Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. В обгрунтування позову [PERSON] зазначив, що він був прийнятий на роботу водієм до Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради. Наказом від 22 вересня 2016 року позивача звільнено з посади водія, у звязку зі скороченням чисельності та штату працівників відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України внаслідок реорганізації Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради, як юридичної особи, відповідно до п.1 рішення Дніпропетровської міської ради від 18.05.2016 року «Про реорганізацію та зміну найменування комунальних підприємств Дніпропетровської міської ради». Цим же наказом зобовязано бухгалтерію підприємства при здійсненні кінцевого розрахунку виплатити [PERSON] компенсацію за невикористану щорічну відпустку із розрахунку за 30 календарних днів та вихідну допомогу відповідно до ст. 44 КзпП України. Позивач вважає, що звільнення з посади водія КП «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради не відповідає вимогам конституції України, КЗпП України та іншим нормативним актам, які регулюють трудові відносини, оскільки комісією з припинення КП ««Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради, як юридичної особи не погоджувалося питання звільнення працівників. Крім того, профспілковими органами КП ««Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради протягом 2016 року не розглядалося питання та не надавалася попередня згода щодо звільнення найманих працівників з підстав, передбачених п.1ст. 40 КЗпП. Відповідачем порушено процедуру звільнення позивача на підставі ч.1 ст. 40 КЗпП України, оскільки про звільнення позивачу стало відомо з телефонної розмови з колегами 22.09.2016 року , з наказом про звільнення позивача ознайомлено не було. Зважаючи на викладене вище, з урахуванням збільшення позовних вимог позивач просить визнати незаконним та скасувати наказ голови комісії з припинення як юридичної особи Комунального підприємства «Адміністративно - технічне управління» Дніпропетровської міської ради від 22.09.2016 року № 78-к «Про звільнення [PERSON]М.»; поновити [PERSON] на посаді водія Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради; стягнути з Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду у розмірі 50\~000. 0 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, відповідач належним чином повідомлявся про місце, день і час розгляду справи. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази. суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивач був прийнятий на роботу водієм до Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради. Згідно рішення Дніпровської міської ради №26/8 від 18.05.2016 року «Про реорганізацію та зміну найменування комунальних підприємств Дніпровської міської ради» , розпочато реорганізацію КП «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради з припиненням комунального підприємства як юридичної особи шляхом приєднання до КП «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами « Дніпровської міської ради. На виконання цього рішення, розпорядженням Дніпровського міського голови №1-20/5-рк від 20.05.2016 року призначено склад комісії з припинення юридичної особи, працівників письмово попереджено про їх наступне звільнення. 22.07.2016 року на адресу позивача : [ADDRESS] було направлено письмове попередження №140/2-04-т про його звільнення з 22.09.2016 року на підставі п.1 ст. 40 КзпП України, що підтверджується Реєстром на відправлення поштової кореспонденції. Наказом голови комісії з припинення як юридичної особи КП «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради №78-к від 22 вересня 2016 року «Про звільнення [PERSON]М.» у звязку із скороченням чисельності та штату працівників внаслідок реорганізації підприємства як юридичної особи відповідно до п.1 рішення Дніпропетровської міської ради 326/8 від 18.05.2016 року «Про реорганізацію та зміну найменування комунальних підприємств Дніпровської міської ради» , 22.09.2016 року водія [PERSON] звільнено з посади на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Підставою для розірвання з працівником трудового договору у звязку з ліквідацією підприємства, установи, організації згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України може бути ліквідація саме підприємства, установи, організації як юридичної особи. Юридична особа-правонаступник, до якої внаслідок приєднання перейшли майно, права та обовязки припиненої юридичної, несе відповідальність за її зобовязаннями в повному обсязі (ст. 107 ЦК України). Відповідно до статті 492 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Відповідно до ч. 2 ст. 104 ЦК України юридична є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Ліквідація ж структурного підрозділу юридичної особи зі створенням чи без створення іншого структурного підрозділу не є ліквідацією або реорганізацією юридичної особи, а свідчить лише про зміну внутрішньої (організаційної) структури юридичної особи. На відміну від ліквідації чи реорганізації юридичної особи, ця обставина може бути підставою для звільнення працівників цього структурного підрозділу згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України лише з підстав скорочення чисельності або штату працівників у звязку з такими змінами при умові дотримання власником вимог ч. 2 ст. 40, ст. ст. 42, 43, 492 КЗпП України. Зазначений висновок узгоджується також із положенням ч. 3 ст. 36 КЗпП України, відповідно до якої в разі реорганізації підприємства, установи, організації (злиття, приєднання, поділ чи перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (п 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України). Наказом від 21.07.2016 року №35-к «Про вивільнення працівників у звязку з реорганізацією підприємства» були внесені зміни до штатного розпису КП «Адміністративно-технічне управління « Дніпровської міської ради та скорочено перелік посад, у тому числі посаду водія, на якій працював [PERSON] У період з 21.07.2016 року дати прийняття рішення про скорочення чисельності та штату працівників до 22 вересня 2016 року часу звільнення позивача з посади водія , у відповідача була відсутня посада водія у штатному розписі, яку міг би обіймати [PERSON] , виходячи з його професії, роботи та кваліфікації, у звязку з чим КП «Адміністративно-технічне управління» ДМР не могло запропонувати позивачу іншу роботу, у звязку з чим [PERSON] був звільнений за ч.1 ст. 40 КЗпП України. Враховуючи викладене вище, суд дійшов до висновку про обєктивну неможливість відповідача запропонувати позивачу наявні вакансії та роботи на час його звільнення, які б той міг виконувати за кваліфікаційним рівнем, а отже звільнення позивача відбулося з дотриманням вимог чинного законодавства.

Outcome: dismissed