Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 30 листопада 2011 року, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із матірю [PERSON], посилаючись на те, що після укладення шлюбу проживали разом, але внаслідок погіршення сімейних стосунків та непорозумінь останні декілька років проживають окремо, вказує, що з вини обох сторін сумісне життя, збереження сімї та примирення стали неможливими. На даний момент спільне господарство вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, майнового спору між сторонами немає, досягнуто згоди щодо місця проживання дитини, спір про стягнення аліментів вирішується в іншому провадженні. На підставі викладеного, позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 23 липня 2018 року відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Позивач в підготовче судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Неявка сторін не перешкоджає здійсненню підготовчого провадження відповідно до ч.1 ст.198, ч.1 ст.223 ЦПК України. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст.206\~ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч.ч.3,4 ст.200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 листопада 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 090688, актовий запис №1857 (а.с.3). Сторони мають сина [PERSON], який народився 02 червня 2015 року, про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини серії І-КЕ №156880 (а.с.4). Відповідно до ст.112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У відповідності до\~ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони припинили шлюбні відносини через погіршення сімейних стосунків, разом не проживають тривалий час, спільне господарство не ведуть. \~ \~ \~ \~ Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 704,80 грн. Згідно зі ст.ст. 56, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved