Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послалася на те, що 16 грудня 2000 року Троїцькою сільською радою Новоодеського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб позивача з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільних дітей, доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися та з березня 2015 року вони не проживають однією сімєю. Причиною розпаду сімї є те, що з відповідачем не знаходили спільної мови з більшості питань стосовно ведення сімейного бюджету, та в відношеннях один до одного. На підставі цього у них виникають постійні сварки, скандали. У звязку з вищевикладеним позивач не бачить сенсу продовжувати шлюбні відносини з відповідачем та наполягає на розірванні шлюбу. Позивач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просив суд справу розглядати без його участі та вказала, що позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявилася, надав суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов визнає. Просить залишити дошлюбне прізвище «Радукан». Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] до [PERSON]перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.12.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІФП № 015413 за актовим записом № 08 виданим 16.12.2000 року Троїцькою іільською радою Новоодеського району Миколаївської області. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]., що підтверджується копіями свідоцтва про народження. Шлюбні стосунки між подружжям не склалися, позивач на примирення не згодна та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню. Клопотання відповідача про залишення їй після розірвання шлюбу до шлюбного прізвища слід задовольнити та залишити їй прізвище «Радукан».

Outcome: approved