Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

У липні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину та стягнення пені, в якому вказала, що рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 02.12.2009 року на її користь на утримання дитини [PERSON] [INFO] було стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300,00 грн. щомісяця. В зв'язку з тим, що на даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, збільшуються її потреби в навчанні та розвитку позивачка вимушена звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів на утримання дитини з 300,00 грн. на 1/4 частку від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Крім того, внаслідок невиконання відповідачем рішення суду за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів в сумі 18940,00 грн. За період з 18.09.2009 року по 31.12.2017 року розрахована сума неустойки, яку відповідач зобов'язаний сплатити та становить 7047,00 грн. яку вона просить стягнути з відповідача. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили змінити розмір та спосіб стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання дитини на 1/4 частку від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, крім того наполягали на стягненні пені за несплату аліментів у відповідності до розрахунку за період з 18.09.2009 року по 31.12.2017 року в розмірі 7047,00 грн. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що його майновий стан не покращився, він повторно одружився та в нього [INFO] народилась інша дитина, яка знаходиться на його утриманні. Крім того він працює офіційно та має незначний дохід, в зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Згідно ст. 180 СК України «батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 22 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів; відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частиною 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а частиною 3 даної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного і грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, якими згідно ст. 4 ЦК України можуть бути закони та підзаконні нормативні акти. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 21.11.2008 р., [PERSON] народилась [INFO], її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Відповідно до рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 02.12.2009 по справі №2-1240/09, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] [INFO] в розмірі 300,00 грн. щомісяця (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.03.2013 р., [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] 02.03.2013 року та змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.9). Відповідно до довідки-розрахунку від 17.01.2018 №46238722 заборгованість по аліментам [PERSON]. станом на 17.01.2018 р. становить 18940,00 грн. (а.с.12). Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту Скадовської РДА №1003/1 від 20.08.2018, [PERSON] отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям з липня 2018 року. Відповідно до довідки про доходи ФОП [PERSON], [PERSON] працює з 01.02.2018 року та займає посаду продавець непродовольчих товарів. Загальна сума доходів за період з 01.02.2018 по 31.08.2018 за винятком аліментів складає 13055,00 грн. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.09.2013 р., [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 28.09.2013 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 16.12.2013 р., [PERSON] народився [INFO] року, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У зв'язку з тим, що аліменти які стягуються з [PERSON] значно менші ніж мінімальний розмір аліментів на даний час, який складає 50% від прожиткового мінімуму (для дітей від 6 до 18 років - 1860 грн.) та дорівнює 930 грн. на одну дитину, а також приймаючи до уваги стан здоров'я дитини на яку стягуються аліменти, стан здоров'я платника аліментів, матеріальний стан платника та одержувача аліментів, те що платник аліментів офіційно працевлаштований та має постійний дохід, в зв'язку з чим його матеріальний стан поліпшився, те що він має на утриманні іншу неповнолітню дитину, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. А саме, необхідно змінити розмір та спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми, які стягуються з відповідача на користь позивача в розмірі 300,00 грн. щомісячно на частку від його заробітку в розмірі 1/6 частки від всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо стягнення з відповідача пені за прострочку сплати аліментів, то, виходячи зі змісту норм ст. 196 СК України суд, повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Приймаючи до уваги, що відповідач визнав що не сплачував аліменти та має заборгованість за ними, він не оспорює розрахунок пені, ним не надано іншого розрахунку пені, а тому позовні вимоги щодо стягнення пені за прострочення сплати аліментів підлягають повному задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 192 СК України, ст.ст. 12,13, 263-265 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial