Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

У листопаді 2014 р. позивач звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зобов'язання Тернівського районного сектору в м. Кривому Розі Державної міграційної служби України зняти [PERSON] з реєстраційного обліку. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 27.05.2009 р. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Крім неї у вказаній квартирі зареєстровані неповнолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], а також [PERSON]. З вересня 2013 р. і по теперішній час відповідач фактично не проживає за вказаною адресою, так як виїхав на постійне місце роботи та проживання за кордон України до Бангладешу. Особисті речі відповідача та він сам у квартирі [ADDRESS] більше строку встановленого законом. Оскільки [PERSON] за вказаною адресою не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних житлово - комунальних послуг, проведення ремонтних робіт, що об'єктивно обмежує її права у користуванні та розпорядженні своїм майном. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка поштового відділення № 82 м. Кривого Рогу про закінчення терміну зберігання листа. Відповідно до абзаців 2, 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування , зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Третя особа - Управління державної міграційної служби України в Дніпропетровський області, будучи повідомленим належним чином, не забезпечило явку у судове засідання свого представника. Суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач - [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 27.05.2009 р. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.(а.с. 4, 6, 7). Довідкою від 20.11.2014 р. виданою Комунальним підприємством «Житлово - експлуатаційна організація № 14» м. Кривого Рогу підтверджено, що зареєстрованим у вказаній квартирі є [PERSON]. (а.с. 5,8), що з вересня 2013 р. в ній не проживає, як слідує з акту від 20.11.2014 р. (а.с. 9). Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, відповідач [PERSON] повинен бути визнаний таким, що втратив право користування жилою площею, так як більше року відсутній без поважних причин у спірній квартирі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. У позовній вимозі про зобов'язання Тернівського районного сектору м. Кривого Рогу ГУДМС України в Дніпропетровській області про зобов'язання зняти [PERSON] з реєстрації потрібно відмовити за необґрунтованістю вимоги, так як у Управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області та його підрозділу виникає право та відповідно обов'язок зняти відповідача [PERSON] з реєстрації у спірній квартирі, лише після набуття законної сили рішенням суду про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житловою площею. Відповідного рішення суду, що на цей час набрало законної сили не має, тоб-то відсутній і спір між позивачем і Управлінням державної міграційної служби України в Дніпропетровський області з приводу зняття з реєстрації [PERSON], з урахуванням також того, що воно було позивачем зазначено як третьою особою до якої позовні вимоги не повинні заявлятися. На підставі викладеного, ст. ст. 317, 319, 383, 39, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: partial