Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

У липні 2017 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшов зазначений позов, в якому позивач просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позов обґрунтований тим, що позивач та відповідач з 09 лютого 2008 року перебували у шлюбі, який 10 серпня 2011 року рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області було розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2009 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частки від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 жовтня 2009 року до досягнення сином повноліття. Відповідач ухиляється від виконання рішення суду щодо сплати аліментів, у зв'язку з чим виникла заборгованість зі сплати аліментів. Після фактичного припинення сторонами сімейних стосунків, відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, жодного разу не приїхав до сина, не цікавиться його життям, не бере участі у його вихованні. Вихованням, доглядом, забезпеченням, навчанням дитини повністю займається позивач. У судове засідання позивач не з'явилася, до суду надіслала заяву, в якій, посилаючись на велику відстань між місцем її проживання та місцем розташування Оріхівського районного суду Запорізької області, просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позов підтримує повністю та наполягає на його задоволенні. Відповідач у судове засідання двічі не з'явився, будучи належним чином повідомленим в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України про час і місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не подав. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами аудіо запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 09 лютого 2008 року перебували у шлюбі, який 10 серпня 2011 року рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області було розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 вересня 2008 року. Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2009 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частки від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 жовтня 2009 року до досягнення сином повноліття. З часу фактичного припинення сторонами сімейних стосунків, з 2008 року, ще до народження дитини, сином [PERSON] опікується тільки мати, позивач у справі. Відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, жодного разу не приїздив до сина, не виявляв бажання спілкуватися із сином, не цікавиться його життям, не бере участі у його вихованні. Вихованням, доглядом, забезпеченням, навчанням дитини повністю займається позивач. Зазначені обставини підтверджуються відомостями, зазначеними у характеристиці, наданій вчителем [PERSON] - НВК ДНЗ ЗНЗ, де зазначено, вихованням дитини займається мати дитини, бере активну участь в житті класу, відвідує батьківські збори та загальношкільні заходи. Батько [PERSON] - [PERSON] вихованням сина взагалі не займається, в школі жодного разу не з'являвся, успіхами сина не цікавиться. Відповідно до відомостей Акту обстеження сім'ї від 24 жовтня 2016 року, висновку Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області від 17.02.2017 року за №01-18/0132 про доцільність позбавлення батьківських прав, встановлено, що [PERSON] уклала новий шлюб та змінила прізвище на [PERSON]. Малолітній син [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. За весь час гр. [PERSON] життям сина не цікавився, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та брати участь у його вихованні та утриманні. [PERSON] жодних перешкод у спілкуванні сина з батьком не чинила, проте [PERSON] свідомо та навмисно нехтував батьківськими обов'язками. [PERSON] має схильність до вживання алкогольних напоїв, проживає один без сім'ї в однокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] Відповідно до відомостей розрахунку заборгованості боржника за аліментами, складеного 04 жовтня 2016 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Оріхівського РУЮ Запорізької області встановлено, що [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] станом на 01 жовтня 2016 року у розмірі 8676,51 грн. Крім цього, [PERSON] 26 січня 2017 року склав заяву, посвідчену приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коноваловою Л.С., зареєстровану в реєстрі за №92, в якій дав згоду на усиновлення [PERSON], [INFO] свого малолітнього сина [PERSON], [INFO], з присвоєнням йому прізвища та по батькові усиновителя. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно свого сина [PERSON], не бажає їх виконувати та взагалі відмовився від сина. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Під час розгляду судом справи суду надано достатньо доказів, які свідчать про ухилення відповідачем від виховання та утримання свого сина, що відповідно до вимог ст.164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.29 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 150, 164, 165, 166, 180 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved