Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

У листопаді 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] На обґрунтування позову вказала, що вона з 1992 р. проживає у вищевказаній квартирі, наймачем якої була її покійна мати [PERSON] У квартирі окрім неї зареєстровані її два сини та брат - відповідач [PERSON] Відповідач фактично не проживає у квартирі з 2008 р. З цього часу за місцем своєї реєстрації відповідач жодного разу не з'являвся, речей його особистого користування у квартирі немає, витрат по утриманню квартири він не несе і місце його проживання невідоме. Позивач [PERSON] подала письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем його проживання та телефонограмою, проте в судове засідання він повторно не з'явився, письмові заперечення на позов не подав. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, суд відповідно до вимог статті 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дарницька районна у м. Києві державна адміністрація свого представника до суду не направила, письмового відзиву на позов не подала. Нез'явлення осіб, які беруть участь у справі, є підставою для її розгляду без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Спірним жилим приміщенням є двокімнатна квартира [ADDRESS], яка у липні 1992 р. була надана [PERSON] на сім'ю з п'яти осіб - вона, онук [PERSON], дружина онука [PERSON], правнук [PERSON] (відповідач) та правнучка [PERSON] (позивач) (а.с. 7). Квартира не приватизована і відноситься до державного житлового фонду. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25.03.2005 [PERSON] та [PERSON] було визнано такими, що втратили право користування зазначеною квартирою, у зв'язку з їх відсутністю у житлі понад встановлені законом строки (а.с. 9). 21.11.2005 комунальним підприємством «Управління житлового господарства» було видано наказ № 251 про укладення договору найму спірної квартири з [PERSON] (а.с. 8). [INFO] наймач [PERSON] померла (а.с. 14). Згідно довідки Комунального концерну «Центр комунального сервісу» Дарницького району від 18.11.2016 № 4938 у спірній квартирі перебувають на реєстраційному обліку позивач [PERSON], її малолітні сини [PERSON] і [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до статті 71 Житлового кодексу України за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї зберігається право користування жилим приміщенням протягом шести місяців, однак цей термін може бути продовжений в разі поважності причин відсутності. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], перебуваючи на реєстраційному обліку у квартирі [ADDRESS], не проживає за адресою своєї реєстрації понад встановлений законом шестимісячний строк, а саме з січня 2008 р. Вказана обставина підтверджуються складеними ЖЕД № 202 (структурним підрозділом комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва») актами від 21.11.2015, 21.09.2016, 01.03.2017 (а.с. 12, 13, 49). Доказів, які б підтверджували, що відповідач цікавився чи цікавиться житловою площею, сплачує комунальні послуги та намагався вселитися у спірну квартиру, а також поважності причин його відсутності у житлі, суду не надано. Суду також не надано доказів укладення сторонами угоди щодо певного порядку користування спірною квартирою та інших умов припинення права користування житлом. З огляду на встановлені обставини суд вважає доведеним, що відповідач [PERSON] більше шести місяців не проживає у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин, що порушує житлові та майнові права позивача [PERSON] Порушені права позивача підлягають захисту у визначений статтею 72 Житлового кодексу України спосіб - шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 88 ЦПК України присуджує позивачу з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved