overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

У липні місяці 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що 13 березня 2001 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина земельна ділянка розміром 3,58 га, яка розташована на території Кізлівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області. Отримати земельну ділянку у власність без рішення суду не можливо, так як відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку. В позовній заяві просить визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 3,58 га, розташовану на території Кізлівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області. Згідно довідки Держземагенства у Чорнухинському районі на померлу мається сертифікат серії ПЛ № 0122180 від 26 грудня 1996 року. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася подала до суду заяву в якій прохала розглянути цивільну справу без її участі позовні вимоги підтримує. Відповідач, представник Кізлівської сільської ради, в судове засідання не зявився. Надав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Проти позову не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не зявилися суд вважає за можливе розглянути цивільну справу без фіксування\~ судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що 13 березня 2001 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина - земельна ділянка розміром 3,58 га, яка розташована на території Кізлівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області. Позивачка є спадкоємицею майна матері, [PERSON], за законом, і має право на спадкування земельної ділянки площею 3,58 га. Державний нотаріус Чорнухинського округу відмовив позивачу у видачі правовстановлюючих документів в звязку з відсутністю оригіналу державного акту на земельну ділянку. В матеріалах справи мається довідка видана Кізлівською сільською радою з якої вбачається, що [PERSON] проживала разом із [PERSON] до дня її смерті. Тому відповідно до статті 1268 ЦК України позивачка не пропустила термін для прийняття спадщини після смерті матері. Інші спадкоємці, які б мали право на спадщину відсутні. У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки позивачка є спадкоємицею майна [PERSON] за законом вона має право на спадкування майна померлої земельної ділянки розміром 3,58 га, яка розташована на території Кізлівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області. Відповідно до ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.» Таким чином, є всі правові підстави для визнання права власності на 3,58 га за позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

У липні місяці 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що 26 липня 2007 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з земельної частки (паю) розміром 3,58 в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0122262 виданого Чорнухинською районною державною адміністрацією 26 грудня 1996 року. Вона є спадкоємицею свого батька [PERSON], за законом, тому має право на спадкування майна померлого, земельної частки (паю). Просила суд визнати право власності на земельну частку (пай) за нею. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, суду показала, що батько проживав в [INFO]. В 2007 році [PERSON]М помер, вчасно не звернулася до відповідних органів з приводу прийняття спадщини, в зв»язку з тяжким матеріальним становищем. Просила суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай). Послугами нотаріуса не змігла скористатися, тому, що батько не виготовив державний акт на земельну ділянку. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву в якій прохав розглянути цивільну справу без його участі. Проти позову не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 26 липня 2007 року помер батько позивачки [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина земельна частка (пай) розміром 3,58 в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0122262 виданого Чорнухинською районною державною адміністрацією 26 грудня 1996 року. Позивачка є донькою померлого [PERSON] і відноситься відповідно до ст.1261 ЦК України до першої черги осіб, які спадкують майно за законом. У свідоцтві про народження позивачки у графі батько записаний [PERSON]. Із свідоцтва про укладення шлюбу видно що позивачка змінила прізвище «Кулініч» на «Мошинець» Оскільки позивачка [PERSON] є спадкоємицею майна батька за законом, вона має право на спадкування майна померлого земельної частки (паю) розміром 3,58 га. Позивачка має бажання прийняти спадщину, але через відсутність оригіналу земельного сертифікату та державного акту на землю не змогла своєчасно оформити право на спадщину скориставшись послугами нотаріуса. Суд вважає поважними причини пропуску строку звернення до суду для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.» Суд бере до уваги відсутність спору, а також те, що іншого шляху реалізувати своє право власності на земельну ділянку у позивачки немає, а тому вважає можливим задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

У липні місяці 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина - земельна ділянка розміром 3,24 га, яка розташована на території Кізлівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області. Отримати земельну ділянку у власність без рішення суду не можливо, так як відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку. В позовній заяві просить визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 3,24 га, розташовану на території Кізлівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, яка належала померлому на підставі Державного акту серії [NUMBER] від 02 вересня 2003 року на право приватної власності на земельну ділянку. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася подала до суду заяву, в якій просить розглянути цивільну справу без її участі позовні вимоги підтримує. Відповідач, представник Кізлівської сільської ради, в судове засідання не з'явився. Надав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Проти позову не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з'явилися, суд вважає за можливе розглянути цивільну справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина - земельна ділянка розміром 3,24 га, яка розташована на території Кізлівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області. Позивачка є дочкою спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 15.05.1965 року та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 01.10.1988 року. У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки позивачка є спадкоємицею майна [PERSON] за законом вона має право на спадкування майна померлого - земельної ділянки розміром 3,24 га, яка розташована на території Кізлівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області. Інші спадкоємці, які б мали право на спадщину - відсутні. Суд бере до уваги відсутність спору, а також те, що іншого шляху реалізувати своє право власності на земельну ділянку у позивачки немає, а тому вважає можливим задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Таким чином, є всі правові підстави для визнання права власності на 3,24 га за позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

У липні місяці 2015 року позивачка [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчатися. Обґрунтовуючи свої вимоги [PERSON] вказала, що з відповідачем по справі перебувала в шлюбі з 1992 року. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO] Рішенням Чорнухинського районного суду від 23 березня 2009 року шлюб між ними було розірвано. Відповідач на утримання дочки належної матеріальної допомоги не надає. На даний час дочка [PERSON] навчається в Полтавському національному педагогічному університеті ім. В.Г.Короленка на I курсі державної форми навчання. Самостійно утримувати дочку вона не в змозі, оскільки не працює, займається тільки домашнім господарством, зареєстрована як безробітна в Чорнухинському РЦЗ. Просила суд стягувати аліменти з [PERSON] на її користь на утримання дочки - [PERSON] в розмірі 1/3 частина від заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно, мотивуючи тим, що після розірвання шлюбу з відповідачем, дочка залишилася проживати біля неї, і потребує матеріальної допомоги, поскільки вона навчається в університеті, що змусило позивачку звернутися в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги прохала стягувати аліменти з [PERSON] на утримання дочки [PERSON] в розмірі1/3 частина заробітку (доходу) відповідача, щомісячно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заперечень щодо позову [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON], яка навчається, в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) не надав. Відповідач позов визнав, про що повідомив на попередньому судовому засіданні.. Заслухавши позивачку, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на тій підставі, що згідно ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які навчаються до 23-х років. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, дитина знаходиться на утриманні позивачки, в зв'язку з чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання дочки аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, з дня подачі заяви 23.07.2015року. Згідно ст.200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошові сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на користь своєї дочки, так як він працездатний, працює і має можливість приймати участь у матеріальному забезпеченні своєї дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

У липні місяці 2016 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 05 травня 2014 року. Позивачка зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем припинилися, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно допомогу на утримання дружини та дитини не надає. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить стягнути з відповідача на своє утримання аліменти у розмірі 50,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. В судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 05 травня 2014 року. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обовязки щодо утримання дитини відповідач не виконує. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, аліменти до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до норм ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500, 0 грн щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трьох років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

У липні місяці 2016 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обовязки щодо утримання своєї дитини відповідач не виконує. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 2 500,00грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позову. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічних викладених в позовній заяві та наполягала на задоволені своїх позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в частині 500,0 грн., посилаючись на те, що 07.08.2015 він створив нову сімю від якої має сина [PERSON], [INFO] та є батьком [PERSON] [INFO], на теперішній час офіційно не працію і має нерегулярний, мінливий дохід. Заслухавши думку сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбу, під час якого у них народилася дитина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, шлюб розірваний, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обовязки щодо виховання та утримання дитини, відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, створив нову сімю від якої має сина [PERSON], [INFO] та є батьком [PERSON] [INFO], суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 800, 0 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

У липні місяці 2016 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі, проте спільне життя у них не склалося, сторони разом не проживають, діти знаходиться на її утриманні, відповідач свої батьківські обовязки щодо виховання та утримання дітей не виконує, добровільно допомогу на її утримання не надає. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України, стягнути з відповідача на свою користь на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1/3 частини по (1/6 частини на кожну дитину) від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з з дня подачи позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 21 січня 2011 року позивачка та відповідач зареєстрували шлюб від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, діти знаходиться на утриманні матері, відповідач працює, має дохід, свої батьківські обовязки щодо виховання та утримання дітей не виконує, добровільно допомогу на утримання дружини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи розмір отримуваної відповідачем щомісячної заробітної плати, суд вважає, що з відповідача на корить позивача слід стягнути аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини по (1/6 частини для кожної дитини) від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

У липні місяці 2016 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі, проте спільне життя у них не склалося, сторони разом не проживають, діти знаходиться на її утриманні, відповідач свої батьківські обовязки щодо виховання та утримання дітей не виконує, добровільно допомогу на її утримання не надає. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON], аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17 листопада 2007 року позивачка та відповідач зареєстрували шлюб від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, діти знаходиться на утриманні матері, відповідач працює, має дохід, свої батьківські обовязки щодо виховання та утримання дітей не виконує, добровільно допомогу на утримання дружини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи розмір отримуваної відповідачем щомісячної заробітної плати, суд вважає, що з відповідача на корить позивача слід стягнути аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3частини по (1/6 частини для кожної дитини) від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Outcome: approved