Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

У липні 2021р. [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що вона є рідною матір`ю відповідачки у справі. Зазначала, що вона не працює, оскільки є пенсіонеркою, інвалідом ІІ групи. Єдиним способом її існування є пенсія в розмірі 1769,00 грн., якої їй не вистачає, оскільки вона вимушена її витрачати на своє проживання, лікування та придбання ліків, а також сплату комунальних платежів. Вказувала, що разом з нею в квартирі проживає відповідачка зі своєю сім`єю, яка відмовляється надавати їй матеріальну допомогу, та сплачувати комунальні платежі за квартиру, хоча є здоровою, працездатною особою і може надавати матеріальну допомогу. Стверджувала, що наразі її становище є вкрай нужденним, оскільки стан її здоров`я постійно погіршується, що змушує її витрачати майже всю пенсію на лікування. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідачки на її користь аліменти на утримання непрацездатної матері у розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно. Ухвалою суду від 27 липня 2021 року по справі відкрите провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 25-26). Ухвалою суду від 21 жовтня 2021 року підготовче провадження по справі було закрите та справа призначена до судового розгляду (а.с. 85-86). Позивачка та її представник, діюча за довіреністю від 15 вересня 2021 року в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити (а.с. 43). Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити в їх задоволенні, оскільки вона не працює, оскільки у неї на утриманні двоє неповнолітніх дітей, тому у неї відсутній дохід. Крім того сплачує комунальні послуги за квартирою та надає позивачці кошти на лікування . Відповідно до довідки Одеського міського центра зайнятості від 27 вересня 2021 року №2618/17/03 [PERSON] станом на 27 вересня 2021 року не зареєстрована як безробітна в Одеському міському центрі зайнятості (а.с. 74). Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Згідно ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, що є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом 1, 2 чи 3 групи. Відповідно до коментаря ст. 202 СК України потреба у матеріальній допомозі означає брак коштів, необхідних для підтримки нормальної життєдіяльності особи і має визначатися відповідно до прожиткового мінімуму, встановленого законом. Крім того, зі змісту ст. 202 СК України можливо зробити висновок, що оскільки обов`язок батьків утримувати дитину не залежить від їхнього матеріального стану, то і обов`язок сина, дочки щодо матері, батька не пов`язуються з цією обставиною. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] є рідною матір`ю відповідачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджуються свідоцтвом про народження (а.с. 7). Інших дітей у позивачки не має. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується штампами про реєстрацію у їх паспортах громадянок України (а.с. 4, 73). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 31 травня 2005 року квартира [ADDRESS] , загальною площею 54,2 кв.м. належить на праві спільної часткової власності в рівних частках [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , рідному сину відповідачки (а.с. 63-64, 65). З матеріалів справи вбачається, що відповідачка [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який 28 січня 2004 році був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 69). Від шлюбу з [PERSON] , у відповідачки є двоє дітей [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 70). В процесі судового розгляду встановлено, що [PERSON] проживає однією сім`єю, без реєстрації шлюбу з іншим чоловіком, від якого у неї є донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 71). Судом встановлено, що [PERSON] не працює, хоча є працездатною особою, яка може працювати та отримувати дохід. Відповідно до довідки Одеського міського центра зайнятості від 27 вересня 2021 року №2618/17/03 [PERSON] станом на 27 вересня 2021 року не зареєстрована як безробітна в Одеському міському центрі зайнятості (а.с. 74) Встановлено, що в квартирі [ADDRESS] крім [PERSON] проживають [PERSON] , її цивільний чоловік, та її діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Старший син відповідачки [PERSON] проживає в м. Києві. З пояснень позивачки в судовому засіданні вбачається, що з її пенсії на підставі судового наказу від 06 листопада 2020 року стягується сума боргу за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 2595,51 грн., що підтверджується судовим наказом від 06 листопада 2020 року (а.с. 40). Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] , є пенсіонеркою, інвалідом ІІ групи і отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1769,00 грн., що підтверджується довідкою МСЕК від 21 листопада 2013 року та довідкою Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеський області (а.с. 6, 8). Відповідно до довідки КНП «ЦПМСД №10» Одеської міської ради від 09 червня 2021 року [PERSON] перебуває на «Д» обліку щодо бронхіальної астми, персистуючий перебіг, ішемічна хвороба серця. ЖКС, гіпертонія 11 ступеню, хронічний пієлонефрит, хронічний холецистит. Потребує медикаментозного лікування (а.с. 9, 10-11, 12-21). Таким чином, судом встановлено, що позивачка на час звернення до суду не працює, є непрацездатною особою, інвалідом ІІ групи, страждає хронічними захворюваннями та потребує матеріальної допомоги. Отже, за думкою суду, відповідачка може надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки. Позивачка наполягала на задоволенні позовних вимог та на визначеному нею розмірі аліментів. В силу ст. 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. В судовому засіданні не був встановлений факт ухилення позивачки, як матері від виконання своїх батьківських обов`язків відносно відповідачки. Згідно ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Як вбачається з норм Сімейного законодавства України потреба у матеріальній допомозі має визначатися відповідно до прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні. Суд вважає, що встановлений державою розмір прожиткового мінімуму і сума пенсії, яку отримує позивачка не може вважатися достатніми для нормальної життєдіяльності особи, оскільки в результаті інфляції дані суми знецінені. Крім того, зазначає, що в силу людяності, та закону, вона, як донька позивачки, повинна допомагати своїй рідній матері, яка є людиною похилого віку, непрацездатною і за станом свого здоров`я потребує матеріальної допомоги. Оскільки відповідач офіційно працює, то з нього необхідно стягнути аліменти на утримання позивачки у частці від заробітної плати. При визначенні розміру аліментів суд враховує той факт, що відповідачка не працює, але може працювати та отримувати дохід, а також те, що на її утриманні є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які також потребують матеріальної допомоги. Обов`язок повнолітніх дітей, щодо утримання батьків, які потребують матеріальної допомоги і є непрацездатними за станом здоров`я (інвалідами І, ІІ і ІІІ групи), зберігається протягом усього строку інвалідності, а щодо батьків, які потребують матеріальної допомоги і є непрацездатними за віком, - довічно. За загальним правилом, якщо кошти на утримання непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, стягуються у судовому порядку, це робиться з моменту пред`явлення позову. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково і з відповідачки необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідачки, щомісяця, починаючи з 09 липня 2021 року - довічно. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі становить 908,00грн., які слід стягнути з відповідачки на користь держави.

Outcome: partial