Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, мотивуючи вимоги тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 2007 року, від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. З червня 2013 року з відповідачем не проживає однією сімєю, син проживає з нею, батько дитини не приймає участі у вихованні сина та його матеріальному забезпеченні. На утримання дитини вона витрачає щомісячно не менше 3000 грн., із них на предмети гігієни та канцелярію 350 грн., на спеціальні та додаткові заняття 500 грн., на фонди школи та класу -75 грн., на їжу 1400 грн. (лише сирок та йогурт -540 грн.), на одяг, взуття, іграшки, книжки 650\~грн. Син часто хворіє, потребує значних витрат на лікування і оздоровлення не менше 1500 грн. на місяць, витрати на підготовку до школи становили не менше 5000 грн.( 2675грн. на навчання, на одяг та канцелярію). Оскільки, відповідач добровільно не виявляє бажання нести витрати на лікування дитини, тому повинен відшкодувати їй вартість додаткових витрат в розмірі 4000 грн. З огляду на те, що відповідач має додатковий заробіток, у нього дві вищі освіти інженера та економіста, окрім сина інших утриманців не має просила суд, зважаючи на мінливий, нерегулярний заробіток відповідача стягнути з нього аліменти на сина в розмірі 1500 грн., щомісячно, з урахуванням індексації з моменту виповнення дитиною шести років, до досягнення сином повноліття, та стягнути вартість додаткових витрати у сумі 4000 грн. У судовому засідання позивач наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач позов визнав частково і пояснив, що сплачує аліменти за рішенням суду з жовтня 2013 року в розмірі 400 грн., доказів на підтвердження додаткових витрат позивач не надала, він на даний час працевлаштований і просить суд стягнути аліменти в розмірі 1\\4 частки від його заробітку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що з 02 листопада 2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням суду від 17.10.2013 року розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], який проживають разом із матірю. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 16.10.2013 року з [PERSON] стягненні аліменти на сина [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі 400 грн. щомісячно, починаючи з 08.08.2013 року. Згідно довідки ТОВ «ДЛС- МЕБЛІ» [PERSON] працює в товаристві з 06.03.2017 року. Законом України «Про Державний бюджет на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01 січня 2017 по 30 квітня 1689 грн., з 01 травня по 30 листопада 1777 грн., з 01 грудня - 1860 грн. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі(ч. 3 ст.181 СК України). Відповідно до статті 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що має істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину грошей одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст.184 СК України). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, враховуючи положення ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів визначений судом не є незмінним, зважаючи на вік дитини і потребу в належному утриманні, визначена судом сума 400 грн. є недостатньою та меншою від визначеного законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також те, що відповідач протягом тривалого часу не був працевлаштований, суд вважає можливим залишити визначений судом розмір аліментів у твердій грошовій сумі збільшивши суму до 700 грн. щомісячно, що відповідатиме інтересам дитини, забезпечить одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Суд вважає позовні вимоги щодо стягнення додаткових витрати на дитину в розмірі 4000 грн. та індексації аліментів такими, що не підлягають задоволенню, оскільки безумовним обовязком для відповідача нести додаткові витрати є особливі обставини, а належних та допустимих доказів на підтвердження необхідності додаткових витрат, як того вимагають приписи ст. 185 СК України позивач не надала, а підставою для індексації аліментів є прострочення сплати аліментів, а такі обставини позивач не зазначала в позовній заяві, і на такі не посилалася в ході судового розгляду справи. На підставі викладеного, ст.ст. 180-185, 192 СК України,

Outcome: partial