Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що вона 06 серпня 2011 року зареєструвала шлюб відповідачем у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 417. Від шлюбу вони мають дітей [PERSON] , [PERSON] . Позивачка зазначає, що протягом останніх років сімейне життя погіршувалося, що призвело до припинення шлюбних стосунків. Шлюбно-сімейні відносини припинено з жовтня 2018 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння у поділі сімейних обов`язків, різні на сімейне життя, відсутність спільних інтересів. Подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Позивачка просила суд розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 06 серпня 2011 року у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 417. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву на позовну заяву відповідач не подав. До суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини про те, що 06 серпня 2011 року між [PERSON] і [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) зареєстровано шлюб у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 417, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 06 серпня 2011 року. Сторони по справі мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 січня 2012 року та серії [NUMBER] від 15 жовтня 2013 року відповідно. Згідно ст.\~21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ч. 1\~ст. 55 Сімейного кодексу України). Частинами 3, 4\~статті 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені, сторони припинили ведення спільного господарства, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Відповідно до частини 2 статті\~104, частини 3 статті\~105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Частиною 3\~статті 109 Сімейного кодексу України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони сумісного господарства не ведуть, на примирення не згодні, шлюбно-сімейні відносини припинені, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З урахуванням викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст.\~114\~та абз. 2 ч. 3 ст.\~115 Сімейного кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно частини 2\~статті 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~та ч. 3\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір»\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Понесені позивачем судові витрати підтверджуються квитанцією № 0.0.2188793879.1 від 08 липня 2021 року про сплату судового збору у сумі 908 грн. У зв`язку із викладеним, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету суму сплаченого судового збору в розмірі 454 грн (50% від загального розміру судового збору), а також стягнути з відповідача на користь позивачки суму сплаченого судового збору в розмірі 454 грн (50% від загального розміру судового збору).

Outcome: approved