Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

У липні 2020 року позивач звернулася із зазначеним позовом до суду, вказавши, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки, площею 3,99870 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шпичинецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області та грошові вклади за договором №70029 АТ «Ощадбанк». Позивач, будучи спадкоємцем до майна померлого [PERSON] як особа, що проживала з померлим однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, звернулася до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на вказане майно, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, а тому позивач просила встановити юридичний факт проживання зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, а також визнати за нею право на спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , разом зі спадкоємцями першої черги. Ухвалою судді від 17.07.2020 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання позивач не з`явилася, натомість, як вбачається з наявної в матеріалах справи заяви, остання підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності,\~в якій позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи та письмові клопотання учасників справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно із ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Зокрема, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, що слідує із положення п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в м. Деражня Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Шпичинецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. Згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 №825249, виданого на підставі рішення сесії Шпичинецької сільської Ради народних депутатів від 12.09.2001 року, [PERSON] був власником земельної ділянки площею 3,9987 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Шпичинецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. Відповідно до договору №70029 від 11 червня 2012 року ПАТ «Державний ощадний банк України» відкрив [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] в гривні з видачею платіжної картки. З матеріалів справи вбачається, що з метою оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] позивач звернулася до приватного нотаріуса Деражнянського районного нотаріального округу Бас Л.Й., проте згідно із письмовим повідомленням нотаріуса №118/02-14 від 29.05.2020 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через недоведеність факту її проживання однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та віднесення її до першої черги спадкоємців. З огляду на наведене, суд вважає доведеним твердження заявниці про те, що вона позбавлена можливості в позасудовому порядку довести факт проживання її однією сім`єю із [PERSON] , який помер [INFO] , а встановлення такого юридичного факту безпосередньо породжує для неї юридичні наслідки. Згідно із ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно проживала однією сім`єю разом із [PERSON] , як чоловік та жінка без шлюбу, починаючи з 1974 року і до дня смерті останнього [INFO] . Доказом, на підставі якого суд встановив вищенаведені обставини, є також довідка виконкому Шпичинецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області №330 від 29.05.2020 року, якою підтверджується, що станом на 16.01.2020 року [PERSON] був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] . Разом із ним була зареєстрована співмешканка [PERSON] , [INFO] .. Крім того, факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] як жінки та чоловіка без шлюбу, підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами позивача. Вони зокрема, підтвердили наведені заявницею обставини щодо факту спільного проживання її із [PERSON] , спільного ведення ними господарства, здійснення спільних витрат, в період з січня 1974 року по день смерті останнього. Встановлення даного факту породжує для позивача юридичні наслідки, оскільки вона є спадкоємцем до майна померлого [PERSON] за законом. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог у цій частині та наявність підстав для встановлення юридичного факту проживання [PERSON] , [INFO] , із [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю не менш як п`ять років, починаючи з січня 1974 року до часу відкриття спадщини. Стосовно позовних вимог про визнання права спадкування за законом разом із спадкоємцями першої черги, суд приходить до висновку про їх безпідставність з огляду на наступне. Згідно із ч.1\~ст.2\~ЦПК України \~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом вказаних статей право на судовий захист виникає в особи у разі порушення, невизнання або оспорювання її права, свободи чи законного інтересу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона позбавлена можливості у позасудовому порядку оформити свої спадкові права на належне померлому [INFO] [PERSON] спадкове майно, з огляду на зміст вищевказаного письмового повідомлення приватного нотаріуса Деражнянського районного нотаріального округу Бас Л.Й. №118/02-14 від 29.05.2020 року. Так, нотаріусом запропоновано позивачу звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини та віднесення останньої до першої черги спадкоємців. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1217 цього Кодексу спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.. 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України). Так, за рішенням суду фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг у відповідності до вимог ч.2 ст. 1259 ЦК України може одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. До першої черги спадкоємців у відповідності до ст.. 1261 ЦК України відносяться діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено із довідки приватного нотаріуса Деражнянського районного нотаріального округу від 17.07.2020 року, до майна померлого [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа №51/2020. Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину являється позивач у справі. Інших спадкоємців, в тому числі тих, які б в силу вимог ст.. 1261 ЦК України були віднесені до першої черги спадкоємців за законом немає. Крім того, позивач не довів доказами наявність необхідних умов, передбачених ч.2 ст. 1259 ЦК України для надання їй права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги. Суд констатує, що позивач по справі являється спадкоємцем четвертої черги за законом до майна померлого [PERSON] , а спадкоємці попередніх черг відсутні. За таких обставин, в цій частині вимоги позову є безпідставними та задоволенню не підлягають, у позивача відсутні перешкоди щодо оформлення спадкових прав до майна померлого без зміни черговості одержання права на спадкування. У відповідності до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed