overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

у листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 28 736 грн. 06 коп. та судового збору в розмірі 1378 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, у позовній заяві справу просить розглянути у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщалась в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 15.03.2011 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 4300 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між нею і Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 14.11.2016 року виникла заборгованість в розмірі 28 736 грн. 06 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 1737 грн. 21 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 21 954 грн. 28 коп., заборгованість за пенею та комісією - 3200 грн., а також штрафи (фіксована сума) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1344 грн. 57 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 4-5). Таким чином заборгованість за кредитом в розмірі 28 736 грн. 06 коп. та судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

у листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 32 067 грн. 70 коп. та судового збору в розмірі 1378 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує та заява про приєднання до матеріалів справи оголошень про виклик відповідача, платіжних доручень про сплату витрат за опублікування оголошень у пресі, в якій також просить вирішити питання про розподіл судових витрат. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи сповіщалась через оголошення у пресі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 23.01.2014 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між нею і Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 10.11.2016 року виникла заборгованість в розмірі 32 067 грн. 70 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 2288 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 25 055 грн. 05 коп., заборгованість за пенею та комісією 3150 грн., а також штрафи (фіксована сума) 500 грн., штраф (процентна складова) 1524 грн. 65 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 4-5). Таким чином заборгованість за кредитом в розмірі 32 067 грн. 70 коп. та судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки розгляд справи неодноразово відкладався через ненадання позивачем оголошення у пресі про виклик відповідача до суду, то витрати за опублікування оголошення у пресі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно платіжного доручення від 25.04.2017 року в розмірі 357 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачкою, зареєстрованому 13.08.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 132. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Зараз шлюбні відносини припинені в звязку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникали постійні суперечки. Сумісне господарство з нею не ведеться, сумісний кошторис також. Спору про розподіл майна та визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу у сторін немає. Позивач в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав повністю. Відповідачка в судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов визнала повністю, проти його задоволення не заперечувала. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін не можливе. Спору про розподіл майна та визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу у сторін немає, донька буде мешкати разом з матірю. Судом також зясовано той факт, що після розірвання шлюбу відповідачка має намір залишити прізвище « Каража».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 26.07.2008 року Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 130. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Сумісне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя. Разом з тим вказує, що з 2014 року шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, сторони разом не проживають, дитина від шлюбу мешкає разом з матірю. Позивач в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав повністю. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за її відсутності суду не надала, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх з 2014 року. На теперішній час проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Примирення між ними не можливе. Суд вважає, що при таких обставинах збереження шлюбу недоцільне, тому що буде суперечити інтересам сторін. Майнового спору не має, дитина після розірвання шлюбу буде мешкати разом з матірю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 20.12.2011 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя між ними не склалося через різні погляди на сімейне життя і ведення господарства. Понад рік шлюбні відносини між ними припинені, проживаюь окремо. Збереження шлюбу вважає неможливим. Тому просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує, а також не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, тому за письмовою згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи розглянути справу на підставі наявних у справі доказів згідно статей 224 - 226 ЦПК України у відсутності сторін відповідно до вимог статей 158, 169 ЦПК України Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 20.12.2011 року між позивачем та відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб за актовим записом № 2628, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У зв'язку з відсутністю між сторонами взаєморозуміння сторони наміру зберігати сім'ю не мають, примирятись не бажають, мір для цього не приймають. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає, що за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За подання до суду позовної заяви позивачем сплачено судовий збір, що підтверджено документально, і тому підлягає стягненню з відповідача на його користь. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 04 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1090, зареєстрував шлюб з [PERSON] Посилався, що [INFO] народилася дитина - дочка [PERSON]. Спільне життя з дружиною не склалося через різні погляди на подружнє життя, в результаті чого в родині відбувалися сварки, які поступово привели до того, що стали один одному чужими людьми. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують з 27 червня 2015 року, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного. Позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях проти позовних вимог щодо розірвання шлюбу не заперечувала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Сторони надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.09.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують з 27 червня 2015 року, мешкають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, наміру про примирення не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 26 липня 2016 року він уклав шлюб з [PERSON] Дар`єю Олександрівною в Жовтневому районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 512. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони однією сімєю не проживають, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обовязків, через що в сімї постійно виникали сварки, які негативно впливають на виховання та розвиток дитини. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує та просить після розірвання шлюбу присвоїти їй прізвище «Головко». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 26 липня 2016 року в Жовтневому районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 512. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили через два місяці після реєстрації шлюбу та на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім?єю, втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 21 вересня 1991 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу народились діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З 2015 року вони з відповідачкою проживають за однією адресою, однак спільного господарства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обовязків. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про день розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 вересня 1991 року в Приморській селищній Раді народних депутатів м.Маріуполя Донецької області, актовий запис №51. Від шлюбу народились діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили в 2015 році, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім?єю, втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 03.09.2011 року, він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають двох малолітніх доньок, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у нього з відповідачкою не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. На підставі чого в сім»ї постійно виникали сварки, які поступово призвели до розпаду сім»ї. Позивач зазначає, що вони з відповідачкою стали зовсім чужими людьми. На даний час шлюбні відносини фактично припиненні, оскільки вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спору про місце проживання дітей та про розподіл спільного майна не мають. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім»ї неможливе. Тому, він змушений звернутися до суду із даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом вчасно на належним чином. Направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позов визнає повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.09.2011 року у виконавчому комітеті Сильченківської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, актовий запис № 09 від 03.09.2011 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] виданим повторно 16 грудня 2015 року. (а.с 3). Від вказаного шлюбу сторони мають двох малолітніх доньок, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про їх народження виданими повторно, Серії [NUMBER], від 01.11.2016 року та Серії [NUMBER], від 01.11.2016 року. (а.с 7,8). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх малолітніх дітей, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати, [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. Після смерті своєї матері позивач у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся , посилаючись на юридичну необізнаність, оскільки вважав, що спадщина йому належить як спадкоємцю першої черги з часу відкриття спадщини та заява про прийняття спадщини подається після спливу шестиміячного строку. З наведених підстав позивач в позовній заяві просить суд визначити йому додатковий строк у два місця для подання заяви про прийняття спадщини, відкритої після смерті його матері. Позивач в судове засідання не з'явився, але від його представника на адресу суду надійшла заява про підтримання позову, який він просив розглянути у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач, [PERSON], є сином [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті своєї матері позивач у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся , посилаючись на юридичну необізнаність, оскільки вважав, щоспадщина йому належить як спадкоємцю першої черги з часу відкриття спадщини та заява про прийняття спадщини подається після спливу шестиміячного строку. Згідно ст. 1269 ч.1 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На підставі ст. 1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, суд, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, суд вважає зазначену підставу пропуску строку для прийняття спадщини поважною, в зв'язку з чим зазначає про необхідність визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved