Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до [PERSON] про розірвання шлюб, визначення місця проживання дитини та визначення порядку спілкування з дитиною. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06.11.2014 року зареєстрував шлюб із [PERSON] Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сторони через постійні суперечки з липня 2016 року шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого шлюб носить формальний характер. Сторони домовились, що дитина проживатиме разом з матір'ю, а батько може зустрічатися з ним переважно у вихідні дні. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, не заперечував проти встановлення порядку спілкування з дитиною вказаного органом опіки та піклування, однак додатково просив визначити місце зустрічей батька з дитиною. Представники відповідача у судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу та залишення малолітнього сина [PERSON] для подальшого проживання з матір'ю. Щодо визначення порядку спілкування батька з дитиною вказували на доцільність його визначення згідно висновку органу опіки та піклування та посилаючись на малий вік дитини вказували про необхідність проведення побачень відповідача з сином у присутності матері. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні просив при ухваленні рішення врахувати права та інтереси дитини, та визначити порядок зустрічей позивача з дитиною згідно наданому висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради. Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 06.11.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, за актовим записом №2422, що стверджується дублікатом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] Згідно положень частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту позовної заяви та пояснень представників сторін вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, проживають окремо, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально. З огляду на викладене, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам сторін, що бажають їх припинення, суд вважає, що укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст.112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Враховуючи, що сторони дійшли згоди щодо залишення дитини на проживання з матір'ю, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України, серед іншого, визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Положеннями ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як вбачається з матеріалів справи, 21.06.2017 року виконавчим комітетом Житомирської міської ради як органом опіки та піклування складено висновок №580, згідно якого рекомендовано встановити наступний графік для зустрічей батька з дитиною: щовівторка з 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., щосуботи з 08 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. у присутності матері. Таким чином, на підставі, встановлених судом обставин, враховуючи рекомендації, викладені у висновку №580 від 21.06.2016 року, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, виходячи виключно з інтересів та віку малолітньої дитини, а також балансу інтересів сторін у реалізації їх батьківських прав, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині визначення порядку спілкування батька з дитиною слід задовольнити частково та визначити наступний графік їх побачень: 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., щосуботи з 15 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. у присутності матері, за місцем проживання матері або у громадських місцях. Також, відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 826 грн. 80 коп.

Outcome: partial