Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

у листопаді 2016 року заявник звернувся до суду в порядку цивільного судочинства із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Мінського районного суду м. Києва від 04 лютого 2000 року. В доповненні до заяви, поданої [PERSON] через свого представника, заявник додатково просить зняти арешт, накладений на майно, що придбано у грудні 2001 року, а саме: склад, площею 133 кв.м., гараж, площею 46 кв.м., розташованих за адресою: [ADDRESS] Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до ухвали Мінського районного суду м. Києва від 04 лютого 2000 року у справі за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди накладено арешт на майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], на будинок № [ADDRESS], на всі транспортні засобу, у тому числі автомобіль марки «Рено», д.н.з. [NUMBER]. За правилами ст. 154 ЦК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування. (п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову») Як убачається з матеріалів справи, ухвала Мінського районного суду м. Києва від 04 лютого 2000 року про вжиття заходів забезпечення позову залишена без змін ухвалою Київського міського суду від 29 березня 2000 року. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2004 року заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Мінського районного суду м. Києва від 04 лютого 2000 року, частково скасовані, а саме: знято арешт з автомобіля марки «Рено», д.н.з. [NUMBER]. Згідно з ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 грудня 2004 року ухвалу судді Мінського районного суду м. Києва від 04 лютого 2000 року скасовано, знято арешт з будинку № [ADDRESS]. Висновки суду щодо необхідності скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Мінського районного суду м. Києва від 04 лютого 2000 року, мотивовані тим, що між сторонами по справі укладено мирову угоду, затверджену ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2004 року, а відповідач [PERSON] надав суду докази виконання умов мирової угоди. Відтак, усі заходи забезпечення позову у виді арешту нерухомого та рухомого майна, належного на праві власності [PERSON], скасовані ухвалами Оболонського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2004 року та від 20 грудня 2004 року. З доказів, зібраних у матеріалах справи, вбачається, що в порядку забезпечення позову [PERSON] та [PERSON] Мінським районним судом м. Києва не накладався арешт на інше майно відповідача [PERSON], у тому числі на складське приміщення, площею 133 кв.м., гараж, площею 46 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS] За наведених обставин, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви [PERSON] щодо скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Мінського районного суду м. Києва від 04 лютого 2000 року, оскільки заходи забезпечення позову у виді арешту нерухомого та рухомого майна, належного відповідачу, вже скасовані ухвалами Оболонського районного суду м. Києва, постановленими у 2004 році, а на інше майно відповідача, розташоване за адресою: [ADDRESS], на підставі ухвали Мінського районного суду м. Києва від 04 лютого 2000 року арешт не накладався.

Outcome: dismissed