Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

У липні 2016 р. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], проте з дня народження дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, не надає йому допомоги, не цікавиться його здоров'ям та життям. Дитина перебувала на повному утриманні матері - [PERSON], [INFO] мати дитини померла. З 2006 р. місце перебування батька дитини невідоме. Малолітній [PERSON] проживав з матір'ю та вітчимом за адресою: [ADDRESS], після смерті матері малолітній залишився проживати з вітчимом [PERSON], який продовжує займатися дитиною, поліпшує умови його проживання, утримує та виховує дитину. На підставі викладеного позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] та стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів доходів, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Суду пояснив, що батько дитини самоусунувся від виховання дитини, від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини ухиляється. Дитина проживає з вітчимом [PERSON], який продовжує займатися дитиною, поліпшує умови його проживання, утримує та виховує дитину після смерть матері. Проти ухвалення заочного рішення суду представник позивача не заперечував. Прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення у пресі, про причину неприбуття не повідомив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України за відсутності заперечень до того представника позивача. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, прокурора, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.164 СК України, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], [INFO], є рідним сином відповідача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області 26.04.2006 р., актовий запис № 250 (а.с.6). 21.07.2006 р. шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER], видане 21.07.2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області.) (а.с. 9 зв.). Згідно свідоцтву про шлюб серії [NUMBER], виданому [INFO] відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області [INFO], мати дитини - [PERSON] [INFO] зареєструвала шлюб з гр. [PERSON] (а.с. 11). [INFO] [PERSON] - померла (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 01.03.2016 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області) (а.с. 9). Як вбачається з протоколу бесіди з малолітнім [PERSON] від 23.05.2016 р., дитина ніколи не бачила батька, батько дитини ніколи не цікавився життям, навчанням дитини, не телефонував та не допомагав йому (а.с. 12). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області № 01/21-1316 від 19.07.2016 р. малолітній [PERSON] проживав з матір'ю та вітчимом за адресою: [ADDRESS], після смерті матері - залишився проживати з вітчимом [PERSON], який продовжує займатися дитиною, поліпшує умови його проживання, утримує та виховує дитину; позбавлення батьківських прав [PERSON] є доцільним та відповідає інтересам дитини (а.с.4-5). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача підлягають задоволенню, оскільки останній від своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини ухиляється. За час розгляду справи про зміну свого ставлення до дитини до суду не довів. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до статті 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до виповнення ними повноліття. Згідно ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Як вбачається з п.п. 2,3 ч.ч.1,2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положенням ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO], та стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 всіх видів доходів, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.07.2016 р. до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] Статтею 168 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст.169 Сімейного кодексу України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved