Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

У липні 2013 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] та зобов'язати [PERSON] сплатити на користь позивача заборгованість з аліментів на утримання доньки. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що 01.06.1991 р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого [INFO] р. народилася донька. 23.07.2003 р. шлюб між ними розірвано. Відповідач мав сплачувати на користь позивача аліменти на утримання доньки, Жовтневим ВДВС відкрито виконавче провадження. Вона працює медичною сестрою та отримує невелику заробітну плату, грошових коштів на утримання доньки їй завжди бракувало. Тому вона неодноразово мусила звертати я до правоохоронних органів, відділу виконавчої служби, прокуратури тощо з питання примусового стягнення з відповідача аліментів. Відповідач не сплачував аліменти, не допомагав жодним іншим чином утримувати дитину, не цікавився її життям та здоров'ям, не відвідував її та не спілкувався з нею. Коли дитина хворіла, батько жодного разу не навідував її у лікарні, не приймав участі у витратах на лікування,не купував ліки, не сплачував медичні послуги. Дитина займалася музикою, кілька років відвідувала музичну школу, яку закінчила з відзнакою. Розвиток музичних здібностей у доньки вимагав неабияких матеріальних витрат. Кілька років тому, донька приймала участь у музичному конкурсі молодих талантів, що проходив на території Російської Федерації. У відповідності до діючого законодавства України за таких умов від батька дитини необхідно було отримати дозвіл на виїзд її за кордон у формі нотаріально посвідченої заяви. Зазначає, що це стало справжнім випробуванням для неї, оскільки вона не могла знайти відповідача, а потім не могла отримати необхідний дозвіл. Відповідач відверто знущався над захопленням дитини музикою та над її участю у конкурсі. Відповідач останнього разу не відповідав на телефоні дзвінки вона з донькою кілька тижнів наполегливо йому телефонували з метою отримання чергового дозволу на виїзд за кордон для участі в черговому музичному конкурсі. Загалом за десять років, які минули після розлучення відповідач сплатив на користь позивача аліменти у розмірі 1075 грн., при цьому останній раз сплачував аліменти ще у 2004 р. Відповідач є власником ПП «Антекс-А», експлуатує дорогий транспортний засіб, не виявляє жодної зацікавленості життям дитини взагалі, з моменту розлучення і по цей час бачив дитину лише кілька разів. Від його матері та сестри дитина не знала ні матеріальної ні моральної підтримки, жодного разу їх не бачила. [PERSON] ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав і не надає по цей час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає диспуту до культурних та інших духовних цінностей. Донька не отримує від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки, тощо. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не цікавиться життям, не відвідував і не відвідує її вдома, в дитячому закладі, у гімназії № 6. У телефонній розмові близько року тому, відповідач зазначив, що у нього не має доньки та що він відмовляється від неї. Дитина не знає свого батька, він для неї чужа людина. Просила позов задовольнити. У судовому засіданні позивач та її представник вимоги підтримали в повному обсязі та надали пояснення аналогічні вищевикладеним. Відповідач у судове засідання жодного разу не з'явився, неодноразово надавав заяви про відкладення справи розглядом, у останнє судове засідання повідомлявся про час та місце розгляду справи смс-повідомлення, заяв про відкладення справи розглядом або про розгляд справи за його відсутності суду не надав, надав заперечення, у яких зазначив, що позивач є його колишньою дружиною. Вона протягом всього часу намагалася налаштувати дитину проти нього, не пускає його для спілкування з дитиною,його подарунки забирала та не пускала на поріг дому, де проживає дитина. Відверто настроювала дитину проти нього, не запрошувала до свят дитини, а його питання щодо надання спілкування з дитиною, відверто шантажувала виключно вимогою надання матеріального забезпечення з більш високим розміром. З часом донька стала уникати спілкування. Зазначає, що любить доньку та пишається нею. Від дитини відмовлятися не збирається, сплачує аліменти та погашає попередню заборгованість, звернувся до суду із позовом про визначення розміру заборгованості по аліментам та звільнення від сплати аліментів. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та просив прийняти рішення, враховуючи інтереси дитини. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (у другому шлюбі [PERSON]) є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 23.07.2003 р. (а.с. 6). [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 9). Як вбачається із довідки ділянки № 16 Комітету району в місті жителів приватного сектору Жовтневого району м. Харкова Харківської міської ради № 328 від 22.07.2013 р. дитина проживає разом із матір'ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). За рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.11.2002 р. з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки (а.с. 12). Відповідно до висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 09.10.2013 р. № 531, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки, [PERSON], [INFO] (а.с. 72). Із довідки Харківської гімназії № 6 «Маріїнської гімназії» Харківської міської ради, де [PERSON] навчається з 01.09.2008 р., за час навчання батько дитини в гімназію на батьківські збори не приходив, вчителі, класний керівник протягом навчання її в гімназії батька в школі не бачили, з ним не спілкувалися. Мати учениці займається вихованням дитини, постійно відвідує батьківські збори. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що [PERSON] з 2002 року не бачили, на жодному святі він не був присутнім, коштів на утримання дитини не надає, донька його не знає. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16, 17 постанови від 30 березня 2007 року № «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків можливе лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх обов'язків з незалежних від неї причин. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України та зазначених вище роз'яснень Пленуму Верховного Суду України позбавлення батьківських прав можливе лише у разі винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов'язками. Суду не надано доказів винної поведінки відповідача [PERSON] Аліменти на утримання доньки з відповідача у розмірі 1/ 4 частки від усіх видів заробітку щомісячно були стягнути рішенням суду від 25.11.2002 року і як вбачається із наданих до заперечень копій квитанцій, у 2013-2014 рр. сплачує аліменти на утримання дитини. Із розрахунку заборгованості по аліментам державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відповідач станом 31.10.2013 року має заборгованість по аліментам з 14 жовтня 2008 р. 10 жовтня 2013 р. у розмірі 16366,5 грн. Матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] свідомо ухилявся від обов'язків по вихованню дитини. [PERSON] посилається на те, що після розірвання шлюбу між ними з позивачем склалися неприязні стосунки. Останні 10 років [PERSON] стала чинити йому перешкоди у спілкуванні і вихованні доньки. Позивач не довела у суді обставини, передбачені п.2 ч.1 ст.164 ЦПК України для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Управління Служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради у своєму висновку зазначені вище обставини не врахувало. Стосовно вимог позивача про зобов'язання відповідача сплатити заборгованість по аліментам, то ці вимоги не є обґрунтованими і жодних доказів, відповідно до вимог закону щодо обґрунтування їх розміру суду не надано. До того ж, ці вимоги, носять зобов'язальних характер, що унеможливлює їх виконання у передбаченому законом порядку. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed