Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

У квітні 2020 року [PERSON] звернувсь до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітніх дітей сторін [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які навчаються у ДНЗ «Київське обласне вище професійне училище харчових технологій та ресторанного сервісу», у розмірі 1 / 3 частки заробітку (доходу). Позов обгрунтований тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, позивач разом із дітьми проживає в [ADDRESS] , діти перебувають на утриманні позивача. Відповідач не надає утримання на дітей. Позивач має хворобливий стан і неналежний рівень матеріального забезпечення. Відповідач згідно судового наказу сплачує аліменти на дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач працює вчителем і може сплачувати аліменти на дітей. Просить позов задовольнити та стягнути аліменти з [INFO]. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до заяви від 22 червня 2020 року позивач [PERSON] позов підтримує, просить розглянути справу за відсутності. Згідно заяви від 22 червня 2020 року відповідач [PERSON] позов визнає частково у розмірі 2200 грн. з посиланням на те, що має хворобливий стан та батьків пенсіонерів, які хворіють, сплачує 100% комунальних послуг, так як діти зареєстровані за її адресою, має лише єдиний дохід, просить зменшити суму аліментів. Просить розглянути справу за відсутності. Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторони, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. Положеннями ст.ст.199, 200 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст.187, 189-192 і 194-197 СК України (ст.201 СК України). Сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які досягли 18-річного віку [INFO] і продовжують навчання за держзамовленням у ДНЗ «Київське обласне вище професійне училище харчових технологій та ресторанного сервісу», форма навчання денна, термін навчання з 01 вересня 2019 року до 25 червня 2021 року, що підтверджується копіями довідок даного навчального закладу від 05 вересня 2019 року. Фактичне утримання [PERSON] та [PERSON] здійснюється позивачем [PERSON] .. Докази на підтвердження домовленості сторін щодо сплати аліментів на дітей, що продовжують навчання з 01 вересня 2019 року,-відсутні. Вказані обставини сторонами не заперечуються. Із врахуванням викладеного сторони зобов`язані утримувати [PERSON] та [PERSON] , які продовжують навчання, відповідно до положень ст.199 СК України, позивач, який здійснює фактичне утримання останніх, має право на звернення до суду з даним позовом. Відповідач, яка працює і отримує заробітну плату, може надавати допомогу, оскільки зворотного відповідачем не доведено. Позивач просить стягнути аліменти у частці від заробітку (доходу) відповідача, що узгоджується з положеннями ст.200 СК України, відповідач проти стягнення аліментів у розмірі 1 / 4 частки заперечує, просить стягнути з неї 2200 грн. на обох дітей. При визначенні розміру аліментів суд виходить із прожиткового мінімуму на працездатну особу з 01 січня 2020 року у розмірі 2102 грн., розміру витрат на навчання із врахуванням вимог розумності та справедливості, фізичну можливість дітей, як працездатних осіб, додатково здійснювати своє утримання за рахунок стипендії та іншого доходу, можливості надання утримання позивачем, який є працездатною особою, що останнім у встановленому порядку не спростовано, можливості надання утримання відповідачем,-і вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1 / 3 частки заробітку (доходу) відповідача. Даний розмір аліментів не порушує баланс сторін з огляду на утримання дітей саме позивачем. Наявність у відповідача батьків пенсійного віку, її хворобливий стан, не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку, встановленому ст.ст.199, 200 СК України, і визначення аліментів у розмірі 2200 грн. на обох дітей, докази на підтвердження скрутного матеріального становища, розміру заробітної плати відповідачем не надано. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Докази на підтвердження присудження аліментів з [INFO] позивачем не надані, що є підставою для стягнення аліментів від дня пред`явлення позову 15 квітня 2020 року і до часу закінчення вищезазначеного навчального закладу 25 червня 2021 року. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів, що є підставою в порядку ст.141 ЦПК України для стягнення із відповідача в дохід держави 804 грн. 80 коп судового збору. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: partial