Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

У липні 2015 р. представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 8247 від 06.11.2014 р. у розмірі 7414,99 грн. та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що відповідно до укладеного кредитного договору № 8247 від 06.11.2014 року відповідачу, як члену ХОКС «Слобожанська», видано кредит в сумі 5000 грн. терміном користування на 24 місяця з 06.11.2014 року по 06.11.2016 року. Відповідно до умов видачі кредиту, відповідач зобов'язався 16 числа кожного місяця сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 48% річних та гасити кредит частками згідно графіка повернення коштів, сума платежу по процентам та кредиту в місяць складала 327,93 грн. Кредитним договором № 8247 від 06.11.2014 року (п.п. 3.2.1) передбачене нарахування процентів із розрахунку 72% річних у випадку прострочення платежу більш ніж на п'ять банківських днів. Відповідач уклавши кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності систематично порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву, у якій просив проводити розгляд справи а його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти розгляду в заочному порядку не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася,отримала ухвалу про відкриття провадження та судову повістку про виклик її на 10.09.2015 р. отримала та ухвалу про залишення позову без руху від 05.10.2015 р., в подальшому, уточнена позовна заява та судова повістка про виклик її у останнє судове засідання, які направлялася на її адресу повернулись до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що 06.11.2014 р. між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 8247, згідно якого позивач надав [PERSON] як члену Харківської обласної кредитної спілки «Слобожанська», кредит у сумі 5000 грн., терміном користування на 24 місяці з 06.11.2014 року по 06.11.2016 року (а.с. 47-48). Заборгованість за кредитним договором № 8247 від 06.11.2014 року станом на 24.08.2015 року складає 7414,99 грн., що підтверджується довідкою про стан заборгованості (а.с. 53). Відповідач неодноразово попереджалася про існування заборгованості, про що свідчать направлені їй вимоги № 80 від 17.03.2015 року та № 192 від 06.07.2015 року (а.с. 50,51), однак пропозиція позивача щодо її погашення була проігнорована, борг до теперішнього часу не сплачений. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з положень ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст.1050 Цивільного кодексу України, в разі прострочення позичальником повернення чергової частини кредиту, кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Дана норма передбачена і кредитним договором № 7915 від 01.10.2013 року: п.6.1.1. Кредитодавець має право вимагати дострокового погашення кредиту в разі затримання сплати Позичальником частини кредиту та/або відсотків на строк більше одного місяця. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved