Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (далі - відповідач 1), [PERSON] (далі - відповідач 2) про стягнення страхового відшкодування, відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.01.2015 року в м. Києві відбулася ДТП за участю автомобіля Daewoo, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], автомобіля Kia Venga, державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням останнього та автомобіля Opel, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 22.01.2015 року, відповідача 2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача 2 була застрахована у відповідача 1. 09.02.2015 року позивач звернувся до відповідача 1 з заявою про виплату страхового відшкодування та надав повний пакет документів, необхідний для прийняття рішення по справі та виплати страхового відшкодування. Після чого, з метою визначення розміру збитків, позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності, яким проведено дослідження та складено звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу. Відповідно до зазначеного звіту вартість відновлювального ремонту автомобіля складала 73233,37 грн.. 04.03.2015 року Приватне підприємство «АЛКАЗАР-КИЇВ» здійснило відновлювальний ремонт автомобілю позивача. Відповідно до акту виконаних робіт загальна вартість ремонту сплачена позивачем склала 74432,40 грн.. Таким чином, з урахуванням того, що висновок оцінювача про вартість ремонту підтврджений розміром фактичних витрат на відновлення автомобіля, позивач розраховував отримати страхове відшкодування на рівні 49123,69 гривень. Прте, позивачем 30.04.2015 року отримане страхове відшкодування в сумі 21574,92 грн., оскільки, розмір страхового відшкодування визначено відповідачем 1 з порушенням вимог закону. А тому, позивач вважає, що розмір страхового відшкодування, яке повинно бути сплачено відповідачем 1 становить 27548,77 грн.. Решта коштів необхідних для відновлення пошкодженого у ДТП автомобіля позивача підлягають стягненню з відповідача 2. Позивач зазначає, що витрати, які він зробив для відновлення свого порушеного права у повному обсязі, що підлягають стягненню з відповідача 2, загалом складають 25308,71 гривня та дорівнюють різниці між вартістю відновлювального ремонту автомобіля (74432,40 грн.) та загальним розміром страхового відшкодування, яке повинен сплатити відповідач 1 (49123,69 грн.). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, відшкодування збитків та моральної шкоди в частині позовних вимог [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» про стягнення страхового відшкодування, відшкодування збитків та моральної шкоди було закрито. Тому, позивач просив суд стягнути з [PERSON] відшкодування збитків в розмірі 25308,71 грн. та відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн.. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідач 1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні. До матеріалів справи долучено заперечення. Суд, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року, 01 січня 2015 року о 14:40 год. на вул. Поліській 26 в м. Києві, [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] не врахував безпечну швидкість руху, дорожнє покриття та не справився з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілями: [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та «Опель» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] що призвело до пошкодження транспортних засобів. Вказаною постановою суду, [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 01.01.2015 року, відбулася з вини відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у ПАТ «Київський страховий дім» на підставі полісу № АІ/1632015, відповідно до якого страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого становить: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 100000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну - 50000,00 грн., розмір франшизи становить 500,00 грн. (а.с.62). 05.01.2015 року позивач звернувся до ПАТ «Київський страховий дім» з повідомленням про подію, що може бути визнана страховою (а.с.90). 07.04.2015 року страховиком було складено страховий акт № 712-1799/2 від 28.04.2015 року, щодо виплати страхового відшкодування [PERSON] за вирахуванням франшизи в розмірі 21574,92 грн. (а.с.106-110). Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (ст. 8 Закону України «Про страхування). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до матеріалів справи, належність автомобіля Kia Venga, реєстраційний номер [NUMBER], 2010 року випуску позивачу підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.8). Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 179/2-15 від 25 лютого 2015 року, вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля Kia Venga, державний номерний знак [NUMBER], складає: 49123,69 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля Kia Venga, державний номерний знак [NUMBER], без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження, складає: 73233,37 грн. (а.с.11-19). Відповідно до акту виконаних робіт Приватного підприємства «АЛКАЗАР-КИЇВ», загальна вартість ремонту сплачена позивачем склала 74432,40 грн. (а.с.31). Судом встановлено, що ПАТ «Київський страховий дім» здійснив виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 21574,92 грн. та в розмірі 27200,77 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 10422 від 12.02.2016 року. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, враховуючи ст. 1194 ЦК України, судом встановлено, що різниця між фактичним розміром заподіяних позивачу матеріальних збитків в сумі 74432,40 грн. та страховим відшкодуванням у розмірі 49123,69 грн. становить 25308,71 грн.. Даючи юридичну оцінку поясненням та наданим доказом, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягнення сума заподіяної майнової шкоди у розмірі 25308,71 грн.. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування (ч. 4 ст. 23 ЦК України). Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України). Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує, що в результаті пошкодження належного йому майна та неможливістю його використання, позивач зазнав душевних страждань, а також з урахуванням ступеня та тривалості цих страждань, а тому позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 2000,00 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача 1 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 496,69 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial