Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю, в якій, згідно уточнених вимог, просила встановити факт проживання однією сімєю її та [PERSON] з 01 січня 2004 року по день смерті [PERSON] - 26 квітня 2015 року. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що проживала з [PERSON] разом як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Вони проживали як одна родина, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, мали взаємні права та обов'язки. 26 квітня 2015 [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 23/50 частини житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область м. Павлоград вул. Ковната, буд. №28/1. Нотаріусом заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні докази родинного звязку з померлим або докази проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років, тому заявник просить задовольнити заяву. У судове засідання представник заявника не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, уточнені вимоги підтримує та просить задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить суд про розгляд справи за його відсутності, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, допитавши свідків, суд прийшов до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 26 квітня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.5/. З акту квартального комітету, складеного за участю сусідів вбачається, що [PERSON] проживала спільного з [PERSON] з 1995 року по день його смерті - 26.04.2015 р., без реєстрації за адресою: м.Павлоград, вул.Ковната, 28/1 /а.с.13/. Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції на запит суду повідомлено про відсутність актового запису про шлюб [PERSON], [INFO] /а.с43/. [PERSON] з 07.04.1964 року перебувала у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON], який помер 03 листопада 1999 року /а.с.43,148/. Крім того, у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що добре знають родину заявника. Разом з [PERSON] починаючи з 1995 року до дня його смерті проживала [PERSON] за адресою: м.Павлоград, вул.Ковната, 28/1. Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, називали один одного чоловіком та дружиною. З відповіді Першої Павлоградської державної нотаріальної контори та копії спадкової справи вбачається, що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу на підставі заяви [PERSON], інших заяв про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини не надходило /а.с.36-40/. Згідно ч. 2 ст.3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З повідомлень ВАДР ГУ ДМС України в Дніпропетровській області вбачається, що заявник та померлий [PERSON] були зареєстровані за різними адресами, тому заявник змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту, оскільки в іншому порядку не може встановити цей факт. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Встановлення факту проживання однією сімєю для заявника має юридичне значення, тому що дозволяє йому реалізувати право на отримання спадщини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що заявник [PERSON] довела за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст.57-59 ЦПК України, зазначені обставини, того, що вона проживала з [PERSON] однією родиною як чоловік та дружина, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, що є підставою для задоволення вимог.

Outcome: approved