Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся із позовом до відповідача, яким просив суд стягнути з відповідача 87\~236,50 грн. в рахунок\~ відшкодування завданих державі збитків. На обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [PERSON] з 03.12.2012 року по 18.03.2014 року\~ працював на посаді начальника паливного складу\~ КЕВ м. Одеси, був матеріально відповідальною особою. З 18.03.2014 року [PERSON] переведений на посаду машиніста- кочегара в/ч [NUMBER] . Під час проведення\~ заходів з прийому передачі справ, виявлено розбіжності\~ в облікових даних\~ та фактичною наявністю матеріальних цінностей\~ номенклатури КЕВ. За результатами перевірки складено акт від 27.03.2014 року,\~ в якому виявлено нестачу матеріальних цінностей по паливному складу КЕВ м. Одеси на суму 87\~236,50 грн. В судовому засіданні представник КЕВ м. Одеси позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, був сповіщений належним чином про дату, час та місце його проведення. На підставі ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до статті 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою представника позивача, протокольно суд своєю ухвалою вирішив розглядати справу у заочному порядку. Розглянувши доводи позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Зі змісту трудової книжни [PERSON] встановлено, що він з 03.12.2012 року по 18.03.2014 року\~ працював на посаді начальника паливного складу\~ КЕВ м. Одеси. 05.12.2012 року\~ [PERSON] \~ та КЕВ м. Одеси уклали договір № 13 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Згідно п.4\~ посадової інструкції начальника паливного складу\~ передбачена його відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків. \~ \~ \~ \~У жовтні 2012 року та у грудні 2012 року [PERSON] прийняв на довгострокове зберігання майно згідно переліку, що додається до відповідних актів прийому передачі. 27.03.2014 року складено акт службового розслідування за фактами порушень, встановлених під час проведення заходів з прийому передачі\~ справ та посади начальника складу КЕВ м. Одеси працівника [PERSON] , за\~ висновком якого\~ державі заподіяні збитки на суму 87\~236,50 грн. Наказом начальника КЕВ м. Одеси від 31.03.2014 року № 98 зобов`язано [PERSON] добровільно відшкодувати завдані державі збитки. Відповідно до\~ ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом\~ встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Зміст наведеної норми спеціального закону дозволяє суду дійти висновку, що лише\~ наявність сукупності юридичних фактів\~ - порушення\~ працівником\~ трудових обов`язків, наявність прямої дійсної шкоди, причинового зв`язку між порушенням і шкодою, вини працівника\~ - дає\~ власнику (підприємству, установі, організації)\~ право притягти працівника до матеріальної відповідальності. Пряма дійсна шкода це основний елемент юридичного складу, який породжує обов`язок працівника відшкодувати матеріальну шкоду і дає право підприємству, установі, організації (або власникові підприємства, установи, організації або уповноваженому ним органу) притягти\~ працівника до матеріальної відповідальності. Згідно із ч. 1 ст. 1353 КЗпП України розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи\~ з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. Суд дійшов до висновку, що позивач в повній мірі довів завдання відповідачем прямої дійсної шкоди, в зв`язку із чим позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved