Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

У квітні 2021 року заявник звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з заявою, в якій просила встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] від 21.06.1982. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що у зв`язку з тим, що в березні поточного року вона звернулась до Новопсковського відділу Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області для обчислення пенсійних виплат, з метою їх перевірки. В усній формі заявнику було повідомлено, що УПФУ не може при обчисленні пенсійних виплат взяти до уваги трудову книжку серії [NUMBER] від 21.06.1982, оскільки в ній неправильно зазначена дата народження заявника. Заявник вказує, що неправильно зазначена дата народження в трудовій книжці не з її вини та не спростовує її трудового стажу. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки вона зможе реалізувати своє право на пенсію. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 12.04.2021 відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 18.05.2021. Заявник до судового засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, в заяві просить розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника управління. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі документів. Вивчивши письмові докази, матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до\~п.\~6\~ч.\~1\~ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає, справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданим 28.10.1998 Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, датою народження заявниці [PERSON] є 08.10.1961. В трудовій книжці серії [NUMBER] від 21.06.1982, що видана на ім`я « [PERSON] » (російською мовою) зазначена дата народження « [INFO] ». Довідка про присвоєння ідентифікаційного номера [NUMBER] від 09.03.1998, видана [PERSON] . Згідно диплому серії [NUMBER] , виданому 03.05.1982 Харківським електротехнікумом зв`язку, [PERSON] у 1982 році закінчила названий технікум по спеціальності багатоканальний електричний зв`язок. 18.02.1983 [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Железинським райбюро ЗАГС Павлодарської області. З індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5) від 29.03.2021, що надані за період 1999-2015 р.р. вбачається, що [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) працювала в Цеху електрозв`язку №25 с. Новопсков до грудня 2001 року, з січня 2002 по червень 2015 перебувала у трудових відносинах з ЛД ВАТ «Укртелеком» Центр електрозв`язку №8, Харківською філією ПАТ «Укртелеком», ТОВ «Промзв`язок», знаходилась на обліку в Новопсковському районному центрі зайнятості. Аналогічні відомості про місце навчання та роботи містяться в трудовій книжці заявника [PERSON] серії [NUMBER] від 21.06.1982. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12 цієї постанови судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Надані документи переконують суд в тому, що саме заявнику належить трудова книжка серії [NUMBER] від 21.06.1982 та дають підстави для задоволення заяви, у зв`язку тим, що від встановлення факту залежить реалізація заявником права на отримання пенсії, а встановити цей факт у позасудовому порядку є неможливим. Вивчивши матеріали справи, суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вона законна, обґрунтована, доказово підтверджена матеріалами справи. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved