Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

У липні 2013 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що вони зареєстровані та постійно мешкають за адресою: [ADDRESS]. В зазначеній квартирі також був зареєстрований [PERSON], який з 2004р. не проживає в ній. На цей час місцем його проживання є квартира [ADDRESS]. Окрім того зазначили, що на підставі рішення Гірницького районного суду м. Макіївки від 05.12.2005р. відповідач був визнаний безвісно відсутнім і знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS], однак при цьому не втратив право користування зазначеною квартирою. Таким чином, вважають, що оскільки відповідач не проживає у [ADDRESS] понад шість місяців без поважної причини його можливо визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням за рішенням суду. З урахуванням наведеного просили визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON], яка діє у своїх інтересах та в інтересах [PERSON] за довіреністю (а.с.17), підтримала позовні вимоги у повному обсязі і просила їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи, без самостійних вимог - КП «Житловик-2» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою, надав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що вона підписувала акти про відсутність [PERSON] ь за адресою: [ADDRESS]., оскільки виписаний з квартири за рішенням суду Суд, заслухавши показання позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами, що позивачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] (а.с. 34), яка знаходиться на балансі КП «Житловик-2», відноситься до громадського житлового фонду і є спірною по справі. В період з 15.12.1977р. по 01.02.2006р. за вказаною адресою також був зареєстрований відповідач - [PERSON], який рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки від 05.12.2005р. (а.с.7) був визнаний безвісно відсутнім, у зв'язку з чим 01.02.2006р. знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS]., про що свідчить виписка з особового рахунку [NUMBER]. (а.с.34) В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що рішення Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 05.12.2005р. скасовано. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Гірницького районного суду м. Донецька від 05.12.2005р. встановлено, що з лютого 2004р. відповідач не проживає за адресою: [ADDRESS], а в місці його постійного проживання немає відомостей про місце його перебування. Згідно акту обстеження (а.с.28) станом на 18.07.2013р. [PERSON] у спірній квартирі не проживає, виписаний з неї, його особистих речей у квартирі немає. Між тим, за відомостями адресно-довідкового бюро підрозділу ГУДМС України в Донецькій області (а.с.11) починаючи з 12.12.2012р. відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У разі відсутності особи у жилому приміщенні понад встановлені у ст.71 ЖК України строки, вона, у відповідності до ст.72 ЖК України, може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Пленум Верховного Суду України у п.10 Постанови №2 від 12.04.1985р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ст. 107 ЖК України наймач або члени його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування житловим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. У зв'язку з наведеним вище, суд приходить до висновку про те, що з матеріалів справи не вбачається з якої причини відповідач понад шість місяців відсутній у квартирі [ADDRESS]. Також позивачами не доведено, що відповідач проживає за іншою адресою саме за власним бажанням і без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Таким чином, суд не знаходить підстав для задоволення позову про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS].

Outcome: dismissed