Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 16 листопада 1996 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], та повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що вони з відповідачем шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство ведуть частково, оскільки проживають разом. Сімейне життя не склалося, оскільки між ними постійно виникають конфліктні ситуації, відповідач зловживає алкоголем та застосовував до неї фізичну силу. Вважає, що примирення між ними та відновлення сімї неможливе, просить шлюб розірвати та оскільки відповідач не бере участі в утриманні їх неповнолітньої дитини, просить стягнути з нього аліменти щомісячно на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше мінімального розміру встановленого сімейним законодавством на одну дитину, щомісячно, починаючи з дня предявлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, уточнила розмір позовних вимог, просила стягнути з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, вимоги про стягнення аліментів визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 листопада 1996 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського міськвиконкому, про що зроблений актовий запис № 1715. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ № 085841, виданим Надержинщинською сільською радою Полтавського району Полтавської області. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] та [PERSON] не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство та не мають спільного бюджету, з грудня 2016 року. Встановлені судом взаємовідносини сторін свідчать про те, що примирення між ними та відновлення сімї неможливе. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованими, позов в цій частині підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. Судом встановлено, що після припинення шлюбних відносин між сторонами по справі [PERSON] та [PERSON] їхня донька [PERSON], [INFO], фактично знаходиться на утриманні матері. Відповідач по справі участі в утриманні дитини не бере. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на утримання доньки до досягнення дитиною повноліття є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує наступне. Виходячи з вищевикладеного, положень ст. 182 СК України, з урахуванням даних про особу відповідача та конкретних обставин справи, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову [PERSON] та стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання доньки до досягнення дитиною повноліття у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: partial