overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [NUMBER] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 13 січня 2015 року між ним та відповідачем у справі [NUMBER] укладено шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №27. Від шлюбу з [PERSON] у [NUMBER] народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач стверджував, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначив, що з [NUMBER] вони не проживають разом з січня 2015 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просив суд розірвати шлюб, укладений 13 січня 2015 року між ним та [NUMBER] Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 13 січня 2015 року між [PERSON] та відповідачем у справі [NUMBER] укладено шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №27 (а.с.7). Від шлюбу з [PERSON] у [NUMBER] народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.30). Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не проживають разом з січня 2015 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 07 червня 1997 року між ним та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №588. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджував, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначив, що з [PERSON] вони не мешкають разом з лютого 2013 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просив суд розірвати шлюб, укладений 07 червня 1997 року між ним та [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 07 червня 1997 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №588 (а.с.8). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Згідно з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не мешкають разом з лютого 2013 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 23 січня 1998 року між ним та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Ватутінського району м. Києва, актовий запис №76. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Позивач стверджував, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначив, що з [PERSON] вони не мешкають разом з серпня 2013 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просив суд розірвати шлюб, укладений 23 січня 1998 року між ним та [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 23 січня 1998 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Ватутінського району м. Києва, актовий запис №76 (а.с.4). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6), та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не мешкають разом з серпня 2013 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 487,20 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив,що 23 травня 2008 року він уклав шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу 28.06.2003 року народилась дочка [PERSON], а 01.08.2013 року син [PERSON], які проживають разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. З травня 2015 року шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин різних поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що сімя розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Просить шлюб, укладений між ним та відповідачем, розірвати. Позивач надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 23 травня 2008 року зареєстрували шлюб у Міському відділі РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 177 та видано свідоцтво про шлюб Серії 1-НО № 136864. Відповідно до свідоцтва про народження Серії 1-БП № 076633, виданого 25.07.2003 року Відділом РАГС Жовтневого РУЮ м. Маріуполя Донецької області, 28 червня 2003 року народилась [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження Серії 1-НО № 537643, виданого 08.08.2013 року Жовтневим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Маріупольського МУЮ у Донецькій області, 01 серпня 2013 року народився [PERSON]. Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сімї немає, сторони не проживають разом, не мають спільних інтересів та бажання зберегти сімю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки, просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою [PERSON] та зареєстрований 23 грудня 2006 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровській області, зроблено відповідний актовий запис №824. Від спільного життя мають дитину: сина - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з відповідачкою. З 2007 року шлюбні відносини припинено, оскільки спільне життя з відповідачкою не склалося з причин різних поглядів на життя, кожна сторона має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Це призвело до того, що подружжя перестало бути однією родиною, спільного господарства не веде. Позивач надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, свої вимоги підтримав, просив розірвати шлюб. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю суду не надавала, у звязку з чим суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 грудня 2006 року, шлюб зареєстровано Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровській області, зроблено відповідний актовий запис №824. Шлюб у сторін перший. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з відповідачкою. Подружні стосунки припинено, подружжя разом не проживає. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору не існує. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що укладений 12.10.1989 року шлюб із відповідачем існує формально. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, через різні погляди на життя та з втратою порозуміння. Вважає, що вказані обставини роблять неможливим примирення та подальше збереження сім'ї з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, приходить до наступних висновків. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.10.1989 року у Палаці реєстрації шлюбів і новонароджених м.Києва, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 5545. (а.с.4). Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON]. (а.с.5). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем і підтверджені документально судові витрати у вигляді судового збору в сумі 487,20грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що 07.12. 2014 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Мідянівка по вул. Леніна, 28 Кобеляцького району Полтавської області, який вона придбала, але не виготовила правовстановлюючий документ на будівлю та не здійснила державної реєстрації права власності. Позивач є спадкоємцем за законом. Однак, оформити у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки відсутні первинна реєстрація та правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Позивач прохав суд визнати за ним в порядку спадкування право власності за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленним про час та місце слухання справи, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав повністю. Представник Золотарівської сільської ради Кобеляцького району в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов визнав повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Судом встановлено, що 07.12.2014 року померла [PERSON] (а.с.4). Позивач є спадкоємцем за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). Позивач прийняв спадщину шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини ( а.с.13). Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв»язку з відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок за померлою [PERSON]Той факт, що померла [PERSON]І була власником житлового будинку підтверджується договором купівлі-продажу цього будинку від 24 березня 1992 року посвідченого виконавчим комітетом Золоторівської сільської ради ( а.с. 10). Державним актом на право власності на земельну ділянку підтверджується володіння померлою [PERSON] земельною ділянкою площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд ( а.с. 9) Із довідки КП Кобеляцьке бюро технічної інвентарізації вбачається, що за гр. [PERSON] нерухоме майно не числиться (а.с. 20). Оскільки позивач є спадкоємцем за законом після померлої [PERSON]., то за ним необхідно визнати право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що 11.03.2014 року померла його баба [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Іванівка по вул. Паризької Комуни, 26 Кобеляцького району Полтавської області. Він є спадкоємцем на житловий будинок за заповітом. Заяву про прийняття спадщини за законом на земельну ділянку та грошові заощадження подав відповідач [PERSON] Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися. Однак, оформити у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки відсутні первинна реєстрація та правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Позивач прохав суд визнати за ним в порядку спадкування право власності за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав повністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, від них надійшли заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України «право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів». Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України» право власності припиняється у разі смерті власника». З матеріалів справи вбачається, що 11.03.2014 року померла [PERSON] (а.с. 5). Позивач є спадкоємцем за заповітом (а.с.11). Згідно довідки [PERSON] сільської ради [PERSON] до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала в [INFO] у власному будинку 1939 року забудови ( а.с. 10), однак свідоцтво про право власності та первинна реєстрація права власності відсутні. Заяву про прийняти спадщини подав позивач [PERSON] (а.с.12). Заяву про прийняття спадщини за законом на земельну ділянку та грошові заощадження подав відповідач [PERSON] (а.с. 14). Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися на користь позивача [PERSON] (а.с. 15-18). Державна реєстрація права власності на нерухоме майно не здійснена в звязку з тим, що не була передбачена законодавством на момент створення нерухомого майна. Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом, то за ним необхідно визнати право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила,що 04 листопада 2006 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу сторони дітей не мають. На теперішній час шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин різних поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння, сторони проживають окремо. Вважає, що сімя розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, у звязку з чим суд ухвалив розглядати справу заочно в порядку ст. 224 ЦПК України. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 04 листопада 2006 року зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 965 та видано свідоцтво про шлюб Серії 1-НО № 073146. Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сімї немає, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, не мають спільних інтересів та бажання зберегти сімю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved