Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] суму боргу в розмірі 397 033 грн. 49 коп. та судовий збір в сумі 3 971 грн. 00 коп. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 08 листопада 2013 року між нею та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого 08.11.2013 року [PERSON] отримав від [PERSON] гроші у розмірі 15 550 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на 28 жовтня 2016 року еквівалентно 397 033 грн. 49 коп., на строк до 31.12.2013 року. Зазначене підтверджується розпискою, яка була написана в присутності двох свідків: [PERSON], [PERSON] Проте до теперішнього часу борг відповідачем не повернутий, неодноразові прохання позивача повернути борг не дали жодних результатів, що змусило її звернутися до суду із вказаним позовом. [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, до суду не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 08 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON] бувукладений договір позики, відповідно до умов якого позикодавець надав позичальнику позику у сумі 15 550 дол. США. На підтвердження укладення договору позики та його умов позичальником, тобто відповідачем, була написана розписка, відповідно до якої відповідач отримав від позивача суму грошових коштів у розмірі 15 550 дол. США та зобов'язався повернути зазначену суму грошових коштів до 31 грудня 2013 року. [PERSON] свої зобов'язання за договором виконала та надала [PERSON] грошові кошти в сумі 15 550 дол. США. Однак, відповідач не виконав зобов'язання, передбачені договором, у встановлений строк, та суму позики не повернув. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на укладення договору позики або його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З наданої позивачем розписки вбачається, що 08.11.2013 року [PERSON] отримав від [PERSON] 15 550 дол. США та зобов'язався повернути всю суму боргу до 31.12.2013 року. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач [PERSON] на виклики суду в судове засідання не з'явився, доказів на підтвердження виконання вищезазначеного боргового зобов'язання перед позивачем суду не надав. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved