Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], третя особа - [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому на праві власності належить ? частина квартири [ADDRESS] інша ? частина належить його матері - [PERSON]. Відповідач, який є братом позивача, зареєстрований у вказаній квартирі, однак із 2006 року у квартирі фактично не проживає, не приймає участі в утриманні жилого приміщення, не здійснює плату за користування житлом і комунальні послуги, особистих речей останнього у квартирі немає. Позивач перешкод у користуванні та проживанні в квартирі відповідачу не чинив. Відповідач добровільно забрав свої речі і покинув місце своєї реєстрації, теперішнє місце проживання позивачу невідомо. Реєстрація відповідача у будинку створює для позивача перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, тому останній змушений звернутися із позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування даним будинком. У судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що у 2005 році його брат, який є відповідачем по даній справі, приїхав в Україну з Російської Федерації. Позивач та третя особа надали згоду на тимчасову реєстрацію відповідача, оскільки останньому необхідно було отримати паспорт. Відповідач пожив у квартирі лише три місяці, після цього добровільно забрав свої речі і покинув місце своєї реєстрації. Деякий час позивач і відповідач спілкувалися по телефону, під час таких розмов останній говорив, що живе в м. Києві, однак має намір повернутися назад до Російської Федерації. Згодом, дзвінки припинилися. Після цього, позивач не бачив та не спілкувався зі своїм братом, фактичне місце його проживання позивачу не відоме. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. За змістом п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням цієї статті. Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить ? частина квартири [ADDRESS] про що свідчить копія свідоцтва про право власності на житло від 06 листопада 2001 року (а.с. 8) Також, із вказаного свідоцтва вбачається, що інша ? частина вказаної квартири належить на праві приватної власності належить [PERSON]. Відповідно до копії довідки, виданої 07 листопада 2017 року Броварським відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Зі змісту акту обстеження житлово-побутових умов, складеного депутатом Броварської міської ради Київської області 24 жовтня 2017 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований, але фактично не проживає у квартирі [ADDRESS] Даний факт підтверджують сусіди, про що поставили особисті підписи в актах (а.с. 13). Згідно із відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області від 14.11.2017 року [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вже давно знає усіх сторін по справі, оскільки з 1982 року працює двірником біля будинку [ADDRESS]. Свідку відомо, що відповідач раніше проживав за вказаною адресою. Однак, на даний час у квартирі позивача та третьої особи давно вже не проживає. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що її батьки та батьки позивача перебували у дружніх відносинах, тому свідку давно знайомі сторони у справі. Свідку відомо, що відповідач вже близько 12-ти років у спірній квартирі не проживає, речі його там відсутні. Також, свідок зазначила, що позивач та третя особа не чинили [PERSON] будь-яких перешкод у користуванні квартирою. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів, які свідчать про відсутність без поважних причин [PERSON] понад один рік у квартирі № 21, що розташована у будинку № 2 по вулиці Незалежності м. Бровари Київської області. Таким чином, дослідивши матеріали справи, надавши об'єктивну оцінку зібраним доказам по справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved