Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

У липні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002-15173-030108 від 03 січня 2008 року, яка станом на 15 квітня 2013 року складає в розмірі 4 772,48 (чотири тисячі сімсот сімдесят дві) гривні 48 копійок, а також судового збору в сумі 229,40 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 03 січня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником прав і обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір № 002-15173-030108, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику строком на 12 місяців грошові кошти на придбання майна (послуг) у сумі 4872,00 (чотири тисячі вісімсот сімдесят дві гривні 00 копійок), а відповідачка зобов'язалася не пізніше ніж 02 січня 2009 року повернути кредитні кошти, сплатити проценти в розмірі 5% річних за фактичний час користування кредитом і передбачену договором плату в розмірі 3% в місяць за обслуговування кредитної заборгованості, а також виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені цим договором. Позивач повністю та в строки виконав зобов'язання по вищезазначеному кредитному договору, перерахувавши з позичкового рахунку № 22029001909118, продавцю майна за реквізитами ТОВ ВТП «Норд-Сервіс», поточний рахунок № 260003011042, відкритий в Одеська філія ВАТ «УБРП», МФО 388443, суму кредиту, яка зазначена в п. 1.1. цього договору. На підставі того, що [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов'язання по кредитному договору, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, який просить задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник позивача Романченко А.С. не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, при цьому у позовній заяві вона зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить розглядати справу за її відсутність, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує /а. с. 5/. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала і пояснила суду, що кредит у банку вона не отримувала, ніякий телефон і комп'ютер в магазині «Фокстрот» не купляла, але не виключає можливість, що від її імені купити цей товар міг її син. Про те надати суду відповідні докази на підтвердження своїх слів вона не може і розуміє, що їй доведеться сплачувати вищезазначену заборгованість по кредиту. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишився, та сплати належних йому процентів. Судом встановлено, що 03 січня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником прав і обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір № 002-15173-030108, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику строком на 12 місяців грошові кошти на придбання майна (послуг) у сумі 4872,00 (чотири тисячі вісімсот сімдесят дві гривні 00 копійок), а відповідачка зобов'язалася не пізніше ніж 02 січня 2009 року повернути кредитні кошти, сплатити проценти в розмірі 5% річних за фактичний час користування кредитом і передбачену договором плату в розмірі 3% в місяць за обслуговування кредитної заборгованості, а також виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені цим договором /а. с. 9-11, 18, 19/. Згідно рахунку-фактури № 22-13 від 03.01.2008 року, позивач перерахував з рахунку позичальника № 22029001909118, на поточний рахунок № 260003011042 продавця ТОВ ВТП «Норд-Сервіс», для придбання позивачкою мобільного телефону SAMSUNG SGH-E200 TRA (strog red) та портативного ПК ASUS F5R-C520S58FXW (F5B00R), кредит в розмірі 4872,00 (чотири тисячі вісімсот сімдесят дві гривні 00 копійок) /а. с. 16/. Відповідно до пунктів 3.1. та 3.2 кредитного договору № 002-15173-030108 від 03 січня 2008 року [PERSON], зобов'язалась щомісячно не пізніше 3 (третього числа) кожного місяця починаючи з місяця, що слідує за місяцем, в якому надано кредит, зараховувати на рахунок № 22029001909118, рівними частинами суму грошових коштів, яка включає заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плати за обслуговування кредитної заборгованості, у розмірі 565,00 гривень, у відповідності до Графіку платежів, наведеному у додатку 1 до цього договору, який є невід'ємною частиною цього договору. Крім того, позичальниця зобов'язалася виконати своєчасно та в повному обсязі зобов'язання за цим договором не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту, тобто не пізніше ніж 02 січня 2009 року. Однак в обумовлений кредитним договором № 002-15173-030108 від 03 січня 2008 року строк [PERSON], своїх зобов`язань по поверненню кредиту, сплаті відсотків та плати за обслуговування кредитної заборгованості не виконала, в зв'язку з чим у неї станом на 15.01.2013 року, згідно наданого позивачем розрахунку значиться заборгованість в розмірі 4 772,48 (чотири тисячі сімсот сімдесят дві) гривні 48 копійок, із яких: заборгованість за сумою кредиту - 3 952,67 гривень; заборгованість за відсотками - 89,01 гривень; заборгованість за комісіями - 730,80 гривень /а. с. 6/. Відповідно до статей 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 610 і 611 ЦК України передбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачкою не надано суду жодних доказів, які спростовують доводи викладені позивачем у позовній заяві. Таким чином, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, виходячи з встановленого в судовому засіданні неналежного виконання відповідачем зобов'язань по кредитному договору, суд прийшов до висновку, що пред'явлені позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 4 772,48 гривень ґрунтуються на законі та договірних відносинах між сторонами, які прописані в договорі № 002-15173-030108 від 03 січня 2008 року і підлягають задоволенню. Згідно платіжного доручення № 39207006 від 19 червня 2013 року вбачається, що позивач сплатив судовий збір в розмірі 229,40 гривень /а. с. 2/. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved