Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

У квітні 2019 року\~до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулась\~ [PERSON] з позовом до [PERSON] про\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] , що підтверджується рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24.01.2019 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.03.2019 року. Разом з нею в будинку зареєстрована відповідач - [PERSON] , але фактично у будинку вона не проживає з липня 2013 року і не проживає на даний час. Оскільки відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації більше п`яти років, але залишається зареєстрованою у будинку, це порушує права власника і спричиняє позивачу матеріальні збитки (неможливість оформити субсидію). На підставі вищевикладеного просила суд ухвалити рішення, яким: визнати [PERSON] , 1978 року народження, такою, що втратила право користування житловим будинком з господарськими будівлями [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, на адресу суду надіслала клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином за адресою останнього місця реєстрації та через оголошення на офіційному сайті судової влади. Заяв про розгляд справи за її присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України). Суд, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] , що підтверджується рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24.01.2019 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.03.2019 року. Разом з нею в будинку зареєстрована [PERSON] , але фактично у будинку вона не проживає з липня 2013 року і не проживає на даний час, що підтверджується актом про не проживання від 18.03.2019 року. Оскільки відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації більше п`яти років, але залишається зареєстрованою у будинку, це порушує права власника і спричиняє позивачу матеріальні збитки (неможливість оформити субсидію). Відповідно до вимог\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні Згідно до\~ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Outcome: approved