Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що [INFO] року померла його мати, [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. Спадкодавець заповіту не залишила. Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, інших спадкоємців ані за законом, ані за заповітом немає. Однак, позивач пропустив строк прийняття спадщини, що відкрилася зі смертю [PERSON] через те, що був змушений у судовому порядку встановлювати факт належності правовстановлюючого документа (свідоцтва про смерть) і факту наявності родинних відносин із спадкодавцем. Коли судове рішення вступило у законну силу, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи свою відмову тим, що з моменту смерті спадкодавця минув шестимісячний строк, встановлений законом для прийняття спадщини, що незалежно від причин, свідчить про пропуск ним строку на прийняття спадщини. При цьому, вказавши на те, що іншим шляхом цю проблему розв'язати неможливо, нотаріус рекомендував позивачу звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася [INFO] року зі смертю [PERSON] Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги визнала та не заперечувала проти його задоволення. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 09.09.2013 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла [INFO] року, актовий запис № 1046. Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 квітня 2014 року, яке набрало законної сили 18 квітня 2014 року, встановлено факт належності свідоцтва про смерть «[PERSON]», яка померла [INFO] матері [PERSON] - [PERSON], яка померла [INFO] року. Також встановлено факт, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після [PERSON], померлої [INFO] року. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 червня 2014 року, винесеної приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після померлої [INFO] року [PERSON] з тієї підстави, що заява про прийняття спадщини була подана з порушенням встановленого законом строку для прийняття спадщини та не надані документи, які б підтверджували факт його постійного проживання з померлою на час відкриття спадщини. У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивач до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернувся, оскільки був змушений у судовому порядку встановлювати юридичні факти належності правовстановлюючого документу та наявності родинних відносин із померлою, що тривало довше ніж сплив строк для прийняття спадщини та не залежало від його волі. Таку причину пропуску строку для прийняття спадщини суд визнає поважною. Законодавством України, що діяло на час відкриття спадщини та діє на час ухвалення судом рішення, не встановлено жодних обмежень часу, протягом якого особа може звернутися до суду із заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved