Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька. Вказуючи на те, що від фактичних шлюбних відносин між ним та [PERSON], остання [INFO] року народила доньку [PERSON], відомості про народження якої було внесено до актового запису про народження на підставі ч. 2 ст. 135 СК України. Позивач, не зважаючи на перебування його починаючи з 10 лютого 2007 року у шлюбі з [PERSON], визнає своє батьківство, оскільки на момент зачаття дитини мав стосунки з [PERSON], а тому просить визнати його батьком дитини та внести відповідні зміни до актового запису про її народження. [PERSON], будучи належно повідомленим про день, час та місце слухання справи, подав до суду заяву про можливість слухання справи за його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити (а.с. 23). [PERSON], будучи належно повідомленою про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явилася, заявлений [PERSON] позов визнала (а.с. 24). Третя особа, будучи належно повідомленою про день, час та місце слухання справи, заяв про відкладення слухання справи, слухання справи за її відсутності не надіслала (а.с. 22). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом достовірно встановлено та визнано сторонами, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах від яких [INFO] року [PERSON] народила доньку [PERSON], в актовому записі про народження якої батьком вказаний [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 12 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 518 (а.с. 3). Згідно зі ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Положенням ст. 128 СК України встановлено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. У відповідності до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 306 від 16 липня 2014 року, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином, згідно Hummel K at all «Biostatistische Abstammugsbegutachung mit blutgruppen befunden» Stuttgart, 1971., біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено (а.с. 15-19). Оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON], [INFO], то суд вважає за необхідне визнати [PERSON] батьком [PERSON] та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, із виданням нового Свідоцтва про народження.

Outcome: approved