Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

У липні 2015 р. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи тим, що відповідач є матір'ю [PERSON], [INFO], проте ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини. На підставі заяви [PERSON] від 02.09.2014 р. про тимчасове влаштування дитини в будинок дитини, у зв'язку з відмовою матері від дитини та відсутністю умов для проживання, [PERSON], [INFO], влаштований до дитячого закладу на повне державне забезпечення. На даний час малолітній [PERSON] перебуває на повному державному забезпеченні в комунальному закладі «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» на підставі рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 09.09.2014 р. за № 746. Матері дитини був наданий термін для покращення її матеріального та побутового стану. На підставі заяви [PERSON] від 27.01.2015 р. термін перебування малолітнього [PERSON] на повному державному забезпеченні у Будинку дитини м. Ізмаїл продовжувався. За час перебування дитини в зазначеному закладі мати на роботу не влаштувалась, не лікувалась, не має постійного місця проживання та не створила відповідних умов для повернення дитини в родину, зв'язку з чим позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] та стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів доходів, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на особистий рахунок дитини, відкритий у відділенні ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь опікуна або закладу, в якому перебуває дитина. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Суду пояснив, що мати дитини мала неадекватну поведінку під час та після пологів, проявляла сумніви щодо особистого виховання малолітнього [PERSON]., житла не має. 03.09.2014 р. малолітній [PERSON] був переведений до дитячого відділення КЗ «ІМЦЛ», мати відмовилась годувати дитину груддю та не цікавилась здоров'ям дитини, від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини відповідач ухиляється. Дитина знаходиться в комунальному закладі «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» на повному державному забезпеченні. Проти ухвалення заочного рішення суду представник позивача не заперечував. Представник комунального закладу «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» позовні вимоги у судовому засіданні підтримав. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, про причину неприбуття не повідомив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України за відсутності заперечень до того представника позивача та представника комунального закладу «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини». Заслухавши пояснення представника позивача, представника комунального закладу «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини», вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.164 СК України, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], [INFO], є рідним сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 03.09.2014 р., актовий запис № 1093 (а.с.15). На підставі заяви [PERSON] про тимчасове влаштування дитини в будинок дитини від 02.09.2014 р., у зв'язку з відмовою матері від дитини та відсутністю умов для проживання, [PERSON], [INFO], був влаштований до дитячого закладу на повне державне забезпечення (а.с. 14). На підставі рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 09.09.2014 р. за № 746 малолітній [PERSON] перебуває на повному державному забезпеченні в комунальному закладі «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» (а.с.16). На підставі заяви [PERSON] від 27.01.2015 р. термін перебування малолітнього [PERSON] на повному державному забезпеченні у Будинку дитини м. Ізмаїл продовжувався. (а.с. 15). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї [PERSON] по [ADDRESS] № 183 від 05.09.2014 року встановлено, що умови для проживання малолітнього [PERSON] відсутні, що є загрозою життю та здоров'ю для дитини. Мати дитини має конфліктні відносини з родичами та не має можливості проживати за місцем реєстрації (а.с.14). Висновком органу опіки та піклування виконкому Ізмаїльської міської ради від 07.07.2015 р. №01/21-1268 визнано за доцільне та таким, що відповідає інтересам дитини позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача підлягають задоволенню, оскільки остання від своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини ухиляється. За час розгляду справи про зміну свого ставлення до дитини до суду не довела. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до статті 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до виповнення ними повноліття. Згідно ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Як вбачається з п.п. 2,3 ч.ч.1,2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно положень ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Крім того, відповідно до ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO], та стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 всіх видів доходів, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.07.2015 р. до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] р., які підлягають індексації відповідно до закону, на особистий рахунок дитини, відкритий у відділенні Райффайзен Банк Аваль на користь опікуна або закладу в якому перебуває дитина. Статтею 168 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст.169 Сімейного кодексу України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved