overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначає, що він знаходиться з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 1984 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідачка відмовляється з'явитися до органів РАЦС для оформлення розлучення, тому він змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що призвело до частих скандалів і припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачкою є не можливим. Майнового спору між ними не має. Посилаючись на наведене, [PERSON] просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному проваджені не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить повідомлення про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 1984 року, шлюб був зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 570. Від даного шлюбу дітей не мають. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Дніпроважпапірмаш ім. Артема» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку зазначивши, що з 28 липня 1970 року по теперішній час він працює у відповідача на посаді формовщиком ручної формовки металургічного виробництва. Однак відповідач несвоєчасно проводить виплату заробітної плати, тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 22 634,51 грн. та компенсацію втрати грошових коштів. Ухвалою суду від 10 вересня 2014 року позовні вимоги позивача в частині стягнення компенсації залишені без розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача Нікітін О.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечував проти стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 16 170 грн. 42 коп. за період з вересня 2011 року по червень 2014 року, що підтверджується наданою в матеріали справи довідкою. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 28 липня 1970 року до теперішнього часу перебуває у трудових відносинах з відповідачем ПАТ «Дніпроважпапірмаш ім. Артема» на посаді формовщика ручної формовки. Заборгованість підприємства перед позивачем складає 16 170 грн. 42 коп. за період - вересень 2011 року по червень 2014 року, що підтверджується довідкою про заборгованість по заробітній платі, наявною в матеріалах справи, та визнано сторонами в судовому засіданні. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Отже, як встановлено судом заборгованість підприємства перед позивачем складає 16 170 грн. 42 коп., тому в цій частині позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Заявляючи вимоги щодо стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 22634,51 грн., позивач не врахував стягнення частини заробітної плати через КТС, рішення якої перебувають на виконанні в Амур-Нижньодніпровському відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 19 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 1517, мотивуючі свої вимоги тим, що між подружжям склались неприязні відносини через подружню зраду, відповідачка не цікавиться подружнім життям, в сім'ї виникають сварки, вона фактично розпалась, у зв'язку з чим збереження шлюбу вважає неможливим. Від даного шлюбу дітей не мають. Відповідачка відмовляється розірвати шлюб в органах РАЦСу, тому позивач вимушений звернутися до суду. Сторони на судове засідання не прибули, згідно поданих заяв просили справу розглянути за їх відсутності, при цьому позивач підтримав позовну заяву, відповідачка проти задоволення позову не заперечувала та просила залишити їй прізвище, взяте при укладенні шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову в попередньому судовому засіданні ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 19 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 1517 (а.с.5). Згідно вимог ст.110, 112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. Суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно і зберегти її неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 20 листопада 2004 року відділом ДРАЦС Антрацитівського міськрайонного управління юстиції у Луганській області актовий запис № 283, укладений між сторонами справи. Посилаючись на те, що досить тривалий час сторони фактично не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, вважає, що подальше перебування у шлюбі та збереження його неможливе. У судове засідання позивач не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявна заява позивача, в якій він просить суд проводити судове засідання за його відсутності позов підтримує у повному обсязі, проти встановлення додаткового строку для примирення заперечує. До початку судового засідання позивачка направила суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає у повному обсязі, проти встановлення додаткового строку для примирення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2004 року. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати, дочку [PERSON], [INFO], залишити на утриманні та вихованні матері. В обгрунтування позову послався на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 20.09.2007 року. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, з 2010 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Сторони в судове засідання не з'явились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згідна. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.09.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Від подружнього життя у сторін є малолітня дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 3). Сімейне життя в сторін не склалося, з 2010 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Стосовно позовної вимоги про залишення дитини на утриманні та вихованні матері, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати. На обгрунтування позову послався на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 04.07.2002 року. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, з 2004 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Сторони в судове засідання не з'явились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згідна. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.07.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 4). Від подружнього життя у сторін є дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Сімейне життя в сторін не склалося, з 2004 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати, сина [PERSON] залишити на вихованні матері. В обгрунтування позову послався на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 11.11.2010 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, з листопада 2013 року проживають окремо. Сторони в судове засідання не з'явились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згідна. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.11.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Від подружнього життя у сторін є малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 7). Сімейне життя в сторін не склалося, з листопада 2013 року проживають окремо, прийшли до спільного переконання, що збереження їхньої сім'ї неможливе. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Стосовно позовної вимоги про залишення дитини на виховання матері, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06.09.2008 року він зареєстрував шлюб із відповідачем. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя, що унеможливлює подальше збереження шлюбу. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутністю, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу, оскільки подальше сумісне мешкання сторін та збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивач вказав, що вони з відповідачкою [PERSON], 26 липня 1997 року у відділі РАЦС Полтавського міськвиконкому зареєстрували шлюб, актовий запис №1082. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. З лютого 2013 року припинили шлюбні відносини, спірне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, спору про поділ майна не має, а тому просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та проти розірвання шлюбу не заперечувала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 липня 1997 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Полтавського міськвиконкому , актовий запис №1082. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Як встановлено в судовому засіданні, між позивачем та відповідачем майнового спору на даний час не виникає. Неповнолітній син [PERSON], [INFO], залишається проживати разом з відповідачкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 14 липня 2011 року він уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Шлюбні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Тому просив суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надійшла заява в якій просить суд розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надійшла заява в якій проти позову не заперечує та просить суд розглядати справу у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 14 липня 2011 року вступили в зареєстрований шлюб (а.с.2). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO] (а.с.3). Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами не можливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з 04 червня 1994 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки відсутнє взаєморозуміння, вони різні люди з різними поглядами на життя, що призводило до сварок та скандалів та до втрати почуття поваги та любові. Крім того позивач проживає в цивільному шлюбі з іншою жінкою, а тому вважає не доречним збереження сім'ї з відповідачкою. З 2009 року між сторонами подружні стосунки та ведення спільного господарства припинені. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому з урахування уточнених позовних вимог просив шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягав. У судове засідання відповідач не з'явилася. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність та відсутність позивача, проти задоволення позову не заперечували. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 04 червня 1994 року, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної Ради народних депутатів, актовий запис №370. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені з 2009 року. Спільне господарство вони не ведуть. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved