Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

У квітні 2021 року заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] , починаючи з 10 квітня 2010 року по 11 грудня 2019 року. В обґрунтуванні заяви посилається на те, що у липні 2009 року вона познайомилась з гр. [PERSON] . Квітень 2010 року є початком їх спільного проживання у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належить їх спільній знайомій [PERSON] , яка надала їм для проживання дану квартиру з умовою оплати комунальних послуг. З самого початку їх спільного проживання, як сім`я, вони вели спільне господарство, працювали та мали дохід. У квітні 2015 року вони зареєстрували своє місце проживання в квартирі [ADDRESS] , та продовжували проживати разом до часу смерті [PERSON] - [INFO] . Факт її проживання однією сім`єю з гр. [PERSON] підтверджується актом складеним сусідами по будинку та довідкою Світловодської міської ради про реєстрацію місця проживання. Також, факт їх спільного проживання однією сім`єю підтверджує власниця квартири [PERSON] . Заявник зазначає, що у її покійного цивільного чоловіка від його матері залишився житловий будинок в селі Максимівка, Кременчуцького району, Полтавської області. Так як він прийняв спадщину від матері, але не оформив спадкові права, вказаний будинок зареєстрований за його покійною матір`ю [PERSON] , інших спадкоємців не має. У червні 2020 року заявник звернулася до нотаріальної контори для реєстрації спадкової справи, проте нотаріус роз`яснив їй, що вона не є спадкоємцем за законом, допоки суд не встановить факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем, заповіту спадкодавець не складав. Відповідно до ст.ст. 315, 318 ЦПК України ухвалою суду від 19 квітня 2021 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 20 травня 2021 року. Ухвалою суду від 20 травня 2021 року судом за власної ініціативи було витребувано докази від заявника та Світловодського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Заявник в судове засідання не з`явилася, 20 травня 2021 року подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник заявника - [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та заявника. Заяву підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Світловодським МРВ УМВС України у Кіровоградській області 19 травня 2000 року, [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Решетники Полтавського району Полтавської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.5) 18 липня 1985 року [PERSON] зареєструвала шлюб із гр. [PERSON] , [INFO] , в результаті чого змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03 грудня 2020 року. Станом на 08 липня 2021 року шлюб між ними не розірвано. (а.с.36) Згідно копії акту про проживання від 06 серпня 2020 року, складеного сусідами [PERSON] , в квартирі [ADDRESS] гр. [PERSON] , який помер [INFO] проживав в даній квартирі разом з [PERSON] однією сім`єю з 10 квітня 2010 року по час своєї смерті. (а.с.8) [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м.Світловодськ Кіровоградської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11 грудня 2019 року. (а.с.7) Згідно відповіді Світловодського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 02 червня 2021 року, у період з 10 квітня 2010 року по 11 грудня 2019 року актові записи про державну реєстрацію шлюбу [PERSON] , [INFO] , відсутні. (а.с.33) Згідно копії довідки №01-15/179/2 від 20 липня 2020 року, виданої виконавчим комітетом Світловодської міської ради, померлий [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований з 29 квітня 2015 року по день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним за вказаною адресою на момент смерті були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . (а.с.9) Власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 27 березня 2010 року. (а.с.10) Із копії заяви [PERSON] , що засвідчена 10 серпня 2020 року приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу, видно, що [PERSON] , яка власником квартири [ADDRESS] з 10 квітня 2010 року надала дану квартиру для проживання її близьким знайомим [PERSON] та [PERSON] , які проживали в ній однією сім`єю та вели спільне господарство з 10 квітня 2010 року по час смерті [PERSON] [INFO] . (а.с.11) Згідно копій довідок Світловодської міської державної нотаріальної контори №493/02-14 від 03 серпня 2020 року та №319-02/14 від 23 червня 2021, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , заведена спадкова справа №144-2020 спадкоємцем якої є [PERSON] , що також підтверджується витягом про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі від 04 червня 2020 року. Інші заяви в спадковій справі не зареєстровані. (а.с.13,15,38) [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , заведена спадкова справа №146-2010, але не отримав свідоцтво про право на спадщину. Крім цього, 27 лютого 2012 року було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] за реєстром 2-118 на грошові вклади після смерті його матері [PERSON] . (а.с.13,14) Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст.315 ЦПК України суд вправі встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. В силу ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї спадкодавця, крім факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, у справі підлягають встановленню, як факт проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, так і тривалість такого проживання - щонайменше п`ять років. Верховний Суд у своїй постанові від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15 зазначив, що належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд зазначає, що заявником не надано суду доказів на підтвердження спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених відносин притаманних подружжю, які засвідчують реальність сімейних відносин з [PERSON] не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Отже, виходячи з матеріалів справи, слід зазначити, що доказів проживання однією сім`єю, крім своїх пояснень в заяві, акту про проживання, що складений її сусідами, та нотаріально посвідченої заяви власника квартири, у якій вони проживали разом з [PERSON] заявник суду не надала. Надані заявником докази не є беззаперечними доказами на підтвердження тих обставин, що між нею та [PERSON] існували усталені відносини, що притаманні сім`ї в розумінні частини 2 статті 3 СК України. Суд звертає увагу на те, що саме на заявника покладений обов`язок доказування факту спільного проживання належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами. Водночас суд зазначає, що положеннями ст.3 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обв`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Статтею 25 СК України передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України). Аналіз указаних норм дозволяє зробити висновок про те, що для застосування положень вищевказаної статті необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту не перебування осіб у будь-якому іншому шлюбі. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі 755/18012/16-ц, від 18 липня 2018 року у справі № 522/1252/14-ц (провадження № 61-11255св18), від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц (провадження № 61-23286св18), від 25 квітня 2019 року у справі № 759/4596/18 (провадження № 61-3852св19). Крім того, встановлено, що заявник в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] ніколи не перебувала, кровного споріднення між ними немає, рішень про усиновлення судом не ухвалено, а саме одночасне перебування [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , починаючи з 1985 року до сьогодні, та одночасне спільне проживання нею, як заміжньої жінки з [PERSON] з 2010 по 2019 роки є таким, що на переконання суду суперечить моральним засадам суспільства та є перешкодою у твердженні, що заявник та [PERSON] проживали як одна сім`я. Оскільки, твердження сім`я чітко визначено ст.3 Сімейного кодексу України. Беручи до уваги вищевикладене, перебування жінки та чоловіка у зареєстрованому шлюбі, що є підставою для створення однієї сім`ї, виключає одночасне створення обома або одним з них на інших не заборонених законом підставах іншої сім`ї, зокрема шляхом проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Відповідно, перебування чоловіка та жінки або одного з них у зареєстрованому шлюбі виключає можливість встановлення щодо обох або одного з них факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з іншою особою. Отже, вимога заявника щодо встановлення факту її проживання однією сім`єю з [PERSON] у період 10 квітня 2010 року по 11 грудня 2019 року суперечить вимогам ст.3, 25 Сімейного кодексу України, а тому у задоволенні заяви слід відмовити. Судові витрати у справі віднести за рахунок заявника. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed