припинення права на ? частку відповідача у такий спосіб та порушували при цьому права іншого співвласника - позивача, судом не знайдено. За таких обставин, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи, що рішення здійснено в інтересах обох сторін, тому суд вважає доцільним поділити судові витрати між сторонами пополам. Оскільки судові витрати позивача складають 957грн., відшкодуванню за статтею 88 ЦПК України підлягають 478,50 грн., які підлягають стягнення з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved