overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивач вказав, що він з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрували 10 липня 2012 року у Червонозаводському відділі РАЦС Харківського міського управління юстиції, актовий запис №232. Від даного шлюбу дітей не мають. Вони з відповідачкою з вересня 2012 року не підтримують шлюбно-сімейні відносини, втратили почуття поваги один до одного, відповідачка 20 вересня 2012 року зібрала належні їй речі та виїхала, як йому відомо до США, з того часу з нею більше ніяких контактів не мав і за якою вона адресою проживає йому не відомо, вважає, що збереження шлюбу між ними не можливе та наполягає на розірванні шлюбу. Позивач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України справу розглянув без участі відповідача на основі наявних у справі даних та доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] 10 липня 2012 року у Червоно заводському відділі РАЦС Харківського міського управління юстиції, актовий запис №232. Від даного шлюбу дітей не мають, з вересня 2012 року шлюбно-сімейних відносин не підтримують, проживають окремо, оскільки втратили один до одного почуття любові та поваги, не має взаєморозуміння, а тому позивач в судовому засіданні наполягав на розірванні шлюбу. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Спору щодо поділу спільного майна подружжя не заявлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 06.01.1977 року сторони зареєстрували шлюб у Старокривинській сільській раді Славутського району Хмельницької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Починаючи з 2001 року подружні відносини погіршились, сторони втратили інтерес один до одного, почали безпричинно сваритися, кожен почав жити своїм окремим життям зі своїми інтересами. Шлюб існує формально, тому позивач дійшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. До судового засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, відповідно до якої позов підтримав, просив слухати справу у його відсутність. Відповідач до судового засідання не з'явилася, хоча про день, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомила. Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Матеріалами справи встановлено, що 06.01.1977 року сторони зареєстрували шлюб у Старокривинській сільській раді Славутського району Хмельницької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1 (а. с. 3). Починаючи з 2001 року подружні відносини погіршились, сторони втратили інтерес один до одного, почали безпричинно сваритися, кожен почав жити своїм окремим життям зі своїми інтересами. Подружні відносини фактично припинені з 2001 року. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виниклі правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 СК України. З урахуванням обставин справи, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і зберегти її неможливо, тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. За клопотанням позивача судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 14.09.2007 року між ним та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №1475. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Позивач стверджував, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначив, що з [PERSON] вони не мешкають разом з березня 2013 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просив суд розірвати шлюб, укладений 14.09.2007 року між ним та [PERSON] У судовому засіданні представник позивача підтримала позов свого довірителя, пояснила, що подальше збереження шлюбу між сторонами неможливе, просила позов задовольнити. Відповідач та її представник у судовому засіданні позов визнали, пояснили, що подружнє життя відповідача з [PERSON] не склалось, зазначили, що сторони справи не мешкають разом з березня 2013 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 14.09.2007 року між [PERSON] та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №1475 (а.с.5). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4), та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). У відповідності до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не мешкають разом з березня 2013 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача судові витрати на користь позивача, що складаються з судового збору у сумі 229,40 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 22.08.1989 року між ним та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі РАГС Подільського райвиконкому м. Києва, актовий запис №389. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] неповнолітніх дітей немає. Позивач стверджував, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, між ними часто виникають сварки, конфлікти, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначив, що з [PERSON] вони тривалий час не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просив суд розірвати шлюб, укладений 22.08.1989 року між ним та [PERSON] У судовому засіданні позивач підтримав свій позов, просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялася. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за відсутності відповідача остання до суду не надсилала. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 22.08.1989 року між [PERSON] та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі РАГС Подільського райвиконкому м. Києва, актовий запис №389 (а.с.4). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] неповнолітніх дітей немає. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи тривалий час не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 229,40 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON], в якому просив розірвати шлюб, зареєстрований між ними 05 вересня 2008 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, посилаючись на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 05 вересня 2008 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. З 2011 року з відповідачкою не знаходять спільної мови в питаннях повсякденного життя, не ведуть спільного господарства, дружина вчиняє безпідставні сварки. Подальше спільне життя та збереження сім'ї є неможливим, тому він змушений звернутися до суду з позовом. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав (а.с.12). Відповідач у судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала (а.с.13). Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 05 вересня 2008 року уклали шлюб в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1099, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 05 вересня 2008 року (а.с.5). Від шлюбу позивач та відповідачка мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбних стосунків не підтримують з 2011 року, спільного господарства не ведуть, сім'ю зберегти не бажають. Судові витрати по справі, понесені позивачем, становлять 229 грн. 40 коп. судового збору. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Враховуючи те, що сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б інтересам кожного з них, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON], в якому просив розірвати шлюб, зареєстрований між ними 14 липня 2012 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, посилаючись на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 14 липня 2012 року, від шлюбу спільних дітей не мають. З жовтня 2013 року шлюбні стосунки між сторонами почали погіршуватися, а в даний час - фактично припинені. Подальше спільне життя та збереження сім'ї є неможливим, тому він змушений звернутися до суду з позовом. Судові витрати згоден понести самостійно. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав (а.с.29). Відповідачка у судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, направила до суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала (а.с. 27). Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 14 липня 2012 року уклали шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 577, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26 листопада 2013 року (а.с.5). Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають, з жовтня 2013 року шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, зберігати сім'ю не бажають. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б інтересам кожного з них, разом сторони не проживають, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що шлюбні стосунки припинені, у зв'язку з втратою поваги один до одного, втрати почуття кохання, відсутність спільних інтересів. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Примирення між подружжям неможливе. Дитина буде проживати з матір'ю. В судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви, щоб розгляд справи проводити у їх відсутність та проти позовних вимог не заперечували (а.с. 14-15). Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі 24 липня 2010 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 353 (а.с. 5). З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Фактичні шлюбні відносини припиненні з 01 липня 2011 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO].(а.с. 6). Дитина буде проживати з матір'ю. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], мотивуючи позов тим, що з відповідачем у 1991 році зареєстрував шлюб, від шлюбу є дитина, [PERSON], [INFO]. Проте, спільне життя з відповідачем не склалося, з травня 2013 року сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство. За заявою відповідача, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.12.2013 провадження у справі було зупинено для надання сторонам строку для примирення. Почивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові та просила його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с.36), про поважність причини неявки в судове засідання не повідомила, а також не надіслала заяви про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності відповідача на підставі доказів, наявних у матеріалах справи у заочному порядку, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено. 30 серпня 1991 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] був укладений шлюб, який зареєстрований Виконавичим комітетом Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 11 (а.с. 23). Після одруження відповідач обрала прізвище чоловіка, [PERSON]. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом з'ясовано, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, позивач бажає розірвати шлюб, шлюб між сторонами фактично розпався з травня 2013 року. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 30 квітня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 663. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу вони з дружиною шлюбно-сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Їхня сім»я розпалася оскільки в них з дружиною різні погляди на життя, між ними часто виникають непорозуміння. Шлюб між ними існує формально, подальше його збереження є неможливим. Враховуючи викладене, [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 30 квітня 2008 року [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу подружжя має дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними виявилось неможливим, оскільки у позивача та відповідача різні характери та погляди на життя, в сім»ї виникали непорозуміння. Їхня сім»я розпалась, близько півроку вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Шлюб зберегти не бажають. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що вона володіє однокімнатною квартирою за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. В даній квартирі за вказаною адресою зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], з яким вони тривалий час (більше двох років) не мешкали як сім»я, і 18 грудня 2012 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва позов [PERSON] про розірвання шлюбу було задоволено. Її колишній чоловік близько двох років не мешкає за вказаною адресою і не сплачує комунальні послуги. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивач і представник позивача не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, від представника позивача [PERSON] суду надійшла заява, у якій він просив розглянути справу у його відсутності, в поданій суду заяві представник позивача позов підтримав і просив його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] з 31 жовтня 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2012 року шлюб між позивачем [PERSON] і [PERSON] розірвано. За Договором дарування квартири від 27 листопада 2009 року позивачу [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Згідно наданої суду довідки КП «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» від 24 жовтня 2013 року № 1860 та відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в м. Києві місце проживання відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS], власником даної квартири є позивач [PERSON]. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з липня 2012 року на спірній жилій площі за адресою: [ADDRESS], не проживає, що стверджується актами депутата Боярської міської ради VI скликання 2010-2015 р. р. від 25 вересня 2013 року, від 03 грудня 2013 року. Згідно вимог ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] втратив право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS] на підставі вимог ст. 405 ЦК України, а тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved