Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, в якій просила суд визнати [PERSON], [INFO], уродженця м. Зеленодольська Дніпропетровської області, безвісно відсутнім. В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що з [PERSON] вона з 2012 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, від яких вони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Вони всі разом проживали за адресою: [ADDRESS]. Однак, у 2014 році [PERSON] поїхав на заробітки до Російської Федерації та зник. Останній раз вона спілкувалася з [PERSON] у 2014 році, на даний момент жодних відомостей про його місцезнаходження їй невідомо. ЇЇ пошуки з приводу розшуку [PERSON] ніяких результатів не дали. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно їй для виїзду дитини за кордон. У судове засідання заявник не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі та просить суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Павлоградської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення просить врахувати інтереси дитини. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Згідно ч. 3 ст. 43 ЦК України порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно з частиною 1 статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Згідно з ст. 76, ч. 2 ст. 294 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З метою з'ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 2012 року перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, від яких вони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. [PERSON], [PERSON] разом з малолітньою дитиною: [PERSON], з 2012 року проживали за адресою: [ADDRESS]. Однак, з 2014 року [PERSON] за зазначеною адресою не проживає, місце перебування його не відоме, що підтверджується актом від 20.06.2018 року, складеним ОСББ «Нова, 5». З повідомлення Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 01.06.2018 року за № 51-7126 вбачається, що [PERSON], [INFO], було перевірено за наявними обліками Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, в соціальних мережах Інтернету, інформації про можливе місцезнаходження [PERSON] отримано не було. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно відсутній за постійним місцем проживання більше одного року, місце перебування [PERSON] не встановлене. Рішення суду заявнику необхідно для виїзду дитини [PERSON], [INFO], за кордон. З урахуванням викладених обставин, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім, оскільки факт зникнення останнього підтверджуються доказами, які не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності і ці докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved