Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON], будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [INFO] [PERSON], звернувся до суду з вищеназваним позовом та просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом серії АВІ №507823 від 01.02.2000, видане державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької державної нотаріальної контори Київської області Герасько С.І. на ім'я спадкоємця [PERSON] після смерті [PERSON], яка померла [INFO], на земельну частку (пай) та скасувати, внесені на цій підставі зміни до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 09 грудня 1996 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] була онукою [PERSON], а тому не відносилась до жодної з черг спадкоємців за законом, оскільки на той час була жива мати позивача [PERSON], яка вступила в управління та володіння спадковим майном як спадкоємець першої черги за законом. Позивач прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON] та бажає оформити на себе не лише те майно, яке належало їй на праві власності, а й право на земельну частку (пай), що фактично належало їй на підставі спадкування після смерті [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов та пояснив, що [PERSON] була зареєстрована та проживала разом з матір'ю - [PERSON] за однією адресою в [ADDRESS]. Після смерті [INFO] [PERSON] нотаріус з невідомих причин у 2000 році видав свідоцтво про право на спадщину у виді права на земельну частку (пай) не на [PERSON], як спадкоємця першої черги за законом, а на [PERSON] - онуку померлої та, відповідно дочку [PERSON] [PERSON] померла [INFO], а тому цей позов позивач подає до її спадкоємців першої черги - [PERSON] та [PERSON] Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, вважає, що минули строки на звернення до суду з позовом про оспорення свідоцтва про право на спадщину, так як від моменту його видачі нотаріусом і до дня смерті матері позивача [PERSON], яка могла його оспорити, минуло більш ніж чотирнадцять років. За весь цей час вона за захистом свого спадкового права на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] не зверталась. Крім цього, вона не заявляла про свої спадкові права на вказану земельну частку (пай) ні з моменту відкриття спадщини з [INFO] і до 01.02.2000 - дати видачі свідоцтва на [PERSON], ні після смерті [PERSON], по день своєї смерті - [INFO] На думку представника відповідача, така поведінка матері позивача [PERSON] свідчить про те, що вона відмовилась від своїх спадкових прав на земельну частку (пай), що належала [PERSON] на користь своєї дочки та онуки померлої - [PERSON] Допитаний в суді, як свідок позивач [PERSON] суду показав, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є дітьми його рідної сестри [PERSON], на користь якої у 2000 році було видане свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) після смерті баби [PERSON] На той час була жива мати - [PERSON], власник земельного паю [PERSON], весь час проживала разом з нею в одному будинку в с. Хоцьки Переяслав-Хмельницького району. Після смерті баби залишились особисті речі, одяг, прядка, скриня, якими його мати [PERSON] продовжила користуватись. Сестра [PERSON] померла раніше матері, згодом мати склала на нього заповіт. Після смерті матері, у 2015 році він отримав в нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно матері, тоді і дізнався, що успадкувати бабин пай він не може, оскільки існує свідоцтво про право на спадщину на ім'я [PERSON] Свідок [PERSON], суду показала, що вона з 1963 року була сусідкою нині покійної [PERSON] Знає, що вона мала трьох дітей, з яких один син та дочка [PERSON] померли раніше від матері. Єдиним спадкоємцем залишається син [PERSON] - позивач по справі. [PERSON] весь час проживала у своєму будинку по [ADDRESS] Там само проживала її мітір [PERSON], яка померла у 1996 році. Заслухавши пояснення представників сторін, свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного. [INFO] в с. Хоцьки Переяслав-Хмельницького району у віці 94 років померла [PERSON], що підтверджується відомостями Хоцьківської сільської ради з актового запису про смерть №31 від 23.11.1996 (а.с.15). [PERSON] була зареєстрована та до дня смерті проживала [ADDRESS] Власником вказаного житлового будинку була [PERSON], яка після смерті матері продовжила там проживати одна. Вказані обставини сторони визнали, вони підтверджені показами свідків, довідками Хоцьківської сільської ради від 20.07.1915 за №604, від 21.05.2015 за №399 (а.с.19, 20), та не спростовуються іншими письмовими доказами. Незадовго до смерті [PERSON] на підставі рішення Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації від 09.10.1996 отримала земельну частку (пай) розміром 3,63 в умовних кадастрових гектарах в КСП «Хоцьківське» та сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який 09.12.1996 зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за № [NUMBER]. Іншого майна чи майнових прав у [PERSON] не було. Вказані обставини сторони визнають, вони також підтверджуються листом Управління Держгеокадастру у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області та сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с. 23,33). Цивільним кодексом УРСР 1963 р., який втратив чинність 01.01.2004, було передбачено лише дві черги спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 529 цього Кодексу спадкоємцями першої черги є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкоємця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з батьків, хто був би спадкоємцем. Тобто, підставою для спадкування онуками та правнуками мав бути підтверджений документами факт смерті того з батьків, який мав право на спадщину, якби був живий. Встановлено, що єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] була її дочка [PERSON], родинні відносини яких визнають сторони та підтверджуються архівною довідкою від 23.09.2015 (а.с.17). Позивач [PERSON] та мати відповідачів - [PERSON] є дітьми [PERSON] та онуками померлої [PERSON], вони проживали окремо та мали свої сім'ї. Так, позивач проживав в Дніпропетровській області, а [PERSON] в м. Переяслав-Хмельницький. Ці обставини, окрім показань сторін підтверджуються матеріалами справи. До [PERSON] перейшли предмети звичайної домашньої обстановки і вжитку, оскільки вона проживала зі спадкодавцем до дня її смерті в одному помешканні. Ця обставина дає підстави суду вважати [PERSON] такою, яка у відповідності до п.1 ст. 549 ЦК УРСР прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом вступу в управління або володіння спадковим майном. Разом з цим, за правилами ст. 553 ЦК УРСР, [PERSON], як спадкоємець за законом вправі була відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня її відкриття. При цьому вона могла заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Крім того, відповідно до ст. 68 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 р. №3425-ХІІ та абз. 8 п. 114 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства Юстиції України N 18/5 від 14.06.94, якщо один або кілька спадкоємців за законом позбавлені можливості подати документи, що підтверджують наявність підстав для закликання їх до спадкоємства за законом, вони можуть бути за письмовою згодою всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину і подали докази родинних, шлюбних чи інших відносин із спадкодавцем, включені до свідоцтва про право на спадщину. Отже, чинним на момент смерті [PERSON] законодавством, хоч і було визначено вузьке коло спадкоємців за законом, однак вони могли розпоряджатись своїм спадковим правом на користь інших спадкоємців навіть за відсутності у них документів, що підтверджують наявність підстав для закликання їх до спадкування. Чи скористалась таким правом [PERSON] на користь дочки [PERSON], достовірно встановити не вдається, так як вони померли, а спадкову справу після смерті [INFO] [PERSON] дослідити неможливо за відсутності інформації про місце її знаходження, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори (а.с.125). Разом з цим, державний нотаріус повідомив суд та надав підтверджуючі документи, що відповідно до Реєстру для реєстрації нотаріальних дій №1 за 2000 рік існує запис під №104 від 01.02. щодо видачі на ім'я [PERSON] свідоцтво про спадщину на земельний пай № [NUMBER] (а.с.125-128 ). Як пояснив позивач, у нього відсутній оригінал сертифікату про право на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON], який за його твердженням прийняла в спадщину його мати [PERSON] Після смерті матері він також не виявив в помешканні жодного документу про розпорядження цим паєм, отримання плати за користування ним від інших осіб, тощо. В свою чергу, відповідач [PERSON] надав суду для огляду оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] та нотаріально посвідчене свідоцтво про право на спадщину за законом АВІ №507823 від 01 лютого 2000 року після смерті [INFO] [PERSON] на ім'я [PERSON], яке зареєстроване нотаріусом за № 104 (а.с.22,23). 01 лютого.2000 року до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] Переяслав-Хмельницькою РДА внесені зміни у зв'язку з передачею права на земельну частку (пай) розміром 3,63 в умовних кадастрових гектарах [PERSON] на підставі вищевказаного свідоцтва про право на спадщину за законом. [INFO] у віці 62 роки померла [PERSON], що підтверджується відомостями відділу РАЦС Переяслав-Хмельницького МРЮ Київської області з актового запису про смерть № 379 від 09.10.2009 (а.с.13). Після її смерті спадкоємцями першої черги за законом були: мати [PERSON] та сини [PERSON] та [PERSON], однак, як повідомили сторони, спадщину прийняли лише відповідачі [PERSON] та [PERSON] Після смерті дочки [PERSON], а саме 11.09.2010 [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, в взагалі все, що їй буде належати на день смерті і на яке вона за законом матиме право, заповіла сину - [PERSON] (а.с.9). [INFO] в селі Хоцьки Переяслав-Хмельницького району Київської області у віці 89 років померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7). З спадкової справи № 417 за 2014 рік, заведеної Переяслав-Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою вбачається, що 09.06.2015 позивач [PERSON] отримав у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері на майно, що їй належало, а саме: житловий будинок [ADDRESS] на земельну ділянку, площею 0,0899 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] на земельну ділянку, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; на грошові вклади у АТ «Державний ощадний банк України». Відомості про те, що [PERSON] також належало право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] на підставі сертифікату серії [NUMBER] в матеріалах вищевказаної спадкової справи відсутні. Відповідно до ст. 11 УРСР та ч.1 ст. 30 ЦК України цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Майнові права на земельну частку (пай) зобов'язують власника використовувати землю за цільовим призначенням, не допускати неоправданого простою землі, погіршення її родючості тощо. Позивач не надав суду жодного доказу, який би вказував на те, що [PERSON], успадкувала (набула) майнові права на земельну частку (пай) після смерті [PERSON], здійснювала ці права та виконувала відповідні обов'язки. Крім цього, на момент видачі оспорюваного свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] - станом на 01.02.2000 р., діяли норми ст.ст. 71, 80 ЦК УРСР, якими встановлювався трьохрічний строк для захисту свого цивільного права, і сплив цього строку міг бути підставою для відмови в позові. Право на звернення до суду з позовом є особистим правом особи, яка вважає, що її цивільні права, свободи та інтереси порушені. Як встановлено, [PERSON] до дня своєї смерті - до [INFO] не заявляла про свої спадкові права на земельну частку (пай), будь-які обставини, які б свідчили про поважність причин пропуску нею строку позовної давності, в суді не встановлені, а тому твердження позивача, що він успадкував від [PERSON] право на оскарження в суді свідоцтва про право на спадщину за законом, є безпідставним. Натомість, судом встановлено, що [PERSON] не мала ніяких майнових претензій до своєї дочки [PERSON] щодо видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом АВІ №507823 від 01 лютого 2000 року та переходу від [PERSON] до [PERSON] права на земельну частку (пай). Позивач не заперечував того факту, що його мати до дня своєї смерті, тобто протягом більш як 14 років, не пред'являла вимоги до суду про скасування цього свідоцтва або про витребування від [PERSON] сертифікату про право на земельну частку (пай), або про захист іншого майнового права щодо земельної частки (паю). Отже, у суду є достатньо підстав вважати, що [PERSON], будучи єдиним прямим спадкоємцем першої черги за законом, фактично відмовилась від спадщини у виді права на земельну частку (пай), яка залишилась після смерті [INFO] [PERSON], на користь дочки [PERSON], що не суперечило чинному на той час законодавству та не порушувало прав та інтересів інших осіб. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] за життя не набула права на земельну частку (пай) на підставі сертифікату серії [NUMBER] після смерті [PERSON] Це право вона відступила своїй дочці [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом АВІ №507823 від 01 лютого 2000 року та обставинами справи, а тому це право не увійшло до складу спадщини [PERSON] Позивач не довів суду, що видача держаним нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на ім'я [PERSON] була незаконною і що перехід до неї права на земельну частку (пай), відбувся поза волею спадкоємця [PERSON], а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed