Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

У листопаді 2015 року ПАТ «Брокбізнесбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову ПАТ «Брокбізнесбанк» зазначає, що 13.02.2013 року було укладено договір з [PERSON], за яким банком надано позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.02.2015 року. Станом на 27.05.2015 року [PERSON] порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Оскільки відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання та не погашає заборгованість, позивач просить суд позов задовольнити, стягнути на його користь з відповідача 52 629 грн. 56 коп. заборгованості. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом надіслання повістки на зареєстроване місце проживання, тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 13.02.2013 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та [PERSON] було укладено договір № 20121126175910 про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 7-11) та додаткова угода № 1 до договору № 20121126175910 від 13.02.2013 року (а.с. 12-14). Згідно умов договору та додаткової угоди позивачем надавався відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, виготовлялася та надавалася відповідачу платіжна картка Visa Instant ISSUE та ПІН-код до неї, відкривався спеціальний картковий рахунок в гривні та здійснювалося його обслуговування. Відповідач за укладеним договором взяв на себе зобов'язання на умовах та в стоки визначені договором здійснювати погашення заборгованості. Ліміт на картку встановлювався у розмірі 15 000 грн. згідно графіку викладеного у додатковій угоді. Відповідач за користування кредитними коштами мав сплачувати 32 % річних з останнім строком повернення кредиту 13.02.2015 року. При порушенні позичальником строку платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором, позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки від суми прострочення. В укладеному кредитному договорі визначені чіткі умови виконання сторонами взятих на себе зобов'язань. Банківською установою зобов'язання за договором виконані в повному обсязі. [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконав. З наданого позивачем розрахунку суми заборгованості вбачається, що загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором складає - 52 629 грн. 56 коп., з яких 14 971 грн. 10 коп. заборгованість за кредитом, 8 761 грн. 46 коп. сума заборгованості за користування кредитом, 14 841 грн. 75 коп. заборгованість за пеню, неустойку і штрафи, 13 359 грн. 55 коп. сума індексу інфляції, 695 грн. 70 коп. 3% річних згідно ст. 625 ЦК України (а.с. 22-25). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки, судом встановлено на підставі зібраних по справі доказів те, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконує, суд дійшов висновку про задоволення позову. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved