Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

У квітні 2020 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 09.01.2018 року відповідачем було підписано заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії відповідно до умов договору комплексного обсолуговування фізичних осіб, згідно якої відповідачу на поточний рахунок було було нараховано кредитні кошти на споживчі цілі у розмірі 29000,00 грн. терміном на 36 місяців з можливим подовженням на той самий строк із виплатою 28,00 процентів річних. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 30.03.2020 року за ним рахується заборгованість на загальну суму 30855,90 грн., яка складається з: 22961,72 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 6515,56 грн. - загальна сума заборгованості зі сплати прострочених відсотків за користування кредитом; 14,00 грн. - загальна сума нарахованої комісії; 865,24 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом; 273,65 грн. - загальна сума 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 153,74 грн. - загальна сума 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 71,99 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за заявою на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії відповідно до умов договору комплексного обсолуговування фізичних осіб у розмірі 30855,90 грн. та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направив. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом вставлено, що 09.01.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом підписання ним заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії відповідно до умов договору комплексного обсолуговування фізичних осіб, згідно якої відповідачу на поточний рахунок було було нараховано кредитні кошти на споживчі цілі у розмірі 29000,00 грн. терміном на 36 місяців з можливим подовженням на той самий строк із виплатою 28,00 процентів річних. У зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку зі сплати коштів в обумовлений договором строк у рахунок погашення боргу за кредитним договором та сплати інших платежів станом на 30.03.2020 року позивачем нараховано заборгованість в сумі 30855,90 грн., яка складається з: 22961,72 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 6515,56 грн. - загальна сума заборгованості зі сплати прострочених відсотків за користування кредитом; 14,00 грн. - загальна сума нарахованої комісії; 865,24 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом; 273,65 грн. - загальна сума 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 153,74 грн. - загальна сума 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 71,99 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. У силу ст. 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно зі ст. 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання, зокрема, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки відповідачем не виконано належним чином грошових зобов`язань, передбачених умовами кредитного договору, тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 30855,90 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем, що підтверджено документально. Враховуючи викладене,

Outcome: approved