Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

У листопаді 2013 позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що у серпні 1996 року між нею та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу у позивача народилася донька [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповагу один до одного. Крім того, відповідач зловживає алкогольними напоями. Також відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки, яка знаходиться на утриманні позивача, не приймає участь у її вихованні. За таких підстав, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні підтримала позов в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти позову. Наполягав на тому, що він надає допомогу на утримання неповнолітньої доньки, купує їжу, одяг, іграшки. Інших дітей немає, аліменти на утримання інших осіб не сплачує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 17 серпня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі РАГС Мінського району м. Києва, актовий запис №1020. (а.с.4) Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. Крім того, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов'язок по утриманню дитини. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] перебуває на утриманні позивача. Відповідач [PERSON] офіційно працює молодшим науковим співробітником в Національній академії наук України, має регулярний дохід. На утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає. За таких обставин, суд вирішує задовольнити позов, розірвати шлюб, укладений 17 серпня 1996 року між [PERSON] та [PERSON], та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 229,40 грн. та на користь позивача судовий збір у розмірі 229,40 грн. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved