Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона та відповідач є батьками [PERSON] О.В.28.10.1999 року народження. За рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області з відповідача стягувались аліменти на утримання сина. На даний час син [PERSON] є повнолітнім, навчається на денному відділенні ІІІ курсу по спеціальності «Обслуговування устаткування і системи і газопостачання» в Новоград-Волинському промислово-економічному технікуму. Термін навчання з 1.09.2015 р. по 1.03.2019 р. плата за навчальний рік 5600 грн.. Син перебуває на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Ураховуючи вартість проживання, харчування та вартість щоденного проїзду, син щомісячно потребує матеріальної допомоги на навчання в розмірі 1700 грн. Також просить стягнути з відповідача 1/2 частину витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг. Відповідач є працездатною особою, неофіційно працює та отримує доходи, Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовній вимоги не визнав. Пояснив, що він ніде не працює, проживає з батьками, які є пенсіонерами, часто хворіють та потребують стороннього догляду. Заслухавши пояснення позивача та відповідача дослідивши матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно довідки № 1290 від 30.10.2017 р. [PERSON] навчається на денному відділенні ІІІ-го курсу по спеціальності «Обслуговування устаткування і системи газопостачання» в Новоград-Волинському промислово-економічному технікумі 1 рівня акредитації на контрактній основі з 1.09.2015 року по 1.03.2019 року (а.с.8). Відповідно до договору № Г-48 від 14.08.2015 року загальна вартість освітньої послуги становить 20160,00 грн., на навчальний рік 5600,00 грн. (а.с.7). Як вбачається з копій квитанцій № 19 № 20 від 11.01.2016 року; № 43 від 11.08.2016 року; № 49 від 27.08.2017 року; № 6 від 24.01.2017 року № 17 від 14.08.2015 року позивачем здійснено плату за навчання сина [PERSON] в сумі 14\~000 грн. Відповідно до довідки Чижівської сільської ради № 548 від 27.11.2017 року відповідач [PERSON] з 30.06.2016 року на території сільської ради не працює. Згідно акта обстеження матеріально побутових умов від 27.11.2017 року сімї [PERSON], який проживає без реєстрації в с. Мала Цвіля, встановлено, що відповідач проживає зі своїми батьками: [PERSON], [INFO], який є інвалідом ІІ групи, та [PERSON], [INFO], які частко хворіють та потребують стороннього догляду. Відповідач [PERSON] здійснює постійний сторонній догляд за батьками. Дані обставини підтверджуються наданими матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите і в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обовязок кожного з батьків утримувати дитину. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно з ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За змістом статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18,\~ але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами - будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги своїй дитині, яка продовжує навчання, у розмірі, що зазначений позивачем у позовній заяві, на момент розгляду справи судом не встановлено. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Разом з тим, суд враховуючи, матеріальне становище відповідача, наявність у відповідача батьків пенсіонерів, за якими він здійснює постійний догляд, суд вважає за доцільне визначити розмір аліментів в сумі 800 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], який продовжує навчання. Також суд стягує з відповідача [PERSON] 1/2 частину сплачених позивачем коштів за навчання сина [PERSON] відповідно до договору № Г-48 від 14 серпня 2015 року в розмірі 7 000 грн. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свого сина, який продовжує навчання, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання дитини. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial