Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

У липні 2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.06.2006 року в сумі - 23 205 (дванадцять три тисячі двісті п'ять) гривень 10 копійок та судові витрати по справі у розмірі 232 гривні 05 копійок. Обґрунтовуючи свої вимоги представник позивача вказала, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.06.2006 року [PERSON] 23 червня 2006 року отримав кредит у розмірі 5 600,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язувався забезпечити повернення кредиту на позичковий рахунок та щомісячну сплату нарахованих відсотків. Але відповідачем не виконані вимоги в повному обсязі, про що свідчить наявна заборгованість. Станом на 30 червня 2013 року заборгованість відповідача по договору складає 23 205 (двадцять три тисячі двісті п'ять) гривень 10 копійок, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 5 842 гривні 92 копійки; заборгованість по процентам за користування кредитом - 15 780 гривень 98 копійок; штраф (фіксована частина) - 500 гривень, штраф (процентна складова) - 1081 гривна 20 копійок. У судовому засіданні представник позивача МАЛЮК О.П. заявлений позов підтримала повністю по тим же правовим підставам. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» не визнав в повному обсязі, надав до суду заперечення на позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості, в якій [PERSON] вказав, що він не погоджується з тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ним був укладений кредитний договір, оскільки Договором, який було укладено 23.06.2006 року між ним і ПАТ КБ «ПриватБанк»є була тільки його заява, бланк і зміст якої було запропоновано йому позивачем в день його звернення за наданням йому кредиту. Таким чином, вказаний вище документ, оформлений як заява від його імені і зареєстрований та підтверджений з іншої сторони підписами уповноважених осіб ПАТ КБ «ПриватБанк» та печатками банку, є письмовим кредитним договором між ним, заявником і ПАТ КБ «ПриватБанк» як кредитодавцем. Проте, така умова, що його заява разом з Умовами надання кредиту та Правилами користування платіжною карткою є одним цілим документом - Договором, відсутня у його заяві від 23.06.2006 року. Крім того, позивач не знайомив його ні з Умовами надання банківських послуг, ні з Правилами користування платіжною карткою. Про їх існування у ПАТ КБ «ПриватБанк» йому стало відомо лише із позовної заяви. Строк дії Договору, укладеного між ним і ПАТ КБ «ПриватБанк» у заяві визначений таким текстом: «строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки». Кредитна картка, на яку йому були перераховані грошові кошти в сумі 5 600 гривень, була видана йому 23.06.2006 року і повернута банку наприкінці червня 2007 року. Таким чином, строк дії кредитної картки, як і строк дії ліміту, закінчився в останні дні червня 2007 року. Отже, строк дії Договору, укладеного між ним і ПАТ КБ «ПриватБанк» у формі заяви від його імені, закінчився 30 червня 2007 року. Виходячи із того, що даний Договір був укладений в день підписання ним 23.06.2006 року заяви про надання кредиту в сумі 5 600 гривень, строк дії договору закінчився 22.06.2007 року. Враховуючи, що він не проінформував ПАТ КБ «ПриватБанк» про припинення дії договору, Договір був автоматично пролонгований на термін 12 місяців, в зв'язку з чим дія договору закінчилась 22.06.2008 року. На день закінчення Договору він не виконав зобов'язань, які ним встановлені. Таким чином, позивачем пропущено строк позовної давності по зобов'язаннях, які виникли по Договору, укладеному 23.06.2006 року. Крім того, ПАТ КБ «ПриватБанк» в односторонньому порядку збільшена сума кредиту до 5 842, 92 грн., в той час, як йому була видана сума 5 600 гривень відповідно до його заяви. При цьому позивач не обґрунтував у позовній заяві причини і підстави збільшення вказаної суми кредиту. [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання договору таким, що втратив чинність, про застосування позовної давності та про припинення правовідношення, в якій просив суд на підставі ст. 15, 16, 626, 628, 631, 1054, 1055 ЦК України, визнати таким, що втратив чинність, договір про надання кредиту, укладений 23 червня 2006 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» і ним, тобто [PERSON], від 23.06.2006 року про надання кредиту в сумі 5 600 гривень. В зустрічній позовній заяві [PERSON] також просив суд застосувати позовну давність до зобов'язань [PERSON] щодо погашення заборгованості по сплаті суми кредиту, процентної ставки та штрафів ПАТ КБ «ПриватБанк», які виникли із договору про надання кредиту, укладеного між ним 23 червня 2006 року у формі заяви [PERSON] від 23.06.2006 року про надання кредиту в сумі 5 600 гривень. Також [PERSON] просив суд припинити правовідношення між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ним, тобто [PERSON], які виникли у зв'язку з укладенням ним 23 червня 2006 року договору про надання кредиту у формі заяви [PERSON] від 23.06.2006 року про надання кредиту в сумі 5 600 гривень, а також стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь всі понесені витрати по даній справі. Представник відповідача [PERSON] також позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» не визнав і просив відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову та задовольнити зустрічний позов [PERSON] до ПАТ КБ «ПриватБанк». Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню, а в задоволенні вимог за зустрічним позовом необхідно відмовити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 23 червня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір про надання кредиту у розмірі 5 600,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язувався забезпечити повернення кредиту та щомісячну сплату нарахованих відсотків. Відповідач умов кредитного договору в частині повернення кредиту та погашення відсотків за кредитним договором не виконав в повному обсязі, чим порушив умови кредитного договору, додатку до нього - графіку погашення кредиту і вимоги чинного законодавства України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання зобов'язань не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Оцінивши у сукупності всі докази які є по справі, суд вважає за необхідне позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості задовольнити повністю, у задоволенні позовних вимог [PERSON] за зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання договору таким, що втратив чинність, про застосування позовної давності та про припинення правовідношення відмовити. При розподілі судових витрат суд враховує, що позов банку задоволено. Тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved