overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернувся у суд з дійсною позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного між ним та відповідачем. Зазначив, що сімейне життя з відповідачем не склалось, між ними постійно виникають конфлікти, фактичне сімейне життя припинилось, з відношень зникла довіра та взаєморозуміння, з'явилось відчуження, кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та родину. Просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. В судовому засіданні позивач [PERSON] не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на розірванні шлюбу (а.с.10). В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, повідомлялась про місце, час проведення судового засідання належним чином, надала письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи і надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], 07.10.2005 року було укладено шлюб, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с.4). Як вбачається з матеріалів справи сторони від шлюбу мають синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачем. Судом встановлено, що подружжя не заперечує проти розірвання між ними шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідачі - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Згідно ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжі, причини конфлікту, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими, в зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

у липні 2014 року [PERSON] звернувся у суд із заявою, в якій просить визнати недієздатним його дядька [PERSON], [INFO], призначити його опікуном дядька, посилаючись на те, що [PERSON] через хронічний та стійкий психічний розлад не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні заявник підтримав вимоги заяви та просив суд задовольнити заяву, зазначивши, що внаслідок захворювання [PERSON] не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними, а тому потребує у встановленні над ним опіки. Представник органу опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви та надала подання про призначення [PERSON] опікуном над його дядьком [PERSON] у разі визнання його недієздатним. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON], [INFO], інвалід ІІ групи, страждає на психічне захворювання, мешкає за адресою: [ADDRESS]. Згідно акту судово-психіатричного експерта № 770 від 16 вересня 2014 року, складеного Київським міським центром судово-психіатричної експертизи, [PERSON] за своїм психічним станом не здатний розуміти значення своїх дій та керувати ними, страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді помірної розумової відсталості, [PERSON] потребує встановлення над ним опіки. (а.с. 37-38) Опікунська рада Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації звернулася до суду з поданням про призначення опікуном [PERSON] його племінника - [PERSON] у разі визнання його недієздатним. Відповідно до ст. 39 ч. 1 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 41 ч. 1 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ст. 58 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що [PERSON] страждає психічною хворобою, внаслідок чого не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд вважає необхідним визнати його недієздатним, у зв'язку з чим встановити над ним опіку, призначивши опікуном останнього йог племінника [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернувся у суд із указаним позовом до [PERSON] та просив розірвати шлюб, зареєстрований 25 жовтня 2005 року. Вимоги мотивував тим, що збереження сім'ї неможливе, оскільки з відповідачем вони близько двох років спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, остання проживає однією сім'єю з іншими чоловіком. Від шлюбу є троє неповнолітніх дітей, які проживають з відповідачем. У судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, зазначених у позовній заяві. Пояснив, що відповідач фактично створила нову сім'ю, а тому збереження шлюбу не можливе, судові витрати просив залишити за ним. Відповідач позов визнала, пояснила, що не бажає зберегти сім'ю, неповнолітні діти проживають з нею. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 104, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Із повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24 червня 2014 року, вбачається, що сторони з 25 жовтня 2005 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис 517 (а.с.4). Сторони у шлюбі народили четверо неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Остання дитина померла [INFO]. Вказані обставини стверджуються наявними у матеріалах справи копіями повторних свідоцтв про народження та про смерть (а.с. 5 - 9). З пояснень сторін встановлено, що близько двох років вони проживають окремо, спільного бюджету та господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, зберегти сім'ю не бажають, наполягають на розірванні шлюбу. Наданий судом строк для примирення позивного результату для збереження сім'ї не приніс - у судовому засіданні сторони наполягали на розірванні шлюбу та пояснили, що не мають наміру докладати зусиль для його збереження. Наведені обставини дають суду підстави зробити висновок, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. За клопотанням позивача судові витрати залишити за ним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність. Зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 16). Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася (а.с. 17). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 липня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач прізвище не змінювала. За таких обставин, вирішення питання про зміну прізвища позивач не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 13). Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає, просить розглядати справу у його відсутність (а.с. 14). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 листопада 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 14). Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає, просить розглядати справу у його відсутність (а.с. 15). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 квітня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 18). Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає, просить розглядати справу у його відсутність (а.с. 20). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 квітня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом та просить його задовольнити. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.05.2011 між сторонами укладено шлюб. Згодом сторони почали віддалятися один від одного і це призвело до того, що в подальшому спільне життя у них не склалося: вони постійно сваряться, не можуть знайти спільної мови. Через розбіжність у поглядах на життя спільне проживання сторін, існування сім'ї та збереження шлюбу виявилося неможливим. Шлюбні стосунки у сторін фактично припинилися, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо, на примирення не згодні. У зв'язку з цим позивач просить розірвати шлюб укладений з [PERSON] Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25.05.2011 року (а.с. 5). Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків та проживають окремо, збереження шлюбу і примирення між ними не можливе. Повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] з вимогами про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини [PERSON] з нею. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 17.07.2014 року вимоги про визначення місця проживання дитини виділені в окреме провадження. Свій позов про визначення місця проживання дитини Позивач обгрунтовує тим, що в них виник з цього питання спір з Відповідачем, проте вона вважає, що найбільш доцільним для дитини є проживання саме з матір'ю, оскільки Позивач створила для цього всі необхідні умови. Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 25 жовтня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 25 жовтня 2003 року, виданим Виконкомом Пархимівської сільської ради Козелець кого району Чернігівської області (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Спільне життя з у сторін по справі не склалося, що стало підставою для розгялду судом питання про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи визнання Відповідачем заявлених вимог про визнчення місця проживання дитини, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, у якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 липня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 23 липня 2003 року, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області. (а.с. 9) Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи вбачається, на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, у якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 вересня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 01 вересня 2007 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва. (а.с. 5) Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. (а.с. 6) З матеріалів справи вбачається, на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved