Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

У липні 2017 року позивач звернувся до суду з указаним позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості із оплати житлово- комунальних послуг. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що АТЗТ «Науково-виробниче підприємство «Созидатель» був виконавцем, що надавав комунальні послуги з утримання житлового будинку і споруд та прибудинкової території, а також надає послуги з опалення та підігріву питної води за адресою квартири [ADDRESS], власником якої є [PERSON], з якою укладено відповідні договори. З 01 травня 2017 року договори між позивачем та відповідачем були розірвані за угодою сторін, однак за відповідачем залишився несплачений борг за опалення у розмірі 925,67 грн., який був донарахований. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача 925,67 грн. - заборгованість за спожиті послуги, 113,79 грн. - інфляційні витрати, 26,40 грн. - 3 % річних, а також 1600 грн. - судового збору. Представник позивача надав суду заяву, в якій просив суд здійснити розгляд даної справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення суду за правилами ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи відбувався за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Як вбачається із матеріалів, справи між [PERSON] та АТЗТ «Науково-виробниче підприємство «Созидатель» було укладено договір № 1 про надання послуг з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території (житловий фонд), за умовами якого позивач зобов'язався надавати відповідні послуги за адресою квартири [ADDRESS], а відповідач зобов'язалася оплачувати комунальні послуги за поточний місяць не пізніше 25 числа такого місяця (а.с. 6-7). Також між [PERSON] та АТЗТ «Науково-виробниче підприємство «Созидатель» було укладено договір № 1 про надання послуг з опалення та гарячого водопостачання (житловий фонд), за умовами якого позивач зобов'язався надавати відповідні послуги за адресою квартири [ADDRESS], а відповідач зобов'язалась оплачувати комунальні послуги за поточний місяць не пізніше 25 числа такого місяця (а.с. 9-10). Як зазначає представник позивача у своїй позовній заяві 01 травня 2016 року позивач та відповідач дійшли згоди розірвати укладені вище перелічені договори. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частинами 2, 3 ст. 653 Цивільного кодексу України визначено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Як встановлено судом, згідно із розрахунком заборгованості станом на 01 травня 2016 року заборгованість [PERSON] за надані житлово-комунальні послуги відсутня та навіть наявна переплата у розмірі 187,26 грн. (а.с. 12-13) Ураховуючи факт розірвання з 01 травня 2016 року договорів про надання послуг з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території (житловий фонд) та про надання послуг з опалення та гарячого водопостачання (житловий фонд), укладених між сторонами, на які представник позивача посилається в обґрунтування своїх вимог, та приймаючи до уваги, що станом на 01 травня 2016 року у відповідача відсутня заборгованість за надані послуги, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат у відповідності до ст. 88 ЦПК України та ураховуючи результат розгляду справи, витрати по сплаті судового збору, сплачені позивачем, не підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed