Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

У квітні 2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 05 липня 2006 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, згідно умов якого [PERSON] отримав\~кредит у розмірі 4100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки відповідач не виконав умови договору належним чином, у нього станом на 28 лютого 2018 року виникла заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 16 622,42 грн., що складається із: заборгованості за кредитом - 1800,97 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом - 13553,72 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 767,73 грн. Враховуючи наведене ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з [PERSON] суму в розмірі 16 622,42 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву ПАТ КБ\~«ПриватБанк»до [PERSON] про стягнення заборгованості та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 27 серпня 2018 року [PERSON] подав до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя відзив на позовну заяву та заяву про застосування строків позовної давності. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. У судовому засіданні відповідач та представник відповідача проти задоволення позову заперечує, підтримали відзив на позовну заяву та просили застосувати наслідки пропуску строку позовної давності до позовних вимог. Заслухавши пояснення учасників справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю, у звязку з наступним. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (частина перша\~статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати\~з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта\~статті 631 ЦК України). Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов'язків під час дії договору. Поняття «строк виконання зобов'язання» і «термін виконання зобов'язання» охарактеризовані у\~статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов'язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов'язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов'язання. У випадку спливу позовної давності заява про захист цивільного права або інтересу приймається судом до розгляду, проте сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини друга та четверта\~статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)- тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої\~статті 258 ЦК України). Відповідно\~до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається\~статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). А за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята цієї статті). Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Така позиція викладена в Постанові [PERSON] Верховного Суду від 28 березня 2018 року справа № 14-10цс18. У цій справі сторони погодили, що строк дії договору відповідає строку дії картки липень 2009 року. З позовом до суду ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося 11 квітня 2018 року. Строк дії картки, а від так і договору, закінчився у липні 2009 року. Відповідачем заявлено клопотання про застосування строків позовної давності. Тому суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у звязку з пропуску строку позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем.

Outcome: dismissed