Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

У листопаді 2013 року комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» звернулося до Печерського районного суду м. Києва із вищевказаним позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останньої 3277 грн. 98 коп. заборгованості за житлово-комунальні послуги та 229 грн. 40 коп. витрат з оплати судового збору. В обґрунтування позову зазначило, що відповідач є власником та проживає в квартирі з усіма зручностями, користується комунальними послугами, при цьому відмовляється приймати участь в утриманні будинку та прибудинкової території, сплачувати за холодну воду, газ, каналізацію, опалення тощо, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. В судовому засіданні представник комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» позов з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, день і час розгляду справи повідомлялася належним чином, проте надіслала на адресу суду письмові пояснення (а.с. 35) з яких вбачається, що остання не є власником кв. [ADDRESS] та не повинна сплачувати житлово-комунальні послуги надані мешканцям цієї квартири. Відповідно до ч. 2 ст. 169 ЦПК України неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. За викладених підстав, а також враховуючи згоду представника позивача на проведення судового засідання у відсутність відповідача, суд визнав можливим провести розгляд справи у відсутність [PERSON]. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Так, комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» у своїй позовній заяві та його представник у судовому засіданні наголошують на тому, що [PERSON] є власником та проживає в кв. [ADDRESS] та має всі комунальні зручності. Також комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» у своїй позовній заяві та його представник у судовому засіданні, заначили про те, що [PERSON] будучі власником вищевказаної квартири користується комунальними послугами проте відмовляється приймати участь в утриманні будинку та прибудинкової території, сплачувати за холодну воду, газ, каналізацію, опалення тощо, в зв'язку з чим в період з 01 грудня 2012 року по 01 вересня 2013 року виникла заборгованість в розмірі 3277 грн. 98 коп. Дійсно, з п. 1 ч. 1 ст. ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ст. 179 ЖК Української РСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями. Згідно ст. 162 ЖК Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 68 ЖК Української РСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця у визначені строки. Згідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач таких послуг зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи у період за який виникла та нарахована заборгованість [PERSON] не була власником кв. [ADDRESS] (а.с. 50-54) та не є власником на час розгляду справи у суді, не користувалася та не користується комунальними послугами які надавалися позивачем в цей період, а тому і не повинна сплачувати їх вартість. Частинами 1 та 2 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження наявності у відповідача заборгованості перед позивачем, як і доказів на підтвердження факту надавання комунальних послуг саме відповідачу, ні комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» ні його представник суду не надали. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги є необґрунтованим, безпідставним, а тому задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed