Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

У листопаді 2013 року позивачі звернулися до суду з позовом до Любопільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визнання в рівних частках права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS], що залишився після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В судовому засіданні позивачі позов підтримали і в його обґрунтування позивач [PERSON] послалася на наступне. [PERSON], яка померла [INFO], доводиться їм з сестрою рідної бабусею по лінії батька - [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті бабусі відкрилась спадщина на грошові внески, рухоме та нерухоме майно, у тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS]. Вони із [PERSON] є єдині спадкоємиці померлої за правом представлення і на частину майна вже отримали свідоцтва про право на спадщину за законом. Відносно житлового будинку нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про справо на спадщину та рекомендовано звернутися до суду у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок, який по погосподарським книгам Любопільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області належав їх дідусю - [PERSON], померлому [INFO], спадкоємцем якого була його дружина - [PERSON] За викладених обставин вони вимушені були звернутися до суду з даним позовом, який просить задовольнити. Позивач [PERSON] просить позов задовольнити по викладеним вище обставинам. Представник відповідача - Любопільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, в судове засідання не з'явився, але суду була надана письмова заява про визнання позову и розгляд справи за відсутність представника сільської ради. Представник третьої особи - Комінтернівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, направивши до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутність. Вислухавши позивачів, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. З матеріалів справи убачається, що 24.12.2011 року Комінтернівською державною нотаріальною конторою Одеської області [PERSON] та [PERSON], які є спадкоємицями, згідно зі ст.1266 ЦК України, [PERSON], померлої [INFO], видані свідоцтва про право на спадщину за законом, кожній на ? частку, яка складається з: вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацію, які належали [PERSON], померлому [INFO], спадкоємцем якого була його дружина [PERSON], яка прийняла, але не оформила своїх спадкових прав; земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 8.08 га, розташованої на території Любопільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, яка належала [PERSON], померлому [INFO], спадкоємцем якого була його дружина [PERSON], яка прийняла, але не оформила своїх спадкових прав; земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 8.67 га, розташованої на території Любопільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області /а.с.69-71,73-76,78-81/. - 2 - Листом від 24.12.2011 року державним нотаріусом відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна [PERSON], померлої [INFO], на житловий будинок [ADDRESS], який належав [PERSON], померлому [INFO], спадкоємцем якого була його дружина [PERSON], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, та рекомендовано звернутися до суду /а.с.22/. Судом установлено, що згідно запису у погосподарській книзі Любопільської сільської ради Комін-тернівського району Одеської області №5, особовий рахунок [NUMBER], стор.15, будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS], 1970 року забудови, належить [PERSON], померлому [INFO]. На день смерті [PERSON] разом з ним проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON],[INFO], та зареєстрована, але не проживала онука - [PERSON], [INFO]. /а.с.23/. Згідно довідки виконкому Любопільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 07.11.2013 року, [PERSON], нині покійна, була зареєстрована та проживала до дня своєї смерті - [INFO], в [ADDRESS]. Присадибна земельна ділянка, яка рахується за даною адресою, загальною площею 0.400 га, з яких: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд - 0.250 га, для ведення особистого селянського господарства - 0.150 га, не приватизована, державний акт на неї не видавався /а.с.24,25/. Як убачається з копії свідоцтва про одруження, виданого Любопільською сільською радою Комін-тернівського району Одеської області, [PERSON] і [PERSON] одружилися 20.04.1952 року /а.с.10/. Від шлюбу у подружжя [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] /а.с.48 (обор.)/. Отже, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS], належить подружжям [PERSON] і [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS]. [PERSON], проживаючи разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини фактично її прийняла, але за життя не встигла одержати свідоцтва про право на спадщину. У чинність ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Копіями свідоцтв про смерть підтверджується, що [INFO] помер [PERSON] у віці 80 років /а.с.8/, [INFO] померла [PERSON] у віці 79 років /а.с.9/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все майно, що їй належало і на що вона мала право за законом. Враховуючи, що спадкоємець [PERSON] за законом першої черги її син - [PERSON], помер [INFO] у віці 56 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.12/, право на спадкування перейшло до дітей померлого. Факт того, що позивачі являються дочками [PERSON], підтверджується копіями свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.15,19/. Згідно копії свідоцтва про одруження [PERSON] 15.08.1992 року одружилася з [PERSON] і перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON] /а.с.20/. Згідно копій свідоцтв про одруження та про розірвання шлюбу [PERSON], нею 03.12.2004 року укладено шлюб з [PERSON], який розірвано 24.10.2007 року, та 29.08.2009 року зареєстровано шлюб із [PERSON], на прізвище якого перейшла після одруження /а.с.57-58 (обор)./. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом ст.ст.1269,1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори протягом шості місяців з часу відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. З копії матеріалів спадкової справи №231/2011 до майна померлої [INFO] [PERSON], яка заведена Комінтернівською державною нотаріальною конторою Одеської області, убачається, що спадкоємці померлої за правом представлення: [PERSON] і [PERSON] із заявами про прийняття спадщини, що залишилася після смерті бабусі, звернулися 06.07.2011 року, тобто в встановлений законом шестимісячний строк і на частину спадкового майна отримали свідоцтва про право на спадщину /а.с.44-83/. 12.01.2011 року Комінтернівським РБТІ виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, 1970 року забудови, розташований по [ADDRESS], власником якого значиться [PERSON] (нині померлий), але державна реєстрація права власності на нерухоме майно не здійснена /а.с.26-32,83/. Відповідно до Цивільного кодексу УРСР 1963 року та інших нормативно-правових актів, що регулювали правовідносини по державній реєстрації права власності на нерухоме майно до набуття чинності новим Цивільним кодексом України, а саме до 01.01.2004 року, та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на - 3 - нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №195-ІУ, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Діючим на тої час законодавством передбачалася тільки державна реєстрація будівель споруд, реєстрація права власності на нерухоме майно, доказом чому, відносно будинків і будівель, були відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради, записи у погосподарських книгах сільських рад. Статтею 3 Закону №195-ІУ визначено, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження. Враховуючи, що відповідно до п.216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, діючої на час видачі нотаріусом позивачам свідоцтв про право на спадщину за законом, що залишилася після смерті їх бабки, необхідною умовою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, було подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві, якими довідки та записи у погосподарських книгах сільських рад не являються, нотаріусом обґрунтовано було відмовлено спадкоємцям у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок та рекомендовано звернутися до суду. Згідно роз'ясненню, викладеному у п.23 постанови ПВС України від 30.05.2008 року №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду в порядку позовного провадження. За викладених обставин позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.1216,1217,1218,1223,1261,1266,1268,1269,1270 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і

Outcome: approved