Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], ТОВ «Житлорембудсервіс» про встановлення порядку користування житловим квартирою. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності йому, [PERSON] (1/2 частка), та його сестрі, [PERSON] (1/2 частка). Вказана квартира згідно технічного паспорту складається із трьох кімнат загальною площею 56,38 кв.м. Житлова площа становить 41,53 кв.м., у тому числі кімната №1 18,53 кв.м., кімната №2 12,29 кв.м., кімната №3 10,71 кв.м., кухня 4,78 кв.м., ванна кімната 1,78 кв.м., вбиральня 1,12 кв.м., передпокій 5,37 кв.м., балкон 0,86 кв.м., кладова 0,94 кв.м. Оскільки сторони не можуть досягти домовленості щодо користування квартирою у добровільному порядку він вимушений звернутись до суду. Просив суд встановити порядок користування квартирою№12 в будинку №14 по бульвару Пушкіна в м. Кременчуці Полтавської області, а саме: виділити в користування [PERSON] кімнату площею 12,29 кв.м., виділити в користування [PERSON] кімнату площею 10,71 кв.м. та кладову площею 0,94 кв.м. У загальному користуванні залишити кухню 4,78 кв.м., ванну кімнату 1,78 кв.м., вбиральню 1,12 кв.м., передпокій 5,37 кв.м., балкон 0,86 кв.м. Зобовязати ТОВ «Житлорембдсервіс» розподілити особові рахунки. Позивач у судове засідання не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Представник відповідача ТОВ «Житлорембудсервіс» у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в\~\~судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON] 1/2 частка (1/3 частка згідно свідоцтва про право власності на житло, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради 27.11.1996, 1/6 частка згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.05.2007 серії ВЕО №124875, посвідченого державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON]О.), та [PERSON] 1/2 частка згідно договору дарування частини квартир від 06.08.2007 серії ВЕТ №348102, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] Житлове приміщення розташована на 3 поверсі 5 поверхового будинку та складається із трьох кімнат загальною площею 56,38 кв.м. Житлова площа становить 41,53 кв.м., у тому числі кімната №1 18,53 кв.м., кімната №2 12,29 кв.м., кімната №3 10,71 кв.м., кухня 4,78 кв.м., ванна кімната 1,78 кв.м., вбиральня 1,12 кв.м., передпокій 5,37 кв.м., балкон 0,86 кв.м., кладова 0,94 кв.м. Частиною 1 ст.405 ЦК України\~встановлено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Співвласники не дійшли згоди про порядок користування квартирою. В пункті 14\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»\~роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) останньої підлягає поділу в натурі, якщо сторонам можливо виділити ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Згідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. Враховуючи технічні характеристики вищезазначеної квартири, в даному випадку визначити порядок користування спірною квартирою, з виділенням в користування кожній стороні рівних за площею відособлених жилих приміщень, які б ідеально відповідали частці кожного з співвласників в праві спільної часткової власності на зазначене майні - є неможливим. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як визначено ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Беручи до уваги наведені обставини справи, враховуючи, що співвласники не дійшли згоди про порядок користування квартирою, з урахуванням інтересів сторін, суд приходить до висновку, що оптимальним дотриманням права кожного із співвласників на володіння, користування та розпорядження належною йому часткою у спірній квартирі є виділення у користування позивачу кімнати № 2, площею 12,29 кв.м., виділення у користування відповідачу кімнати №3, площею 10,71 кв.м. та кладової площею 0,94 кв.м. У загальному користуванні кімнату №1 18,53 кв.м., залишити кухню 4,78 кв.м., ванну кімнату 1,78 кв.м., вбиральню 1,12 кв.м., передпокій 5,37 кв.м., балкон 0,86 кв.м. Суд зауважує, що встановлення такого порядку користування спірним помешканням не призводить до обмеження належних сторонам прав власності та користування квартирою, оскільки, при встановленні порядку користування спірною квартирою, право жодного із співвласників у праві їх часткової власності не зменшується, а лише вирішується спір з приводу користування спільною частковою власністю. Щодо заявлених вимог про поділ особових рахунків, суд зазначає наступне. Рішення суду про встановлення порядку користування житловим приміщенням є підставою для розподілу особових рахунків по сплаті комунальних послуг у встановленому чинним законодавством порядку, тому суд вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню вимоги [PERSON] про поділ особових рахунків між співвласниками квартири [ADDRESS].

Outcome: approved