overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики в розмірі 148\~894,94 грн. На обґрунтування позову послалася на те, що 24.05.2015 року між нею та відповідачем був укладений договір позики в письмовій формі про надання останньому грошових коштів в сумі 6\~000 доларів США. На підтвердження такого власноручно написав розписку. Цього ж дня відповідач отримав у неї зазначені вище кошти. Вказує, що після спливу терміну, на який нею передавалися грошові кошти в позику відповідачу, почала звертатись до останнього із вимогами про повернення цих коштів. На такі вимоги останній не реагував та лише відповідав, що позичених коштів немає. Стверджує, що на сьогоднішній день відповідач уникає зустрічей з нею, від виконання свого обовязку повернути позичені кошти відмовляється. Вказує, що станом на 05.07.2016 року офіційний курс валют НБУ встановлений на рівні 100 доларів США дорівнює 2481,5823 грн. Таким чином, сума боргу відповідача станом на 05.07.2016 року становить 148894,94 грн. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, тому просить такий задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечив стосовно задоволення такого. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно ч.1\~ст.174 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Також відповідно до ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене та згоду відповідача на сплату боргу за договором позики від 24.05.2015 року, яка становить 6\~000 доларів США, що станом на 05.07.2016 року за офіційним курсом НБУ еквівалентно 148\~894,94 грн., суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила визнати незаконним звільнення її з роботи та змінити формулювання причини звільнення, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 березня 2014 року вона уклала безстроковий трудовий договір з ПСК «Успіх» в особі [PERSON], відповідно до якого вона була прийнята на роботу продавцем в магазин №128 розташований в с. Малополовецьке Фастівського району Київської області, по вул. Пархоменка, 4. У вищевказаному магазині вона працювала безперервно, без вихідних днів та відпусток з 30.03.2014 року по 22.06.2016 року, крім цього з березня 2015 року вона взагалі не отримувала заробітну плату. В звязку з невиконанням [PERSON] законодавства про працю, 08 червня 2016 року [PERSON] подала заяву про звільнення її за власним бажанням, однак, була звільнена 23 червня 2016 року. В останній день її роботи, 22 червня 2016 року, керівництво ПСК «Успіх» зобовязано видати їй належно оформлену трудову книжку і провести з нею повний розрахунок. Однак директор ПСК «Успіх» [PERSON] вищевказаних дій не зробила, а почала проводити у даному магазині ревізію товарно-матеріальних цінностей,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

У липні 2016 року, позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який у березні 2016 року розірвано. Від шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. До осені 2015 року вона разом з чоловіком спільного утримували та виховували дітей. На даний час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, що є обтяжуючим фактором. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частині його заробітної плати (доходів) щомісячно, до повноліття дітей на її користь. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. При цьому наполягала на ухваленні по справі заочного рішення. Відповідач до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причину не явки суду не повідомив. 12 грудня 2016 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року, розірвано. Рішення набрало законної сили 18.05.2016 року (а.с. 7-8). Від шлюбу, подружжя мають чотирьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (копії свідоцтв про народження а.с. 3-6). Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Судом встановлено, після розірвання шлюбу відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у добровільному порядку. Позивач не працює, інших доходів не має, тому не в змозі самостійно утримувати та забезпечувати дітей. Відповідач є працездатним, стягнень за виконавчими листами на користь третіх осіб не має, тому суд приходить до переконання про можливість відповідачем сплачувати аліменти у зазначеному позивачем розмірі. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, перевіривши та дослідивши матеріали справи, надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 30.01.2010 року. Від шлюбу сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем і повністю знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача ? частину заробітку /доходу/ відповідача щомісячно починаючи з 01.01.2016 року до повноліття дитини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, пояснив, що не мав можливості надавати допомогу на утримання дитини. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши в сукупності надані докази, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.01.2010 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, незважаючи на неодноразові звернення позивача про надання такої допомоги. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки (ст.. 191 СК України). Враховуючи обставини справи, перебування дитини на утриманні позивачки, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання сина, аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ щомісячно з 01.01.2016 року до повноліття дитини але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернулася з позовом до[PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, щосторони перебували у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. До досягнення сином вісімнадцяти років відповідач сплачував на користь позивача аліменти. На даний час їхній син навчається на другому курсі денного відділення факультету обліку та фінансів Полтавської державної аграрної академії та потребує матеріальної допомоги, але відповідач відмовляється її надавати. Позивач вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання сина, тому прохає стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1200 грн. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому заперечив проти позову, зазначивши, що не має можливості сплачувати 1200 грн. щомісяця. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. [PERSON], [INFO] син [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 455564, актовий запис № 02 (а. с. 7). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Із довідки № 8779 року виданої Полтавської державної аграрної академії вбачається, що [PERSON] навчається на другому курсі денного відділення у вказаному навчальному закладі (а. с. 18). Частиною 1 статті 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу). Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у відповідача інших дітей та непрацездатної дружини, інші обставини, які мають суттєве значення. Також суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на повнолітнього сина в судовому порядку в розмірі 1000 гривень до припинення навчання, починаючи з моменту звернення позивача до суду. Оскільки відповідач будучи батьком, зобов'язаний матеріально утримувати сина та може надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 199 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

У липні 2016 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яка навчається. В позовній заяві позивачі вказали, що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який рішенням Чортківського районного суду від 20 липня 2007 року розірвано. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Чортківського районного суду від 29 серпня 2007 року на утримання дочки з відповідача стягувались аліменти, однак із досягненням повноліття дитини сплата аліментів припинилась. Дочка на даний час навчається на денній формі навчання третього курсу Чортківського гуманітарно-педагогічного коледжу ім. О. Барвінського, перебуває на утриманні позивачки. Оскільки [PERSON] навчається на денній формі навчання і немає можливості влаштуватись на роботу і потребує допомоги на утримання, тому позивачі просять стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1000 гривень. Позивачі [PERSON] та [PERSON] та їхній представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову, згідний сплачувати аліменти на утримання дочки, яка навчається. Вислухавши думку сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Враховуючи наведене, суд визначає аліменти, які підлягають стягненню на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. до 28 червня 2017 року, але не більше, ніж до досягнення [PERSON] 23-ьох років, тобто не пізніше 18 липня 2021 року. У відповідності до ст.ст. 84, 88 ЦПК України суд стягує на користь позивачки витрати, повязані з оплатою юридичної допомоги адвоката, в розмірі 1000 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

У липні 2016 року позивачка [PERSON] звернулась в суд до відповідача [PERSON] з вище вказаною заявою, в якій просить суд стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання дитини сина [PERSON] Кіріла Олександровича, [INFO], у розмірі ? частини його заробітку (доходу), щомісячно, з дня подання позову до суду і до повноліття дитини, посилаючись на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрований 26.05.2012р. міським відділом ДРАЦС Бердичівського МУЮ Житомирської області. Від зазначеного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] Кіріла Олександровича, [INFO], який знаходиться на її вихованні та утриманні, у добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, а він її потребує. Позивачка у судове засідання не з`явилася, у наданій до суду письмовій заяві позовні вимоги підтримала повністю, з підстав вказаних в заяві, просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, у наданій до суду письмовій заяві позовні вимоги визнав частково в мінімальному розмірі так як він вже сплачує аліменти по рішення суду на іншу дитину у розмірі ? частини його заробітку (доходу), просив розглянути справу у його відсутності (а.с.15-16). В звязку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, а саме: ксерокопію свідоцтва про шлюб (а.с.5), копію свідоцтва про народження сина (а.с.4), згідно якого відповідач є батьком [PERSON] Кіріла Олександровича, [INFO], суд вважає позовні вимоги підставними і підлягаючими, задоволенню, оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя і матеріальне становище дитини; стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, які мають істотне значення. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

У липні 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з відповідною заявою, в якій просить суд розірвати її шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 26.10.2006 року міським відділом РАЦС Бердичівського МУЮ Житомирської області, про що зроблено актовий запис № 862 у книзі реєстрації шлюбів. Від вказаного шлюбу у сторін народилась дитина син [PERSON], [INFO] Спір про поділ майна відсутній. Свої позовні вимоги заявниця мотивує тим, що подружні стосунки припинені вже тривалий час, виникали сварки, на цьому ґрунті у подружжя виникло відчуження, сторони не розуміють один одного, втратили взаємне почуття любові та поваги, шлюбні відносини фактично припинені, шлюб існує формально, тому позивачка дійшла висновку про необхідність розірвання шлюбу. В судове засідання заявниця не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення судом. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, а саме: оригінал свідоцтва про одруження сторін (а.с.6), проаналізувавши їх в сукупності та врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені нею і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

У липні 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем [PERSON] в шлюбі, зареєстрованому 10.07.1994 року Сальницькій сільській раді Хмільницького району Вінницької області, актовий запис № 11. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач, як батько вище вказаної дитини, матеріальну допомогу на її утримання не надає, на даний час працює офіційно та має постійний стабільний заробіток (дохід), тому позивачка змушена звернутися до суду та просити стягувати з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з подання позовної заяви до суду і до досягнення повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити з наведених підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином згідно ст.74-78 ЦПК України, причини неявки суду не відомі. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з положеннями статей 180, 181 Сімейного Кодексу України, відповідач як батько дитини повинен надавати матеріальну допомогу на її утримання. Сторони між собою не можуть домовиться щодо способу та строків утримання, тому аліменти слід стягувати в судовому порядку. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів, суд, враховуючи положення статей 182, 184 Сімейного Кодексу України, інтереси дитини, можливість відповідача як батька надавати матеріальну допомогу своїй дитині, приходить до висновку, що аліменти слід стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з подання позовної заяви до суду, а саме з 20.07.2016 року, і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати згідно статей 79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

У липні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивачка вказала, що вони з відповідачем 13.02.2013 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Варварівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, актовий запис №01. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Основна причина розпаду сім»ї це різниця характерів, відсутність між нею та відповідачем взаєморозуміння та довір»я, в останній час спільного проживання їхні погляди на життя стали протилежними, а тому спільне проживання виявилось неможливим, на даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання між ними припинено, а тому позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе та його необхідно розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 лютого 2013 року сторони зареєстрували шлюбу у виконавчому комітеті Варварівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, актовий запис №01. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Неповнолітня донька [PERSON], [INFO] залишається проживати з позивачкою. Як вбачається з позовної заяви, між позивачкою та відповідачем майнового спору на даний час не виникає. На підставі викладеного,

Outcome: approved