Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за договором позики грошей, в якій просила суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку на її користь за договором позики грошей суму боргу у розмірі 2 560,00 грн., проценти за користування позикою у розмірі 84 224,00 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що 27.03.2018 року вона уклала з відповідачем [PERSON] договір позики грошей, згідно якого вона передала відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 2 560,00 грн. з умовою їх повернення до 10.04.2018 року. Договір було укладено у письмовій формі. Однак, [PERSON] грошові кошти не повернув. Згідно п. 4.2 укладеного договору позики грошей, за користування коштами понад строки, які вказані в договорі (п. 4.1.) позичальник сплачує проценти за користування позикою у розмірі 10% за кожен день користування позикою від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем. Так як на момент звернення до суду з даним позовом сума неповернутого боргу складає 2 560,00 грн., проценти за користування грошима за період з 11.04.2018 року по 05.03.2019 року складають 84 224,00 грн. Крім того, зобов`язання за вказаним договором забезпечено порукою: договір поруки від 27.03.2018 року, укладений з поручителем [PERSON] . Відповідач [PERSON] не виконує належним чином умови договору, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини неявки, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково, а саме у розмірі 50,00 грн. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими-ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. 27 березня 2018 року між [PERSON] , яка в подальшому змінила прізвище на [PERSON] , та [PERSON] було укладено договір позики грошей, відповідно до якого [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти у сумі 2 560,00 грн., а [PERSON] зобов`язався повернути зазначену суму у строк до 10.04.2018 року. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження укладання зазначеного договору [PERSON] була надана розписка про отримання ним від позивача грошових коштів у сумі 2 560,00 грн. Таким чином, форма договору позики не порушена. Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач за договором позики грошей жодного платежу не зробив. Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Також, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 4.2 укладеного договору позики грошей, за користування коштами понад строки, які вказані в договорі (п. 4.1.) позичальник сплачує проценти за користування позикою у розмірі 10% за кожен день користування позикою від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем. На момент звернення з даним позовом до суду сума боргу у розмірі 2 560,00 грн. залишається неповернутою [PERSON] , проценти за користування грошима за період з 11.04.2018 року по 05.03.2019 року складають 84 224,00 грн., а саме: 10% (256,00 грн.) х 329 днів = 84 224,00 грн. Крім того, зобов`язання за договором позики грошей від 27.03.2018 року забезпечено порукою: договір поруки від 27.03.2018 року, укладений з поручителем [PERSON] . Відповідно до зазначеного договору поруки [PERSON] поручився перед [PERSON] , яка в подальшому змінила прізвище на [PERSON] , за виконання [PERSON] зобов`язань за договором позики грошей від 27.03.2018 року в обсязі 50,00 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь позивача суму боргу за договором позики грошей від 27 березня 2018 року у розмірі 2 560,00 грн., проценти за користування позикою за період з 11.04.2018 року по 05.03.2019 року у розмірі 84 224,00 грн., а також стягнути з [PERSON] на користь позивача суму боргу за договором позики грошей від 27 березня 2018 року у розмірі 50,00 грн. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial