Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить: визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку площею, 1,5498 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тупальської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, кадастровий номер 1824086200:02:000:0104; на земельну ділянку площею, 1,4133 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тупальської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, кадастровий номер 1824086200:02:000:0301 в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 25.12.2015 року. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 25.12.2015 року помер її батько [PERSON] після смерті якого відкрилась спадщина. Вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька, дружина - [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини. При звернені до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом у видачі такого свідоцтва [PERSON] відмовлено, оскільки у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки площею 1,5498 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тупальської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, кадастровий номер 1824086200:02:000:0104; на земельну ділянку площею, 1,4133 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тупальської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, кадастровий номер 1824086200:02:000:0301. У судове засідання позивач не прибув, подав письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечень не має. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та осіб, які беруть участь у справі на підставі наявних доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.12.2015 року помер її батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ТП № 277576 від 25.12.2015 року (а.с.9, 38). [PERSON] на праві приватної власності належать земельні ділянки, які розташовані на території Тупальської сільської ради Новоград-Волинського району, загальною площею 1,5499 га та 1,4133 га, що підтверджується Державними актами про право власності на землю від 10.11.2003 року (а.с.14-21). Постановою державного нотаріуса Новоград-Волинської державної нотаріальної контори Житомирської області від 11.01.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], померлого 25.12.2015 року, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки площею 1,5498 га та 1,4133 га (а.с.22). Дані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією з таких підстав, відповідно до статті 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Після чого, відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст. 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна (зобов'язана) довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, враховуючи, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України) та приймаючи до уваги, що позивач у даній справі є спадкоємцем за законом після смерті свого батька та прийняла спадщину, до складу якої входять земельні ділянки суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved