Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

У липні 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 07 вересня 2011 року був укладений договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 5500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк зобовязання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконував, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У звязку з чим [PERSON] станом на 17.06.2018 року має заборгованість 19\~396,21 грн., яка складається із заборгованості по процентам за користування кредитом 12\~046,03 грн., заборгованість за пенею 9145,32 грн., а також штрафи 500 грн. (фіксована частина), 899,82 грн. штраф (процента складова). Тому просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 19\~396,21 грн.; судові витрати стягнути з відповідача. Представник позивача направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти винесення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Проти позову заперечує у повному обсязі. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.\~19,\~274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову,\~\~обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що 07 вересня 2011 року [PERSON] було підписано анкету-заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанку», в якій зазначено, що вона разом із пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.6-зворот). В анкеті-заяві міститься інформація про те, що [PERSON] ознайомився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді та погодився з ними. Також [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами складає між ним та банком договір, про що свідчить його підпис в заяві (а.с.6 - зворот). Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 5500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Згідно з ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що матеріалах цивільної справи відсутні докази отримання відповідачем кредитної картки та кредиту у розмірі 5500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до положень\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові. Всупереч вищезазначеному в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем кредитної карти та отримання коштів в кредит по ній. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed