Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

У листопаді 2015р. [PERSON] (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач) про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с.4-6). Свої позовні вимоги Позивач з урахуванням пояснень (а.с.83-85) обґрунтовує тим, що 20.05.2015р. приблизно о 21 годині 40 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем марки «Тойота Яріс», державний номерний знак [NUMBER] в м. Києві на перехресті проспекту Московському та проспекту Оболонському виїхала на зелений сигнал світлофора, де не виконавши вимогу дорожнього знаку 5.18, напрямок руху по смузі, здійснила поворот ліворуч не надавши дорогу автомобілю «ВАЗ» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого сталося не кероване зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ» державний номерний знак [NUMBER] внаслідок чого сталося зіткнення з мотоциклами марки «Хонда» державний номерний знак [NUMBER] та мотоциклом «Кавасакі» державний номерний знак [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 14.08.2015р. у справі № 756/8017/15-п Відповідачку визнано винною у скоєнні вищезазначеного ДТП. Внаслідок ДТП транспортний засіб марки «ВАЗ» номер державної реєстрації [NUMBER], який належить на праві власності Позивачу відновленню не підлягає, оскільки згідно звіту вартість матеріального збитку Позивачу становить 30 323,53 грн., в той час як відновлювальний ремонт автомобіля позивача не має сенсу оскільки його вартість складає 53 790,07 грн. Так, Позивачем було прийнято рішення про утилізацію транспортного засобу марки ВАЗ, д.н.з. [NUMBER], вартість якої склала 3 052,00 грн. Внаслідок ДТП Позивач зазначив великих душевних та фізичних страждань, з урахуванням глибини душевних страждань Позивача, значним погіршенням внаслідок цих страждань стану здоров'я та необхідністю захисту своїх прав у судовому порядку, розмір моральної шкоди, який підлягає відшкодування з боку Відповідача становить 20 000,00 грн. Враховуючи вищевикладене, Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь матеріальної шкоди 30 323,53 грн. та 20 000,00 грн. моральної шкоди. В судове засідання Позивач та його представник не з'явились, надали суду заяву, в якій просили провести розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечували (а.с.86). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч.3, ч.4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 14 серпня 2015 року з урахуванням постанови Оболонського районного суду м. Києва від 25.09.2015р. про виправлення описки, встановлено, що 20.05.2015р. приблизно о 21 годині 40 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем марки «Тойота Яріс», державний номерний знак [NUMBER] на перехресті проспекту Московському та проспекту Оболонському в м. Києві виїхала на зелений сигнал світлофора, де не виконавши вимогу дорожнього знаку 5.18 здійснила поворот ліворуч не надавши дорогу автомобілю марки «ВАЗ» державний номерний знак [NUMBER], внаслідок чого сталося не кероване зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ» державний номерний знак [NUMBER] та мотоциклами марки «Хонда» державний номерний знак [NUMBER] та мотоциклом «Кавасакі» державний номерний знак [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. [PERSON] визнано винною у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн. (а.с.88-89). Даних щодо страхування відповідальності Відповідача, як власника автомобіля «Тойота Яріс», державний номерний знак [NUMBER] станом на час вчинення ДТП, в матеріалах справи не міститься та в судовому засіданні не здобуто. Відповідач в судове засідання не з'явився, письмових пояснень чи заперечень по суті позовних вимог не надав, відтак при винесенні рішення суд виходить з наявних доказів у матеріалах справи. Згідно Звіту № 2015-05-20 про визначення вартості матеріального збитку, складеного ТОВ «Експертплюс» 08.06.2015р. вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ ВАЗ 21074 реєстраційний номер [NUMBER], з урахуванням ПДВ складає 30 323,53 грн. (а.с.20-34). До звіту № 2015-05-20 додано Електрону версію Бюлетня автотоварознавця № 82 квітень 2015 року (а.с.3638), протокол огляду транспортного засобу від 08.06.2015р. (а.с.39), фотододатки (а.с.40-44), ремонтна калькуляція 20.05.015 від 08.06.2015р. (а.с.45-48), аркуш перевірки даних 20.05.015 від 08.06.2015р. (а.с.49-50). Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України). Пленум Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 4 Постанови від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зокрема, зазначив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Разом з тим, відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників (п. 16 Постанови від 01.03.2013р № 4). Проте, в судовому засіданні не здобуто інформацію щодо наявності договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного по відношенню до транспортного засобу «Тойота Яріс» державний номер [NUMBER], відтак Відповідач зобов'язаний відшкодувати Позивачці завдану йому шкоду внаслідок ДТП в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Так, як зазначалось вище згідно Звіту № 2015-05-20 про визначення вартості матеріального збитку від 08.06.2015р. вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ ВАЗ 21074 реєстраційний номер [NUMBER] з урахуванням ПДВ складає 30 323,53 грн. Враховуючи викладене, з урахуванням заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення з останньої на користь Позивача суми матеріальної шкоди в розмірі 30 323,53 грн. підлягає задоволенню. Щодо вимог про стягнення з відповідача [PERSON] на користь Позивача моральної шкоди суд виходить до наступного. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. ст. 58-59 ЦПК України. Згідно вимог, ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Разом з тим, згідно абзацу другого п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи, що автомобіль належний Позивачу було пошкоджено та фактично фізично знищений в результаті дій Відповідача, а пошкодження майна особи у будь-якому разі призводить до душевних страждань, пов'язаних з необхідністю вчинення відповідних дій, спрямованих на відновлення майна або інших дій, спрямованих на відновлення своїх порушених прав, то суд вважає за можливе з урахуванням обставин справи та доводів Позивача про заподіяння йому моральної шкоди, стягнути з Відповідача на користь Позивача враховуючи вимоги розумності та справедливості грошові кошти на відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 000,00 грн. Згідно положень ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, у відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням всього наведеного вище позов підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з Відповідача на користь Позивача матеріальної шкоди в сумі 30 323,53 грн. та моральної шкоди у розмірі 3 000,00 грн. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, а тому з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений Позивачем при зверненні до суду, виходячи з суми вимог, що задоволено судом, в сумі 974,40 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial