overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 12.11.2007 року з відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через різні погляди на нього та різні характери. З відповідачем проживають окремо з 2010 року, тому вважає що їхня сімя розпалася остаточно і примирення між ними не можливе. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву, якою підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, день і місце розгляду справи повідомлений у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.11.2007 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб [PERSON] сільською радою Корецького району Рівненської області, актовий запис № 17, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 12.11.2007 року (а.с. 5). Від спільного сумісного проживання народилася дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач в судове засідання не з'явився та не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю. Відтак, дитину суд залишає на виховання з позивачкою, оскільки спору про це у сторін не виникло. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 17.04.2015 року з відповідачем був укладений шлюб. Нормальні подружні стосунки не склалися, через різний підхід до вирішення сімейно-побутових питань, мають різні погляди на життя, примирення та подальше сімейне життя не можливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву від 21.08.2017 року, якою підтримала позовні вимоги, просив розглянути справу без її участі, після розірвання шлюбу відновити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 30.08.2017 року, якою не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглянути справу без його участі. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 квітня 2015 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб виконкомом Богдашівської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 17.04.2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем, неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], залишити на її виховання, стягнути з відповідача понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 19.10.2012 року з відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. З грудня 2016 року сторони проживають окремо, відповідач залишив сімю і фактично проживає з іншою жінкою. Тому вважає, що їхня сімя розпалася остаточно і примирення між ними не можливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву, якою підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, якою визнав позовні вимоги, не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглянути справу без його участі. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.10.2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Рогачівської сільскої ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 19.10.2012 року (а.с. 5). Від спільного сумісного проживання народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю. Відтак, дитину суд залишає на виховання з відповідачем, оскільки спору про це у сторін не виникло. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У липні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] та просила ухвалити рішення про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком по вул. Сидори,39 в с.Дермань Перша Здолбунівського району Рівненської області \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що вона є власником житлового будинку вул. Сидори,39 с.Дермань Перша Здолбунівського району Рівненської області. У вказаному будинку зареєстрована [PERSON], яка з 2015 року не проживає за вказаною адресою. В зв'язку з неможливістю вільно на власний розсуд розпоряджатися своїм майном, вона змушена звертатися до суду з даним позовом. В судове засіданні позивач не з'явилася подала до суду заяву, якою підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила розглянути справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, у відповідності з ч. 5\~ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила. \~\~\~\~\~\~ Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст.\~224, ч. 2 ст.\~158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку по вул. Сидори,39 в сюДермань Перша Здолбунівського району Рівненської області. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] більше року не проживає у будинку по вул. Сидори,39 с.Дермань Перша Здолбунівського району Рівненської області \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з довідки, виданої Дерманською Першою сільською радою від 18.07.2017 року, [PERSON] зареєстрована за адресою будинок по вул. Сидори,39 с.Дермань Перша Здолбунівського району Рівненської області. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені норами ст.ст.\~16,\~386,\~391 ЦК України. \~\~\~\~\~\~\~\~ Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], у якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. В обгрунтування свого позову зазначила, що 03 грудня 2005 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого народився син, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між нею та відповідачем не склалося на підставі відсутності взаємопорозуміння, різних поглядів на життя, постійних сварок, відповідач не займається вихованням дитини. Фактично шлюбно - сімейні відносини між ними припинені з 21 липня 2017 року, з відповідачем спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, почуття кохання до відповідача втрачено. Вважає відновлення і збереження родини з відповідачем неможливим. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Доповнила також, що на теперішній час чоловік мешкає з іншою жінкою, тому їх родина розпалася остаточно. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Пояснив, що дійсно з дружиною разом не проживають з липня 2017 року, шлюбно-сімейні відносини з нею не підтримує, загальне сімейне господарство не веде, проживає з іншою жінкою, відновлення і збереження родини вважає неможливим. Суд, вислухавши пояснення і доводи сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 03 грудня 2005 року був зареєстрований шлюб сторін, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії I-АП № 018561, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Алуштинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, Україна, актовий запис № 319. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії 1-ВЛ № 065876, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 36. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, спільного сімейного господарства не ведуть, втратили почуття кохання один до одного. При таких обставинах суд вважає, що родина існує формально, що розпалася вона остаточно і відновлена бути не може. Майнового спору немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася до Менського районного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 17 квітня 2010 року перебуває із [PERSON] у шлюбі. Подружнє життя із відповідачем не склалося з наступних причин, не зійшлися характерами, мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. Від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~ У судовому засіданні встановлено, що з 17 квітня 2010 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в шлюбі зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Менського районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕЛ № 050468 від 17.10.2010 року (а.с. 3). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного із них, що мають істотне значення. Оскільки в судовому засіданні було встановлено і підтверджено факт припинення шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON], в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що з відповідачем за даним позовом вона знаходиться у шлюбі, зареєстрованому 12 грудня 1989 року Павлоградським міським відділом записів актів громадянського стану, актовий запис № 1262. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинені у звязку з постійними сварками та втратою взаємних почуттів. Вважає, що їх сімя розпалася остаточно, поновлення шлюбних відносин неможливо. Подальше збереження їхньої сімї є неможливим та просто недоцільним. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Відомостей про неможливість зявитися в судове засідання відповідач суду не надавав. Суд, на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні зясовано, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємоповаги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON], в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що з відповідачем за даним позовом вона знаходиться у шлюбі, зареєстрованому 17 квітня 2011 року Павлиською селищною радою Онуфріївського району Кіровоградської області, актовий запис № 2. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинені у звязку з постійними сварками та втратою взаємних почуттів. Вважає, що їх сімя розпалася остаточно, поновлення шлюбних відносин неможливо. Подальше збереження їхньої сімї є неможливим та просто недоцільним. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Відомостей про неможливість зявитися в судове засідання відповідач суду не надавав. Суд, на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні зясовано, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємоповаги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася до Ржищівського міського суду Київської області із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що з 6 вересня 2003 року перебуває у шлюбі з [PERSON] Шлюб було зареєстровано відділом РАГС Ржищівського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 28 від 6 вересня 2003 року. Вони мають спільного сина: [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між сторонами зіпсувалися, вони не розуміють один одного, не можуть знайти спільну мову у вирішенні сімейних проблем. Крім того, відповідач вживає алкогольні напої, вчиняє сварки, піднімає руку на позивачку, що негативно впливає на її душевний спокій та психічний розвиток дитини. На даний час сторони проживають разом, але шлюбні стосунки припинено. Спір щодо поділу майна між сторонами буде вирішено окремо. Спору щодо проживання та виховання малолітнього сина між сторонами немає. Зі слів відповідача, він проти розірвання шлюбу не заперечує. Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу недоцільне, тому просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON]. У судове засідання позивач не з'явилася, подавши 24 липня 2017 року заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримувала, наполягала на розірванні шлюбу. У судове засідання відповідач не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду спарви був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] Позивач наполягала на розірванні шлюбу. Згідно з копією свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] від 6 вересня 2003 року (а.с.5), [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований 6 вересня 2003 року відділом РАГС Ржищівського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 28 від 6 вересня 2003 року. Згідно з копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 8 листопада 2007 року, встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами може бути розірвано, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved