Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

У липні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що з 17 червня 2006 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу у них народилися двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що вони з відповідачем проживають окремо, спільний побут та господарство не ведуть, сини проживають з нею та перебувають на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання синів у добровільному порядку не надає, участі у їх вихованні не приймає. [PERSON] зазначила, що угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем у справі не досягнуто, стан здоров'я та матеріальний стан [PERSON] дозволяють йому утримувати своїх неповнолітніх синів. Позивач надала через канцелярію суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, підтримавши позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач надіслав заяву в якій визнав позовні вимоги, просив слухати цивільну справу за його відсутності. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER]. [INFO] року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER]. Згідно довідки Форми 3 від 12.07.2017 р. вбачається що діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом із позивачем і перебувають на її утриманні. Стан здоров'я та матеріальний стан відповідача дозволяють йому утримувати свого неповнолітнього сина. Доказів про сплату на інших дітей аліментів або стягнень за виконавчими документами відповідачем не надано. Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі. За таких умов, беручи до уваги рівномірність обов'язку батьків щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття, суд, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, та стягнення з [PERSON] ([INFO], проживаючий за адресою: [ADDRESS]), аліменти на користь [PERSON] ([INFO], проживає за адресою: [ADDRESS]) аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 2500 (дві тисячі п'ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 14.07.2017 року і продовжувати до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати суд покладає на відповідача. Зважаючи на вищенаведене,

Outcome: approved