Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

У листопаді 2015 р. позивач- [PERSON] звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства Національна страхова компанія «Оранта» ( далі ВАТ «НАСК «Оранта») про стягнення інфляційних втрат у розмірі 8114 грн. 76 коп., пені в сумі 3978 грн. 98 коп., 3% річних-215 грн. 31 коп., у зв'язку з несвоєчасною виплатою суми страхового відшкодування. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 06.05.2014 р. , з вини водія [PERSON], мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій пошкоджено належний [PERSON] автомобіль SKODA SUPERB державний номер [NUMBER]. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована ВАТ НАСК «Оранта», водії звернулися до відповідача із відповідними заявами про виплату страхового відшкодування, а 11.11.2014 р. [PERSON] надані всі необхідні документи та узгоджена сума відшкодування, яка становить 22583 грн. 24 коп. Всупереч вимогам п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як зазначає позивач, незважаючи на письмове підтвердження відповідача від 15.04.2015 р. про виплату належних сум найближчим часом, ВАТ НАСК «Оранта» здійснило перерахування тільки 04.06.2015 р., прострочив виплату на 116 днів. Пеня за прострочення виплат дотепер не виплачена. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача проти позову в частині стягнення пені за прострочення виконання зобов'язання не заперечував, інших вимог [PERSON]не визнав, стверджуючи, що дії ч.2 ст. 625 ЦК України не розповсюджуються на правовідносини, які виникають у зв'язку із заподіянням шкоди та застосовуються лише при порушенні зобов'язань за договором, але в договірних правовідносинах сторони не перебували. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані докази, приходить до наступного. 06 травня 2014 р., сталася ДТП за участю автомобіля ГАЗ АС-6 332 АХХ-1, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля SKODA SUPERB державний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] Постановою Дворічанського районного суду Харківської області від 24.07.2014 р. водія [PERSON] визнано винним за ст.124 КУпАП у скоєнні цієї ДТП. В результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Автомобіль [PERSON] ГАЗ АС-6 332 АХХ-1 державний номерний знак [NUMBER] забезпечений полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АС 7801314 від 04.03.2014 р. у ВАТ «НАСК «Оранта». Власник автомобіля SKODA SUPERB державний номер знак [NUMBER] [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування, 11.11.2014 р. надіслав відповідачу всі необхідні для виплати документи. Призначена сума страхового відшкодування складає 22583 грн. 24 коп. Згідно п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою,яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства ( ст.999 ЦК України). Таким чином, між сторонами виникли договірні правовідносини щодо виконання договору обов'язкового страхування. Як випливає з листа від 15.04.2015 р., відповідач повідомив [PERSON] про здійснення виплати страхового відшкодування у розмірі 22583 грн. 24 коп. на рахунок ПАТ «Правекс Банк» найближчим часом. Питання нарахування пені за прострочення виплати буде розглянуто лише після виплати страхового відшкодування. Як зазначено сторонами, страхове відшкодування перераховано за платіжним дорученням 04.06.2015 р. Що стосується пені, то вона ВАТ «НАСК «Оранта» не була нарахована та виплачена. З огляду на викладене, затримка виплати складає за період з 09.02.2015 р.( сплив 90 днів після надання всіх необхідних документів на виплату) по 04.06.2015 р.- 116 днів. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки НАСК «Оранта» прострочила виконання грошового зобов'язання, стягненню на користь позивача підлягають інфляційні втрати та 3% річних. Інфляція за період з лютого 2015 р. по травень 2015 р. становить 135, 93 % (1,053 х 1,108 х 1,140 х 1,022 = 1,3593 х 100 = 135,93). Таким чином, інфляційні втрати за цей період склали 30698 грн. (22583 ,24 : 100 х 135,93% ). Три відсотки річних від несплаченої суми за період з 9 лютого 2015 р. ( строк виконання зобов'язання) по 04.06.2015 р. становлять 215 грн. 31 коп. (22583,24х3/100: 365/х 116). Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно до вимог частин 1 та 4 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов»язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Пунктом 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальностяі власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожень день прострочення виплати страхового відшкодування ( регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Облікова ставка НБУ з 06.02.2015 р. складала 19,5, з 04.03.2015 р. -30. Як свідчить наданий представником позивача розрахунок, сума пені за 116 днів прострочення з 09.02.2015 р. по 04.06.2015 р. становить 3978 грн. 98 коп. Судові витрати підлягають розподілу за правилами, встановленими ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved