Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

у липні 2020 року позивач [PERSON] , через представника - адвоката Мироненко К.Б., звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила усунути [PERSON] перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] , шляхом виселення [PERSON] та [PERSON] із вказаної квартири. В подальшому позивачем змінено предмет позову, за заявою про зміну предмету позову позивач просила суд усунути [PERSON] перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] , шляхом виселення [PERSON] та [PERSON] із вказаної квартири, та визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору довічного утримання, укладеного 27.05.2020 року з [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гороховою Н.В. за реєстровим номером 110. У зазначеній квартирі, окрім [PERSON] , зареєстровано також місце проживання відповідачів - [PERSON] та [PERSON] , які у жодних родинних стосунках з [PERSON] не перебувають, є сторонніми особами. Оскільки відповідачі не підтримують жодного зв?язку ані з [PERSON] , ані з позивачем, у позасудовому порядку вирішити питання про зняття з реєстрації останніх за зазначеною адресою неможливо. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05.08.2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити з викладених у позові підстав. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про дату та місце судового засідання повідомлялись за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, однак судову повістку повернуто до суду відділом зв`язку із зазначенням причин «за закінченням терміну зберігання». З огляду на викладене, суд ухвалив розглянути дану справу в заочному порядку, ухваливши заочне рішення на підставі даних матеріалів справи за правилами ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві власності за [PERSON] на підставі договору довічного утримання, укладеного 27.05.2020 року з [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гороховою Н.В. за реєстровим номером 110, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 210427683 від 27.05.2020 року (а.с. 11,12,13). У квартирі [ADDRESS] в тому числі зареєстровано місце проживання відповідачів у справі - [PERSON] та [PERSON] , наведене вбачається з витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва (а.с. 14). За правилами ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а ст. 317 цього ж Кодексу передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Звертаючись до суду з позовом, позивач стверджує, що відповідачі не проживають у зазначеній вище квартирі, не користуються житлом та не несуть жодних витрат на утримання житла. Згідно вимог ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Зважаючи на те, що відповідачі у справі не проживають на житловій площі за місцем реєстрації без поважних причин, добровільно залишили житлове приміщення, що встановлено судом, наявність будь-яких інших домовленостей між сторонами у справі щодо можливостей проживання відповідачів у належному на праві власності позивачу житловому приміщенні, а так само користування таким житловим приміщенням, судом не встановлено, відтак суд надходить до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог в частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . У іншій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки судом не встановлено передбачених законом підстав для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: partial