Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

у липні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості згідно з договором позики. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 24 травня 2017 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики № 1 від 24.05.2017 року, відповідно до умов якого позивач передав [PERSON] у присутності двох свідків - [PERSON] та [PERSON], грошові кошти у сумі 120 350 (сто двадцять тисяч триста п'ятдесят) грн. 00 коп., а відповідач в свою чергу зобов'язується повернути всю суму боргу до 07.07.2017 року, відповідно до умов договору. Позивач виконав свої зобов'язання за умов договору, що підтверджується розпискою від 24.05.2017 року, однак, [PERSON] в свою чергу, зобов'язань за договором не виконує, не повертає всю суму боргу в порядку визначеному договором. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В останній також зазначив про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач, яка повідомлялась в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24 травня 2017 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики № 1 від 24.05.2017 року, відповідно до умов якого позивач передав [PERSON] у присутності двох свідків - [PERSON] та [PERSON], грошові кошти у сумі 120 350 (сто двадцять тисяч триста п'ятдесят) грн. 00 коп., а відповідач в свою чергу зобов'язується повернути всю суму боргу до 07.07.2017 року, відповідно до умов договору.(а.с.9-10). Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за умов договору, що підтверджується розпискою від 24.05.2017 року, однак, [PERSON] в свою чергу, зобов'язань за договором не виконує, не повертає всю суму боргу в порядку визначеному договором.(а.с.11). Відповідно до п. 3 ст. 3, ст. ст. 6, 626 та 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов'язання боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені законом. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати в справі. З огляду на викладене, на підставі ст. ст. 525, 526, 553, 554, 611, 625-627 ЦК України, ст. ст. 10, 13, 81, 258, 263, 265, 273, 280, 354 ЦПК України суд, -

Outcome: approved