Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.11.2015 року позивачка та відповідач уклали шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Воловецького РУЮ в Закарпатській області, про що зроблено актовий запис за №48. Від спільного сімейного життя в сторін народився син [PERSON], 25.12.2015 року. За рішенням Воловецького районного суду від 04.10.2017 року шлюб між сторонами розірвано, малолітнього сина залишено на виховання матері, і дитина проживає з позивачкою. Покликаючись на ст.180 Сімейного кодексу України (далі СК України) просив стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю, просив розглянути справу без його участі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали цивільної справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07 листопада 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Воловецького РУЮ в Закарпатській області, про що зроблено актовий запис за №48. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ФМ №337101 від 05.01.2016 року батьком малолітнього [PERSON], 25.12.2015 року записаний відповідач [PERSON] (а.с.7). Згідно з рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 04.10.2017 року, яке набрало законної сили 18.10.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, а малолітнього сина [PERSON] суд залишив на вихованні матері [PERSON]В.(а.с.5). Згідно статті 180 Сімейного кодексу України (надалі також - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до приписів статті 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до ст. 27 Конвенції, держави учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Встановлено, що відповідач участі в утриманні сина не приймає, при цьому має обов'язок встановлений ст. ст.84 , 180 СК України. Пунктом 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно пункту 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності з пунктом 1 статті 184 СК України визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі здійснюється, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач, за станом здоров'я здатний працювати та отримувати дохід, однак має нерегулярний, мінливий дохід, тому з відповідача підлягають стягненню аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісяця, тобто в сумі, яку визнав відповідач. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. Відповідно до\~ст. 367 ЦПК України\~рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: approved