overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

У кінці вересня 2021 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис нотаріуса від 19 травня 2021 року № 46739 щодо стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № 002-24903-190214 від 19 лютого 2014 року в розмірі 118 575,83 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 19 травня 2021 травня, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суд Чернігівської області від 04 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач і третя особа належним чином повідомлені про розгляд справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень; відзиву та пояснень на позов не подали. Згідно із ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Перевіривши зміст позовної заяви, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази кожного окремо та в сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

У кінці червня 2021 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис нотаріуса від 05 жовтня 2020 року № 65863 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 9 059,67 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що вказаний виконавчий напис вчинений на підставі кредитного договору № 014/0906/82/0198824 від 25 лютого 2013 року, укладеного з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Аланд», боржником за яким значиться позивач. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки нотаріус у момент вчинення виконавчого напису не переконався в тому, що позивачем (боржником) було отримано письмову вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання, відсутні докази безспірності заборгованості позивача перед відповідачем. Також нотаріус не перевірив, чи не пропущено позовну давність за вказаними вимогами. За його твердженням, на момент вчинення виконавчого напису в нього не було безспірної заборгованості перед відповідачем. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суд Чернігівської області від 29 червня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач і треті особи належним чином повідомлені про розгляд справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень; відзиву та пояснень на позов або клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін - не подали. Згідно із ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Перевіривши зміст позовної заяви, дослідивши матеріали справи й оцінивши докази кожного окремо і в сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

у Кремінський районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів звернулась [PERSON] Вказує, що перебуває у шлюбі з відповідачем, в якому народився їх спільний син [PERSON], [INFO] та мотивує свій позов тим, що відповідач ухиляється від належного утримання дитини. Позивач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що перебуває у шлюбі із відповідачем та разом проживають, однак відповідач коштів на утримання їх спільного сина не надає та в утриманні сина участі не бере, а кошти, які заробляє, витрачає не на утримання свого сина та уточнивши позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання їх спільного сина в розмірі 1/3 частини доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення їх спільним сином [PERSON] повноліття. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував щодо задоволення заявлених позовних вимог, вказуючи, що зароблені кошти, спрямовує на інші потреби, зокрема, ремонт автомобіля, тощо. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні з пояснень позивача та відповідача, свідоцтва про шлюб від 28.09.2013р. серія I-ЕД №172044, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кремінського районного управління юстиції у Луганській області, встановлено, що [PERSON] та [PERSON], перебувають у зареєстрованому шлюбі та згідно свідоцтва про народження серії І-ЕД №294492 від 24.12.2013р., виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кремінського районного управління юстиції у Луганській області, від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO], який на даний час перебуває на утриманні позивачки, дохід якої складається із заробітної плати, розмір якої не забезпечує в повній мірі необхідне утримання дитини та її. Разом з тим, будучи батьком [PERSON], відповідач свого сина належним чином не утримує, хоча зобовязаний це робити відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України, а тому з нього на користь позивачки необхідно стягнути аліменти. Одночасно, судом береться до уваги стан здоров'я сторін і дитини, який є добрим, матеріальне становище сторін, які є працездатними, те, що позивач самостійно утримує дитину, а також те, що відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 19 грудня 2016 року, а тому за правилами ст.191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. Разом з тим, за правилами ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору. На підставі ст.ст.180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

у Кремінський районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу звернувся [PERSON] Вказує, що 02.12.2016 року відповідач позичив у нього грошові кошти в сумі 10000 грн. з кінцевим терміном погашення 31 грудня 2016 року, що підтверджується розпискою. Проте в порушення умов договору відповідач своєчасно грошові кошти не повернув, а тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 10000 грн. та витрати повязані з розглядом справи. Позивач у відкритому судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, вказаних у позові. Відповідач у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, визнав позовні вимоги в повному обсязі та вказав, що борг сплатить у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується наявними матеріалами справи, що 02 грудня 2016 року сторони уклали договір позики на суму 10000 грн., з кінцевим терміном погашення до 31 грудня 2016 року, що підтверджується письмовою розпискою з особистим підписом боржника в борговій розписці (а.с. 3). Суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення з огляду на наступне. Форма договору позики відповідає вимогам встановленим\~ст.1047 ЦК України\~до договору позики. Згідно ч. 1\~ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем виникли договірні відносини з приводу отримання останнім позики в сумі 10000 грн., погоджено суму позики та термін її повернення 31 грудня 2016 року, про що зазначено в розписці. Відповідач у встановлений термін позику не повернув, а тому позовні вимоги в частині стягнення боргу у сумі 10000 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі. Разом з тим, за правилами ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 640 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст.ст.\~\~509,\~526,\~610,\~1046,\~1047,\~1049 ЦК України\~та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

у Кремінський районний суд Луганської області звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що з 28 липня 1990 року перебуває в шлюбі з відповідачем і вони мають повнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач мотивує свою заяву тим, що подружні стосунки з відповідачем були припинені з липня 2014 року, у зв'язку з виїздом останньої в інше місто мешкання. Вказує, що на примирення з останньою він не згоден. Окрім того, зазначає про відсутність спору щодо поділу майна, що є їх з відповідачем спільною власністю. Просить розірвати шлюб. Позивач у відкрите судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в поданій до суду заяві просить позов розглянути за його відсутності, вказуючи що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. З направленої на адресу суду заяви відповідача, остання вказує, що проти позовних вимог позивача не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 28 липня 1990 року Кремінським виконавчим комітетом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 28 липня 1990 року зроблено відповідний актовий запис за №135. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 16 квітня 1992 року Кремінським виконавчим комітетом Луганської області встановлено, що у сторін під час шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім. З матеріалів справи встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] шлюб фактично припинено, у зв'язку з виїздом останньої в інше місто мешкання і сторони спроб відновити шлюбні відносини не роблять, що підтверджується їх заявами про розгляд справи за їх відсутності. З огляду на вищезазначене, між позивачем та відповідачем шлюб існує формально. На даний час ніхто з подружжя спроб відновити шлюбні відносини не робить. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільнійзгоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Судом встановлено, що між сторонами відсутні такі складові сім`ї, як пов'язаність спільним побутом та почуття любові і взаємоповаги, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 56, 104-105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

у Кремінський районний суд Луганської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що з 28 квітня 2001 року перебуває в шлюбі з відповідачем і вони мають одну малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивачка мотивує свою заяву тим, що подружні стосунки з відповідачем були припинені з 2014 року, у зв'язку з розладом у подружньому житті. Вказує, що їх спільна дитина проживає разом з нею, спору щодо місця проживання дитини з відповідачем у них нема. Вказує, що не зважаючи на наявність у них з відповідачем малолітньої дитини на примирення з останнім вона не згідна. Окрім того, зазначає про відсутність спору щодо поділу майна, що є їх з відповідачем спільною власністю. Просить розірвати шлюб та залишити прізвище чоловіка. Позивачка у відкрите судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в поданій до суду заяві просить позов розглянути за її відсутності, вказуючи що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З направленої на адресу суду заяви відповідача, останній вказує, що проти позовних вимог позивача не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 28 квітня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 28 квітня 2001 року зроблено відповідний актовий запис за №177. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 10 травня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кремінського районного управління юстиції встановлено, що у сторін під час шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] шлюб фактично припинено, у зв'язку з розладом у подружньому житті і сторони спроб відновити шлюбні відносини не роблять, що підтверджується їх заявами про розгляд справи за їх відсутності, спору щодо місця проживання їх спільної дитини нема. З огляду на вищезазначене, між позивачем та відповідачем шлюб існує формально. На даний час ніхто з подружжя спроб відновити шлюбні відносини не робить. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільнійзгоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Судом встановлено, що між сторонами відсутні такі складові сім`ї, як пов'язаність спільним побутом та почуття любові і взаємоповаги, а тому шлюб необхідно розірвати. У відповідності до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу, зокрема, надалі іменуватися цим прізвищем, а відтак, позивачка не позбавлена права і надалі іменуватися післяшлюбним прізвищем, та зміна останнього можлива лише за її згоди, а відтак, дане право не потребує судового захисту. На підставі ст.ст. 56, 104-105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

УкрСиббанк звернувся до суду із позовом про стягнення із [PERSON] 227723,47 грн. Позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору від 17.12.2012 р. [PERSON] отримав кредит в розмірі 252237,96 зі сплатою щомісячних ануїтетних платежів в розмірі 5663 грн., з кінцевим терміном повернення 17.12.2019р. В порушення умов договору відповідач забовязання належним чином не виконує, в звязку з чим виникла вищезазначена заборгованість. Представник позивача позовні вимоги підтримав, про що подав відповідну заяву. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про розгляд справи в судове засідання не зявився, в звязку з чим суд вважає, що слід провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав . Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 ст.1050 ЦК України визначає, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 17.12.2012 р. [PERSON] отримав кредит в розмірі 252237,96 зі сплатою щомісячних ануїтетних платежів в розмірі 5663 грн., з кінцевим терміном повернення 17.12.2019р. В порушення умов договору відповідач забовязання належним чином не виконує, в звязку з чим виникла заборгованість 227723,47 грн., яка підлягає стягненню. Крім цього підлягають стягненню судові витрати в сумі 2274,97 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

У лині 2014 р. [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 19 грудня 2007 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають не-повнолітнього сина [PERSON], 2008 р.н. Спільне життя з відповідачкою не склалося в наслідок несу-місностей характерів, відсутності взаєморозуміння та поваги один до одного, втрати любові та ін-тересу до спільного життя. Шлюбні відносини припинені з 2013 року. Шлюб носить формальний характер і сім'я розпалася. На примирення не згоден. Просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, в якій вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні (а.с. 18). Відповідачка в судове засідання також надала заяву, в якій проти задоволення позову не за-перечує, справу просить слухати за її відсутністю (а.с.16). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони по справі дійсно з 19 грудня 2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Примиритися не бажають. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подружжю не вдалося створити дружню та стійку сім'ю. Тривалий час шлюбні відносини не під-тримуються, спільне господарство не ведеться. За вказаних обставин подальше сумісне проживан-ня та збереження шлюбу є недоцільним у зв'язку з розпадом сім'ї, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

У липгі 2016 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 липня 2012 року виконавчим комітетом Роздольненської сільської ради Каховського району Херсонської області, про що зроблено актовий запис № 06. В обґрунтування позову зазначається, що з 16.07.2012 року позивачка перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу є одна дитина [PERSON], [INFO] За час сумісного проживання спільне життя не склалося, в сім'ї постійні сварки. На даний час подружжя проживає окремо, спільне господарство не ведуть, шлюб фактично розпався, подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим. Спір щодо місця проживання дитини відсутній. Сторони в судове засідання не з'явились, подали заяву в якій просять розглядати справу за їх відсутності, позивач на позовних вимогах наполягає, відповідач не заперечує. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 липня 2012 року виконавчим комітетом Роздольненської сільської ради Каховського району Херсонської області, про що зроблено актовий запис № 06. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу є одна дитина - [PERSON], [INFO] (а.с.4), питань щодо місця її проживання немає. Враховуючи той факт, що позивачка категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу та повідомила про те, що подружжя на цей час окремо проживають, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

У липні 2009 року представник Сергієвської селищної ради звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог, СГІРФО Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області про визнання втративши право користування жилим приміщенням на вимогу наймодавця, посилаючись на те, що на балансі Сергіївської селищної ради знаходиться квартира [ADDRESS], яка є власністю територіальної громади смт.Сергіївка м.Білгород-Дністровського Одеської області. У вищевказаній квартирі з 1997 року прописані відповідачі [PERSON] та [PERSON], однак з липня 2000 року [PERSON] та [PERSON] переїхали проживати в інше місце та на сьогоднішній день їх місце знаходження невідоме. Позивач стверджує, що в ході неодноразового обстеження житлового приміщення - квартири [ADDRESS] та згідно актів обстеження стало відомо, що відповідачі не мешкають в квартирі вже більше 10 років, при цьому інтересу до квартири не мають, не навіщають її, та не здійснюють оплату комунальних послуг. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial