Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

У липні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - [PERSON] в якому просила стягнути з [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на її користь кошти в сумі 118811 грн. в рахунок відшкодування вартості безпідставно набутого майна - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та стягнути на її користь судові витрати по справі. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивачка зазначила, що [INFO] помер [PERSON], який проживав в [ADDRESS] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить вищезазначений житловий будинок з будівлями та спорудами. Даний житловий будинок належав на праві спільної сумісної власності батькам [PERSON]: [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований в Первомайському МБТІ на ім'я батька [PERSON] - [PERSON], на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від 1 до 5, посвідченого 1-ою Первомайською держнотконторою від 14 жовтня 1957 року, реєстр №5255. [INFO] [PERSON] помер, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області складений актовий запис про смерть № 31 від 13.01.1997 року, що підтверджується довідкою відділу РАЦС по місту Первомайську від 15 липня 2011 року за №829.2.15. [INFO] померла [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області складений актовий запис про смерть № 792 від 15.09.2000 року, що підтверджується довідкою відділу РАЦС по місту Первомайську від 15 липня 2011 року за №828.2.15. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] та [PERSON] являвся їх син - [PERSON], який прийняв спадщину в порядку ст. 549 ЦК УРСР в ред. 1963 року. На випадок смерті [PERSON] залишив заповіт на ім'я позивачки [PERSON] Спадщину після смерті [PERSON], позивачка прийняла вчасно, так як протягом шести місяців з часу відкриття спадщини звернулась до нотконтори з заявою про її прийняття. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 грудня 2008 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON], Первомайської міської ради народних депутатів про визнання правочину дійсним та визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] На підставі даного рішення суду [PERSON] в Первомайському МБТІ зареєстрував право власності на житловий будинок [ADDRESS] на своє ім'я. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 25 травня 2011 року по справі № 22 ц-875/11 та додатковим рішенням того ж суду від 31 липня 2012 року рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 грудня 2008 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] було скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволені позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, про що останньому було достовірно відомо, так як він рішення апеляційного суду оскаржував в касаційному порядку. 26 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу того ж житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за реєстровим №5829, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу. [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON], а тому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за №20 вул. Південна м. Первомайська Миколаївської області зареєстрований на ім'я [PERSON], в силу ст. 60 СК України був придбаний відповідачами - [PERSON] та [PERSON] в спільну сумісну власність. [PERSON] достовірно знаючи, що на спірний житловий будинок жодних прав він не має, так як на момент відчуження спірного житлового будинку правовстановлюючий документ - рішення суду на підставі якого за ним було визнано право власності на спірний житловий будинок скасовано, відчужив його відповідачам [PERSON] та [PERSON] Рішенням виконкому Первомайської міської ради від 13.12.2013 року за № 647 «Про дозвіл на знесення житлових будинків у місті Первомайську» відповідачці - [PERSON] було дозволено знести житловий будинок [ADDRESS]. За такого,на думку позивачки, не зважаючи на відчуження цього майна на користь відповідачів [PERSON] та [PERSON], останні не набували права власності на дане майно, оскільки вони без відповідної правової підстави володіли ним, так як нерухоме майно вибуло з володіння позивачки без її згоди. В грудні 2013 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] були повідомлені про те, що володіють чужим майном без відповідної правової підстави, однак не зважаючи на це здійснили знесення спірного житлового будинку. На підставі викладеного, позивачка вважає, що у зв'язку з тим, що спірне майно вибуло з її володіння поза її волею, на даний час майно в натурі відсутнє, її порушене право підлягає захисту шляхом відшкодування його вартості. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що відповідачі не були обізнані про те, що судове рішення, яким було визнано право власності на спірний будинок за [PERSON] було скасовано судом апеляційної інстанції. Крім того, представник вважає, що на час укладення договору купівлі продажу між [PERSON] та відповідачами, той мав право на таке укладення, оскільки формально був власником будинку за документами. Представник [PERSON] також зазначив, що на його думку позивачка [PERSON] не довела факту прийняття спадщини, оскільки не отримала свідоцтво на таке право, а лише подала до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини. Інші сторони по справі в судове засідання не з'явились, хоча були неодноразово повідомленні про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення сторін, їх представників та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Обставини, викладені в позовній заяві, повністю знайшли своє підтвердження в судовому засіданні матеріалами справи. Відповідно до статті 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Відповідно до ст.330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до ст.ст. 3,4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами. Перелік можливих способів захисту порушених прав передбачено нормою ст. 16 ЦК України. Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зі змісту цієї норми слідує висновок, що спадкоємець має право володіння та користування спадковим майном, але немає права розпоряджатися нерухомим майном, так як воно підлягає державній реєстрації. Нормами ЦК України передбачено, що у випадку, якщо спадкоємець подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до п. 3 ч.1 статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Таким чином, захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст. 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача. Витребування майна на підставі пункту 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України можливе і в тому випадку, коли правочин, за яким набувач набув право власності на майно, не визнано недійсним та коли фактичний володілець майна є добросовісним набувачем. Статтями 387, 400, 1212, 1213 ЦК України, визначено загальні положення про витребування майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним та про зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Відповідно до вищезазначених норм закону особа, яка набула майно без відповідної правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно, - відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. У даному випадку, слід задовольнити позов та стягнути з відповідачів вартість спірного житлового будинку в рівних частках, оскільки відповідачі придбали його у шлюбі, яка складає відповідно до звіту оцінювача про вартість 118811 грн., тобто слід стягнути з відповідачів по 59405,5 грн. ( 118811/2=59405,5). Крім того відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України слід також стягнути з відповідачів на користь позивачки судові витрати по справі.

Outcome: approved