Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є співвласником квартири [ADDRESS]. Її квартира розташована на другому поверсі багатоквартирного жилого будинку. Поверхом вище, над її квартирою в цьому ж будинку розташована квартира №81, де мешкає відповідач [PERSON]. У вересні 2012 року відповідач [PERSON] самовільно встановила на стіні житлового будинку, яка поєднує їх квартири, із зовнішньої сторони, прямо над вікном її квартири зовнішній блок кондиціонеру, який знаходиться на малій відстані від її вікна. Вважає дії відповідача по встановленню кондиціонера без її згоди незаконними та такими, що порушують її майнові права та перешкоджають їй в користуванні її власністю. Зазначила, що кондиціонер встановлено близько до її вікна, шум від нього та вібрації заважають та перешкоджають їй відчиняти вікно, створюючи некомфортні умови житла. До того ж пір'я від птахів, які постійно сидять на кондиціонері потрапляють їй у вікно. Вона є інвалідом ІІІ групи та страждає на алергію, а тому зазначені вище обставини викликають у неї погіршення стану здоров'я, у зв'язку з чим, вона вимушена звертатися до лікаря, проходити додаткове лікування. На її численні прохання демонтувати кондиціонер відповідачка не реагує. Все це викликає у неї душевні страждання, вимушує її звертатися до різних інстанцій для захисту її прав на протязі чотирьох років, витрачати на це додаткові кошти, додатковий час, що порушує звичний уклад її життя. Просила зобов'язати відповідачку провести демонтаж зовнішнього блоку кондиціонера та стягнути з відповідачки на її користь у відшкодування моральної шкоди 4000 грн.. Рішенням Краматорського міського суду від 11 вересня 2017 року позов задоволено в повному обсязі . Зобов'язано [PERSON] провести демонтаж зовнішнього блоку кондиціонера та стягнуто з відповідачки на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 4000 грн.. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права. Зазначила, що позовні вимоги, які задоволені судом в повному обсязі стосуються дій щодо майна , а саме демонтування зовнішнього блоку кондиціонера, розташованого на стіні житлового будинку [ADDRESS], яка поєднує квартири №77 та №81, із зовнішньої сторони над вікном квартири №77. Власником квартири [ADDRESS] був [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрита спадкова справа №494/2016, заява про прийняття спадщини за законом надійшла від [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно зі ст. 1268 ЦК України вказані особи вважаються такими, що прийняли спадщину з моменту її відкриття. Кондиціонер встановлено у вересні 2012 року, вона не є власником майна, відносно, якого прийняте рішення і не є спадкоємцем після смерті власника. Судом безпідставно зазначено, що заява про прийняття спадщини надійшла тільки від її сина -[PERSON]. Цей факт спростовується матеріалами справи. До участі в справі в якості співвідповідачів не залучені всі спадкоємці власника майна, відносно якого було прийнято рішення, як того вимагають норми ст.33 ЦПК України. Суд в рішенні послався на те,що вона є належним відповідачем у даній справі в зв'язку з тим, що [PERSON] є неповнолітнім і в зв'язку з цим вона є його законним представником та відповідно до ст.39 ЦПК України може представляти його інтереси. Однак позов пред'явлено лише до неї, жодних позовних вимог до [PERSON], [INFO] позивачкою не заявлялось. Суд не залучав до справи [PERSON] в якості відповідача, співвідповідача або третьої особи. Тому, у неї в даному випадку відсутній обов'язок бути законним представником [PERSON]. Вона не була залучена до справи в якості законного представника неповнолітнього [PERSON], а була відповідачем. Вважає, що такі висновки суду суперечать нормам ЦПК України, порушують права осіб, які є спадкоємцями майна, відносно якого прийнято рішення. Судом помилково встановлено, що відповідачем чиняться перешкоди позивачу в користуванні квартирою шляхом перевищення мінімального рівня шуму та вібрації від працюючого кондиціонеру квартири. Матеріали справи не містять будь-яких висновків щодо вимірювання рівня шуму та вібрації від працюючого кондиціонеру. Також зазначила, що рішенням Краматорського міського суду від 27.08.2014 року у справі №234/468/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 24.02.2015 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про зобов'язання вчинити певні дії. Цим рішенням суду встановлені наступні обставини: згідно відповіді ВК Краматорської міської ради від 30.04.2013 року на звернення [PERSON] станом на 20.01.2013 року єдині технічні вимоги щодо установки кондиціонерів на стінах житлових будинків не розроблено; -за результатами проведеної перевірки Краматорською санітарно-епідеміологічною станцією не виявлено порушень санітарних норм та правил під час експлуатації кондиціонеру мешканцями квартири [ADDRESS]. Про наявність цього рішення суду її представником було заявлено при розгляді зазначеної справи . Крім того, позивачем [PERSON] не було надано суду будь-яких нових доказів, які б свідчили про те, що відповідач перешкоджає їй користуватись квартирою чи якимось чином порушує її права. Суд в оскаржуваному рішенні посилається на лист Департаменту систем життєзабезпечення та житлової політики Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 31.08.2017 року , в якому зазначено,що відповідно п. 4.13 Правил благоустрою території м. Краматорська, затверджених рішенням Краматорської міської ради від 08.06.2011 року №6/VI-67 визначено, що відповідальні особи та громадяни зобов'язані, зокрема, не допускати самовільного встановлення антен радіозв'язку, супутникового телебачення, телевізійних антен та інших засобів без погодження з власниками (балансоутримувачами) об'єктів, на яких вони встановлюються. Апелянт не погоджується з висновком суду про те, що установка кондиціонера у власній квартирі є переобладнанням житлового приміщення, на яке потрібно отримувати дозвіл. Оскільки відповідно до п. 1.4.3. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76 до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення та влаштування дверних прорізів, улаштування та переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Жодним нормативно-правовим актом не визначено обов'язковості в погодженні розміщення такого побутового приладу, як кондиціонер на зовнішніх фасадах, стінках житлових будинків із іншими співвласниками або органами місцевого самоврядування. Також позивачем не було доведено обставин, які вказують на порушення відповідачем його прав, тому суд безпідставно дійшов висновку про нанесення позивачу моральної шкоди та прийняв незаконне рішення про її стягнення. В судове засідання з'явився представник [PERSON]-[PERSON], [PERSON] в судове за-сідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується телефонограмою, отриманою особисто [PERSON] та її заявою про слухання справи у відсутність її та її представника. Відповідно до ч. 2 ст.305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб, які не з'явилися до суду, оскільки вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи і від них не надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням поважності причин. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з боку [PERSON] мав місце факт самовільного встановлення без належного на те дозволу кондиціонеру, розташованого на стіні житлового будинку [ADDRESS], яка поєднує квартири № 77 та № 81. Разом з тим такий висновок зроблено в порушення норм матеріального та процесуального права, без всебічного з'ясування обставин справи. Згідно з нормою ст. 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: dismissed