overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

У квітні 2020 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач вказує, що з 15.11.2006 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1157 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі у нас народились [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на ті обставини, що діти проживають з позивачем, а згоди про утримання дітей між сторонами не досягнуто позивач просить позов задовольнити в повному обсязі. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, враховуючи подану заяву. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з`ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

У квітні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та\~ відповідачем [PERSON] , відновити йому дошлюбне прізвище [PERSON] , стягнути з відповідача на його користь судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 17.08.2017 року з відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. З відповідачем шлюбні відносини не підтримують останніх шість місяців, через різні погляди на подружнє життя, не мають взаєморозуміння, на ґрунті чого між ними постійно виникають сварки. Вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно і примирення між ними не можливе, оскільки відповіда не бажає розривати шлюб через органи РАЦС, тому звернувся до суду за захистом своїх сімейних прав. Позивач [PERSON] в позовній заяві просить розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про визнання позову, просила стягнути з неї на користь позивача 50% судового збору, оскільки вона визнає позов. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу до суду не надходило. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.08.2017 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Баранівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №54, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 17.08.2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися він не бажає, відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу, клопотання про надання часу на примирення від сторін не надходило, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім`я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

У квітні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» (далі по тесту - відповідач), третя особа директор Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» Німас Олександр Ярославович про скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач працював в Комунальному підприємстві «Київтранспарксервіс» на посаді заступника начальника відділу паркування в Печерському районі Служби паркування комунального підприємства «Київтранспарксервіс». 12 березня 2020 року позивача на підставі наказу №30-к було звільнено з роботи на підставі ч. 1 статті 40 КЗпП України із займаної посади не зважаючи на сумлінне виконання свої посадових обов`язків. Враховуючи, що [PERSON] був попереджений про вивільнення 10 січня 2020 року, тому саме з цієї дати на власника покладається обов`язок по його працевлаштуванню. З дня попередження по день звільнення були введені нові штатні одиниці, а також звільнялись працівники. Створені та звільнені посади не пропонувались позивачу. Тобто власник мав змогу з січня 2020 року запропонувати, позивачу роботу на підприємстві, однак нехтуючи переважним правом позивача на залишення на роботі12 березня 2020 року керівник підприємства видав наказ, яким звільнив [PERSON] на підставі п.1.ст.40 КЗпП України. Позивач зазначав, що відповідачем було порушено порядок його звільнення з роботи, а саме - не було запропоновано усіх наявних вакантних посад на дату звільнення, а також на дату попередження про вивільнення. Окрім того, звільнення позивача з роботи відбулось без обов`язкової згоди із профспілковим органом. Посилаючись на викладене позивач просив суд скасувати наказ комунального підприємства «Київтранспарксервіс» від 12 березня 2020 року №30-к. Поновити [PERSON] на посаді заступника начальника відділу паркування в Печерському районі Служби паркування комунального підприємства «Київтранспарксервіс». Стягнути з КП «Київтранспарксервіс» на користь [PERSON] середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу. Стягнути з КП «Київтранспарксервіс» на користь [PERSON] судові витрати. Ухвалою суду від 25.06.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 25.08.2020 року. 11.08.2020 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача, в якому він зазначив, що у зв`язку з виробничою необхідністю та оптимізацією роботи підприємства, з мстою економії фонду заробітної плати та матеріального стимулювання окремих працівників підприємства через збільшення обсягу виконуваної роботи,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

У квітні 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить зняти арешт з належного їй майна автомобіля Toyota Prado, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за даними Єдиного державного реєстру МВС України постановою державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва №49/1 від 24.07.2008 р. накладено на арешт на автомобіль Toyota Prado, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , який належить [PERSON] . Зазначає, що Міністерством внутрішніх справ без достатніх підстав внесено відомості про арешт її автомобіля до Єдиного державного реєстру МВС України, оскільки вказана постанови ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва №49/1 від 24.07.2008 р. про арешт майна не виносилась, а накладений арешт порушує її право вільно користуватись та розпоряджатись належним їй майном. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28.04.2020 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача Міністерства внутрішніх справ України в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. 30.06.2020 р. представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує щодо задоволення позову оскільки, МВС України не порушувало прав позивача, а останнім не доведено існування факту порушення його законних прав та охоронюваних законом інтересів з боку МВС України. Представник третьої особи Дарницького районного відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

У квітні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] , проте шлюбні відносини між ними фактично припинилися, сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Ухвалою суду від 30.04.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначено справу до судового розгляду з викликом сторін . У судове засідання 29.05.2020 року позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить про їх задоволення, заперечивши щодо можливості примирення сторін. Відповідач у судове засідання 29.05.2020 року не з`явився, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ч.ч. 5, 6, п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 26.09.2015 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 26.09.2015 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №515). Від шлюбу мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 11.02.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №09). Подружнє життя між сторонами не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та окремого проживання сторін. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу повернути дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, сплачений позивачем, судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

У квітні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 18 листопада 2017 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Оболонському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2061. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON] . Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, ними втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного, внаслідок чого подальше збереження сім`ї є неможливим. Позивач зазначила, що вони з [PERSON] тривалий час не проживають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, а тому просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем у справі. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності та, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судові засідання, призначені на 14 год 00 хв 11 серпня 2020 року, 10 год 30 хв 19 серпня 2020 року, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судові засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що 18 листопада 2017 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Оболонському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2061 (а. с. 5). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 24). Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи тривалий час не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

У квітні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 20 червня 2008 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №580. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON] . Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, ними втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного, внаслідок чого подальше збереження сім`ї є неможливим. Позивач зазначила, що вони з [PERSON] не проживають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, а тому просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем у справі. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась, подала заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що 20 червня 2008 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №580 (а. с. 3). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

у квітні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просила встановити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS] , загальною площею-100,6 кв. м, житловою площею - 40,2 кв. м., а саме: -виділити у користування співвласнику [PERSON] ( [INFO] ), ізольовану кімнату (за техпаспортом № 3), що складає площу 15,6 кв. м поєднану з вбудованим гардеробом (за техпаспортом № 4), площею 2,6 кв. м та балконом площею 0,8 кв. м., які мають вхід виключно з цієї кімнати; -виділити у користування співвласнику [PERSON] ( [INFO] ), ізольовану кімнату (за техпаспортом № 7), що складає площу 8,4 кв. м.; -залишити (виділити) у користування співвласнику [PERSON] ( [INFO] ), ізольовану кімнату (за техпаспортом № 6), що складає площу 16,2 кв. м.; -в спільному користуванні співвласників залишити: кухню (за техпаспортом №8) площею 15,4 кв. м., вбиральню (за техпаспортом № 9) площею 2.5 кв.м., санвузел (за техпаспортом № 5)- 5,5 кв. м, передпокій (за техпаспортом № 1)- 29,7 кв.м., коридор (за техпаспортом № 2)- площею 3,9 кв. м. На мотивування своїх позовних вимог вказує, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 18.11.2005 року. Від шлюбу має з відповідачем спільну дитину сина [PERSON] [INFO] . Рішенням Голосіївського районного суду від 15.04.2019 року цей шлюб був розірваний. За час перебування у шлюбі нею з відповідачем було набуте в спільну сумісну власність наступне майно: квартира за адресою: [ADDRESS] в таких частках: - [PERSON] 35/100 - придбано на ім`я позивача, про що свідчить свідоцтво про право власності видане ГУ житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради 10.12.2012 року; - [PERSON] 5/100 - придбано на ім`я Відповідача, про що свідчить Свідоцтво; -1/3 частина нежитлового приміщення в будинку [ADDRESS] . 14 лютого 2020 року вона та відповідач,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

У квітні 2020 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу дітей не мають. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання представник позивача надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 280ЦПК України, суд може провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів за відсутності відповідача, який повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло відомостей про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 28 квітня 2018року у Голосіївському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 228. Від шлюбу дітей не мають. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв`язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved