Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на земельну ділянку загальною площею 0,1062 га, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 3221286801:01:011:0014, що належала останньому на праві приватної власності. Вказана земельна ділянка була надана у власність [PERSON] на підставі рішення 6 сесії 5 скликання Пухівської сільської ради Броварського району Київської області від 11 жовтня 2006 року. Цим же рішенням затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадян, в тому числі і [PERSON] За життя [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку та здійснив його державну реєстрацію, проте спадкоємцями було втрачено правовстановлюючі документи на спадкову земельну ділянку. Спадкоємцями майна [PERSON] являються його діти: вона - [PERSON] та її брат - [PERSON], який в установлений законом строк подав до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття належної йому частки у спадщині на її користь. Як спадкоємець за законом позивач звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на дану земельну ділянку, але отримала відмову, оскільки на земельну ділянку відсутній правовстановлюючий документ. Просила суд визнати за нею у порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1062 га, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 3221286801:01:011:0014, після смерті батька [PERSON] Представник позивача: [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеному вище та змісту позовної заяви. Відповідач: Управління Держземагенства у Броварському районі Київської області, до суду не з'явилося, направило до суду заяву про розгляд справи у відсутність його представника. Відповідач: Пухівська сільська ради Броварського району Київської області, до суду не з'явилася, надала через канцелярію суду заяву, у якій зазначила, що позов визнає та просила проводити судовий розгляд справи у відсутність її представника. Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], у судове засідання не з'явилася, направила до суду листа про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим [INFO] Відділом реєстрації смертей у місті Києві. Із спадкової справи № 3/2011 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] 11 травня 2011 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, тобто у встановлений законом шестимісячний строк. 22 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із додатковою заявою про прийняття спадщини та просила видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 0,1062 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 3221286801:01:011:0014. Матеріали спадкової справи містять заяву іншого спадкоємця за законом - [PERSON], від 10 червня 2011 року про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь [PERSON] Із листа № 252/02-14 від 10 листопада 2014 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] видно, що позивачу [PERSON] було роз'яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1062 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 3221286801:01:011:0014, що належала померлому [PERSON] неможливо, оскільки відсутній державний акт на право власності на неї. Рішенням Пухівської сільської ради Броварського району Київської області № 133-VІ-V від 11 жовтня 2006 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадян, у тому числі [PERSON] У листі Управління Держземагенства у Броварському районі Київської області № 2314 від 19 грудня 2014 року зазначено, що за спадкодавцем [PERSON] обліковується присадибна земельна ділянка площею 0,1062 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 3221286801:01:011:0014. Із копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 693543, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010732500413, вбачається, що [PERSON] на підставі рішення 6 сесії 5 скликання Пухівської сільської ради Броварського району Київської області від 11 жовтня 2006 року є власником земельної ділянки площею 0,1062 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 3221286801:01:011:0014. Згідно із п. «а» ч. 3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до вимог п. п. «а», «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, прийняття спадщини. У ст. 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Доказів неправомірності набуття спадкодавцем права власності на спадкову земельну ділянку судом не встановлено. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про визнання у порядку спадкування за законом права власності на земельну ділянку після смерті [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved