Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Житлового кооперативу «Супутник» про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] року помер його дід [PERSON], у зв'язку із чим, відкрилась спадщина на його майно, зокрема на квартиру [ADDRESS]. З огляду на те, що донька померлого [PERSON] в шестимісячний строк відмовились від спадщини на користь свого сина [PERSON] та враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину, водночас нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану квартиру, позивач просить суд визнати за ним право власності на дану квартиру. Про час та місце розгляду справи позивач та відповідач повідомлені належним чином в судове засідання не з'явилися. Позивач надав заяву в якій підтримав заявлені позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову та просив слухати справу без його участі. Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Встановлено, що на момент смерті [PERSON] був власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до технічного паспорту, довідки ЖК «Супутник» № 49 від 21.09.2014 р. [PERSON] на підставі ордеру на житлове приміщення № 539 від 20.08.1970 р. був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] з 11 вересня 1970 року по [INFO] року, являвся членом житлового кооперативу «Супутник» з 1970 року і по день смерті. Як вбачається з довідки № 25 від 08 червня 2012 року виданої ЖК «Супутник» сума пайового внеску за спірну квартиру сплачена 15.12.1983 р. в розмірі 1740 карбованців у повному обсязі. На підставі рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради народних депутатів № 197 від 20.08.1970 р. [PERSON], яка є членом ЖБК «Супутник» з 20.08.1970 р., заборгованості по внескам на експлуатацію та ремонт будинку немає, під забороною чи арештом не перебуває. Згідно витягу з рішення № 144 виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 27.02.2007 року виключено із членів кооперативу [PERSON] у зв'язку з її смертю та переведено особовий рахунок квартири [ADDRESS] на [PERSON], чоловіка покійної, який постійно зареєстрований та проживає по вказаній адресі з 1970 року. Пунктами 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» від 18 вересня 1987 року № 9 роз'яснено, що член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому у користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 зазначено, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. В п. 3.3., абз. 32 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року вказано, що у разі смерті члена житлово-будівельного, садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини. Таким чином, спадкодавець на момент смерті, як член кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому у користування, набув право власності на квартиру і вправі був розпоряджатись нею на свій розсуд. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть від 06.10.2011 р., видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області. За життя ним не було складено заповіту, а тому спадкування здійснюється за законом. Водночас, згідно спадкової справи донька померлого - [PERSON] в шестимісячний строк відмовились від спадщини. Тому єдиним спадкоємцем, після смерті діда, який прийняв спадщину згідно спадкової справи, є позивач - [PERSON]. За місцем відкриття спадщини приватним нотаріусом [PERSON] було заведено спадкову справу після смерті [PERSON], проте листом № 46/02-14 від 15.05.2014 року нотаріус відмовив представнику позивача за довіреністю у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до статті 1216 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України встановлено що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п.23 вищевказаної постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 р.). У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З огляду на те, що на момент смерті [PERSON] був власником спірної квартири, враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину, проте оформити своє право на спадщину не може у зв'язку із відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, позовна вимога про визнання за позивачем права власності на квартиру [ADDRESS] є правомірною та обґрунтованою, а отже такою, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved