Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

У липні 2021 року позивачка звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09 березня 2019 року. Під час перебування у шлюбі у них народився син: [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне подружнє життя між ними не склалось, фактично шлюбні відносини припинені. Шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними не можливе, тому вона дійшла висновку, що сім`я розпалась, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 липня 2021 року прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. В позовній заяві просила проводити судове засідання за її відсутності. Після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». У разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Із заявою про розгляд справи у відсутність відповідача та з повідомленням причин неявки до суду не звертався, відзиву на позовну заяву до суду не надав. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за умови належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, неявки останнього в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, неподання ним відзиву і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених вимог Закону, суд вважає за можливе розглянути справу без відповідача та ухвалити заочне рішення. За відсутності учасників справи у відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ст. ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 09 березня 2019 року сторони зареєстрували шлюб, про що 09 березня 2019 року виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, складено відповідний актовий запис №08 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Під час перебування у шлюбі у сторін народилася дитина: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить долучена до матеріалів справи копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.07.2019 року (а.с.6). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства та не мають наміру поновлювати відносини, сім`я носить виключно формальний характер. Отже, мета подальшого спільного життя подружжя та збереження родини відсутня. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно до ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного Кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. За змістом ч.3 ст. 109 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлені судом обставини свідчать, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін та інтересам їх дитини. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, необхідно розірвати, відповідно позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved