overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

У липня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 02 серпня 2008 року він уклав шлюб з [PERSON] , під час якого у них народилися донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Однак, [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до початку розгляду справи по суті, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Дослідивши подані письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 02 серпня 2008 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про що був складений відповідний актовий запис №629. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.08.2008 (а.с.4). [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.13,14). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. Відповідач також не заперечує проти розірвання шлюбу. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить висновку, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним судового збору, що становить 454 грн. 00 коп. (а.с.3а).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

У липня 2021 року до Іллінецького районного суду Вінницької області звернулася [PERSON] із зазначеним позовом, в якому вказала, що 06 травня 2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем у справі. Від вказаного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO] . Подружнє життя у сторін не склалося, взаємне нерозуміння призвело до неможливості їхнього подальшого спільного проживання. На даний час сторони, спільного господарства не ведуть, не підтримують жодних подружніх стосунків, тому позивач просить суд розірвати їх шлюб. Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 20 липня 2021 р. справу призначеного до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач [PERSON] у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі рішення, яким позов задоволити із наступних підстав. Судом установлено наступні фактичні обставини, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України щодо припинення шлюбу. Відповідно до частиною 2 статті 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Положеннями частини 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, судом установлено, що між сторонами шлюбні відносини фактично припинені, шлюб існує лише формально, а подальше його збереження є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому позов слід задоволити, а шлюб між сторонами слід розірвати. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено 908,00 грн. судового збору, тому на підставі статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

У липня 2021 року до Іллінецького районного суду Вінницької області звернулася [PERSON] із зазначеним позовом, в якому вказала, що 17 травня 2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем у справі. Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO] , які проживають та перебувають на утриманні матері. Подружнє життя у сторін не склалося, взаємне нерозуміння призвело до неможливості їхнього подальшого спільного проживання. На даний час сторони, спільного господарства не ведуть, не підтримують жодних подружніх стосунків, тому позивач просить суд розірвати їх шлюб. Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 21 липня 2021 р. справу призначеного до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач [PERSON] у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі рішення, яким позов задоволити із наступних підстав. Судом установлено наступні фактичні обставини, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України щодо припинення шлюбу. Відповідно до частиною 2 статті 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Положеннями частини 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, судом установлено, що між сторонами шлюбні відносини фактично припинені, шлюб існує лише формально, а подальше його збереження є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому позов слід задоволити, а шлюб між сторонами слід розірвати. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено 908,00 грн. судового збору, тому на підставі статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

У липня 2021 року позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що між [PERSON] та [PERSON] , які є сторонами по цій справі 19.09.2003 року укладено шлюб, зареєстрований 19.09.2003 року Жовтневою сільською радою Токмацького району Запорізької області, актовий запис № 04 (свідоцтво про одруження серія [NUMBER] ). Від шлюбу мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися,спільного господарства не ведуть , примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 19.09.2003 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований 19.09.2003 року Жовтневою сільською радою Токмацького району Запорізької області, актовий запис № 04 (свідоцтво про одруження серія [NUMBER] ). Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Враховуючи обставини справи, те, що сторони подружні стосунки не підтримують, примиритися наміру сторони не мають, суд приходить до висновку, про те, що сім`ю зберегти немає можливості, тому шлюб розриває,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

У листападі 2018 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 21.08.2012 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Так як шлюбні відносини припинені з 2017 року, спільне господарство не ведеться, позивач просила розірвати шлюб. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, належним чином та своєчасно був сповіщений судом про розгляд справи. Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 21.08.2012 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис за № 1008. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2017 року. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як збереження шлюбу між сторонами суперечить їх інтересам, інтересам їхнього неповнолітнього сина. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

У листопад 2016 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 15.11.1980 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою в Палаці одруження м.Жданова Донецької області, актовий запис № 3978. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] З 2000 року подружні відносини між сторонами були припинені, оскільки відносини між ними складались таким чином, що сумісне проживання ставало неможливим. Вважав, що збереження їхньої родини неможливе, між ним та відповідачкою склалися неприязні стосунки, просив шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просила розірвати його шлюб із відповідачкою. Відповідачка у судове засідання не зявилася, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

У листопад 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, в якій просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця на період її навчання, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що відповідач за даним позовом є її батьком. На даний час вона навчається на першому курсі денної форми навчання Криворізького державного педагогічного університету. У зв`язку з цим, вона потребує матеріальної допомоги, однак батько ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має можливість надавати зазначену допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2019 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Не погодившись з позовом, у порядку ст. 178 ЦПК України, відповідачем було подано відзив на позовну заяву, до змісту якого позовні вимоги визнає частково у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, зазначивши, що він сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові. Відповідач у судове засідання не з`явився, відповідно до наданого відзиву просив розгляд справи проводити за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, встановив наступне. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За вимогами ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

У листопада 2012 року [PERSON] до [PERSON] , [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] про визнання договору дарування недійсним. В свою чергу у грудні 2013 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання права власності. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві представник позивача посилався на те, що 05.12.2012 року Індустріальний районним судом м. Дніпропетровська було прийнято заочне рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] про визнання договору дарування недійсним, яке було скасовано ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2013 року. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.06.2014 року первісну позовну заяву за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] про визнання договору дарування недійсним - залишено без розгляду. З урахуванням викладеного, просив суд визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача у судове засідання не з'явився, суду надав клопотання, в якому просить розглядати справу без його участі, позов просив задовольнити. Відповідач в судове засідання у справі не з'явився, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, що 03.08.2012 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська була винесена ухвала про задоволення заяви про перегляд справи за ново виявленими обставинами та скасування ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.01.2010 року по справі № 2-8514/10. 18 жовтня 2012 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська була винесена ухвала, відповідно до якої позовна заява [PERSON] до [PERSON] була залишена без розгляду. Тобто, право власності за [PERSON] було скасовано і не існує ніяких перешкод для розгляду справи по суті. Ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.10.2012 року була скасована 19.12.2012 року ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області. Оскаржений договір дарування був укладений 04.07.2012 року, майже на місяць раніше, ніж [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою про перегляд рішення за ново виявленими обставинами. Укладання договору дарування від 04.07.2012 року відбулося із дотриманням чинного законодавства щодо укладання відповідних угод, а саме ст.ст. 717-720 ЦК України. Всі вимоги ЦК України було дотримано при укладенні відповідної угоди, а саме договору дарування від 04.07.2012 року, також було дотримано вимоги ст. ст. 717-720 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

У листопада 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку з тих підстав, що відповідно до свідоцтва про народження батьком її дитини [PERSON] є [PERSON]. Добровільної згоди між позивачкою та відповідачем на сплату аліментів для її утримання не досягнуто, тому позивачка просить суд стягнути з нього аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини всіх його доходів (заробітку), до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, в судовому порядку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] був належним чином сповіщений про дату розгляду цивільної справи, однак у судове засідання не з'явився, тому суд за згодою позивачки розглядає справу заочно. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Як видно з матеріалів справи батьком [PERSON] в свідоцтві про народження зареєстрований [PERSON] (а.с.5). В теперішній час син мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Добровільної згоди між позивачкою та відповідачем на сплату аліментів для утримання дружини, до досягнення дитиною трирічного віку не досягнуто. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 ст.174 ЦПК України зазначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує те що, дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, у зв'язку з чим позивачка не має можливості працювати, вважає доцільним стягнути кошти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/6 частини всіх заробітків (доходів) відповідача [PERSON], щомісячно. На підставі висловленого,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

У листопада 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з даним позовом. В обґрунтування позову позивач зазначав, що 19 жовтня 2007 року відповідно до укладеного договору без номера [PERSON] отримав кредит в розмірі 1000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що відповідач не виконує належним чином умови договору та взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту, не в повному обсязі вносить платежі до банку, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 22051 гривню 26 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом - 6767,10 грн., заборгованості по відсоткам - 8488,98 грн., заборгованість по комісії - 5268,93 грн., штраф - 500 гривень, штраф (процентна складова) - 1026,25 гривні. Представник позивача свої позовні вимоги в судовому засіданні підтримав. Відповідач позов не визнав, вказуючи на те, що тривалий час хворів, пройшли строки звернення до суду. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. В судовому засіданні встановлено, що 19 жовтня 2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений договір про надання кредиту в розмірі 1000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст.625 ЦК України). Погоджуючись з умовами кредитного договору [PERSON] власноручно підписав його і зазначив, що згодний із умовами надання кредиту. Отже, відповідач зобов'язаний виконувати договір про надання кредиту відповідно до його умов та законодавства, а кредитор (ПАТ КБ «Приватбанк») вправі вимагати сплати основного боргу, процентів, пені та штрафних санкцій у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за договором кредиту. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Згідно заяви відповідача /а.с. 7/ строк дії договору до вересня 2011 року. Позивач звернувся до суду з позовом у листопаді 2013 року, тобто в межах строку позовної давності. Крім того [PERSON] декілька раз протягом 2013 року добровільно погашав кредит в певних сумах, що також спростовує ствердження відповідача про застосування строків позовної давності. За таких підстав, суд приходить до переконання, що позов обґрунтований, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved