Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05.06.2014 року було розірвано. Так, сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із матір`ю, при цьому [PERSON] вихованням дитини не займається, проживає окремо. Натомість позивачка піклується про сина, купує йому одяг, слідкує за його здоров`ям, тобто [PERSON] перебуває на повному утриманні матері. [PERSON] неодноразово пропонувала відповідачу спілкуватися з дитиною, купувати йому необхідні речі, брати іншу участь в його вихованні та утриманні, проте [PERSON] зовсім не цікавиться розвитком, здоров`ям [PERSON] , не дбає про його інтереси. Відповідач у 2015 року виїхав до Російської Федерації, а тому останні п`ять років взагалі не спілкується з сином, ухиляючись від виконання своїх батьківських обов`язків. У теперішній час позивачка перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який має намір усиновити неповнолітнього [PERSON] . За таких підстав, просила позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, направив висновок органу опіки та піклування про розв`язання спору. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 280 ЦПК України відповідач, який належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, статтею 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 20.07.2012 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15.09.2015 року, яке набрало законної сили 25.09.2015 року, зі [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 01.09.2015 року. Постановою державного виконавця Кальміуського ВДВС м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 21.10.2016 року виконавче провадження з примусового виконання вказаного вище судового рішення закінчено. У відповідності до довідки від 26.02.2021 року № 28, виданої КЗ «Маріупольський навчально-виховний комплекс «Колегіум-школа» № 28 Маріупольської міської ради Донецької області, [PERSON] , 2012 року народження, навчається у вказаному навчальному закладі, проживає разом з матір`ю та вітчимом. Батько дитини до школи не з`являється, батьківські збори не відвідує, навчанням сина не цікавиться. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 112 від 22.02.2021 року, виданої КСН «Річний», за адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно з частинами 4-6 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 28.07.2021 року визначено вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Також у висновку зазначено, що 12 липня 2021 року в управлінні «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради проведено бесіду з малолітнім [PERSON] , який пояснив, що його вихованням займається матір та її чоловік, якого він називає батьком. При цьому свого батька [PERSON] не пам`ятає, з ним не спілкується. Наданий до суду висновок органу опіки та піклування є достатньо обґрунтованим та вмотивованим, відображає інтереси дитини та підстав для незгоди із ним суд не вбачає. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя (не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Разом з тим, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Судом встановлено, що відповідач, будучи повнолітньою та працездатною особою, ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо свого сина, життям та здоров`ям дитини не цікавиться, дитину не відвідує, будь-якої участі в її вихованні не приймає, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Крім того, суд враховує, що відповідач будь-яких відомостей щодо свого ставлення до позовних вимог не надав, судові повістки з останнього місця його проживання повернулися. Відповідно до статті 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких підстав, з урахуванням всіх встановлених обставин, суд переконаний, що така поведінка відповідача щодо приймання участі у житті та вихованні дитини свідчить про його небажання виконувати батьківські обов`язки щодо неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , а тому суд приходить до висновку про переконливість наданих позивачкою доказів та необхідність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені, нею при подачі позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн., то у порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved