Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

У квітні 2019 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді 3/5 частин будинку [ADDRESS] та легкового автомобілю марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер ДЦГ 8114, 1972 року випуску (шасі [NUMBER] , двигун [NUMBER] , кузов [NUMBER] ), які є спільною сумісною власністю подружжя з [PERSON] (матір позивачки) та зареєстровані за [PERSON] Після смерті батька [INFO] року була заведена спадкова справа, спадкоємцем за законом є\~ [PERSON] (дружина померлого), а за заповітом є [PERSON] (відповідач по справі). [PERSON] відмовилася від отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на обов`язкову частку шляхом подачі відповідної заяви, але за письмовою заявою бажала одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя згідно ст.60 Сімейного кодексу України, яка складала 3/10 частин будинку [ADDRESS] та 1/2 частини легкового автомобілю марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер ДЦГ 8114, 1972 року випуску. Проте за життя вказане свідоцтво не отримала та [INFO] померла, заповіту не залишила, спадкоємцями після її смерті є позивачка та [PERSON] \~ 13.12.2018 року позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на\~ майно, яке залишилось після смерті матері, [PERSON] відмовився від належної йому частини спадщини на користь позивачки. Єдиним\~ спадкоємцем за законом після померлої [PERSON] є позивачка. При зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом позивачці було відмовлено, з тих підстав, що відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на 3/10 частин житлового будинку [ADDRESS] та 1/2 частини легкового автомобілю марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер [NUMBER] 8114, 1972 року випуску. На підставі викладеного, просить визнати за нею право власності на 3/10 частин житлового будинку [ADDRESS] та 1/2 частини легкового автомобілю марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер ДЦГ 8114, 1972 року випуску, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.\~ Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту ч.1 ст.1222 ЦК України слідує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належав батькові позивачки [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 14.01.2005 року, виданого Маріупольською міською радою, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 14.01.2005 року. Як вбачається зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, 12.04.2005 року приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу Донецької області Скалун Л.М. за реєстраційним №500 посвідчений договір дарування, за яким [PERSON] подарував [PERSON] 2/5 частини жилого будинку [ADDRESS] . 3/5 частини вказаного будинку залишились у приватній власності\~ [PERSON] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №162437963 від 05.04.2019 року та технічною документацією на житловий будинок [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту серії [NUMBER] , виданого 21.12.1976 року МРЕО МВД м.Жданова, легковий автомобіль «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер [NUMBER] , 1972 року випуску, шасі [NUMBER] , двигун [NUMBER] , кузов [NUMBER] , зареєстрований за [PERSON] Вищевказане майно придбано в період шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 24.05.1968 року Міським РАЦС міста Уссурійська. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.10.1980 року Іллічівським відділом РАЦС міста Жданова, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , актовий запис №1386. 20.09.2003 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької області, актовий запис №685, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 20.09.2003 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено\~ на « [PERSON] ». [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 26.08.2013 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №993. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 3/5 частин жилого будинку [ADDRESS] та легкового автомобіль «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер ДЦГ [NUMBER] , 1972 року випуску. Згідно наданої інформації, 25.01.2014 року була заведена спадкова справа, спадкоємцем за законом була [PERSON] (дружина померлого), а за заповітом - [PERSON] (син померлого). [PERSON] відмовилася від отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на обов`язкову частку шляхом подачі відповідної заяви, але за письмовою заявою бажала одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя згідно ст.60 Сімейного кодексу України, яка складала 3/10 частин будинку [ADDRESS] та 1/2 частини легкового автомобілю марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер ДЦГ [NUMBER] , 1972 року випуску, проте за життя вказане свідоцтво не отримала. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 27.07.2018 року Кальміуським районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1052. Згідно зі ст.1261 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя який його пережив. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] (позивачка), а також син [PERSON] (відповідач), який відмовився від належної йому частини спадщини на користь позивачки, шляхом подачі заяви відповідно змісту. Отже, з моменту відкриття спадщини, жодна особа, окрім позивачки, з заявою про прийняття спадщини не зверталась та претензій на майно не заявляла. Постановою державного нотаріуса Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Костецької Н.Г. №894/02-31 від 26.03.2019 року [PERSON] відмовлено у вчинені нотаріально дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/10 частин будинку [ADDRESS] та 1/2 частини легкового автомобілю марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер ДЦГ 8114, 1972 року випуску, після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку із відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця\~ [PERSON] на вказане майно. За відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів їй було запропоновано звернутися до суду. Згідно пункту 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Суд вважає доведеними письмовими доказами факт належності спадкодавцю спірного майна, а єдиним спадкоємцем щодо майна померлої [PERSON] за законом є позивачка, яка у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте має об`єктивні перешкоди для оформлення своїх спадкових прав в досудовому порядку. Відповідно ст. 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути - визнання права. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Із урахуванням наведених обставин та інтересів прав осіб по справі, суд вважає вимоги позивачки законними та можливим їх задовольнити, визнавши за нею право власності на 3/10 частин будинку [ADDRESS] та 1/2 частину легкового автомобілю марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер ДЦГ [NUMBER] , 1972 року випуску, в порядку спадкування за законом після смерті матері\~ [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved