Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

У липні 2014 року позивач КС «Альянс Україна» звернулася до суду із вказаним позовом до відповідачів - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в якому просив: звернути стягнення, в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором № 266-08кНІ від 01.08.2008 року на загальну суму 574 510,73 грн., на предмет іпотеки квартиру, яка розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Рибна, ?, кв. 9, вартістю 170 000 грн., та належить відповідачам, на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Фондом комунальної власності Миколаївської міської ради 19.04.2005 року, шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь якій особі покупцеві на підставі договору купівлі продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України Про іпотеку; стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1 700,00 грн. В обґрунтування свого позову позивач вказав, що 01.08.2008 р. між кредитною спілкою «Альянс Україна», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 266-08кНІ про надання останній кредиту у розмірі 85 000,00 грн., строком на 36 місяців по 01.08.2011 року, зі сплатою 0, 1644% за день від загальної суми щоденного залишку заборгованості. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 01.08.2008 року між кредитною спілкою «Альянс Україна», та відповідачами по даній справі [PERSON] та [PERSON] був укладений договір іпотеки. Згідно даного договору, предметом іпотеки є квартира, яка розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Рибна, ?, кв. 9, та належить відповідачам на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Фондом комунальної власності Миколаївської міської ради 19.04.2005 року. Вказаний іпотечний договір був посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу [PERSON] Позичальником не виконувались належним чином зобов'язання за кредитним договором, в зв'язку із чим позичальнику та поручителям надсилалися повідомлення з проханням погасити заборгованість, проте борг не було погашено. В травні 2010 року позивач звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідачів про дострокове розірвання договору кредиту № 266-08кНІ від 01.08.2008 року та стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором. 20.12.2012 року Корабельним районним судом м. Миколаєва було ухвалено заочне рішення, яким позов кредитної спілки «Альянс Україна» було задоволено частково та стягнуто з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованості за договором кредиту на загальну суму 572 690,73 грн. і судових витрат у розмірі - по 606,67 грн. із кожного. Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 24 лютого 2014 було частково скасоване рішення суду першої інстанції від 20.12.2012 року, і позов кредитної спілки «Альянс Україна» було задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь кредитної спілки «Альянс Україна» - заборгованість за кредитним договором № 266-08кНІ від 01.08.2008 р у розмірі 572 690, 73 грн., в задоволенні позовних вимог до [PERSON] та [PERSON] було відмовлено. Позивач в установленому законом порядку направляв відповідачам, як майновим поручителям, вимоги про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором та розяснював можливість звернення стягнення на предмет іпотеки, однак відповідачі такі вимоги ігнорують та не виконують їх, через що він звернувся до суду із даним позовом. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, причина їх неявки суду невідома, про час та місце судового засідання по справі були повідомлені своєчасно та належним чином, будь-яких заяв від них до суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із такого. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що 01.08.2008 р. між кредитною спілкою «Альянс Україна», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 266-08кНІ про надання останній кредиту у розмірі 85 000,00 грн., строком на 36 місяців по 01.08.2011 року, зі сплатою 0, 1644% за день від загальної суми щоденного залишку заборгованості. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 01.08.2008 року між КС «Альянс Україна», як іпотекодержателем, та відповідачами по даній справі [PERSON] та [PERSON], [PERSON], як іпотекодавцями, був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] Згідно даного договору, предметом іпотеки є квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та належить відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Фондом комунальної власності Миколаївської міської ради 19.04.2005 року зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно, витяг № 7186262 виданий ММБТІ 06.05.2005 року, номер запису 9812 в книзі 82,83. Загальна площа квартири, що є предметом іпотеки, становить 53,30 кв.м., житлова площа 30,80 кв.м., а вартість предмета іпотеки визначена сторонами у 170 000 грн. Свої зобовязання за кредитним договором кредитна спілка «Альянс Україна» виконала належним чином, надавши [PERSON] грошові кошти. Натомість позичальник [PERSON] належним чином не виконувала умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 572 690 грн.73 коп., із яких: -80 277 грн. 78 коп. заборгованість за кредитом; -198 596 грн. 28 коп. заборгованість за відсотками; -293 816 грн.67 коп. пеня за прострочення кредиту та відсотків. Обґрунтованість розміру заборгованості підтверджується наявними у матеріалах даної цивільної справи розрахунками. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина перша ст.530 ЦК України визначає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобовязання згідно ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ст.ст. 509, 546 ЦК України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених Законом. Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Із матеріалів справи вбачається, що позивач направляв відповідачам [PERSON] та [PERSON], як майновим поручителям, вимогу щодо погашення заборгованості та попереджував про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки належну відповідачам квартиру, що узгоджується із вищевикладеними нормами закону та із положеннями п. 4.1. укладеного між сторонами іпотечного договору. Стаття 3 Закону України «Про іпотеку» визначає, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно незареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Згідно п. 4.6.2. іпотечного договору реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса , проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Крім цього, на підставі ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: - загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; - опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; - заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; - спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; - пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; - початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Виходячи із вищевикладеного, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений ним при подачі позовної заяви судовий збір.

Outcome: partial