Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період перебування в зареєстрованому шлюбі сторонами придбано квартиру № 64 в будинку №12 на проспекті Цементників в м. Здолбунів Рівненської області. Також від шлюбу з відповідачем народився син [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки. 19 червня 2017 року рішенням Рівненського районного суду Рівненської області шлюб, укладений між сторонами, розірвано. Після розірвання шлюбу, відповідач не сплачує аліменти на утримання їх спільного сина, має заборгованість зі сплати аліментів, призначених рішенням суду, що, на думку позивача, є підставою для відступу від засад рівності при поділі спільного майна подружжя. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право спільної часткової власності в розмірі 2/3 частини та за відповідачем в розмірі 1/3 частини на квартиру № 64 в будинку №12 на проспекті Цементників у м. Здолбунів Рівненської області. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у відповідності з ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 15 листопада 2009 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1818, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 15.11.2009 року. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 19 червня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 888,50 грн. щомісячно, починаючи з 15 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. За договором купівлі-продажу квартири від 17 жовтня 2011 року [PERSON] придбав у власність квартиру №64, проспект Цементників, 12, м. Здолбунів, Рівненської області. Даний договір укладено в письмовій формі та посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] Здолбунівського районного нотаріального округу Рівненської області. Відповідно до копії інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо суб'єкта, вказана квартира зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] Здолбунівського районного нотаріального округу Рівненської області. Відповідно до\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Вказана квартира була придбана відповідачем 17 жовтня 2011 року, тобто за час шлюбу з позивачем, а відтак суд вважає, що квартира № 64 за адресою: проспект Цементників, 12, м. Здолбунів, Рівненської області є об'єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Згідно зі\~ст. 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до п. 30\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3\~ст. 70 СК\~в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1\~ст. 60 СК). Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 19 червня 2017 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 888, 50 грн. щомісячно, починаючи з 15 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. 05 жовтня 2017 року постановою старшого державного виконавця Дубровицького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області відрито виконавче провадження. Згідно довідки Дубровицького районного відділу ДВС про розмір сплачених аліментів від 15.11.2017 року №7208 /14.8-37 [PERSON], за період з травня 2017 року по жовтень 2017 року, аліменти з [PERSON] не отримувала. Таким чином, після розірвання шлюбу з [PERSON] на утриманні [PERSON] залишився малолітній син [PERSON], 30.03.2011 року, аліменти на користь якого відповідач не сплачує. Відповідно до копії будинкової книги, відомостей про реєстрацію місця проживання та відмітки у паспорті [PERSON], позивачка з малолітнім сином [PERSON] зареєстровані та проживають у спірній квартирі. Встановлені обставин, на думку суду, є підставою для збільшення частки [PERSON] в спільному майні подружжя, що у даному випадку складається з квартири № 64 за адресою: проспект Цементників, 12 у м. Здолбунів Рівненської області. Враховуючи вищенаведене, інтереси малолітньої дитини, яка проживає разом з позивачем, приймаючи до уваги, що спірна квартира є однокімнатною, у зв'язку з чим не може бути поділена в натурі, суд доходить висновку про задоволення позову [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та вирішує визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] квартиру № 64 за адресою: проспект Цементників, 12 у м. Здолбунів Рівненської області, провести поділ майна, що є їх спільною сумісною власністю та визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частки спірної квартири, визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку спірної квартири. За правилами\~ст. 88 ЦПК України\~суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 640,00 гривень.

Outcome: approved