Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в інтересах малолітньої [PERSON], до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що розпорядженням голови Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області № 450 від 06 грудня 2010 року її призначено опікуном над малолітньою [PERSON], [INFO]. За час проживання дитини з позивачем відповідач жодної матеріальної допомоги на її утримання не надає. Прохала стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. У судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву слухати справу у її відсутність, позов підтримала, прохала задовольнити. Відповідач у відкрите судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій позов визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням Краснокутської РДА № 450 від 06\~грудня 2010 року «Про призначення [PERSON] опікуном над малолітньою [PERSON], [INFO]» позивача призначено опікуном над малолітньою [PERSON]. Матірю малолітньої [PERSON] являється відповідач, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії 1-ВЛ № 083471 від 27 червня 2007 року. За час проживання дитини з позивачем відповідач жодної матеріальної допомоги на її утримання не надає Як передбачає ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. В силу ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, суд, враховуючи вищезазначені норми закону, приймає до уваги також стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів [PERSON], те, що стягнень за іншими виконавчими листами вона не має, та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів її доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду аліменти у вказаному розмірі будуть достатні для забезпечення потреб малолітньої дитини в продуктах харчування, одязі, засобах гігієни, навчанні, відпочинку тощо, а також не будуть ставити у скрутне становище платника аліментів. Крім того, позивач, на підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 487,20 грн.. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved