Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

У липні 2012 року позивач звернулася до суду з вище зазначеним позовом до відповідача, який в подальшому уточнила та згідно уточнень просила суд зобов'язати [PERSON] замовити у ліцензійної організації за свій рахунок розробку проекту демонтажу самочинно зведеної прибудови - літньої кухні, позначеної у технічному паспорті, виготовленого станом на 2008 рік літерою «И», до житлового будинку [ADDRESS]; усунути перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження належною їй на праві власності 84/100 частини житлового будинку [ADDRESS], шляхом знесення за рахунок відповідача відповідно до проекту демонтажу прибудови - літньої кухні, позначеної у технічному паспорті літ.«И»; зобов'язати [PERSON] замовити у ліцензійної організації за свій рахунок розробку проекту укріплення конструкцій житлового будинку [ADDRESS] до та після демонтажу самочинно зведеної прибудови - літньої кухні, визначеної у технічному паспорті літ.«И» житлового будинку [ADDRESS]; зобов'язати [PERSON] усунути за свій рахунок пошкод-ження, зазначені у висновку експерта №018/2012 від 21.12.2012 року, у частині житлового будинку [ADDRESS], що належить [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник, адвокат [PERSON], уточненні позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що будинок по [ADDRESS] знаходиться у спільній часткової власності позивача [PERSON] і матері відповідача - [PERSON], нині померлої. Право власності [PERSON] на 84/100 частин зареєстровано в установленому законом порядку. Реєстрація права власності [PERSON] на належну їй частину будинку відсутня. Після смерті [PERSON] спадщина її спадкоємцями в установленому законом порядку не оформлена, але фактично спадковою частиною будинку користується син померлої, відповідач по справі - [PERSON] У 2000 році відповідачем без дозвільних документів на будівництво та з грубим порушенням архітектурних, екологічних, санітарно-будівельних норм і правил здійснена прибудова до своєї частини будинку по [ADDRESS], площею більше 30 кв.м., яка в технічному паспорті на будинок визначена як літня кухня під літ.«И». В 2005 році [PERSON] добудував у прибудови кам'яний капітальний другий поверх. Враховуючи, що будинок 50-х років забудови, будувався на глиняному розчині, другий поверх ліг на стіну старої хати, будинок почав осідати, наслідком чого несуча стінка відійшла від перестінку, що розділяє квартири співвласників, на стінах з'явилися глибокі тріщини та проріхи, у кімнатах позивача, які межують з житлом відповідача, по стінах з'явилися тріщини, потріскалась керамічна плитка і відпадає, двері в кімнати на зачиняються із-за того, що просіла коробка, постійно чути звуки потріскування зі стелі хати, тобто в хаті зараз проживати небезпечно. Дані обставини документально підтверджується письмовими доказами. Відповідач вирішенням проблеми по укріпленню будинку для зупинення його руйнування відмовився займатися, у зв'язку з чим, для того, щоб не залишитися без житла, сім'я позивачки придбала металеві конструкції (швелера та арматуру) і з одного боку укріпила несучу стінку, що відійшла від перестінку, але це є тимчасовим засобом призупинення руйнації всього будинку. З урахуванням того, що другий поверх прибудови завдав великої шкоди в цілому усьому будинку потрібно його демонтувати. У зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від вирішення цієї проблеми мирним шляхом позивач була вимушена звернутися до суду з даним позовом, який просить задовольнити з урахуванням уточнень. - 2 - Відповідач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] позов не визнали та просили в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що з боку [PERSON] ніяких порушень при будівництві прибудови до будинку не має. Те, що позивач називає другим поверхом прибудови, це не відповідає дійсності, оскільки це є високий дах у вигляді мансарди. Ті тріщини і проріхи зі сторони частини будинку позивачки, на які вона та її представник посилаються у позові, зроблені чоловіком позивачки перед приходом комісій. Експерт також, вважають, зробив неправдивий висновок. Стверджують, що сільською радою дозвіл на будівництво літньої кухні [PERSON] видавався, але документально це підтвердити не можуть. На думку відповідача позивачка таким шляхом заважає йому оформити спадщину, що залишилася після смерті його матері - [PERSON], яка померла у 2004 році. Вислухавши сторони, представників сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного. Предметом спору є самочинне будівництво прибудови до житлового будинку. Дані правовід-носини регулюється ст.376 ЦК України, відповідними положеннями Земельного кодексу України, законодавством України про містобудування та іншими нормативно-правовими актами, з дотриманням яких повинно здійснюватися будівництво об'єктів нерухомості. Судом установлено, що житловий будинок по [ADDRESS], 1954 року забудови, знаходиться у спільній частковій власності фізичних осіб. Позивачу [PERSON] на підставі договору дарування від 07.10.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], реєстр за №436, зареєстрованого Комінтернівським РБТІ 21.02.2002р. у реєстровій книзі №4 за реєстровим №438, стор.461, належить 84/100 частин будинку з надвірними господарськими будівлями і спорудами, розташованого по [ADDRESS] /а.с.23 т.І/. Інша частина будинку, яка рахується по документах як 1/3 частина жилою площею 17.9 кв.м., загальною площею 25.5 кв.м., без господарських будівель, належить [PERSON] (померла [INFO]) на підставі дублікату договору купівлі-продажу від 03.01.1989 року, посвідченого секретарем Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, реєстр за №1. Відомості про реєстрацію договору, відповідно до вимог ст.227 ЦК УРСР 1964 року, діючого на час вчинення правочину, відсутні. Продавцем за договором виступав [PERSON], якому зазначена частина будинку належала з 1980 року також на підставі договору купівлі-продажу /а.с.32 т.І/. Тобто фактично відповідач з 1980 року по теперішній час користується 1/3 частиною будинку, що підтверджено в судовому засіданні самим відповідачем та показаннями свідків. За змістом ст.ст.113,119 ЦК УРСР 1964 року, що діяв на час виникнення у сторін права спільної часткової власності на будинок [ADDRESS] - володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності провадиться за згодою всіх учасників. Учасник спільної часткової власності на жилий будинок має право збільшити в ньому за свій рахунок корисну площу будинку шляхом прибудови, надбудови або перебудови за згодою решти учасників і в установленому порядку. У 2000 році відповідачем [PERSON], ще при житті власника 1/3 частини будинку, поза згодою співвласника будинку [PERSON], збудована прибудова до зовнішній несучій стіни будинку, а в 2005 році у прибудови добудовано другій кам'яний капітальний поверх. Відповідачем жодного доказу про отримання ним відповідного дозволу на розміщення та будівництво чи реконструкцію будинку, отримання належно затвердженого проекту до початку або в процесі будівництва прибудови літ.«И» до житлового будинку літ.«А», розташованого по [ADDRESS] суду не надано. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], допитані в судовому засіданні за клопотанням відповідача, підтвердили, що будівництво прибудови до своєї частини будинку здійснював саме [PERSON], яку почав робити ще наприкінці 80-х - початку 90-х років минулого століття. Будівництво здійснював своїми силами та за їх допомогою. Будівельні матеріали використовував, які йому вдавалося дістати. Зі слів [PERSON] їм відомо, що у нього із сусідкою [PERSON] із-за цього будівництва відбуваються сварки. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. У абзацах 7-8 п.4 постанови №6 від 30.03.2012 року Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» дозвільний документ (стат- - 3 - ті 35-37), що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об'єкту і тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі. Під проектом слід розуміти залежно від категорії об'єкта будівництва відповідний склад докумен- тації, визначеної статтями 1,7 та 8 Закону України «Про архітектурну діяльність», отриманої відповідно до статей 29,31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також будівельний паспорт та технічні умови, отримані відповідно до статей 27,30 зазначеного Закону. Абзацом 3 п.22 постанови визначено, що під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність. Згідно технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS], виготовленого Комінтернівським РБТІ станом на 07.11.2008 року, виявлено самочинне будівництво, а саме, здійснення до будинку, визначеного на схематичному плані літ.«А», прибудови - літньої кухні готовністю 44%, визначеної на схематичному плані літ.«И» /а.с.34-40 т.І/. Здійснення [PERSON] самочинного будівництва прибудови до будинку [ADDRESS] підтверджується актом постійної комісії з питань містобудування, будівництва, земельних відносин та охорони природи Крижанівської сільської ради від 22.12.2011 року та інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області від 30.12.2011 року /а.с.19,20 т.І/. З матеріалів справи убачається, що внаслідок самочинного будівництва відповідачем прибудови - літ.«И» до будинку - літ.«А» суттєво погіршено технічний стан будинку в цілому. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов мешканців будинку [ADDRESS] від 16.11.2011 року, складеного депутатами Крижанівської сільської ради Комінтер-нівського району Одеської області, та висновку судової будівельно-технічної експертизи від 21.12.2012 року, - самочинне будівництво прибудови - літній кухні літ.«И» з надбудованим ІІ поверхом до зовнішній несучій стіни будинку літ.«А» за адресою: [ADDRESS], привело до того, що несуча зовнішня стіна відійшла від внутрішньої стіни, що розділяє приміщення [PERSON] і [PERSON], утворилися нахиленні та вертикальні наскрізні тріщини, руйнування кладки ділянки стіни у місці примикання надбудо-ваного другого поверху літньої кухні літ.«И» до зовнішньої несучій стіни житлового будинку, утворення наскрізних тріщин в внутрішніх стенах і розгородках як приміщень [PERSON] так і приміщень [PERSON] Самочинно збудована прибудова літ.«И» не відповідає будівельним, санітарним, протипожежним нормам і правилам /а.с.21, 81-96(обор.) т.І/. Нормами Цивільного кодексу України 2004 року більш детально виписані права й обов'язки співвласників спільної часткової власності. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.357, ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюєть-ся співвласниками за їхньою згодою. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи, що відповідачем без належного дозволу, проектної документації, поза згодою спів-власника будинку, з істотними порушеннями будівельних норм і правил, що стало наслідком завдання шкоди позивачу руйнуванням її частини будинку, позивач обґрунтовано в порядку ст.391 ЦК України звернулася до суду за захистом своїх прав. Отже, ствердження відповідача та його представника, що руйнування будинку зі сторони пози-вачки зроблено умисно її чоловіком є хибними та такими, що спростовуються письмовими доказами. Є помилковим і ствердження сторони відповідача у створенні [PERSON] перешкод щодо оформлення відповідачем спадщини, оскільки за нормами цивільного законодавства самочинне будівництво не може бути об'єктом спадщини. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підставі передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Проте, незважаючи на те, що відповідачем суттєво порушенні права співвласника будинку щодо користування і розпорядження власним майном, не дотримано законодавство про містобудування, що завдало істотної шкоди нерухомому майну та майнової шкоди позивачу, вимога позивача про усунен- - 4 - ня відповідачем перешкод у користуванні та розпорядженні нею належною їй на праві власності части-ною будинку шляхом знесення самочинно збудованої ним прибудови до будинку відповідно до проекту демонтажу, який вона просить суд зобов'язати [PERSON] замовити за свій рахунок у ліцензійної організації задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може поста-новити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. У пунктах 22,24 вище зазначеної постанови Пленум ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ визначив, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та роз'яснив, що знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливо лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. В інших випадках суд за позовом відповідного державного органу чи органу місцевого самоврядну-вання або особи, права чи інтереси якої порушено таким будівництвом, може на підставі ч.7 ст.376 ЦК зобов'язати забудовника здійснити перебудову житлового будинку, будівлі, споруди або іншого об'єкта нерухомості, який побудовано чи будується з істотними відхиленнями від проекту або з істотним порушенням основних будівельних норм і правил, у тому разі, коли таке будівництво суперечить суспільним інтересам, порушує права інших осіб, коли порушення будівельних норм і правил є істотними, а також є технічна можливість виконати перебудову. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №018/2012 від 21.12.2012 року, - зніс самочинно збудованої добудови - літній кухні, визначеної на схематичному плані літ.«И», негативно вплине на несучу здібність конструктивних елементів житлового будинку [ADDRESS], так як конструкція зовнішніх стін надбудови над літньої кухнею обпирається на несучу стіну жилого будинку літ.«А» приблизно на 200 мм без будови залізобетонного антисейсмичеського поясу. При демонтажу надбудови виникає вірогідність руйнування зовнішньої стіни жилого будинку по осі 7 в осях Б-В і зовнішньої стіни по осі В в осях 5-7 (що убачається по їх технічному стану) в місцях, де була здійснена надбудова ІІ поверху. Демонтаж літньої кухні літ.«И» може спровокувати розвиток деструктивних процесів у перекритті з горищем в приміщеннях №1-1, 1-1а, 1-2, 1-3, оскільки між вертикальними і горизонтальними конструкціями відсутні жорсткі зв'язки /а.с.96(обор.) т.І/. Отже, за викладених вище обставин, враховуючи висновок експерта щодо наслідків, які відбудуться у разі демонтажу самочинно збудованої відповідачем прибудови літ.«И» до житлового будинку літ.«А», розташованого по [ADDRESS], виходячи з вимог діючого законодавства та принципу розумності, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача здійснити перебудову самочинно збудованої літньої кухні літ.«И» відповідно до проекту, який він повинен замовити у ліцензійній організації. На підставі ст.ст.15, 16, 321, 357, 358, 376, 386, 391 ЦК України, ст.ст.113,119 ЦК УРСР, Закону України «Про архітектурну діяльність», Закону України «Про основи містобудування», Закону України «Про регулювання мостобудівної діяльності» і

Outcome: partial