Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

У квітні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, треті особи: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», Акціонерне товариство «Банк Форвард», Акціонерне товариство «Кредобанк», Акціонерне товариство «Ідея Банк», Акціонерне товариство «ОТП Банк», про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. У своїй позовній заяві з урахуванням заяви про зміну предмета позову позивач просив суд визнати право власності [PERSON] , [INFO] , на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом, а саме: банківський вклад у розмірі 197 262 грн. 41 коп., який знаходиться в акціонерному товаристві «ОТП Банк» на поточному рахунку № [NUMBER] , дата відкриття - 17.11.2015 р.; банківський вклад у розмірі 60 300 грн. 23 коп., який знаходиться в акціонерному товаристві «Ідея Банк» на депозитному рахунку № [NUMBER] , договір № D-0614/22028 від 17.05.2018 р.; банківський вклад у розмірі 60 177 грн. 82 коп., який знаходиться в акціонерному товаристві «Ідея Банк» на депозитному рахунку № [NUMBER] , договір № D-0614/40093 від 20.08.2018 р.; банківський вклад у розмірі 70 000 грн. 00 коп., який знаходиться в акціонерному товаристві «Ідея Банк» на депозитному рахунку № [NUMBER] , договір № D-0614/56033 від 04.12.2018 р.; банківський вклад за Договором строкового банківського вкладу фізичної особи «Безпечний» № D-0614/40093 від 20.08.2018 р., що знаходиться на вкладному рахунку № [NUMBER] в акціонерному товаристві «Ідея Банк» - тіло вкладу в розмірі 60 000 грн. 00 коп. та проценти; банківський вклад, який знаходиться у філії - Головному управлінні по місту Києву та Київській області акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - у територіально відокремленому безбалансовому відділенні № 10026/0540 - рахунок № [NUMBER] , дата відкриття - 06.07.2018 р. - тіло вкладу в розмірі 100 000 грн. 00 коп. та проценти; банківський вклад, який знаходиться у філії - Головному управлінні по місту Києву та Київській області акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - у територіально відокремленому безбалансовому відділенні № 10026/0540 - рахунок № [NUMBER] , дата відкриття - 06.07.2018 р. - тіло вкладу в розмірі 100 000 грн. 00 коп. та проценти; банківський вклад у розмірі 194 714 грн. 96 коп., який знаходиться в акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України» на рахунку № [NUMBER] ; банківський вклад у розмірі 160 570 грн. 82 коп., який знаходиться в акціонерному товаристві «Банк Форвард» на рахунку № [NUMBER] , номер рахунку відповідно до стандарту IBAN - [NUMBER] , дата відкриття - 28.03.2013 р.; банківський вклад у розмірі 147 719 грн. 17 коп., який знаходиться в акціонерному товаристві «Кредобанк» на рахунку № [NUMBER] , дата відкриття - 02.12.2016 р.; банківський вклад у розмірі 31 540 грн. 85 коп., який знаходиться в акціонерному товаристві «Ідея Банк» на поточному рахунку № [NUMBER] , договір № 40.34.000815 від 17.11.2017 р.; банківський вклад у розмірі 31 грн. 28 коп., який знаходиться у філії - Головному управлінні по місту Києву та Київській області акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - у територіально відокремленому безбалансовому відділенні № 10026/094 - рахунок № [NUMBER] , дата відкриття -07.04.2015 р.; банківський вклад у розмірі 6 140 грн. 80 коп., який знаходиться у філії - Головному управлінні по місту Києву та Київській області акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - у територіально відокремленому безбалансовому відділенні № 10026/087 - рахунок № [NUMBER] (компенсація 1997 р.); банківський вклад у розмірі 797 грн. 35 коп., який знаходиться у філії - Головному управлінні по місту Києву та Київській області акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - у територіально відокремленому безбалансовому відділенні № 10026/087 - рахунок № [NUMBER] (компенсація 1997 р.); банківський вклад у розмірі 4 592 грн. 22 коп., який знаходиться у філії - Головному управлінні по місту Києву та Київській області акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - у територіально відокремленому безбалансовому відділенні № 10026/087 - рахунок № [NUMBER] (компенсація 1997 р.); банківський вклад у розмірі 3 965 грн. 58 коп., який знаходиться у філії - Головному управлінні по місту Києву та Київській області акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - у територіально відокремленому безбалансовому відділенні № 10026/087 - рахунок № [NUMBER] (компенсація 1997 р.); банківський вклад у розмірі 186 грн. 50 коп., який знаходиться у філії - Головному управлінні по місту Києву та Київській області акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - у територіально відокремленому безбалансовому відділенні № 10026/0192 - рахунок № [NUMBER] (компенсація 1997 р.); банківський вклад у розмірі 11 168 грн. 85 коп., який знаходиться у філії - Головному управлінні по місту Києву та Київській області акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - у територіально відокремленому безбалансовому відділенні № 10026/0192 - рахунок № [NUMBER] (компенсація 1997 р.); банківський вклад у розмірі 1 341 грн. 90 коп., який знаходиться у філії - Головному управлінні по місту Києву та Київській області акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - у територіально відокремленому безбалансовому відділенні № 10026/0207 - рахунок № [NUMBER] (компенсація 1997 р.); банківський вклад у розмірі 4 963 грн. 35 коп., який знаходиться у філії - Головному управлінні по місту Києву та Київській області акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - у територіально відокремленому безбалансовому відділенні № 10026/0207 - рахунок № [NUMBER] (компенсація 1997 р.); банківський вклад у розмірі 684 грн. 60 коп., який знаходиться у філії - Головному управлінні по місту Києву та Київській області акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - у територіально відокремленому безбалансовому відділенні № 10026/0185 - рахунок № [NUMBER] (компенсація 1997 р.); банківський вклад у розмірі 727 грн. 62 коп., який знаходиться у філії - Головному управлінні по місту Києву та Київській області акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - у територіально відокремленому безбалансовому відділенні № 10026/094 - рахунок № [NUMBER] , дата відкриття -07.04.2015 р.; банківський вклад у розмірі 25 923 грн. 45 коп., який знаходиться у філії -Головному управлінні по місту Києву та Київській області акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - у територіально відокремленому безбалансовому відділенні № 10026/0183 - рахунок № [NUMBER] (компенсація 1997 р.); банківський вклад у розмірі 3 205 грн. 25 коп., який знаходиться у філії -Головному управлінні по місту Києву та Київській області акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - у територіально відокремленому безбалансовому відділенні № 10026/0183 - рахунок № [NUMBER] (компенсація 1997 р.). Позовні вимоги мотивує тим, що з 2012 року по 29 грудня 2018 року (протягом шести років) позивач проживав зі своєю сестрою [PERSON] та її чоловіком [PERSON] однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . У вказаній квартирі останній проживає дотепер. Разом із сестрою та її чоловіком позивач вів спільне господарство та здійснював витрати на утримання спільного майна. Позивач проживав однією сім`єю з [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з необхідністю піклування та догляду за ними у зв`язку із похилим віком та незадовільним станом здоров`я останніх. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.12.2018 р. За життя заповіт нею не складався. Поховання [PERSON] та надання ритуальних послуг здійснювався за рахунок позивача. Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину на підставі ст. 1268 ЦК України. Через певний час, а саме - [INFO] (тобто через 12 днів після смерті [PERSON] ) [PERSON] помер. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.01.2019 р. та довідкою про причину смерті від 31.12.2018 р. За життя заповіт [PERSON] не склав. Таким чином, спадщина [PERSON] , яку прийняв її чоловік [PERSON] після її смерті (в порядку ст. 1268 ЦК України), увійшла і до складу спадщини самого [PERSON] . Відтак, на момент смерті [PERSON] належало наступне майно: банківський вклад за Договором від 15 жовтня 2015 року, що знаходиться на вкладному рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «ОТП Банк» (тіло вкладу - 60 000 грн. 00 коп. та проценти), успадкований ним після смерті [PERSON] ; банківський вклад за Договором від 15 жовтня 2015 року, що знаходиться на вкладному рахунку [NUMBER] в Акціонерному товаристві «ОТП Банк» (тіло вкладу - 130 000 грн. 85 коп. та проценти), успадкований ним після смерті [PERSON] ; банківський вклад за Договором № 90.00.464094, що знаходиться на вкладному рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Ідея Банк» (тіло вкладу - 60 000 грн. 00 коп. та проценти), успадкований ним після смерті [PERSON] ; банківський вклад за Договором № D-0614/22028, що знаходиться на вкладному рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Ідея Банк» (тіло вкладу - 60 000 грн. 00 коп. та проценти), успадкований ним після смерті [PERSON] ; банківський вклад за Договором № [NUMBER] , що знаходиться на вкладному (депозитному) рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» (тіло вкладу - 100 000 грн. 00 коп. та проценти), успадкований ним після смерті [PERSON] ; банківський вклад за Договором № 146631, що знаходиться на вкладному (депозитному) рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України» (тіло вкладу - 190 000 грн. 00 коп. та проценти), успадкований ним після смерті [PERSON] ; банківський вклад за Договором № D-0614/40093, що знаходиться на вкладному рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Ідея Банк» (тіло вкладу - 60 000 грн. 00 коп. та проценти), успадкований ним після смерті [PERSON] ; банківський вклад за Договором № [NUMBER] , що знаходиться на вкладному (депозитному) рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Банк Форвард» (тіло вкладу - 140 000 грн. 00 коп. та проценти), успадкований ним після смерті [PERSON] ; банківський вклад за Договором № 2630/158/893546, що знаходиться на вкладному рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Кредобанк» (тіло вкладу - 140 000 грн. 00 коп. та проценти), успадкований ним після смерті [PERSON] ; банківський вклад за Договором № D-0614/56033, що знаходиться на вкладному рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Ідея Банк» (тіло вкладу - 70 000 грн. 00 коп. та проценти), успадкований ним після смерті [PERSON] ; банківський вклад за Договором № [NUMBER] , що знаходиться на вкладному (депозитному) рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» (тіло вкладу - 100 000 грн. 00 коп. та проценти). Позивач належить до четвертої черги спадкоємців за законом. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] - відсутні. У подальшому для отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зими Н.Ф. За фактом звернення було заведено спадкову справу № 3/2019 до майна [PERSON] . Разом із тим у довідці № 362/02-14 від 02.08.2019 р. нотаріус вказав, що позивачем не надано документів, які підтверджують його родинні відносини з [PERSON] та належність до однієї з черг спадкоємців за законом. У зв`язку з цим останній не був закликаний до отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Отже, з метою визнання свого права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] - позивач звернувся з відповідним позовом до суду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 квітня 2020 року відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 15 квітня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання позивача про долучення доказу до матеріалів справи, а саме було долучено копію рішення Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 18 лютого 2020 року в справі №369/10776/19 27 травня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання позивача про долучення доказів до матеріалів справи, а саме було долучено відповіді третіх осіб. 28 травня 2020 року на адресу суду надійшла заява про зміну предмета позову. 09 червня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання позивача про долучення доказів до матеріалів справи, а саме було долучено копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. 30 червня 2020 року на адресу суду надійшов відзив від Київської міської ради, зі змісту якого вбачається, що представник відповідача просить слухати справу без участі представника КМР, заперечень щодо задоволення позовних вимоги не встановлено. 06 липня 2020 року на адресу суду надійшли пояснення третьої особи щодо позову, а саме від представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». Зі змісту пояснень було встановлено наступне. 06.07.2018 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір -№19344213011 на вклад «Мій пенсійний депозит» на ім`я фізичної особи (з поповненням та щомісячною виплатою процентів), згідно умов якого Вкладник вніс, а Банк прийняв на вкладний (депозитний) рахунок № [NUMBER] (в подальшому № [NUMBER] ) кошти в сумі 100 000,00 грн. строком на 6 місяців. Згідно умов договору днем повернення депозиту є 08.01.2019 року, а у випадку автоматичного продовження строку депозиту, днем повернення депозиту є останній день продовженого строку депозиту. Заповідальне розпорядження [PERSON] по зазначеному рахунку відсутнє. 06.07.2018 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір №19344219211 на вклад «Мій пенсійний депозит» на ім`я фізичної особи (з поповненням та щомісячною виплатою процентів), згідно умов якого Вкладник вніс, а Банк прийняв на вкладний (депозитний) рахунок № [NUMBER] (в подальшому № [NUMBER] ) кошти в сумі 100 000,00 грн. строком на 6 місяців. Згідно умов договору днем повернення депозиту є 08.01.2019 року, а у випадку автоматичного продовження строку депозиту, днем повернення депозиту є останній день продовженого строку депозиту. Заповідальне розпорядження [PERSON] по зазначеному рахунку відсутнє. Згідно зі ст. 1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Право на грошовий вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним (заповіт, заповідальне розпорядження), а тому, для оформлення своїх спадкових прав спадкоємцям вкладника необхідно звернутися протягом шести місяців з дня смерті вкладника до нотаріуса за місцем відкриття спадщини для отримання свідоцтва про право на спадщину. Зазначає, що ні Позивач, ні будь-який інший спадкоємець з моменту смерті [PERSON] та [PERSON] не звертався до Банку щодо одержання вказаних вище вкладів. З огляду на зазначене, вважає, що даний спір не порушує інтереси та права АТ «Ощадбанк» та в будь-якому випадку, грошові кошти розміщені на вкладному (депозитному) рахунку в Банку, після смерті власника рахунку, належать його спадкоємцям (спадкоємцю) і будуть їм (йому) видані Банком на підставі документів, визначених нормами чинного законодавства України та внутрішніх документів АТ «Ощадбанк», які підтверджують особу спадкоємця, його статус та право на спадщину (вклад/вклади). Станом на 11.06.2020 року кошти, які належали [PERSON] та [PERSON] знаходяться на вказаних вище вкладних (депозитних) рахунках. На підставі розпорядження щодо повторного автоматичного розподілу справи № 01-08-793 від 29 вересня 2020 року за підписом керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Зборщік А.О., протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Фролової І.В., у зв`язку із наданням судді Кондратенко О.О. відпустки по вагітності та пологам. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2020 року справу було прийнято до провадження судді Фролової І.В. 07 жовтня 2020 року на адресу суду надійшла заява від третьої особи - Акціонерного товариства «Кредобанк», відповідно до якої представник просив суд розглянути справу за наявними матеріалами. 25 вересня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання позивача про долучення доказів до матеріалів справи, а саме було долучено копію рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 липня 2020 року в справі №760/7136/20. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2020 року було задоволено клопотання представника позивача, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зими Наталії Федорівни (адреса місця знаходження: 01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 32а, прим.1): -належним чином завірену копію спадкової справи № 3/2019 до майна [PERSON] (номер у Спадковому реєстрі: 63900381); -належним чином завірену копію спадкової справи № 2/2019 до майна [PERSON] (номер у Спадковому реєстрі: 63900310). 15 лютого 2021 року на адресу суду надійшли витребуванні відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2020 року матеріали спадкової справи № 3/2019 до майна [PERSON] (номер у Спадковому реєстрі: 63900381) та спадкової справи № 2/2019 до майна [PERSON] (номер у Спадковому реєстрі: 63900310). Протокольною ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2021 року було закрито підготовче провадження у справі, призначено до розгляду по суті. Позивач зі своїм представником - адвокатом Щиголь В.В. в судовому засіданні просили суд позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач Київська міська рада, та треті особи Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», Акціонерне товариство «Банк Форвард», Акціонерне товариство «Кредобанк», Акціонерне товариство «Ідея Банк», Акціонерне товариство «ОТП Банк своїх представників в судове засідання не забезпечили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86). Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). За таких підстав судом визнано за можливе розглядати справу на підставі доказів, наявних у матеріалах справі, та за погодженням сторін, третіх осіб й згідно поданих ними заяв. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору суд по суті встановив. За змістом ч.ч.1, 2, 3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. Справа розглядалась у порядку загального позовного провадження із проведеним підготовчого судового засідання. Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України, 2003 року, законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права, крім того, у судовій практиці застосовується постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та іншими нормативно-правовими актами. Судом встановлено, а також підтверджується рішеннями Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 18 лютого 2020 року в справі №369/10776/19, Солом`янського районного суду м. Києва від 28 липня 2020 року в справі №760/7136/20, які набрали законної сили на момент розгляду даної справи, що з 2012 року по 29 грудня 2018 року (протягом шести років) [PERSON] проживав зі своєю сестрою [PERSON] та її чоловіком [PERSON] однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . За змістом ч. ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до правового висновку, відображеного в постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 18 лютого 2020 року в справі № 917/154/15, постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 06 лютого 2020 року в справі № 922/5787/15, постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 21 січня 2020 року в справі № 911/3883/16, постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 11 грудня 2019 року в справі 923/1382/16 та багатьох інших: «Преюдицію утворюють ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта». Згідно з постановою Касаційного господарського суду Верховного Суду від 21 січня 2020 року в справі № 911/3883/16: «Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Преюдиціальне значення мають рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини». 15 жовтня 2015 року [PERSON] уклала договір про банківський вклад з Акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - «Договір від 15 жовтня 2015 року»), внісши на вкладний рахунок № [NUMBER] грошові кошти в розмірі 60 000 грн. 00 коп. з процентною ставкою по вкладу в розмірі 12,50 % річних, а також внісши на вкладний рахунок № [NUMBER] грошові кошти в розмірі 130 000 грн. 85 коп. з процентною ставкою по вкладу 12,50 % річних. 17 листопада 2017 року [PERSON] уклала договір строкового банківського вкладу фізичної особи «Безпечний» № 90.00.464094 з Акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі - «Договір № 90.00.464094»), внісши на вкладний рахунок № [NUMBER] грошові кошти в розмірі 60 000 грн. 00 коп. зі ставкою 14,00% річних - протягом перших 6 місяців, 10,00% річних - протягом решти 12-ти місяців. 17 травня 2018 року [PERSON] уклала договір строкового банківського вкладу фізичної особи «Безпечний» № 0-0614/22028 з Акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі - «Договір № D-0614/22028»), внісши на вкладний рахунок № [NUMBER] грошові кошти в розмірі 60 000 грн. 00 коп. зі ставкою 14,5% річних - протягом перших 6 місяців, 10,00% річних - протягом решти 12-ти місяців. 06 липня 2018 року [PERSON] уклала договір № 19344213011 на вклад «МІЙ ПЕНСІЙНИЙ ДЕПОЗИТ» на ім`я фізичної особи (з поповненням та щомісячною виплатою процентів) з Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі - «Договір № 19344213011»), внісши на вкладний (депозитний) рахунок № [NUMBER] грошові кошти в розмірі 100 000 грн. 00 коп., процента ставка - 13,75% річних. 17 серпня 2018 року [PERSON] уклала договір банківського вкладу «Прибутковий строковий» № 146631 з Акціонерним товариством «Державний експортно- імпортний банк України» (далі - «Договір № 146631»), внісши на вкладний (депозитний) рахунок № [NUMBER] шляхом здійснення двох касових операцій на суму 82 561 грн. 07 коп. та 107 438 грн. 93 коп. грошові кошти в розмірі 190 000 грн. 00 коп., процентна ставка - 14,00% річних. 20 серпня 2018 року [PERSON] уклала договір строкового банківського вкладу фізичної особи «Безпечний» № Б-0614/40093 з Акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі - «Договір № Б-0614/40093»), внісши на вкладний рахунок № [NUMBER] грошові кошти в розмірі 60 000 грн. 00 коп., ставка - 14,5% річних, - протягом перших 6 місяців, 10,00% річних - протягом решти 12 місяців. 19 вересня 2018 року [PERSON] уклала договір банківського вкладу (депозиту) «Крок назустріч базовий» № 2001633320 з Акціонерним товариством «Банк Форвард» (далі - «Договір № 2001633320»), внісши на вкладний рахунок № [NUMBER] грошові кошти в розмірі 140 000 грн. 00 коп., ставка - 14,4% + 1,5% = 15,9% річних. 04 грудня 2018 року [PERSON] уклала договір банківського вкладу № 2630/158/893546 з Акціонерним товариством «Кредобанк» (далі - «Договір № 2630/158/893546») з переказом суми вкладу на вкладний рахунок № [NUMBER] в розмірі 140 000 грн. 00 коп., основна процентна ставка - 14,00% річних. 04 грудня 2018 року [PERSON] також уклала договір строкового банківського вкладу фізичної особи «Безпечний +» № 0-0614/56033 з Акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі - «Договір № 0-0614/56033»), внісши на вкладний рахунок № [NUMBER] грошові кошти в розмірі 70 000 грн. 00 коп. зі ставкою 16,75% річних - протягом перших 6 місяців, 10,00% річних - протягом решти 12-ти місяців. [INFO] померла сестра позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві. На момент смерті [PERSON] належало наступне майно: 1) банківський вклад за Договором від 15 жовтня 2015 року, що знаходиться на вкладному рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «ОТП Банк» - тіло вкладу в розмірі 60 000 грн. 00 коп. та проценти; 2) банківський вклад за Договором від 15 жовтня 2015 року, що знаходиться на вкладному рахунку [NUMBER] в Акціонерному товаристві «ОТП Банк» - тіло вкладу в розмірі 130 000 грн. 85 коп. та проценти; 3) банківський вклад за Договором № 90.00.464094, що знаходиться на вкладному рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Ідея Банк» - тіло вкладу в розмірі 60 000 грн. 00 коп. та проценти; 4) банківський вклад за Договором № Б-0614/22028, що знаходиться на вкладному рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Ідея Банк» - тіло вкладу в розмірі 60 000 грн. 00 коп. та проценти; 5) банківський вклад за Договором № 19344213011, що знаходиться на вкладному (депозитному) рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» - тіло вкладу в розмірі 100 000 грн. 00 коп. та проценти; 6) банківський вклад за Договором № 146631, що знаходиться на вкладному (депозитному) рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України» - тіло вкладу в розмірі 190 000 грн. 00 коп. та проценти; 7) банківський вклад за Договором № 0-0614/40093, що знаходиться на вкладному рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Ідея Банк» - тіло вкладу в розмірі 60 000 грн. 00 коп. та проценти; 8) банківський вклад за Договором № 2001633320, що знаходиться на вкладному (депозитному) рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Банк Форвард» - тіло вкладу в розмірі 140 000 грн. 00 коп. та проценти; 9) банківський вклад за Договором № 2630/158/893546, що знаходиться на вкладному рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Кредобанк» - тіло вкладу в розмірі 140 000 грн. 00 коп. та проценти; 10) банківський вклад за Договором № 0-0614/56033, що знаходиться на вкладному рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Ідея Банк» - тіло вкладу в розмірі 70 000 грн. 00 коп. та проценти. Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки про відмову від спадщини [PERSON] не заявляв, він, як спадкоємець першої черги, набув право на банківські вклади [PERSON] 06 липня 2018 року [PERSON] уклав договір № 19344219211 на вклад «МІЙ ПЕНСІЙНИЙ ДЕПОЗИТ» на ім`я фізичної особи (з поповненням та щомісячною виплатою процентів) з Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі - «Договір № 19344219211»), внісши на вкладний (депозитний) рахунок № [NUMBER] грошові кошти в розмірі 100 000 грн. 00 коп., процента ставка -13,75% річних. [INFO] помер чоловік сестри [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві. За життя заповіт [PERSON] не склав. На момент смерті [PERSON] належало наступне майно: майно: 1) банківський вклад за Договором від 15 жовтня 2015 року, що знаходиться на вкладному рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «ОТП Банк» (тіло вкладу - 60 000 грн. 00 коп. та проценти), успадкований ним після смерті [PERSON] ; 2) банківський вклад за Договором від 15 жовтня 2015 року, що знаходиться на вкладному рахунку [NUMBER] в Акціонерному товаристві «ОТП Банк» (тіло вкладу - 130 000 грн. 85 коп. та проценти), успадкований ним після смерті [PERSON] ; 3) банківський вклад за Договором № 90.00.464094, що знаходиться на вкладному рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Ідея Банк» (тіло вкладу - 60 000 грн. 00 коп. та проценти), успадкований ним після смерті [PERSON] ; 4) банківський вклад за Договором № D-0614/22028, що знаходиться на вкладному рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Ідея Банк» (тіло вкладу - 60 000 грн. 00 коп. та проценти), успадкований ним після смерті [PERSON] ; 5) банківський вклад за Договором № [NUMBER] , що знаходиться на вкладному (депозитному) рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» (тіло вкладу - 100 000 грн. 00 коп. та проценти), успадкований ним після смерті [PERSON] ; 6) банківський вклад за Договором № 146631, що знаходиться на вкладному (депозитному) рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України» (тіло вкладу - 190 000 грн. 00 коп. та проценти), успадкований ним після смерті [PERSON] ; 7) банківський вклад за Договором № D-0614/40093, що знаходиться на вкладному рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Ідея Банк» (тіло вкладу - 60 000 грн. 00 коп. та проценти), успадкований ним після смерті [PERSON] ; 8) банківський вклад за Договором № [NUMBER] , що знаходиться на вкладному (депозитному) рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Банк Форвард» (тіло вкладу - 140 000 грн. 00 коп. та проценти), успадкований ним після смерті [PERSON] ; 9) банківський вклад за Договором № 2630/158/893546, що знаходиться на вкладному рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Кредобанк» (тіло вкладу - 140 000 грн. 00 коп. та проценти), успадкований ним після смерті [PERSON] ; 10) банківський вклад за Договором № D-0614/56033, що знаходиться на вкладному рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Ідея Банк» (тіло вкладу - 70 000 грн. 00 коп. та проценти), успадкований ним після смерті [PERSON] ; 11) банківський вклад за Договором № 19344219211 , що знаходиться на вкладному (депозитному) рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» (тіло вкладу - 100 000 грн. 00 коп. та проценти). Позивач зазначив, що він є спадкоємцем четвертої черги, оскільки з 2012 року по 29.12.2018 року він проживав разом зі своєю сестрою [PERSON] та її чоловіком [PERSON] однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , був пов`язаний спільним побутом, вів з ними спільне господарство та здійснював витрати на утримання майна. З матеріалів спадкової справи №3/2019 заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] приватним нотаріусом КМНО Зима Н.Ф., вбачається, що 14.03.2019 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Разом з тим, у довідці №362/02-14 від 02.08.2019 року нотаріус зазначила, що позивачем не надано документів, що підтверджують її родинні зв`язки з [PERSON] та належність до однієї з черг спадкоємців за законом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 18.02.2020 року визнано право власності [PERSON] на наступне спадкове майно в порядку спадкування за законом: земельну ділянку площею 0,6894 га, кадастровий номер: 3222486600:04:004:0153, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в с. Тарасівка, Києво-Святошинського району Київської області; 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,1086 га, кадастровий номер: 3222486600:04:004:0625, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області; Ѕ частку в земельній ділянці площею 0,1326 га, кадастровий номер: 32224812000:03:010:0410, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства що розташована в с. Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області. Встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 28 липня 2020 року визнано право власності [PERSON] на наступне спадкове майно в порядку спадкування за законом: квартиру [ADDRESS] , загальною площею 54,2 кв.м., житловою площею 27,1 кв.м. При розгляді вказаних справ судами встановлено, що з 2012 року по [INFO] [PERSON] проживав зі своєю рідною сестрою [PERSON] та її чоловіком [PERSON] однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Разом із сестрою та її чоловіком позивач вів спільне господарство та здійснював витрати на утримання їх спільного майна. Крім того, вказаними рішеннями встановлено, що після смерті [PERSON] позивач був його єдиним спадкоємцем (з належністю до четвертої черги спадкоємців за законом). На час відкриття спадщини позивач постійно проживав із [PERSON] та не заявляв про відмову від спадщини, а отже прийняв її на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно ч.ч. 4-5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Згідно з постановою Касаційного господарського суду Верховного Суду від 21.01.2020 року в справі №911/3883/16 преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавши сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив законну силу. Преюдиціальне значення мають рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем четвертої черги до майна померлого [PERSON] . В основі спадкування за законом знаходиться принципі черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) - стаття 1216 ЦК України. Спадкодавець - це фізична особа, права та обов`язки якої після смерті переходять до інших осіб. Спадкоємці - це особи, що набувають право на спадщину (особи, які є живими на момент відкриття спадщини, особи, що були зачаті за життя спадкодавця і народилися після відкриття спадщини, а також юридичні особи та держава). Право спадкування тісно пов`язане з правом власності, оскільки спадкування є одним із засобів набуття права власності. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки обставини, які входять до предмета доказування відповідно до Листа від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі, й суд встановлював їх на підставі матеріалів спадкової справи, витребуваної у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зими Наталії Федорівни. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця, свідоцтв про народження та одруження з метою встановлення факту родинних відносин між позивачем як спадкоємцем та померлим як спадкодавцем, й суд відповідно до ухвали Шевченківського районного суду міста Києва витребував за клопотанням позивача у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зими Наталії Федорівни копії спадкових справ щодо майна померлої [PERSON] та [PERSON] , які стали предметом дослідження в ході розгляду цієї справи, й встановлені правовідносини та докази покладені в основу рішення суду про задоволення позову. Із матеріалів спадкової справи встановлена наявність довідки № 362/02-14 від 02.08.2019 р., відповідно до якої нотаріус вказав, що [PERSON] не надав документів, які підтверджують його родинні відносини з [PERSON] та належність до однієї з черг спадкоємців за законом. У зв`язку з цим [PERSON] не був закликаний до отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Водночас, нотаріус роз`яснив [PERSON] його право на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Так, відповідно до Листа від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» суди при розгляді справ даної категорії мають звертати увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом та заповітом відповідно до статті 1217 ЦК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається зі ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У ст. 1264 ЦК України зазначено, що в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 1228 ЦК України вклад у банку (фінансовій установі) входить до складу спадщини, а виплата банківського вкладу, незалежно від наявності заповідального розпорядження, здійснюється, з-поміж іншого, на підставі рішення суду. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Інші доводи сторін, які наведені у позові, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Встановивши, що позивач є спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті чоловіка сестри, він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не відмовившись від спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи, а тому суд приходить до висновку, що позивач вважається таким, що прийняв спадщину - грошові кошти, які знаходяться у банківських установах, після померлого [PERSON] , [INFO] , наявність яких підтверджується відомостями, наданими такими банківськими установами на запит нотаріуса (матеріали спадкової справи), проте свідоцтво позивач не отримав й вказане майно залишились не набутими ним, й, оскільки позивач протягом встановленого законом строку прийняв спадщину, але не отримав свідоцтво про право на спадщину, він вважається таким, що прийняв спадщину, а відсутність недоведеного факт перебування у родинних відносинах зі спадкодавцем, стало підставою для відмови позивачу, як спадкоємцю у порядку спадкування за законом четвертої черги, у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позову та визнання за позивачем права власності на грошові кошти, які знаходяться у банківських установах, після померлого [PERSON] , [INFO] , За таких підстав позов є обґрунтованим, доведеним й таким, що підлягає задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Щодо судових витрат суд дійшов наступних висновків. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст. 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України). Оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд відповідно до ст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 141 ЦПК України й судові витрати (судовий збір) у сумі 10 510 грн. стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1228, 1262, 1268 ЦК України, а також Закону України «Про нотаріат», з урахуванням постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування», Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,

Outcome: approved