Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

У листопаді 2015 року публічне акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (далі - Банк) пред'явило даний позов до [PERSON], яка є законним представником неповнолітнього [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову Банк посилався на те, що 02 жовтня 2008 року акціонерне товариства «ІНДЕКС-БАНК», правонаступником якого є позивач, і [PERSON] уклали кредитний договір № 302/8-Дон, згідно з яким останній отримав кредитні кошти в розмірі 31504 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом 14,10% річних. Строк договору встановлений до 01 жовтня 2023 року. У забезпечення зобов'язань позичальника щодо повернення кредитних коштів 02 серпня 2008 року вказані особи уклали договір іпотеки житлового приміщення № 302/8-Дон, предметом якого є трикімнатна квартира [ADDRESS] [INFO] року [PERSON] помер. На день відкриття спадщини у зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість, розмір якої після останнього погашення 06 вересня 2011 року складає 27986,77 доларів США, що еквівалентно 607050 грн. 34 коп. 14 березня 2012 року Першою харцизькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 63/2012 на підставі претензії кредитора до боржника [PERSON], померлого [INFO] року. Ніхто зі спадкоємців [PERSON] не звертався із заявами про прийняття спадщини або відмови від прийняття спадщини. Спадкодавець [PERSON] мав сина [PERSON], який народився [INFO] року і відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Законним представником неповнолітнього є мати [PERSON] Ураховуючи, що вимога Банку щодо погашення заборгованості одноразовим платежем спадкоємцями не виконана, позивач просив звернути стягнення на спадкове майно, а саме: на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS] шляхом продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження для задоволення вимог публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» за кредитним договором № 302/8-Дон від 02 жовтня 2008 року у розмірі 27986 доларів США 77 центів, що еквівалентно 607050 грн. 34 коп., та витрат зі сплати судового збору 9105 грн. 76 коп. Заочним рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись з рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що висновок суду першої інстанції про пропуск шестимісячного строку для пред'явлення вимоги до спадкоємців спростовується направленою до нотаріальної контори 09 вересня 2011 року претензією. Крім того, при вирішенні справи суд не застосував до спірних правовідносин норми Закону України «Про заставу». У судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явились; про час і місце розгляду справи повідомлені в установленому порядку (ас. 122, 123). Банк подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції керувався ст.ст. 1281, 1282 ЦК України і виходив з того, що позивачем не пред'явлено у встановлений законом строк вимогу до спадкоємців, які прийняли спадщину, що відкрилась внаслідок смерті [INFO] року [PERSON] Однак з таким висновком суду не можна погодитись з наступних підстав. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Згідно з частиною четвертою статті 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до вимог частини першої статті 608 ЦК України зобов'язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язане з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Перелік зобов'язань, які не входять до складу спадщини визначені статтею 1219 ЦК України, отже зобов'язання за кредитним договором та за договором іпотеки входять до складу спадщини. За змістом статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено підстави припинення іпотеки, однак такої підстави, як смерть іпотекодавця, положення зазначеної норми не містять. Відповідно до вимог статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Таким чином, якщо боржник та іпотекодавець - одна й та сама особа, то після її смерті до спадкоємця в разі порушення боржником своїх зобов'язань переходять обов'язки іпотекодавця у межах вартості предмета іпотеки. Отже, аналізуючи вищезазначені цивільно-правові норми слід дійти висновку про те, що правила статті 1281 ЦК України регулюють порядок пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців щодо виконання зобов'язань спадкодавця перед своїм кредитором, а не порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Строк, в межах якого іпотекодержатель може звернутися з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлюється загальними положеннями про позовну давність (глава 19 ЦК України). Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові 6-31цс16 від 17 лютого 2016 року. У справі, яка переглядається, встановлено, що [PERSON] був позичальником за укладеним 02 жовтня 2008 року з акціонерним товариством «ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», кредитним договором № 302-/8-Дон, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 31500 доларів США зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 14,10% щомісячно. Строк користування кредитом встановлений з 02 серпня 2008 року по 01 жовтня 2023 року включно (ас. 11-17). У забезпечення зобов'язань позичальника щодо повернення кредитних коштів 02 серпня 2008 року вказані особи уклали договір іпотеки житлового приміщення № 302/8-Дон, предметом якого є трикімнатна квартира [ADDRESS] (ас. 25-28). Отже, [PERSON] одночасно виступав і боржником, і іпотекодавцем. У зв'язку з його смертю [INFO] року відкрилася спадщина, яку відповідно до вимог частини четвертої ст. 1268 ЦК України прийняв неповнолітній [PERSON], народження [INFO] року, перебравши на себе обов'язки іпотекодавця в межах вартості предмета іпотеки (ас. 29, 34, 42). Однак звернення стягнення на предмет іпотеки є можливим лише за умови, якщо зобов'язання боржником було порушене. Факт порушення зобов'язання боржником судом установлений і відповідачем не спростований. Так, на день відкриття спадщини за кредитним договором утворилась заборгованість у розмірі 27986,77 доларів США, що еквівалентно 607050 грн. 34 коп. (ас. 4). Вартість предмета іпотеки становить 262800 грн. 00 коп. (ас.25). Установлені судом обставини щодо розміру заборгованості і вартості предмета іпотеки сторонами не спростовані. Таким чином, оскільки судом не правильно застосовано норми матеріального права і порушено норми процесуального права, ухвалене у справі судове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України Банку, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати 19122 грн. 10 коп. (9105 грн. 76 коп. судового збору за подання позовної заяви і 10016 грн. 34 коп. судового збору за подання апеляційної скарги).

Outcome: approved