Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Центральний-1» про відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири, посилаючись на те, що 11 січня 2019 року з вини відповідача, який є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] , відбулося залиття належної йому квартири [ADDRESS] , про що складено відповідний акт. У добровільному порядку відповідач відмовився відшкодувати завдані збитки. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 25960 грн. на відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири, та понесені судові витрати. Протоколом автоматизованого розподілу справи від 01.04.2019 року дана справа передана на розгляд судді Черенковій Н.П., та отримана останньою 03.04.2019 року. Ухвалою від 03.04.2019 року позовна заява залишена без руху. На виконання ухвали [PERSON] 19.04.2019 року направлена позовна заява у новій редакції, яка передана судді 22.04.2019 року. Після виконання вимог ст.27 ЦПК України ухвалою від 03.05.2019 року відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 21.08.2019 року. 17.07.2019 року від ТОВ «Центральний-1» надійшов відзив, в якому просить у задоволенні вказаних вимог відмовити у повному обсязі з посиланням на таке. ТОВ «Центральний-1» надає послуги власникам квартир у будинку [ADDRESS] на підставі договору, укладеного між Миколаївською міською радою та ТОВ «Центральний-1» від 08.06.2018 року. Послуги з поточного ремонту житлових будинків та прибудинкових територій не входять до їх компетенції. При цьому, ТОВ «Центральний-1» неодноразово звертався до департаменту житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради з листом про капітальний ремонт покрівлі житлового будинку [ADDRESS] . При цьому, для покладення обов`язку про відшкодування збитків, передбачених ст.1166 ЦК України необхідно встановити неправомірність дій, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою та вини. Однак, позивачем дані факти у їх сукупності не доведені. 21.08.2019 року від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, та визнати явку позивача до судового засідання обов`язковою. Ухвалою суду від 21.08.2019 року відкладено підготовче судове засідання, визнано явку позивача до судового засідання обов`язковою. 13.11.2019 року від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи так як він не отримав копію відзиву. Слухання справи відкладалось неодноразово, ухвалою суду від 16.03.2020 року закрито підготовче судове засідання та справа призначена до розгляду у судовому засіданні на 11.06.2020 року. 11.06.2020 року [PERSON] направив на адресу суду відповідь на відзив (письмові пояснення). При цьому, позивач посилається на те, що у відповідності до вимог ст.21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний утримувати у належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо-будинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором; своєчасно за власний рахунок проводити усунення виявлених неполадок, пов`язаних з утриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини. Складовою технічного обслуговування є планові огляди, які поділяються на загальні та профілактичні. Згідно п.2.1.5 Правил, профілактичне обслуговування системи водопроводу, каналізації, гарячого постачання здійснюються кожні 3-6 місяців. За такого, саме відповідач , як виконавець був зобов`язаний забезпечити якісне утримання житлового будинку, своєчасно вживати заходів по попередженню та уникненню аварійної ситуації, що призвело до пошкодження майна, зокрема, залиття квартири [ADDRESS] , власником якої є позивач. В діях відповідача наявні підстави для цивільно-правової відповідальності, оскільки є всів елементи, передбачені ст. 1166 ЦК України: вина підтверджується статусом виконавця (балансоутримувач), відсутність коштів не звільняє від відповідальності, ст.ст. 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Передбачено право споживача на відшкодування збитків, завданих його майну, приміщенню, тощо в результаті неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг. Окрім того, за ст. 24 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги «№, балансоутримувач, крім іншого, зобов`язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального ремонту відповідно до встановлених стандартів, забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Сторони до судового засідання не з`явились, просили про розгляд справи у їх відсутність. Судом постановлено про розгляд справи у відсутності сторін, що відповідає приписам ст. 123 ЦПК України. Обставини справи, та належні їм правовідносини. Відповідно до частини третьої статті 3\~ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з частиною першою статті 263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Квартира розташована на 9 поверсі даного житлового будинку, який знаходиться на балансі ТОВ « Центральний-1». Актом про залиття від 01 02.2019 року, складеним комісією працівників ТОВ «Центральний-1» у складі майстра Засаднюк Т.І., слюсаря-сантехніка [PERSON] , покрівельника [PERSON] , підтверджується, що в результаті затоплення житлового будинку [ADDRESS] квартира була залита внаслідок затікання покрівлі над квартирою. Внаслідок чого у квартирі наявні руді плями площею 1.5 кв.м., на гіпсокартонній стелі спостерігаються плями рудого кольору площею 0,7 кв.м., гіпсокартон має пошкодження у вигляді випадіння пошкодженої дощовою водою на ділянці 15х15 см., гіпсокартонна плита має провисання у місті кріплення до стінового профілю у кутку в місті затікання. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт для усунення пошкоджень, заподіяних внаслідок залиття належної позивачу квартири, становить 23960 грн. 00 коп., що підтверджується зведеним кошторисним розрахунком вартості робіт та матеріалів у квартирі та 2000,00 грн. витрат на виготовлення зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта. Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини другої\~статті 22 Цивільного кодексу України\~(далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до частини першої\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга\~статті 1166 ЦК України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2\~постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Встановивши, що внаслідок залиття належної [PERSON] на праві власності квартири [ADDRESS] , що сталося з вини відповідача, позивачу завдано майнової шкоди в загальній сумі 25960 грн., розмір якої відповідачем спростовано не було, а за такого ,суд дійшов до висновку про покладення на відповідача обов`язку з відшкодування цієї шкоди. Поточний ремонт будівлі-це комплекс ремонтно-будівних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Якщо будівля в цілому не підлягає капітальному ремонту, комплекс робіт поточного ремонту може враховувати окремі роботи, які класифікуються як такі, що відносяться до капітального ремонту. Поточний ремонт повинен провадитися з періодичністю, що забезпечує ефективну експлуатацію будівлі або об`єкта з моменту завершення його будівництва (капітального ремонту) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт ( реконструкцію). Капітальний ремонт будівлі- це комплекс ремонтно-будівних робіт, який передбачає заміну, відновлення та модернізацію конструкцій і обладнання будівель в зв`язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшенням експлуатаційних показників, а також покращення планування будівлі і благоустрою території без зміни будівельних габаритів об`єкта. (Роз`яснення Державного комітету України з будівництва та архітектури за № 7\\7-401 від 30.04.2003 ). Треба зазначити, що балансоутримувач будинку-це власник або юридична особа, яка за договором із власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачувану законом звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального та поточного ремонту та утримання, а також забезпечує управління цим майном і відповідає за його експлуатацію у відповідності до ст.1 ЗУ «Про житлово- комунальні послуги». Отже, ТОВ «Центральний-1» є належним відповідачем про компенсування шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири. Залиття квартири стало наслідком винних дій (бездіяльності), а саме неналежного стану покрівлі будинку, технічне обслуговування якого покладено саме на ТОВ «Центральний-1». Пунктом 2 ст.13 ЗУ встановлено, що послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відносять до житлово-комунальних послуг і включають прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів, тощо. За такого, суд вважає, що відповідачем не спростовано доводів позивача про наявність підстав для відшкодування збитків. При цьому, звернення до Департаменту ЖКГ у 2018 році про капітальний ремонт покрівлі житлового будинку по [ADDRESS] не звільняє відповідача від цивільно-правової відповідальності, оскільки мав провести поточний ремонт, про що детально виписано судом вище. При цьому, відповідач не заперечував наявність затоплення квартири, шкоду, розмір збитків, а лише послався на те, що не повинен проводити капітальний ремонт, Наданий акт повністю відповідає формі, встановленій\~наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», в ньому наведені: дата та місце складання; члени комісії, що складають акт; місце, де трапилося залиття; подія, що трапилася; наслідки залиття, а також причини залиття. Тобто наданий позивачем акт за формою та змістом відповідає встановленій формі, не суперечить іншим доказам у справі, а наведені в ньому дані відповідачем не спростовані. Також неспроможними є доводи відповідача про недоведеність вини ТОВ «Центральний-1» у заподіянні [PERSON] шкоди внаслідок залиття квартири, оскільки у деліктних зобов`язаннях діє презумпція вини, а відповідач не довів свою невинуватість. При цьому, представник відповідача не заявляв клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи з метою з`ясування питання щодо причин залиття квартири та розміру заподіяної позивачу майнової шкоди, хоча мав таке право, та ним не скористався, а особа розпоряджається своїми правами на власний розсуд ( ст.13 УПК України). За такого, позов підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6\~Конвенції\~про захист\~прав людини\~і основоположних\~свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). У відповідності до приписів ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути також судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved