Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

У листопаді 2010 року ПАТ АБ «Південний» (далі - Банк) звернувся з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором поруки та просить суд стягнути з [PERSON] на користь АБ «Південний» заборгованість за договором поруки від 24.04.2009 року у сумі 936,26 доларів США, а також відшкодування витрат на сплату судового збору у сумі 9,40 доларів США та витрат на ІТЗ процесу у сумі 120 гривень. При цьому, позовну заяву Банк обґрунтував тим, що 09 лютого 2009 року Банк та [PERSON] уклали договір банківського рахунку № 413410 за умовами якого Банк відкрив [PERSON] картковий рахунок № 26250000404125 та випустив дві пластикові картки № 4029610000364492 та № 5457841000338032. 10.03.2009 року на картковому рахунку № 26250000404125 була відображена несанкціонована перевитрата внаслідок операції, що була здійснена на суму332,39 доларів США, тобто боржником була здійснена операція, сума якої перевищила залишок грошових коштів на картковому рахунку № 26250000404125. Також при відсутності коштів на рахунку були здійснені операції, внаслідок яких на картковому рахунку №26250000404125 було відображено витрати: 11.03.2009 року на суму 499,16 доларів США, 12.03.2009 року на суму 90,00 доларів США. Таким чином, внаслідок вказаних операцій на картковому рахунку утворилася несанкціонована перевитрата у сумі 921,55 доларів США,що підтверджується випискою по рахунку № 26250000404125. Станом на дату звернення до суду заборгованість [PERSON] перед Банком за Договором банківського рахунку складає 936,26 дол. США. 24.04.2009 року в забезпечення зобовязань [PERSON] за Договором банківського рахунку від 09.02.2009 року між Банком та [PERSON] було складено Договір поруки. Згідно п.1.1. Поручитель зобовязується відповідати перед Кредитором за виконання [PERSON] його зобовязань у повному обсязі перед Креитором, що виникли із Договору банківського рахунку від 09.02.2009 року. Пункт 1.3. Договору поруки від 24.04.2009 року визначає, що [PERSON] відповідає перед Банком солідарно з [PERSON] як по сплаті основного боргу за кредитом в розмірі неповерненої в термін суми кредиту, але не більш 921,55 доларів США, відсотків за користування кредитом, нарахованих відповідно до кредитного договору, але не більше 81,00 доларів США, усе разом 1002,55 доларів США. Представник позивача у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином. В матеріалах справи наявна заява представника [PERSON] згідно з якою Банк первісні позовні вимоги підтримує у повному обсязі, оскільки станом на 30.06.2015 року заборгованість, яку було стягнуто згідно рішення суду від 21.02.2011 року залишається несплаченою. Подальший розгляд справи просить здійснювати за їх відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, його представник [PERSON], заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на відсутність між його довірителем та Банком договірних відносин. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги доводи сторін, надавши правову оцінку представленим доказам та встановивши характер і особливості правовідносин, що склалися між сторонами, суд приходить до висновку про необхідність відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Судом встановлено, що 09.02.2009 року між Банком та [PERSON] було укладено Договір банківського рахунку № 413410, згідно з яким Банк надав [PERSON] дві карткові рахунки та випустив дві пластикові картки № 4029610000364492 та № 5457841000338032. 10.03.2009 року [PERSON] здійснив несанкціоновану перевитрату на карткових рахунках у сумі 921,55 доларів США, яку добровільно зразу [PERSON] не відшкодував та чи існує заборгованість на сьогоднішній день суду не відомо. Позивачем, під час звернення до суду в 2010 році про стягнення заборгованості з поручителя [PERSON], на підтвердження своїх позовних вимог суду була представлена копія Договору поруки, укладений 24 квітня 2009 року між Банком та відповідачем, згідно з пунктом 1.1. якого відповідач зобовязався відповідати перед Банком за виконання [PERSON] зобовязань у повному обсязі перед Банком, що виникли з договору банківського рахунку від 09.02.2009 року, та всіх додаткових угод до нього, згідно з яким Банк зобовязується надати [PERSON] кредит на суму 921,55 доларів США, а [PERSON] зобовязується в розмірі, на умовах та в строки, визначні в Кредитному договорі, повернути Банку кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, а також сплатити штрафи та пені, передбачені умовами Кредитного договору. Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.02.2011 року було задоволено позовну заяву Банку та стягнуто з [PERSON] заборгованість за договором поруки у сумі 936,26 доларів США 7435,50 гривень, судовий збір в розмірі 9,40 доларів США 74 грн. та витрати на ІТЗ 120 грн. 15 січня 2015 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду було задоволено заяву [PERSON] та скасовано заочне рішення від 21.02.2011 року. Відповідач наголошує, що він жодного Договору поруки з Банком не укладав, свій паспорт або копію паспорту Банку не надавав, підпис у Договорів він не ставив, його анкетні данні, які є обовязковими, в Договорі відсутні. Крім того, суд звертає увагу на відсутність підпису позичальника ([PERSON]В.) в Договорі поруки. За клопотанням представника відповідача ухвалою суду 24.02.2016 року була призначена почеркознавча експертиза на виконання якої було поставлене питання чи виконаний підпис від імені [PERSON] на Договорі поруки від 24.04.2009 року самим [PERSON] Експертною установою для проведення експертизи та виконання ухвали було заявлене клопотання про надання додаткових матеріалів, а саме оригіналу досліджуваного документу Договір поруки від 24.04.2009 року. Ухвалою суду від 12.04.2017 року для огляду у судовому засіданні з позивача було витребувано кредитну справу по договору банківського рахунку № 413410 від 09.02.2009 року, відповідно до якої між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки. Проте клопотання експертної установи та ухвала суду були проігноровані Банком та жодних додаткових документів, зокрема кредитна справа та оригінал Договору поруки, не були надані. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем суду був наданий Судовий наказ Суворовського районного суду м. Одеси від 04.06.2009 року, який набрав чинності 27.08.2009 року та згідно з яким з [PERSON] на користь Банку було стягнуто заборгованість за договором банківського рахунку у розмірі 980,11 доларів США, державне мито у розмірі 4,90 доларів США та витрати на ІТЗ у розмірі 43,75 гривень. На зазначеному Судовому наказі наявна відмітка про відмову у відкритті провадження по стягненню на підставі п.7 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження»: державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших обставин, передбачених законом, які виключають здійснення виконавчого провадження. Наразі суду не відомо чи був виконаний Судовий наказ в подальшому, чи існує на сьогоднішній день заборгованість [PERSON] перед Банком за Договором банківського рахунку від 09.02.2009 року. Також не відомо чи наявний кредитний портфель у Банку, тобто чи є він до сих пір кредитором. Враховуючи тривалий час, що сплинув з моменту витребування позивачем заборгованості позичальника (судовий наказ 2009 року, рішення суду 2011 року), суду на сьогоднішній день не відомо в яких саме правовідносинах наразі перебувають кредитор та боржник, чи змінились їх вимоги та відносини. Обсяг юридичних фактів, що входять до предмета доказування, для кожної цивільної справи різний. Суд визначає його,

Outcome: dismissed