Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь кошти в розмірі понесених витрат 84 213, 09 грн., та витрати по сплаті судового збору 1378,00 грн. Вказуючи на те, що 09.07.2013 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та Представництво «Ріхтер Гедеон Нрт.» було укладено договір добровільного страхування № 001345/4002/0000066, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля «Сузукі Свіфт» державний реєстраційний номер [NUMBER]. 08.10.2015 року о 07:50 год. по мосту імені Патона в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю трьох автомобілів - автомобіля марки «Рено» номерний знак [NUMBER], який був під керуванням [PERSON] та автомобілі потерпілих. Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження. Потерпілий своєчасно звернувся до ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» із заявою про виплату страхового відшкодування. Вартість відновлюваного ремонту автомобіля пошкодженого після ДТП становила 134 213 грн. 09 коп. Позивачем була сплачена дана сума потерпілому на підставі страхового акту № 00178071 від 25.04.2016 року. Печерським районним судом м. Києва [PERSON] було визнано винним у вчинені ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Позивачем було отримано інформацію про те, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ УСК «Княжна» згідно полісу №АІ/1907919. Позивач звертався до страхової компанії ПрАТ УСК «Княжна» щодо виплати страхового відшкодування, та йому було сплачено 50 000 грн. страхового відшкодування в межах ліміту полісу. Проте відповідно до цивільного законодавства відповідач повинен виплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, 134 213,09 грн. - 50 000,00 грн. = 84 213, 70 грн., про що відповідачу було направлено заяву про регресні вимоги. Відповідач вказаної суми не сплатив, а тому позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіславши заяву про розгляд цивільної справи за його відсутності, просив позов задовольнити на підставі доданих документів, у разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 65). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи з оголошенням в газету «Урядовий кур'єр» (а.с. 65), до суду не з'явився. Про причини неявки не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутності не надіслав. Оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що між ПрАТ «СК «УНІКА» та Представництвом «Ріхтер Гедеон Нрт.» було укладено договір добровільного страхування № 001345/4002/0000066 від 09.07.2013 року за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля «Сузукі Свіфт» державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 5-8). Відповідно до Довідки № 74243490 про дорожньо-транспортну пригоду виданої Міністерством внутрішніх справ України Печерського РУ ГУМВС в м. Києві 08.10.2015 року о 07:50:00 сталося дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів, одним з яких був автомобіль який належить [PERSON] (а.с. 16) Постановою Печерського районного суду м. Києва справа № 757/20392/16-ц від 08.06.2016 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушенні за ст. 124 КУпАП, а саме у скоєнні ДТП що мало місце 08.10.2015 року приблизно о 07:50 год., [PERSON] керуючи автомобілем марки «Рено» днз [NUMBER] по мосту Патона в місті Києві, всупереч вимог п. 12.1, п. 11.4 ПДР України, під час руху не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем Ніссан д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON], автомобілем Сузукі днз [NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів (а.с. 17). Заявою № 00178071 про подію, що має ознаки страхового випадку страхову компанію ПрАТ «СК «ІНІКА» було повідомлено про дорожньо-транспортну пригоду 08.10.2015 року (а.с. 18). Відповідно до Звіту про оцінку матеріального збитку автомобіля після ДТП від 07.12.2015 року, яку було замовлено СК «УНІКА» у СПД [PERSON], Союз Експертов України, сума страхового відшкодування становить 134 213, 09 грн., відповідно до страхового акту № 00178071 (а.с. 23-35). Представництву «Ріхтер Гедеон Нрт.» було виплачено страхове відшкодування згідно розрахунку суми збитків в розмірі 134 213, 09 грн. шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок [PERSON] ФОП, юридичному управлінню вжити заходів щодо стягнення суми відшкодування у порядку регресу з [PERSON], що підтверджується Наказом № 00178071 від 25.04.2016 року ПАТ «СК «УНІКА» (а.с. 36) та Платіжним дорученням № 014678 від 26.04.2016 року (а.с. 37). СК «УНІКА» зверталась до страхової компанії відповідача ПрАТ УСК «Княжа», яка сплатила позивачу страхове відшкодування в межах ліміту полісу в розмірі 50 000 грн., а тому сума виплати страхового відшкодування склала 134 213 грн. 09 коп. - 50 000 грн. = 84 213 грн. 09 коп. Листом адресованого [PERSON] від 19 вересня 2016 року № 43 УНІКА/АГ було повідомлено про регресну заборгованість в розмірі 84 213 грн. 09 коп. (а.с. 38). Однак відповідач регресні вимоги не виконав. Відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. В силу вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Крім того, ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України в п. 2 «Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.92 р. № 6 , розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок. Оскільки відповідач не відшкодував шкоду та згідно з положенням статті 993 ЦК України позивач отримав право вимоги на таке відшкодування, то відповідач повинен відшкодувати шкоду позивачу. Враховуючи, що в судовому засіданні на підставі зібраних доказів установлено, що з вини [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої він пошкодив автомобілі марки Ніссан д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON], та автомобіля Сузукі днз [NUMBER] під керуванням [PERSON], та ПрАТ «СК «УНІКА» відшкодувала заподіяну шкоду в повному обсязі, у зв'язку з чим до останнього перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Що стосується сплати судових витрат по справі, то суд виходить з положень ст.88 ЦПК України, про його стягнення в даному випадку з відповідача. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved