Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що в них з відповідачем є дитина [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] зазначає, що дитина знаходиться на повному її утриманні, одній утримувати дитину їй матеріально важко. Відповідач ухиляється від утримування дитини, матеріальної допомоги не надає, офіційно працює та має постійний дохід. В звязку з вищенаведеним позивачка вимушена звернутися до суду та просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з моменту подачі позову до повноліття дитини. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак направила на адресу суду заяву в якій просить справу розглядати в її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву згідно якої позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення, справу просить розглядати в його відсутності. В зв'язку з відсутністю сторін судове засідання проводиться без повної фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів фіксації, відповідно до положень ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом установлено, що у сторін є дитина [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки виданої виконкомом Томашпільської селищної ради Томашпільського району № 227 від 30.06.2015 р., дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Таким чином, відповідач [PERSON] зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно довідки виданої відділом культури та туризму Томашпільської РДА, відповідач працює в районному будинку культури на посаді організатора культурної дозвілевої діяльності, таким чином має постійний дохід. Таким чином відповідач [PERSON], згідно позову та визнаних ним обставин має постійний дохід, є здоровою людиною, що суд враховує при визначенні розміру аліментів. Дитина сторін зважаючи на її вік, відповідно має незадовільне матеріальне становище. Суд уважає визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та таким чином задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву [PERSON] предявлено до суду особисто 1 липня 2015 року. Відповідно починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», установлена на 2015 рік мінімальна заробітна плата, у місячному розмірі з 1 січня 1218 грн. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в доход держави судовий збір в розмірі 243,60 грн., тобто 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, станом на 1 січня 2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved