Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулась до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON], в якому просила визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою: Запорізька область, м. Оріхів, провулок Стадіонний, б. 20, розташований на земельній ділянці площею 598 кв. м, що складається з житлового будинку літ. «А», літньої кухні літ. «Б», тамбуру літ. «б», убиральні літ. «В», сараю літ. «Г», гаражу літ. «Д», сараю літ. «Е», гаражу літ. «З», погрібу з шийкою літ. «П-г», паркану № 1, воріт з хвірткою № 2, з правом реєстрації у відповідних органах. Позов обґрунтований тим, що 21.03.2014 року помер батько позивача та відповідача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді вказаного житлового будинку. Сторони по справі є спадкоємцями першої черги за законом. Відповідач [PERSON], брат позивача, не бажає приймати спадщину, яка відкрилася після смерті батька, у звязку з чим в установлений законом термін він звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою про відмову від спадщини. Мати сторін [PERSON], померла 17 листопада 2012 року. У визначений законом строк позивач звернулася до приватного нотаріуса Оріхівського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй було відмовлено з посиланням на пункти 4.12, 4.15 частини 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Мінюсті 22.02.2012р. за №282/20595, відповідно до яких видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться після подання спадкоємцями правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Правовстановлюючий документ на житловий будинок у позивача відсутній, тому вона звернулась до суду за захистом своїх спадкових прав. В судове засідання позивач не зявилась, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, забезпечила явку представника. Представник позивача, адвокат [PERSON], позовні вимоги підтримав, пославшись на факти та норми права, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, подав письмову заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. У звязку з визнанням відповідачем позовних вимог повністю, зясування обставин справи та дослідження їх доказами було проведено шляхом оголошення в судовому засідання наявних в матеріалах справи письмових доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є відповідно донькою та сином [PERSON] і [PERSON], що підтверджується відповідно Свідоцтвом про народження серії IV-УР № 1403037, виданим Оріхівським районним бюро ЗАГС 23.05.1962 року, Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-КГ № 011269, виданим 26.03.1996 року. 21 березня 2014 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №289517, виданим 24.03.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 103. У звязку із смертю [PERSON] за ним відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою: Запорізька область, м. Оріхів, провулок Стадіонний, б. 20, розташований на земельній ділянці площею 598 кв. м, що складається з житлового будинку літ. «А», літньої кухні літ. «Б», тамбуру літ. «б», убиральні літ. «В», сараю літ. «Г», гаражу літ. «Д», сараю літ. «Е», гаражу літ. «З», погрібу з шийкою літ. «П-г», паркану № 1, воріт з хвірткою № 2. Приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу [PERSON] за заявою позивача заведено спадкову справу № 38 за 2014 рік, номер у спадкову реєстрі 55961740, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 37120073. 10.04.2014 року відповідач [PERSON] подав заяву про відмову від спадщини на користь позивача. Постановою приватного нотаріуса Оріхівського районного нотаріального округу [PERSON] від 22.06.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно через відсутність у позивача правовстановлюючих документів на це майно. При вирішенні питання про законність та обґрунтованість вимог позивача суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). При цьому потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Станом на час набуття спадкодавцем спадкового майна були чинними Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, а також Перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджені заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року. Зазначені нормативні акти передбачали обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобовязані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві. Позивач на підтвердження наявності у спадкодавця [PERSON] права власності на спірний будинок надав Договір про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку на праві приватної власності від 29.06.1960 р. з рішенням виконкому Оріхівської міської ради депутатів за №12 від 23.06.1960 року та актом від 24.06.1960 року, Інвентаризаційну справу на житловий будинок зі зведеним оціночним актом по домоволодінню №20 (старий №18), складену 20.12.1968 року Міжміським Запорізьким бюро технічної інвентаризації, де власником житлового будинку зазначений саме [PERSON]. Окрім цього, на підтвердження права власності за померлим, виконавчий комітет Оріхівської міської ради Запорізької області надав відповідну довідку за № 195 від 26.06.2015 року. Таким чином, згідно матеріалів справи спадкодавець [PERSON] набув спірний житловий будинок у власність відповідно до законодавства, чинного на момент придбання цього нерухомого майна, у звязку з чим воно може виступати обєктом спадкування. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, спадщину прийняв, що ніким не оспорюється, інший спадкоємець від спадщини відмовився, однак через відсутність правовстановлюючих документів позивач не може в позасудовому порядку оформити право власності в порядку спадкування, що саме по собі не може бути підставою для відмови у захисті права. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 392, 1258, 1261, 1268, 1275, 1297 Цивільного кодексу України, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджених заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року,

Outcome: approved