Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

У липні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що [INFO] у віці 63 років помер батько позивачки - [PERSON] , про що свідчить відповідне свідоцтво про смерть від 26.12.2017 року, актовий запис №109. В передбачений законом строк вона, як спадкоємець за законом, звернулася до четвертої маріупольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців не має. Заповіту батько позивачки не залишив. На день його смерті залишилось належне йому спадкове майно, яке складається з недобудованого житлового будинку [ADDRESS] , на підставі договору дарування, посвідченого 21.04.1998 року за реєстровим №2-808 Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою, яке взято на облік у Бюро технічної інвентаризації м. Маріуполя 12.12.2001 року, але не зареєстровано. На цій підставі нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та реєстрацію на недобудований житловий будинок [ADDRESS] . За повідомленням ККП «МБТІ-Маріупольська нерухомість» (лист від 21.08.2020р.) було встановлено, що домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] та взято на облік у Маріупольскому БТІ 12.12.2001 року. Оскільки\~ батько позивачки за життя не здав будинок в експлуатацію та не зареєстрував за собою право власності на житловий будинок, разом з тим, як забудовник, він мав право вчиняти ці дії, а тому такі його права входять до складу спадщини, як такі, що не нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і підлягають спадкуванню, а відтак я, як спадкоємець за законом, маю право на визнання за собою прав та обов`язків забудовника. На підставі викладеного, просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , права та обов`язки забудовника на житловий будинок [ADDRESS] зі здачею їх в експлуатацію та оформленням права власності. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяви про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача, який діє на підставі довіреності [PERSON] не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст.1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. За ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Позивачка [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 01.08.1986 року Приморською селищною радою м.Жданова Донецької області, актовий запис №89. Позивачка 09.06.2012 року зареєструвала шлюб та їй було присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] », про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 09.06.2012 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №\~ 129. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26.12.2017 року виконкомом Сартанської селищної ради Кальміуського району міста Маріуполя Донецької області, вбачається, що [PERSON] \~ помер\~ [INFO] , актовий запис №109. На день смерті [PERSON] залишилось належне йому спадкове майно, яке складається з недобудованого житлового будинку [ADDRESS] , яке належало померлому на підставі договору дарування, посвідченого 21.04.1998 року за реєстровим №2-808 Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою, яке взято на облік у Бюро технічної інвентаризації м. Маріуполя 12.12.2001 року, але не зареєстровано. За наданими відомостями позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті батька [PERSON] , що підтверджується копією довідки щодо відомостей про склад спадкоємців № 1496/02-14 від 08.10.2020 р. Разом з тим, 18.12.2020 року, державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори міста Маріуполя, позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих право власності на нерухоме майно та проведення державної реєстрації на ім`я спадкодавця, позивачці запропоновано звернутись до суду. За повідомленням відділу у м.Маріуполі ГУ Держгеокадастру у Донецькій області № 1086/135-20 від 08.09.2020 р. відомості щодо надання у власність (користування) земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , відсутні. Земельна ділянка обліковується, як землі комунальної власності Сартанської селищної ради.\~ За повідомленням ККП «МБТІ-Маріупольська нерухомість» (лист від 21.08.2020р.) було встановлено, що домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] та взято на облік у Маріупольскому БТІ 12.12.2001 року. Згідно технічної інвентаризації, проведеній\~ 21.08.2020 р., встановлено, що на земельній ділянці знаходяться житловий будинок літ.А-1 (готовність 13%), літня кухня літ.В-1, убиральня літ.Г-1, огорожа 1,3,4, ворота № 2. Крім того, на земельній ділянці розташовані: літня кухня літ.Б-1, сарай літ.б-1, який реконструйовані у житловий будинок літ.Б-1, та прибудову літ.б-1, без дозвільних документів.\~ Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.3.1 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (далі за текстом рішення - Лист Вищого Спеціалізованого Суду України) зазначено, що окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні всіх спорів про право на спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з`ясовувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно; 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. За п.3.2 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України в разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з`ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про спадкування» зазначено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV від 01 липня 2004 року в разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV від 01 липня 2004 року, заява про державну реєстрацію прав та оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством. Пункт 42 Постанови встановлює, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року подаються: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки. Отже, факт набуття права власності безпосередньо [PERSON] , що помер [INFO] , на один незакінчений будівництвом жилий будинок готовністю 13%, літню кухню літ.Б., В., сарай літ.б, уборну літ.Г., тин № 1,2,3,4, що розташований по [ADDRESS] підтверджено наданими документами. Суд зазначає на підставі переліченого, що будівництво об`єкту нерухомості було проведено у відповідності до проектної документації, вимог державних стандартів, будівельних норм і правил, а також домоволодіння було прийнято до експлуатації, однак в подальшому право власності на збудований житловий будинок з проведенням державної реєстрації в передбаченому законом порядку, [PERSON] отримано не було. Суд також встановив, що на підставі наведених правових норм та встановлених судом обставин справи, було підтверджено набуття в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] спадкоємцем [PERSON] , майнових прав забудовника на жилий будинок [ADDRESS] готовністю 13% літ.А-1, літню кухню літ.В-1, уборну літ.Г-1, тин [ADDRESS] , що входять до складу спадщини. Таким чином, оскільки встановлено перехід спадкових прав від [PERSON] , внаслідок його смерті, до спадкоємця [PERSON] , то суд вважає, що позивач успадкував права забудовника, які належали на момент смерті її батькові, шляхом набуття права на оформлення права власності на жилий будинок № [NUMBER] готовністю 13% літ.А-1, літню кухню літ.В-1, уборну літ.Г-1, тин [ADDRESS] у встановленому законом порядку.

Outcome: approved