Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

У липні 2015 року позивач ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 54716,13 грн. та судові витрати. При цьому, свої вимоги обґрунтовує тим, між ПАТ «Альфа Банк» та Відповідачем було укладено Договір кредиту № 500250904 від 13.01.2012 року. Згідно з умовами Договору, ПАТ «Альфа Банк» надав Відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості, у вигляді відновлювальної кредитної лінії у сумі 29512 грн., з кінцевим строком погашення до 16.07.2013року. Відповідач виконував взяті на себе зобов'язання з істотним порушенням умов договору, що спричинило виникнення простроченої заборгованості за договором кредиту № 500250904 від 13.01.2012 року. Але вимоги ПАТ «Альфа Банк», щодо погашення простроченої заборгованості відповідачем були проігноровані, а прострочена заборгованість не сплачена. 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», своє право вимоги заборгованості за Договором кредиту № 500250904 від 13.01.2012 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк». Оскільки відповідач в добровільному порядку не виконує умов договору, позивач звернувся з вказаним позовом до суду, який просить задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Відповідно ст..224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який був повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність або якщо зазначені ним причини неявки визнані судом не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ «Альфа Банк» та Відповідачем було укладено Договір кредиту № 500250904 від 13.01.2012 року. Згідно з умовами Договору кредиту № 500250904 від 13.01.2012 року, ПАТ «Альфа Банк» надав Відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості, у вигляді відновлювальної кредитної лінії у сумі 29512 грн., з кінцевим строком погашення до 16.07.2013 року. Відповідач виконував взяті на себе зобов'язання з істотним порушенням умов Договору кредиту, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості за Договором кредиту № 500250904 від 13.01.2012 року. Згідно з п. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. В наслідок істотних порушень Відповідачем зобов'язань за Договором кредиту, ПАТ «Альфа Банк» визнав строк повного повернення кредиту таким що настав, та розпочав процедуру досудового врегулювання проблемної заборгованості, здійснюючі телефонні дзвінки, письмові повідомлення про необхідність сплати простроченої заборгованості. Але вимоги ПАТ «Альфа Банк», щодо погашення простроченої заборгованості за Договором кредиту № 500250904 від 13.01.2012 року, ПАТ «Альфа Банк», Відповідачем були проігноровані, а прострочена заборгованість не сплачена. 23.12.2013року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», своє право вимоги заборгованості за Договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500250904 від 13.01.2012 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк», прострочена заборгованість за яким станом на 23.12.2013 року складала: -прострочена заборгованість по тілу кредиту - 29512 грн.; -прострочені відсотки за користування кредитом - 11064,31 грн.; -прострочена комісія - 5940 грн; -пеня - 8200 грн. Разом: 54716,31 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) та ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено-договором або законом. Відповідно до договору факторингу № 2013-1 від 23.12.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», ТОВ «Росвен Інвест Україна» набув статус Нового кредитора за Договором кредиту № 500250904 від 13.01.2012, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON]. Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Станом на 23.12.2013 року прострочена заборгованість за Договором кредиту № 500250904 від 13.01.2012 року, складала: 54716,31 грн. Таким чином, не сплачена заборгованість за Договором кредиту № 500250904 від 13.01.2012 року, станом на день подання позову, складає: 54716,31 грн. З метою вирішення питання, щодо сплати Відповідачем простроченої заборгованості за Договором кредиту № 500250904 від 13.01.2012 року, Позивач неодноразово телефонував та надсилав повідомлення з проханням здійснити оплату заборгованості, а також надіслав Відповідачу вимогу про погашення простроченої заборгованості». Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved