Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що 22 листопада 2003 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають двох малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Малолітні діти мешкають разом з матірю та фактично перебувають на повному її утриманні. Відповідач [PERSON] у добровільному порядку матеріальної допомоги на потреби дітей не надає, чим ухиляється від виконання обовязку, передбаченого ст. 180 СК України, а коштів позивача на утримання та забезпечення фізичного, духовного розвитку дітей не вистачає. У звязку з наведеним, [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання [PERSON] не зявилася, до початку слухання справи подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі та слухати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] також у судове засідання не зявився, подав письмову заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутності, позов визнав та просив його задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 листопада 2003 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб, про що виконавчим комітетом Зазимської сільської ради Броварського району Київської області вчинено актовий запис № 12 та видане свідоцтво про шлюб серії І-ОК № 190442 (а.с. 4). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-ОК № 305902 та І-ОК № 305903 (а.с. 5, 6). Згідно із вимогами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року розяснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. З матеріалів справи вбачається, що малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матірю за адресою: Київська обл, Броварський р-н, с. Зазимє, вул. Лісова, буд. № 65, про що свідчить копія довідки № 1598, видана 25 листопада 2015 року виконавчим комітетом Зазимської сільської ради Броварського району Київської області (а.с. 7). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Положеннями ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved