Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

у липні 2018 року [PERSON] звернулася до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачем являються батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає і їй важко самій його утримувати, також відповідач ухиляється від її утримання, чим порушує вимоги ст. 84 СК України. У звязку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина у розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини певного віку з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, та на її утримання в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином трирічного віку. У судове засідання сторони не зявилися, позивач направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 29), відповідач у судове засіданні повторно не зявився, про розгляд справи повідомлявся за адресою реєстрації, а саме: вул. Українська, 86, с. Сахнівщина Машівського району Полтавської області (а.с. 13, 18, 27), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] причини неявки суду не повідомила, пояснення щодо позову не надала. Виходячи з викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи та дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що позивач та відповідач являються батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-КЕ № 277153 від 04.06.2018 року (а.с. 5). Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії І-КЕ № 142494 від 29.07.2016 року (а.с.2). Згідно довідки в.о. сільського голови Сахнівщинської сільської ради Машівського району Полтавської області № 223 від 12.07.2018 р. позивач [PERSON] проживає за адресою: [INFO], без реєстрації та має такий склад сім'ї: [PERSON],[INFO] чоловік, [PERSON], [INFO] син, [PERSON]Д, [INFO] син (а.с. 6). За повідомленням Сахнівщинської сільської ради Машівського району Полтавської області № 349 від 26.07.2018 р. відповідач [PERSON] зареєстрований в [INFO] (а.с. 13). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі СК) України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. ст. 182, 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом і мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Ураховуючи вищевикладене, оскільки дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач вимог позивача не спростував та ніяких заперечень не надав, що свідчить про те, що він добровільно допомоги на утримання дитини не надає, але має змогу сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, приймаючи до уваги наявність третьої особи по справі, у звязку з чим можна припустити, що на утриманні відповідача перебувають інші діти, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини, у звязку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає розміру аліментів, визначеному ч. 5 ст.183 СК України. Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі ? частки його заробітку, суд зазначає таке. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Натомість, жодних доказів, які б свідчили про можливість надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дружини, позивачем суду не надано, клопотань про їх витребування судом не заявлено. Згідно ч.1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За таких обставин, даючи оцінку зібраним у справі доказам, оскільки позивачем не надано доказів можливості [PERSON] сплачувати аліменти на її утримання та клопотань про витребування таких доказів не заявлено, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання позивача за недоведеністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. Згідно ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved