Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

У липні 2013 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у травні 2010 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю відповідача, в результаті якої пошкоджені транспортні засоби. Постановою суду відповідач притягнута до адміністративної відповідальності. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи. Між позивачем та страхувальником [PERSON] укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого застрахована також цивільно-правова відповідальність [PERSON] Страхувальник [PERSON] із заявою про настання дорожньо-транспортної пригоди до страховика звернувся 07 червня 2010 року, тобто з порушенням триденного строку, встановленого Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача витрати по виплаті страхового відшкодування у сумі 12632,36 грн., та вирішити питання про розподіл судових витрат. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач та її представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, просили суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач, допитана судом в якості свідка, показала, що 28 травня 2010 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої були пошкоджені транспортні засоби. Відповідач відразу зателефонувала своєму чоловікові, який приїхав, забрав у неї ключі та документи на автомобіль. Усіма іншими питаннями, в тому числі пов'язаними з відшкодування нанесеної шкоди на користь потерпілої особи, отриманням від страхової компанії страхового відшкодування, займався чоловік відповідача [PERSON] Відповідач до страхової компанії з жодними заявами не зверталася. Крім того, представник відповідача вказав на порушення позивачем строку позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, покази свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив. 28 травня 2010 року о 8:10 год. [ADDRESS] [PERSON], керуючи автомобілем «Сузукі», д.н.з. [NUMBER], не врахувала дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Мазда», д.н.з.[NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті чого вказані автомобілі зазнали пошкоджень. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 02 липня 2010 року [PERSON] визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, до неї застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Згідно з ч.4 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 28 травня 2010 року за участю вказаних вище автомобілів, є водій [PERSON] Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП була застрахована відповідно до полісу № ВА/2718764 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ПАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] Забезпеченим транспортним засобом визначено автомобіль «Сузукі», д.н.з. [NUMBER]. Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, становить 25500 грн. Статтею 8 Закону України «Про страхування» визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до положень ч.1 ст.990 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування» страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється. Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 Цивільного кодексу України та п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 33.1 ст. 33 вказаного закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. За приписами п. 38.1 ст. 38 цього Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Як убачається з матеріалів справи, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Мазда», д.н.з. [NUMBER], склала 13238,03 грн., що підтверджується звітом з оцінки транспортного засобу № 11586/4063, складеного СПД ФОП [PERSON] (а.с. 10-26) Позивачем визначено розмір страхового відшкодування у сумі 12632,36 грн., яке було виплачено на користь [PERSON], що підтверджується видатковим касовим ордером від 30 серпня 2010 року. (а.с. 32) Повідомлення про настання випадку надійшло до ПАТ «ПРОСТО-страхування» від страхувальника [PERSON] 07 червня 2010 року, вх.№ 4063, тобто пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня настання ДТП. Судом встановлено та підтверджено відповідачем, що [PERSON] як водій транспортного засобу, причетний до ДТП, до позивача з жодними заявами не зверталася. За таких обставин, суд доходить висновку, що відповідачем порушені вимоги п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому враховуючи те, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування, ПАТ «ПРОСТО-страхування» отримало право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. За приписами ст. ст. 257, 261 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. Позивач виконав основне зобов'язання 30 серпня 2010 року, із позовом до суду звернувся 02 липня 2013 року, тобто із дотриманням встановлених строків позовної давності. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «ПРОСТО-страхування» є законними та обґрунтованими, та вирішує задовольнити позов, стягнути з відповідача на користь позивача витрати по виплаті страхового відшкодування у сумі 12632,36 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved