Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області 06 жовтня 2011 року, є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON],, свідомо нехтує своїми батьківськими обов»язками щодо виховання дитини. Починаючи з вересня 2014 року, відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; взагалі не спілкується з дитиною; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дочкою загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання донькою освіти. Починаючи з вересня 2014 року і до часу пред»явлення даного позову відповідач жодного разу не бачив своєї доньки. У зв'язку з цим просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні дочки [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] та її представник Сідорова І.А. в судовому засіданні позов підтримали з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала та пояснила, що позивачем не наведено доказів, які б свідчили про свідоме нехтування відповідачем батьківськими обов'язками чи про його винну поведінку. [PERSON] любить свою дочку бере та має намір і надалі брати участь у її вихованні, саме позивач своєю поведінкою перешкоджає йому спілкуватися з дитиною, налаштовує доньку проти нього, а тому просить відмовити у задоволенні позову [PERSON]. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні позов позивача підтримала та пояснила, що відповідач не приймає участі у вихованні дочки, в даний час перебуває за кордоном, має іншу сім'ю, яку створив в Україні. З цією жінкою живе у Іспанії, має дитину. Починаючи з вересня 2014 року і до часу пред'явлення даного позову батько жодного разу не бачив своєї доньки. Згідно пояснень [PERSON] своїм батьком вона вважає [PERSON], а [PERSON] не знає і з ним не спілкується. На відстані дитини виховувати не можна. Суд, вислухавши пояснення сторін, представника третьої особи [PERSON] та свідка [PERSON], дослідивши представлені докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних міркувань. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є бабусею малолітньої [PERSON]. До двохрічного віку дитини дочка разом з відповідачем жили разом. Відповідач постійно сидів у ком»ютері і грав ігри, за своє життя жодної копійки не заробив. Дитині було два роки коли він пішов із сім»ї. З цього часу жодного разу не навідувався до сім»ї , дитиною не цікавиться, має іншу сім»ю, дитину. Внучка його зовсім не знає. Згідно копії паспорта серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] в с.Галущинці Підволочиського району Тернопільської області (а.с.4). Згідно рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 03 липня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, [PERSON] народилася [INFO]. Її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно скороченої копії акту про одруження серії [NUMBER] Республіка Польща, воєводство Мазовецьке БЮРО РАЦС Лєшноволя, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 11 березня 2016 року. Прізвище дружини після укладення шлюбу «[PERSON]» (а.с.8-10). Згідно ухвали Кременецького районного суду Тернопільської області від 29 вересня 2014 року, судом було визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON] за якою [PERSON] зобов'язується не чинити перешкод у спілкуванні [PERSON] з дочкою [PERSON] (а.с.11). Згідно акту обстеження житлових умов [PERSON] від 08.07.2011 року, зі слів сусідів, членів комісії і [PERSON] її колишній чоловік [PERSON] понад 2 роки не зустрічався ні з нею ні з дочкою [PERSON] (а.с.12). Згідно пояснень [PERSON] від 26 серпня 2016 року, своїм батьком вона вважає [PERSON], який працює в Польщі, часто до неї телефонує, висилає подарунки. [PERSON] не знає і не спілкується (а.с.13). Згідно довідок, виданих 12 липня 2016 року та 27 червня 2017 року ДНЗ с.Дунаїв «Бджілка» про те, що [PERSON] за період, який дитина відвідує дитячий навчальний заклад, жодного разу не був присутній ні на одному дитячому святі, не відвідував батьківських зборів, не цікавився розвитком дитини (а.с.14-15). Згідно актів депутатського обстеження від 27 серпня 2016 року, 4 вересня 2016 року, 24 червня 2017 року, відповідач [PERSON] не виконує ухвали Кременецького районного суду від 29 вересня 2014 року та умов мирової угоди, не відвідує дочки не лише у визначенні ухвалою дні тижня, а й взагалі з осені 2014 року по даний час (а.с.16-19). Згідно довідки, виданої ДНЗ «Бджілка» с.Дунаїв Кременецького району Тернопільської області, [PERSON], [INFO] відвідує дитячий навчальний заклад с.Дунаїв «Бджілка» з 01.10.2014 року (а.с.20). Згідно акту на неповнолітню, яка позбавлена батьківської опіки та піклування від 27 червня 2017 року, складеного інспектором Кременецького ВП Тернопільської області Міщуком Р.В., батько дитини [PERSON], донькою не цікавиться, в її вихованні участі не бере, будь-яка допомога з його сторони відсутня. Рекомендовано позбавити [PERSON] батьківських прав (а.с.21). Згідно рішення виконавчого комітету Кременецької міської ради від 11 липня 2017 року № 660 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON].» вирішено, вважати за доцільне позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно доньки [PERSON], [INFO] (а.с.22). Відповідач постійно проживає за межами України - в Іспанії, має там сім'ю, що не заперечується представником відповідача. У ч. 1 ст. 164 СК України наведено перелік підстав позбавлення батьківських прав, який складається з шести пунктів. Він охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Для задоволення позову достатньо впевнитись в одному з них. З позовної заяви вбачається, що [PERSON] як на підставу для позбавлення відповідача батьківських прав посилалась на п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України (ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини). Ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось (не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, не задовольняти життєво важливих потреб дитини). Так у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З матеріалів справи вбачається, що позивач зверталася до суду з позовами про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. 03 жовтня 2014 року Кременецьким районним судом Тернопільської області був виданий виконавчий лист, згідно якого стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 вересня 2014 року і до повноліття дитини (а.с.23). Згідно довідки виданої Кременецьким МР ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області 07.07.2016 року [PERSON] отримувала аліменти від [PERSON] на утримання дочки, [PERSON], [INFO], за період: вересень 2014 р. - 0,00 грн., жовтень 2014 р. - 0,00 грн., листопад 2014 р. - 0,00 грн., грудень 2014 р. - 1178 грн., січень 2015 р. - 1729 грн., лютий 2015 р. - 0,00 грн., березень 2015 р. - 1178 грн., квітень 2015 р. - 589 грн., травень 2015 р. - 0,00 грн., червень 2015 р. - 589 грн., липень 2015 р. - 589 грн., серпень 2015 р. - 589 грн., вересень 2015 р. - 1178 грн., жовтень 2015 р. - 589 грн., листопад 2015 р. - 589 грн., грудень 2015 р. - 589 грн., січень 2016 р. - 589 грн., лютий 2016 р. - 578 грн., березень 2016 р. - 578,25 грн., квітень 2016 р. - 578 грн., травень 2016 р. - 578,25 грн., червень 2016 р. - 578,25 грн., липень 2016 р. - 578,25 грн. (а.с.25). Посилання представника відповідача, що [PERSON] перешкоджає [PERSON] у спілкуванні з дитиною не підтверджені жодними доказами. Доводи представника відповідача, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, вини в діях відповідача немає, та посилання на лист Кременецького міськрайонного відділу ДВС від 02.10.2017 р. № 8715, згідно якого 14.12.2016 року винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, згідно п.1 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (за письмовою заявою стягувача), заборгованість [PERSON] по аліментах на день повернення виконавчого документа стягувачу відсутня, на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 05.12.2016 року, згідно якого надано [PERSON] дозвіл на оформлення проїзних документів на виїзд за кордон на один рік до 01 січня 2018 року в Республіку Польща та вироблення паспорта, дочці [PERSON], на переписку з позивачкою із соціальної мережі, а тому правові підстави для задоволення позову відсутні, спростовуються наступними обставинами. Так, дійсно у залежності від конкретної ситуації в сім'ї позбавленню батьківських прав можуть передувати превентивні заходи впливу на батьків (бесіди, попередження з боку органів опіки і піклування, органів внутрішніх справ, надання сім'ї необхідної допомоги, накладення адміністративної відповідальності). Проте, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] постійно перебуває за кордоном, тому застосовувати до нього превентивні заходи впливу не можливо, а докази надані позивачем свідчать про байдуже ставлення до фізичного та духовного виховання дитини, її стану здоров'я, та про свідоме ухилення відповідача від обов'язків, як батька [PERSON], [INFO]. Таким чином, оцінюючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд вважає доведеним факт, що відповідач свідомо не бажає виконувати батьківські обов'язки, піклуватись про дитину, її здоров'я та займатись її вихованням. На підставі наведеного,

Outcome: approved