Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

У липні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання права на продовження приватизації та одержання правовстановлюючого документу на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, і спадкоємцями першої черги за законом є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Ще за життя [PERSON] склала на ім'я [PERSON] заповіт, який було посвідчено секретарем Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та відповідно до якого все майно, на яке вона буде мати право, вона заповіла [PERSON] Окрім того, Києво-Святошинським районним судом Київської області було затверджено мирову угоду, відповідно до якої за [PERSON] було визнано право на земельну частку (пай) кварталу [ADDRESS] згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0273518, виданого КСП «Шпитьківське» Шпитьківської сільської ради Києво-Святощинського району Київської області [PERSON] 30 березня 2000 року. На підставі ухвали суду та відповідної заяви, складеної за життя [PERSON], їй, як власниці земельної частки (паю), розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області № 692 від 09 вересня 2013 року було надано дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель КСП «Шпитьківське» (багаторічні насадження), в адміністративних межах Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Для реалізації наданих вказаним розпорядженням прав [PERSON] звернулася до землевпорядної організації ДП «Київський інститут землеустрою» для виготовлення технічної документації та уклала з даним підприємством договір № 4209 від 28 жовтня 2013 року. У процесі виконання своїх зобов'язань ДП «Київський інститут землеустрою» щодо виготовлення технічної документації із землеустрою було визначено реальний розмір земельної ділянки - 0,2154 га та складено частково необхідну технічну документацію, проте в подальшому [PERSON] померла, тому не можна було завершити роботи до кінця, внаслідок чого [PERSON] так і не отримала правовстановлюючого документу на зазначену землю. У встановлені законодавством строки [PERSON] звернулася до державного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,2154 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель КСП «Шпитьківське», в адміністративних межах Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Киїсвької області, але нотаріус відмовила у вчиненні вказаної нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку. Також [PERSON] зазначала, що ще не використала своє конституційне право на приватизацію із земель комунальної та державної власності або за рахунок земель сільськогосподарських підприємств. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] право на продовження приватизації та одержання на своє ім'я правовстановлюючого документу на земельну ділянку площею 0,2154 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель КСП «Шпитьківське» (багаторічні насадження), в адміністративних межах Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача, в якій вона поданий позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду надійшла заява відповідача, у якій вона просила справу розглянути у її відсутності, позов визнала та просила його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду надійшла заява відповідача, у якій вона просила справу розглянути у її відсутності, позов визнала та просила його задовольнити. В судове засідання представник відповідача Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник відповідача Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Померла [PERSON] доводилась матір'ю позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про шлюб [PERSON] серії [NUMBER]. Також померла доводилась матір'ю відповідачу [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], а також матір'ю відповідача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. З матеріалів справи вбачається, що 09 вересня 2013 року Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області видала розпорядження № 692 «Про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянці України [PERSON], власниці земельної частки (паю), для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель КСП «Шпитьківське» (багаторічні насадження), в адміністративних межах Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району», відповідно до якого [PERSON] як власниці земельної частки (паю) було надано дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,21 га (багаторічні насадження) для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель КСП «Шпитьківське» в адміністративних межах Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району. Роботи з розробки вказаної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) вирішено розпочати після укладення договору із землевпорядною організацією, яка має ліцензію на їх виконання, і вказану розроблену документацію необхідно надати для затвердження до Києво-Святошинської районної державної адміністрації. Відповідно до вимог ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ і організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. Відповідно до положень ст. 118 ЗК України встановлено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, і така приватизація відбувається на підставі заяви зацікавленого громадянина до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до наданих повноважень. В матеріалах справи міститься технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства, складена ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на замовлення [PERSON] за договором № 4209 від 28 жовтня 2013 року. У відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» оформлення державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв) здійснюється землевпорядною організацією, яка виконала землевпорядні роботи щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). Також в матеріалах справи наявний Акт про погодження меж та передачу на зберігання межових знаків власнику земельної ділянки [PERSON], для ведення особистого селянського господарства (пай) в межах Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, відповідно до якого 28 жовтня 2013 року було погоджено та передано на зберігання межі наданої земельної ділянки загальною площею 0,2154 га для ведення особистого селянського господарства (пай), і такі межові знаки в кількості 5 штук передані в натурі (на місцевості) землевласниці, на яку накладено відповідальність за їх збереження. Відповідно до висновку Управління Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області на надану земельну ділянку площею 0,2154 га для ведення особистого земельного господарства (пай) в межах Шпитьківської сільської ради встановлено заборону на зміну цільового призначення та заборону відчуження земельної ділянки згідно з законом. З свідоцтва про право на земельну частку (пай) серії КВ № 0273518 вбачається, що на підставі рішення Києво-Святошинської РДА від 16 березня 2000 року № 128 земельна ділянка розміром 1,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі належить [PERSON], і вказаний сертифікат зареєстровано 16 травня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 50. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. З довідки виконавчого комітету Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 29 листопада 2007 року вбачається, що покійному чоловікові [PERSON], [PERSON], який помер [INFO], актовий запис № 54, була виділена земельна частка (пай) під багаторічними насадженнями № 688 площею 0,21 га біля [ADDRESS]. Як стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] у віці 72 років. Відповідно до вимог п. «б», «в», «г», «ґ» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, приватизації земельних ділянок, що були раніше надані у користування, прийняття спадщини або виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2008 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про поновлення строку прийняття спадщини та про визнання права власності затверджено мирову угоду між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на наступних умовах: [PERSON] та [PERSON] визнають за [PERSON] право власності на земельну частку (пай) кварталу [ADDRESS] згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0273518, виданого КСП «Шпитьківський» Шпитьківської сільської ради [PERSON] 30 березня 2000 року та грошові внески на ім'я [PERSON] на особовому рахунку [NUMBER] у філії ощадбанку № 5399 в с. Шпитьки Києво-Святошинського району Київської області з нарахованими відсотками і компенсаційними виплатами, а сама [PERSON] не заперечувала проти такого визнання. Так, відповідно до наявного в матеріалах спадкової справи заповіту [PERSON] від 25 жовтня 2006 року вбачається, що на випадок своєї смерті [PERSON] зробила наступне розпорядження, що все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, [PERSON] заповідає своїй дочці [PERSON]. Вказаний заповіт було нотаріально посвідчено секретарем виконкому Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Шлейченко К.М. 25 жовтня о 15 год. 35 хв. 2006 року. Окрім того, на тексті заповіту наявна відмітка секретаря Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Шлейченко К.М. про те, що станом на 23 червня 2014 року вказаний заповіт не змінено та не скасовано. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до вимог ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Правила ст. 1251 ЦК України встановлюють можливість посвідчення заповіту, за винятком секретного, уповноваженою посадовою особою органу місцевого самоврядування, якщо у населеному пункті немає нотаріуса. Так, з матеріалів справи вбачається, що померла [PERSON] склала заповіт на користь своєї дочки [PERSON], посвідчений секретарем Шпитьківської сільської ради, що відповідає вимогам чинного законодавства. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 935 від 23 червня 2014 року вбачається, що померла [PERSON] з 22 січня 1988 року і до дня смерті [INFO] постійно проживала та була зареєстрована в [INFO]. З матеріалів спадкової справи № 91 до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що її дочка [PERSON] 24 червня 2014 року звернулася до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посилаючись на те, що все своє майно померла [PERSON] заповідала [PERSON] відповідно до заповіту, посвідченого Шпитьківською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області 25 жовтня 2006 року за реєстровим № 234. 24 червня 2014 року державний нотаріус Першої Київської обласної державної нотаріальної контори [PERSON], розглянувши документи по спадковій справі № 91 за 2012 рік до майна померлої [INFO] [PERSON] та заяву [PERSON] про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,2154 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства (пай у КСП «Шпитьківське»), відмовила [PERSON] у видачі вказаного свідоцтва через відсутність у неї правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме Державного акту на право власності на земельну ділянку. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положення ч. 1 ст. 1223 ЦК України встановлюють, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з вимогами ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як вбачається з наявних матеріалів справи, спадкоємиця померлої [PERSON] за заповітом [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але їй було відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Окрім того, у вказаній Постанові роз'яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до п. 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. З листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно з вимогами ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із відповідними позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Із вказаного листа також вбачається, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Так, оскільки спадкодавиця [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельної частки (паю), що підтверджується рішенням виконавчого комітету Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, розробленою технічною документацією для виділення земельної частки в натурі (на місцевості) та актом погодження меж земельної ділянки, то суд дійшов висновку про правомірність вимоги [PERSON] про визнання за нею права на продовження приватизації земельної ділянки та одержання правовстановлюючого документу, оскільки така вимога не суперечить чинному законодавству України, а до моменту завершення приватизації та отримання державного акту правовстановлюючим документом на земельну частку (пай) є саме сертифікат на право на земельну частку (пай), а тому така вимога позивача [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved