Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. 08.04.2016 до Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшла заява позивача про уточнення та збільшення позовних вимог, додатком до якої є позовна заява, у новій редакції, з урахуванням уточнення та збільшення позовних вимог, у якій позивач просить суд: встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] по вул. Зарічна, 38 в с. Зелений Гай Миколаївського району Миколаївської області з 2006 року і до часу відкриття спадщини 23 жовтня 2012 року; визнати за [PERSON], відповідно до четвертої черги права на спадкування, право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, що розташована по вул. Зарічна, 38 в с. Зелений Гай Миколаївського району Миколаївської області і призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 4824284002:12:014:0005, після смерті [PERSON], яка померла 23 жовтня 2012 року; визнати за [PERSON], відповідно до четвертої черги права на спадкування, право власності на земельну ділянку площею 0,2469 га, що розташована по вул. Зарічна, 38 в с. Зелений Гай Миколаївського району Миколаївської області і призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 4824284002:12:014:0006, після смерті [PERSON], яка померла 23 жовтня 2012 року. В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що 23.10.2012 померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді: житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, розташованого по вул. Зарічна, 38 в с. Зелений Гай Миколаївського району Миколаївської області; земельної ділянки площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої по вул. Зарічна, 38 в с. Зелений Гай Миколаївського району Миколаївської області, кадастровий номер 4824284002:12:014:0005, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 793088, виданого на підставі рішення 30 позачергової сесії 5 скликання [PERSON] сільської ради від 10 грудня 2009 року № 2; земельної ділянки площею 0,2469 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої по вул. Зарічна, 38 в с. Зелений Гай Миколаївського району Миколаївської області, кадастровий номер 4824284002:12:014:0006, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 793048, виданого на підставі рішення 30 позачергової сесії 5 скликання [PERSON] сільської ради від 10 грудня 2009 року № 2. Позивач посилається на те, що з 2006 року і до часу відкриття спадщини 23 жовтня 2012 року він проживав разом із [PERSON] за адресою: с. Зелений Гай Миколаївського району Миколаївської області вул. Зарічна, 38. Також позивач зазначає, що [PERSON] є його не рідною бабусею і він все життя допомагав їй, а останні 10 років проживав разом із нею, піклувався про неї та допомагав, а після смерті здійснив поховання. Єдиними спадкоємцями залишились дядько позивача, [PERSON] (син померлої перша черга спадкування за законом) та позивач [PERSON] (не рідний онук, спадкоємець за заповітом). [PERSON] постійно проживав у м. Біла Церква, до матері приїжджав рідко по причині поганого самопочуття та літнього віку, тому з порядних намірів, після смерті матері він відмовився від прийняття спадщини, у звязку з тим, що позивач все життя допомагав бабусі, а останні більш 10 років постійно проживав з нею, піклувався про неї допомагав. Бабуся померла у віці 90 років. Поховання здійснено за рахунок позивача. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, який 25 березня 1988 року було посвідчено головою [PERSON] сільської ради народних депутатів та зареєстровано в реєстрі за № 49, згідно з яким житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Зелений Гай, вул. Зарічна, 38, вона заповіла позивачу. Новий заповіт із зазначенням усього спадкового майна, у тому числі земельних ділянок, які були приватизовані у 2009 році, [PERSON] зробити не встигла, через постійні хвороби, тому земельні ділянки до складу спадщини за заповітом не увійшли. 19 травня 2014 року державним нотаріусом Четвертої Миколаївської нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON] позивачу було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, а у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки відмовлено та надано розяснення, що відповідно до чинного законодавства позивач не є спадкоємцем за законом. За таких обставин позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 08.04.2016 до участі у цивільній справі № 480/2314/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, у якості співвідповідача залучено [PERSON]. У судове засідання 07.06.2016 позивач та його представник не зявились, при цьому того ж дня подали до суду заяви, у яких позовні вимоги підтримали і просили розглядати справу за їх відсутності. Раніше у судових засіданнях представник позивача також позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Підтримуючи свою заяву у судовому засіданні позивач, допитаний як свідок, також пояснив, що зі спадкодавцем [PERSON] він проживав з 2002 року і до часу відкриття спадщини 23 жовтня 2012 року однією сімєю, вони вели спільне господарство. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Миколаївського району Миколаївської області у судові засідання не зявився. Про дату, час та місце слухання справи відповідач повідомлявся вчасно та належним чином. 04.04.2016 на адресу суду від відповідача надійшов лист, у якому відповідач просив суд розглядати справу без участі його представника, просив прийняти рішення на розсуд суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, при цьому 25.04.2016 звернувся до суду із заявою, у якій просив розглядати справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Заслухавши пояснення позивача та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого. Після смерті [PERSON], яка померла 23 жовтня 2012 року у віці 90 років у селі Зелений Гай Миколаївського району Миколаївської області, про що 09 листопада 2012 року складено відповідний актовий запис № 37, місце державної реєстрації [PERSON] сільська рада Миколаївського району Миколаївської області, орган державної реєстрації актів цивільного стану, що видав свідоцтво виконком [PERSON] сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (свідоцтво про смерть серія І-ФП № 166072) відкрилась спадщина у вигляді: житлового будинку з належними до нього будівлями, розташованого по вул. Зарічна, 38 в с. Зелений Гай Миколаївського району Миколаївської області; земельної ділянки площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої по вул. Зарічна, 38 в с. Зелений Гай Миколаївського району Миколаївської області, кадастровий номер 4824284002:12:014:0005, земельної ділянки площею 0,2469 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої по вул. Зарічна, 38 в с. Зелений Гай Миколаївського району Миколаївської області, кадастровий номер 4824284002:12:014:0006. Вказані земельні ділянки передані у власність спадкодавцю [PERSON] на підставі рішення 30 позачергової сесії 5 скликання [PERSON] сільської ради від 10 грудня 2009 року № 2, що підтверджується Державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 793088 та серії ЯИ № 793048. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та спадкодавець [PERSON] з 2006 року по день смерті спадкодавця 23 жовтня 2012 року проживали однією сімєю, що підтверджується показаннями позивача, допитаного як свідка, свідків [PERSON] та [PERSON], актом комісії від 14.08.2015, затвердженого секретарем Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Четветої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON] № 2-227 від 19.05.2014 позивачем була прийнята спадщина після смерті [PERSON] у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, село Зелений Гай, вулиця Зарічна, 38. Як вбачається з листа-роз'яснення № 464/02-17 від 23.05.2014 нотаріусом Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, оскільки позивач не є спадкоємцем за законом. Дослідивши копію спадкової справи № 125/2013 після смерті [PERSON], судом встановлено, що тільки [PERSON] звернувся до Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Будь-які інші спадкоємці відсутні. В матеріалах справи також наявна копія зави [PERSON], сина [PERSON], від 22.01.2015, про те, що він належну йому обовязкову частку у спадковому майні не прийняв, на неї не претендує, заяв про прийняття обовязкової частки у спадщині не подавав та не подаватиме, в суд про надання додаткового строку для прийняття обовязкової частки у спадщині звертатись не буде, справжність підпису [PERSON] засвідчена приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 165. Відповідно до частини першої статті 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 1220 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з положеннями ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 Цивільного кодексу України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Факт проживання позивача [PERSON] однією сімєю з [PERSON] більше пяти років до часу відкриття спадщини, ведення сумісного господарства, підтверджується показаннями позивача [PERSON], допитаного як свідка, згідно із статтями 180-182 ЦПК України, свідків [PERSON] та [PERSON], які безпосередньо знають [PERSON] та знали [PERSON], вказали на те, що вони проживали спільно з 2006 року по день смерті [PERSON], вели спільне господарство, позивач піклувався про [PERSON] та допомагав їй, а після її смерті здійснив поховання. Вказані обставини також підтверджуються актом комісії від 14.08.2015, затвердженого секретарем Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім'єю з 2007 року до смерті спадкодавця. Враховуючи, що інші спадкоємці після смерті [PERSON], які б прийняли спадщину не встановлені, із заявою про прийняття спадщини не зверталися, позивачем частково оформлена спадщина, отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом у вигляді житлового будинку, то встановлення факту, про який просить позивач, має для останнього юридичні наслідки, а саме: право на спадкування за законом як спадкоємця четвертої черги. Щодо вимог про визнання права власності на вищевказане спадкове майно, то встановивши права позивача як спадкоємця за законом четвертої черги, а також те, що позивач проживав із спадкодавцем [PERSON] на день відкриття спадщини, то відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, [PERSON] є таким, що спадщину прийняв. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Враховуючи вищезазначене, відсутність інших спадкоємців, отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за заповітом у вигляді житлового будинку після смерті [PERSON], суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved