Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

У листопаді 2014 року до суду із позовом про стягнення боргу та моральної шкоди звернувся [PERSON] Свої вимоги обґрунтував тим, 26 липня 2012 року позичив [PERSON] 7 200 доларів США, про що останній видав розписку. Відповідач повинен був провести остаточний розрахунок до 01 липня 2013 року, однак до часу звернення з позовом до суду кошти повернуті не були. Також позивач вказував, що урезультаті неповернення коштів [PERSON] він зазнав негативних емоційних хвилювань, було порушено його усталений спосіб життя, змінено коло його життєвих інтересів, він був змушений докладати додаткових зусиль для поновлення своїх майнових прав, що спричинило йому моральну шкоду. Окрім цього, позивач витратив 2 000 гривень на правову допомогу. Тому просив позов задовольнити, і стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики у розмірі 113 544 гривні, що еквівалентно 7 200 доларам США, 2 000 гривень на відшкодування моральної шкоди та 2 000 гривень на відшкодування витрат на правову допомогу. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, обґрунтовуючи їх доводами, викладеними у позовній заяві, позов просив задовольнити. Відповідач заявлені до нього вимоги визнав у повному обсязі. Проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Крім того зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Судом встановлено, що 26 липня 2012 року [PERSON] отримав у борг від [PERSON] 7 200 доларів США, які зобов'язувався повернути до 01 липня 2013 року, виплачуючи рівними долями щоквартально, про що свідчить розписка (а.с. 5). У встановлений строк кошти повернуті не були. Тобто, судом достовірно встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу виконання договору позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності зі ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 533, ч. 2 ст. 625 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. На час звернення до суду 100 доларів США коштували 1 577 гривень - http://www.bank.gov.ua/control/uk/curmetal/currency/search?formType=sear chFormDate&time_step=daily&date=11.11.2014&execute=%D0%92%D0%B8%D0%BA%D0 %BE%D0%BD%D0%B0%D1%82%D0%B8. Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення боргу підлягають до задоволення. Суд не приймає визнання позову відповідачем у частині стягнення з нього 2 000 гривень на відшкодування моральної шкоди позивача та частково приймає визнання позову у частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки судом було встановлено, що між сторонами виникли договірні зобов'язання, то й порядок та розмір відшкодування моральної шкоди або будь-яких інших виплат повинен був бути оговорений сторонами під час укладання договору. Норми, які регулюють відшкодування моральної шкоди, яка виникає у разі виникнення позадоговірних правовідносин, у даному випадку застосуванню не підлягають. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсації виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною не може перевищувати 40 % встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судових засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи у суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Представник позивача [PERSON] брав участь лише у судових засіданнях, які відбувалися 11 грудня 2014 року з 11:00 до 11:04 (а.с. 22-23) та 17 грудня 2014 року з 16:30 до 17:19 (а.с. 28-29), таким чином сума, яка підлягає до відшкодування і стягнення її з відповідача за витрати на правову допомогу становить 121 гривню. Судом встановлено, що [PERSON] при подачі позову до суду не сплачував судовий збір, оскільки є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії. Тому суд на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача судові витрати у розмірі 1379 гривень 04 коп. на користь держави. На підставі ст. ст. 526, 530, 533, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: partial