Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Одеської міської ради за участю третьої особи Четвертої Одеської державної нотаріальної контори, згідно якої просила: Зняти арешт з нерухомого майна: 1/5 частини квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON]. 734/1000 частин та 266/1000 частин квартири [ADDRESS]; 1/5 частину квартири [ADDRESS], які належали [PERSON]. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилася справа № 2-590/09, за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності, договору купівлі-продажу недійсним, усунення перешкод у здійсненні права власності. 03 грудня 2007 року суддею Приморського районного суду м. Одеси було задоволено заяву про забезпечення позову [PERSON] та постановлено ухвалу, якою накладено арешт на нерухоме майно. На сьогоднішній день рішення суду виконано в повному обсязі, за позивачем було зареєстровано право власності, [PERSON], [PERSON] виплатили [PERSON] грошові кошти в повному обсязі, на користь [PERSON], [PERSON] були виплачені кошти позивачем [PERSON] Тобто, підстава для застосування заходів забезпечення позову відпала, рішення суду виконано. [INFO] [PERSON] померла. [INFO] помер [PERSON], Позивач є донькою померлих [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Позивач зазначила, що звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину згідно ст. 161 ЦК України, проте останнім було відмовлено, у зв'язку із тим, що на спадкове майно накладено арешт, дані обставини стали підставою для звернення [PERSON] до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з'явилася, заявила суду клопотання, згідно якого просила розглядати цивільну справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, щодо заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду цивільної справи сповіщався належним чином, заяв та клопотань про поважність причин неявки суду не надавав та не заявляв. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, у порядку ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. За наявності умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 03 грудня 2007 року суддею Приморського районного суду м. Одеси було задоволено заяву про забезпечення позову [PERSON] та постановлено ухвалу, якою накладено арешт на нерухоме майно, а саме: 1/5 частини квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON]; 734/1000 частин та 266/1000 частин квартири [ADDRESS]; 1/5 частину квартири [ADDRESS], які належали [PERSON]. Заочним рішенням суду від 19 червня 2009 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на нежитлове приміщення (сарай) у будинку [ADDRESS] площею 26,8 кв.м., [PERSON], [PERSON] повернули [PERSON] грошові кошти в розмірі 8040,00 гривень , на користь [PERSON], [PERSON] була виплачена грошова компенсація позивачем [PERSON] Згідно Листа КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 11.08.2017 року № 486777.36.17, станом на 31.12.2012 рік право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за: [PERSON]; [PERSON]; [PERSON], [PERSON]; [PERSON] в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане УЖКХ виконкому Одеської міської радивід 22.01.1999 року № 7-15057 та зареєстрований від 27.01.1999 року. Листом КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 11.08.2017 року № 486776.36.17, повідомлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на нерухоме майно за адреою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] 734/1000 часток на підставі договору № 97.10-86 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований в Жовтневому філіалі Одеської спеціалізованої Біржі Нерухомості 29.10.1997 року. 266/1000 часток на підставі договору купівлі- продажу, посвідченого Фуфаєвою О.О. Одеського міськнатокругу 30.06.1998 року Відповідно до копії Свідоцтва про смерть від 13.02.2016 року, серії [NUMBER], [INFO] помер [PERSON], про що внесено відповідний актовий запис № 1725. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть від 27 жовтня 2015 року, серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану в місті Одесі Одеського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 11103. Позивач є донькою померлих [PERSON], [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину згідно ст. 161 ЦК України. Відповідно до Листа-роз'яснення по оформленню спадщини від 25.07.2017 року № 69/02-14 та Листа-роз'яснення по оформленню спадщини від 25.07.2017 року № 59/02-14 Головного територіального управління юстиції в Одеській області Одеського міського нотаріального округу приватного нотаріуса Стукаленко Л.С., позивачу було повідомлено, що не можливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру під [ADDRESS] та на 1/5 частку квартири [ADDRESS], у зв'язку із тим, що на вказане майно, яке належало матері та батьку позивача накладено арешт Приморський районним судом. Одеси по справі № 2/590/09 від 03.12.2007 року, який був зареєстрований Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою 14 грудня 2007 року за реєстраційними номерами: 6230989 та 6230834. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 06.06.2016 р., позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1268 ЦПК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини у відповідності до ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, з моменту смерті [PERSON], [PERSON], враховуючи факт звернення [PERSON]із заявою про прийняття спадщини, спадкове майно варто вважати таким, що належить позивачу. При цьому, стаття 41 Конституції України закріплює право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р., особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Таким чином, наявність безпідставно накладеного обтяження на нерухоме майно, а саме: 1/5 частини квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON]; 734/1000 частин та 266/1000 частин квартири [ADDRESS];1/5 частину квартири [ADDRESS], порушує права позивача, яка не в змозі належним чином юридично оформити спадщину, що дає підстави для захисту її прав шляхом задоволення позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, суд, дослідивши докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved