Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом відповідно до якого просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі в суд позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 08 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №35, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 08 вересня 2012 року. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Причиною звернення до суду є та обставина, що відповідач добровільно не хоче надавати матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини. В судове засідання позивач не з'явилась, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, просить суд задовільнити позовні вимоги в розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, також надав до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України встановлює, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина друга тієїж статті зазначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Так, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] встановлено, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до довідки виданої Петропавлівською селишною радою Дніпропетровської області від 19.07.2018 № 5040 встановлено, що [PERSON], [INFO] дійсно зареєстрована за адресою [ADDRESS]. (а.с.10). Враховуючи всі вивченні судом обставини, суд вважає, що оскільки відповідач працює на шахті «Степова» машиністом електровоза, має постійний заробіток, тож повинен виплачувати позивачу на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 з усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved