Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину даного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач не приймає участі у матеріальному утриманні дитини. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилалась на те, що вона та відповідач з 2011 року проживали однією сім'єю та перебували у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] року у них народився син [PERSON] Відповідач визнав своє батьківство. Через 3 місяці після народження дитини відповідач почав ухилятися від виконання батьківських обов'язків. [PERSON] не приймає участь у матеріальному утриманні сина. Самостійно позивач не має можливості утримувати дитину. Місце роботи [PERSON] позивачу невідомо. До початку судового розгляду справи [PERSON] подала заяву про уточнення позовних вимог, просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину даного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 2011 року сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. [INFO] року у них народився син [PERSON], про що 07 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області видано свідоцтво серії [NUMBER] та складено актовий запис № 924 (а.с. 3). [PERSON] є батьком неповнолітнього сина [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], у якому відповідач записаний його батьком (а.с. 3). З акту обстеження житлово-побутових умов від 12 листопада 2013 року № 83, складеного депутатом Броварської міської ради Київської області VI скликання Гредуновим Є.В., вбачається, що [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю - [PERSON], у будинку [ADDRESS] (а.с. 4). Згідно із вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Проте, відповідач коштів на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків (ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження»). Положеннями ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки обов'язок утримання та виховання дитини покладається на обох батьків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів є доведеними і такими, що підлягають задоволенню в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, з урахуванням тих обставин, що відповідач працездатний за віком та станом здоров'я, будь-яких обмежень не має. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved