Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

у листопаді 2017 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшла вищезазначена позовна заява за підсудністю із Селидівського міського суду Донецької області. Позивач після уточнення позовних вимог просить суд стягнути з [PERSON] ([INFO], РНОКПП [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (код ЄДРПОУ 09334702) заборгованість у розмірі 19521 (дев'ятнадцять тисяч п'ятсот двадцять одну гривню) 14 коп. та судовий збір по справі у розмірі 1600 (тисячу шістост гривень) 00 коп. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 12.12.2013 між сторонами було укладено договір про відкриття та обслуговування згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 10000 грн 00 коп., зі сплатою 25% річних та зі ставкою за несанкціонованим овердрафтом 35% річних за користування кредитом, а відповідач зобов'язався у разі виникнення заборгованості погасити заборгованість шляхом поповнення рахунку у безготівковому порядку чи шляхом готівки до 25 числа місяця, наступного за звітнім, однак у порушення зобов'язань відповідач своїх належним чином не виконав у зв'язку із чим у нього утворилася заборгованість. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у заяві від 26.12.2018 просив слухати справу у відсутності представника (а.с. 85). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив відкласти розгляд справи через зайнятість його представника в іншому процесу, а відповідач не може бути належним чином представлений у судовому процесі (а.с. 101, 102), одночасно 07.11.2018 відповідачем було подано відзив на позовну заяву в якій він заперечував проти позовних вимог, оскільки вони є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, зважаючи на те, що позивачем не підтверджено факт виконання умов кредитного договору, тобто ним не надано доказів надання грошових коштів позичальнику, позивачем не підтверджено факт невиконання умов кредитного договору позичальником, позивачем не надано детального розрахунку заборгованості, а також позивач не дотримався імперативних норм процесуального законодавства (а.с. 68-70). Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 12.12.2013 між ПАТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір №1800946 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки згідно якого відповідачу відкрито поточний рахунок [NUMBER] в умовах тарифного пакету та надає кредитну карту типу Mastercard Debit Standard, а також банк зобов'язався приймати і зараховувати на рахунок грошові кошти, які надходять клієнту та забезпечувати проведення розрахунків за операціям в т.ч. здійснення з використанням платіжної картки в межах ліміту, а відповідач зобов'язується здійснювати оплату послуг банку за проведення операцій за рахунком у розмірі встановленому тарифами (а.с. 8). Згідно п. 1.4 цього Договору підписанням даного договору клієнт погоджується з тим, що перелік видів послуг, що надаються банком та їх вартість визначенні Тарифами. Розмір процентної ставки, яка нараховується на залишки коштів на Рахунку, визначена договором та може бути змінена банком протягом строку дії договору у порядку визначеному правилами. Згідно додаткового договору №1 до договору №1800946 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки позивач встановлює відповідачу кредит у розмірі 10000 грн 00 коп. строк дії якого встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит подовжується на строк дії платіжної картки, процентна ставка є фіксованою та складає 25,00% річних і сплачується щомісячно, процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35,00% річних (а.с. 7). 12.12.2013 відповідач отримав платіжну картку та ПІН-конверту згідно копії розписки (а.с. 88). Станом на 26.11.2018 у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором перед АТ «Ощадбанк» у розмірі 19521 грн 14 коп., яка складається з наступного: 9997 грн 00 коп заборгованість за основним боргом; 3123 грн 13 коп. заборгованість за нарахованими відсотками; інфляційне збільшення заборгованості кредит у розмірі 3578 грн 93 коп., проценти 1607 грн 28 коп.; 3% річних від суми заборгованості, кредит: 896 грн 44 коп., проценти 318 грн 36 коп. (а.с. 89-91). Фактичне користування відповідачем кредитними коштами по картковому рахунку підтверджується випискою (а.с. 92-94). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Відповідно до укладеного між сторонами договору та ст.ст. 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однак, боржником не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком суми заборгованості по договору. Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. З матеріалів справи вбачається, що позичальник своїх зобов'язань за договором належним чином не виконував, перестав сплачувати щомісячні платежі з погашення кредиту та процентів. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв'язку, враховуючи те, що відповідачем не було належним чином виконано умови вищезазначеного кредитного договору, а також ним не було спростовано вищезазначених позовних вимог позивача на підставі чого позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 1600 грн 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved