Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

У липні 2015 року ТОВ «Кредекс Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON], у якому, посилаючись на порушення відповідачкою зобов'язань за кредитним договором №1593/960CLPS2 від 15 червня 2011 року, укладеним між ПАТ «Платинум Банк» (первісний кредитор) та [PERSON], просило стягнути заборгованість, що утворилася станом на 29 червня 2015 року, в розмірі 4095,80 грн., з яких: 2287,6 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 1029,70 грн. по відсотках, 778,50 грн. по пені. Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 06 серпня 2015 року відмовлено в задоволенні позову ТОВ Кредекс Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В апеляційній скарзі ТОВ «Кредекс Фінанс» просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити в повному обсязі позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що висновок суду першої інстанції про відсутність доказів належного повідомлення [PERSON] про відступлення права вимоги є поспішним та помилковим, оскільки районний суд не витребував у ТОВ «Кредекс Фінанс» доказів письмового повідомлення відповідачки про відступлення права вимоги. Апелянт вказує на те, що у порядку визначеному ч.1 ст.1082 ЦК України [PERSON] про неодноразову заміну кредитора повідомлялася належним чином, проте від неї заперечень не надходило, умови кредитного договору відповідачка не виконує та розмір заборгованості за кредитним договором №1593/960CLPS2 від 15 червня 2011 року з дня відступлення заборгованості первинному кредитору, тобто з 26.07.2012 року, є незмінним. Апелянт вважає, що відмовляючи ТОВ «Кредекс Фінанс» у задоволенні позову районний суд не надав правової оцінки та не прийняв до уваги того, що неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідачки [PERSON], дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Відмовляючи у задоволенні позову ТОВ «Кредекс Фінанс», суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав належного підтвердження письмового повідомлення [PERSON] про відступлення права грошової вимоги, що у відповідності до ст.1082 ЦК України є обовязковою умовою для виникнення зобовязання боржника перед фактором. Однак, погодитись з таким висновком районного суду не може апеляційний суд через невідповідність висновків суду обставинам справи і, як наслідок, порушення норм матеріального права. Судом по справі встановлено, що 15 червня 2011 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір №1593/960CLPS2 в сумі 5000 грн. зі сплатою 36% річних строком на 30 місяців (а.с.5). За меморіальним ордером №61714567 від 15 червня 2011 року [PERSON] отримала від ПАТ «Платинум Банк» 5000,00 грн. кредиту згідно договору №1593/960CLPS2 від 15.06.2011 року (а.с.132). 26 липня 2012 року ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» укладено договір про відступлення права вимоги №20120726-Г, за яким ПАТ «Платинум Банк» відступило ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» право вимоги за кредитними зобовязаннями, в тому числі за кредитним договором №1593/960CLPS2 від 15 червня 2011 року, укладеним з [PERSON], що підтверджується реєстром заборгованостей (додаток №1), який є невідємною частиною договору. Згідно п.5.4 договору про відступлення права вимоги №20120726-Г від 26 липня 2012 року з моменту переходу до покупця прав вимоги, відповідно до умов цього договору, покупець має право на наступне відступлення права грошової вимоги будь-якій третій особі. 08 жовтня 2012 року між ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №2, за яким ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги, в тому числі за кредитним договором №1593/960CLPS2 від 15 червня 2011 року, укладеним з [PERSON], що підтверджується реєстром заборгованості (додаток №1), який є невідємною частиною договору (а.с.68-73,74-76). 16 жовтня 2012 року ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» надіслало письмове повідомлення [PERSON] про відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №1593/960CLPS2 від 15 червня 2011 року (а.с.34). Відповідно до п.5.4 договору факторингу №2 від 08 жовтня 2012 року з моменту переходу до фактора прав вимоги, відповідно до умов цього договору, фактор має право на наступне відступлення права грошової вимоги будь-якій третій особі. 08 травня 2015 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір факторингу №1/15-ФКю, за яким ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відступило ТОВ «Кредекс Фінанс» право вимоги, в тому числі за кредитним договором №1593/960CLPS2 від 15 червня 2011 року, укладеним з [PERSON], що підтверджується реєстром заборгованості (додаток №1), який є невідємною частиною договору (а.с.134-138,139-141). Відповідно до положень статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як визначено статтею 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ч.2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні. Таким чином, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обовязку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором №1593/960CLPS2 від 15 червня 2011 року станом на 05.10.2012 року становить 4076,53 грн., з яких: 2287,58 грн. тіло кредиту,1010,45 грн. відсотки, 778,50 грн. пеня (а.с.131). Будь-які інші розрахунки заборгованості у справі відсутні. Зважаючи на те, що вищевказаним розрахунком, який є належним та допустимим доказом по справі відповідно до ст.ст. 58, 59 ЦПК України, підтверджено заборгованість [PERSON] за кредитним договором №1593/960CLPS2 від 15 червня 2011 року саме у розмірі 4076,53 грн., апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача частково, стягнувши з [PERSON] на користь позивача 4076,53 грн. заборгованості. Вирішуючи справу, районний суд не врахував, що [PERSON] не сплачує заборгованість за кредитним договором ні первинному, ні новому кредитору - ТОВ «Кредекс Фінанс», унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, а неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обовязку погашення кредиту взагалі. Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове рішення про часткове задоволення позову ТОВ «Кредекс Фінанс». Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При зверненні до суду з позовом ТОВ «Кредекс Фінанс» сплатило 243 грн. 60 коп. судового збору (а.с.1). У звязку з частковим задоволенням позову, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, з [PERSON] на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» підлягає стягненню 242 грн. 43 коп. судового збору (99,52% від сплаченої позивачем суми 243,60 грн.). При зверненні до суду з апеляційною скаргою ТОВ «Кредекс Фінанс» сплатило 121,80 грн. (а.с.30). У звязку з частковим задоволенням апеляційної скарги ТОВ «Кредекс Фінанс», з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 121 грн. 21 коп. судового збору (99,52% х 121,80 грн.). Таким чином, в сукупності з [PERSON] на користь ТОВ „Кредекс Фінанс належить стягнути 363 грн. 64 коп. судового збору (242,43 грн. + 121,21 грн.).

Outcome: partial