Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з зазначеним позовом, в якому просять визнати за ними право власності, кожній по 1/2 частині, на спадкове майно, що складається з земельної ділянки площею 4,5308 га, розташованої на території Ряснянської сільської Ради Краснопільського району Сумської області і призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у порядку спадкування за законом після померлої 04 грудня 2008 року матері [PERSON]. Вимоги обґрунтовані тим, що позивачі є спадкоємцями за законом першої черги, спадщину прийняли шляхом зверненням до органу нотаріату, але їм відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на означену земельну ділянку у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, про втрату Державного акту на право приватної власності на землю розміщено оголошення у пресі. Відділ держгеокадастру у свою чергу відмовив у видачі його дублікату по причини смерті власника. На переконання позивачів їх право на спадщину порушено і підлягає судовому захисту. Позивачі у судове засідання не прибули. Згідно поданих заяв просили справу розглянути за їх відсутності, позов підтримують /ас. 72,82/. Відповідач та третя особа явку представника в судове засідання не забезпечили, відповідно поданих заяв просили справу розглянути за відсутності їх представника, не заперечують проти задоволення позову /ас. 80-81/. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог ст.ст.\~158,\~169 ЦПК України. Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. З вимог ч.1 ст. 3 ЦПК України вбачається, що захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. За матеріалами справи судовим розглядом встановлено, що право власності на земельну ділянку площею 4,5308 га кадастровий номер 5922385000:04:003:0025 нормативною грошовою оцінкою 83382 грн., розташованої на території Ряснянської сільської Ради Краснопільського району Сумської області і призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виникло у громадянки України [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія 1-СМ№ 007055, який згодом втрачено, про що зроблено оголошення в Краснопільській районній газеті «Перемога» №77 від 23 вересня 2015 року /копії ас.18-19, 27-28; ас. 21/. 04 грудня 2008 року [PERSON] померла, до дня смерті самотньо проживала в [INFO]; у Краснопільській районній державній нотаріальній конторі на підставі заяв про прийняття спадщини від імені [PERSON] та [PERSON] заведена спадкова справа № 98 від 29.04.2013 р., але державним нотаріусом означеної нотаріальної контори Постановою від 30 вересня 2015 року спадкоємцям відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом кожній по ? частині на земельну ділянку площею 4,53 га, розташованої на території Ряснянської сільської Ради Краснопільського району Сумської області у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа; відділ Держгеокадастру у Краснопільському районі Сумської області у свою чергу відмовив видати дублікат Державного акту на право приватної власності на землю серії 1-СМ № 007055 на імя [PERSON] у звязку зі смертю власника /ас. 11, 20-22, 36; копії ас. 9, 37-69, копія спадкової справи ас. 70- 71/. Родинні відносини між спадкоємцями та спадкодавцем підтверджуються свідоцтвами про народження та про одруження /копії ас. 12- 15/. Правовідносини, що склалися між сторонами, виникли із спадкових правовідносин і врегульовані нормами цивільного та земельного законодавства України. Підставою позову є обставини, що підтверджують право власності на земельну ділянку та стаття 16 ЦК України, яка визначає визнання права як способу захисту цивільних прав та інтересів. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України. У відповідності до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі статей 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Підсумовуючи викладене, встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає. Як убачається з матеріалів справи, позивачі набули право власності на земельну ділянку кожна по ? частині у порядку спадкування за законом, але у встановленому законом порядку не можуть одержати правовстановлюючі документи на вказане майно, то таке право позивачів підлягає захисту в судовому порядку, іншим шляхом вирішити спір не можливо. Заперечень проти позову і доказів відносно належності майна іншим особам в суд не надійшло, інших спадкоємців, які б вступили у спадщину, немає, спадщина не визнана відумерлою. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим, і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved