Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 22 вересня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він з вересня 2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, а саме: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя між ними не склалося із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні обов`язки, ведення спільного господарства та виховання дітей. Шлюбні відносини між ними припинені, не ведуть спільного господарства, а тому подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу між ними неможливе. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 квітня 2021 року вказану справу передано судді Ішуніній Л. М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 21 травня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін за вищевказаним позовом та надано відповідачу 15-денний термін для надання відзиву. Оскільки розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторони в судове засідання не викликались. З розписки, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що відповідач [PERSON] отримала копію ухвали суду про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками 01 липня 2021 року. У встановлений судом строк, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суда, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 22 вересня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у встановленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 22 вересня 2012 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, серії [NUMBER] , актовий запис № 1671. Після одруження прізвище відповідача « [PERSON] ». Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 05 лютого 2013 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, серії [NUMBER] ; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 13 липня 2017 року, виданим Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, серії [NUMBER] . Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони з листопада 2020 року не ведуть спільного господарства та шлюбно-сімейних відносин не підтримують. Згідно зі статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає, що подальше збереження шлюбних відносин суперечитиме інтересам позивача та відповідача, враховуючи, що жодна зі сторін не зверталася до суду з клопотанням про надання строку для примирення, тобто між подружжям відсутні будь-які намагання спрямовані на відновлення сімейних відносин. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно з частиною другою статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на викладене та

Outcome: approved