Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

У листопаді 2015р. [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачкою у справі він перебуває в шлюбі, зареєстрованому 16 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 230. Позивач зазначав, що в період шлюбу у них з дружиною народилась донька: [PERSON], [INFO]. Стверджував, що вони з відповідачкою проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаєморозуміння, довіри та поваги. Позивач не бажає проживати з відповідачкою однією сім'єю і продовжувати подружні стосунки, так як вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Вважає, що примирення між ними неможливе. Посилаючись на дані обставини [PERSON] просив шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, якою підтримав позовні вимоги та просив суд розглянути справу за його відсутність та постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також розглянути поданий позов в порядку заочного провадження, у зв'язку з систематичною неявкою відповідачки в судові засідання (а.с.16). Відповідачка у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, відповідно до вимог ст.74 ЦПК України (а.с.15). Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи в заочному порядку та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 16 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №230, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між сторонами взаєморозуміння та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачкою не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідачкою не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутньою у судових засіданнях відповідачка також розпорядилася на свій розсуд. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 487,20 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3, ст.105, ст.ст. 110, 112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved