Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь суму боргу у розмірі 134698,83грн. та судові витрати у розмірі 1346,98грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.04.2008 року між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11340488000, згідно з яким АКІБ «УкрСиббанк» надав Відповідачу кредит в сумі 63000,00 дол. США 00 центів, що станом на момент видачі кредиту складало 318150 грн. 00 коп. Згідно умов Договору споживчого кредиту Відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати кредит в терміни, що встановлені графіком погашення кредиту, а також сплачувати відсотки, в розмірі нарахованому банком. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Договором споживчого кредиту 25.04.2008 року з нею було укладено Договір поруки №П 1/11340488000. Згідно п.1.3 вищевказаного Договору поруки, вона зобов'язалась відповідати перед АКІБ «УкрСиббанк» в тому ж обсязі, що і Відповідач за Договором споживчого кредиту, зокрема, за повернення основної суми заборгованості, відсотків за використання кредиту, а також сплати пені та інших штрафних санкцій, встановлених Договором споживчого кредиту. Пунктом 1.4. вищевказаного Договору поруки була встановлена солідарна відповідальність. 22.06.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» звернувся до Київського районного суду м.Харкова до неї, Відповідача та інших поручителів з позовною вимогою про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги АКІБ «УкрСиббанк» обґрунтував тим, що Відповідач належним чином не виконує зобов'язання за Договором споживчого кредиту та просив суд стягнути солідарно з неї, Відповідача та інших поручителів заборгованість в сумі 65955 дол. США 36 центів, що по курсу НБУ станом на 02.06.2008 року складала 501953 грн. 27 коп. Таким чином, у зв'язку з порушенням Відповідачем власних зобов'язань за Договором споживчого кредиту для неї склалася реальна загроза звернення стягнення на її грошові кошти у повній сумі позову на користь кредитора АКІБ «УКРСИББАНК». Під час розгляду, справи з боку АКІБ «УкрСиббанк» їй було зроблено пропозицію, щодо часткового погашення боргу Відповідача, згідно з якою вона частково сплачує заборгованість Відповідача у сумі 15000,00 дол. США, а Банк в свою чергу підписує Додаткову угоду №1 до Договору поруки №П1/11340488000 від 25.04.2008 року, згідно якої вищевказаний договір припиняє свою дію. 30.12.2009 року після фактичного погашення нею за Відповідача частини боргу у розмірі 15000,00 доларів США, що на час погашення було еквівалентно сумі 119527,50 грн. між АКІБ «Укрсиббанк» та нею було укладено Додаткову угоду №1 до Договору поруки №П1/11340488000 від 25.04.2008 року, за якою дія відповідного договору поруки була припинена за взаємною згодою сторін. Таким чином, у зв'язку з частковим виконанням зобов'язання замість Відповідача, що підтверджується квитанцією №34 від 30.12.09р., у неї виникло право на зворотну вимогу до Відповідача у відповідній сумі - 15000 дол. США. 20.04.2010 року вона звернулася з відповідним позовом до Московського районного суду м.Харкова. Станом на 20.04.2010 року (дату звернення) офіційний курс НБУ Української гривні до долару США складав 8,00 грн. за 1,00 долар, тому суму яку просила стягнути Позивач складала 120000,00 грн., що було еквівалентно 15000,00 доларів США. 18 лютого 2014 року Московським районним судом було прийнято рішення, яким її позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, було стягнуто 120000,00 грн. основного боргу, 11160,00 грн. інфляційних втрат, 11001,60 грн. 3% річних. Під час розгляду справи апеляційним судом 28.03.2014 року на її картковий рахунок надійшло 120000,00 грн. 00 коп., в призначені платежу зазначалось: «часткове погашення заборгованості (основний борг) за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.02.2014 року. 22.04.2014року Апеляційний суд Харківської області прийняв рішення, яким рішення Московського районного суду м.Харкова, було залишено в силі в частині стягнення з Відповідача 120000,00 грн. основного боргу, 11160,00 грн. інфляційних втрат, 11001,60 грн. 3% річних та частково змінено в іншій частині (в частині притягнення до відповідальності інших співвідповідачів). Довготривале зволікання з погашенням суми боргу з боку Відповідача суттєво збільшило її збитки. Так сума «основного боргу» у розмірі 120000 грн. безпосередньо була сплачена Відповідачем лише 28.03.2014 року, після чого з неї відразу було стягнуто 725,00грн. послуги банку за зарахування коштів на рахунок. 28.03.2014року був останній день тижня - п'ятниця, а враховуючи відсутність в той час валюти для безпосереднього придбання в касі банку (це стало наслідком тимчасового валютного дефіциту у державі) тільки 02.04.2014 року вона змогла придбати на міжбанку 9500,00 доларів США за курсом 11,50 гривні за 1 долар США, з цієї операції було стягнуто збір до,- пенсійного фонду у розмірі 546,25 грн. (0,5%), у той же день в касі банку вона купила 810,00 доларів США за курсом 11,70 гривні за 1 долар США, з яких також було сплачено збір до пенсійного фонду у розмірі 47,39 грн. (0,5%). Таким чином, з урахуванням того, що 28.03.2014 року Відповідач перерахував на рахунок Позивачки 120000,00 грн. 00 коп., на ці кошти вона змогла придбати тільки 10310,00 доларів США 00 центів. Тобто, вона сплатила замість Відповідача суттєво більшу суму 15000 доларів США. За час з 2010 по 2014 рік, який справа розглядалась судом, відбулось суттєве знецінення гривні і станом на момент сплати боргу вона недоотримала 15000,00-10310,00=4690,00 доларів США 00 центів. Крім того, зазначила, що 30.08.2007 року між нею та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено власний Договір про надання споживчого кредиту №11205054000, згідно з яким АКІБ «УкрСиббанк» надав Відповідачу кредит в сумі 80000,00 дол. США 00 центів. Згідно умов Договору споживчого кредиту вона зобов'язалася щомісячно сплачувати кредит в терміні, що встановлені графіком погашення кредиту, а також сплачувати відсотки, у розмірі 11,30% річних. Задля укладення Додаткової угоди №1 до Договору поруки №П1/11340488000 від 25.04.2008 року, вона за вимогою банку витратила суму 15000 дол.США., яку планувала витратити на скорочення суми боргу за власним договором про надання споживчого кредиту, чим їй були завдані істотні збитки, у вигляді необхідності сплачувати проценти з суми, яку мала змогу погасити. Відповідно, на протязі всього часу розгляду її позовної заяви до Відповідача про стягнення суми заборгованості в порядку регресу, (з 20.04.2010 р. по 02.04.2014 р.) тобто на протязі більше, ніж 47 місяців вона несла додаткові збитки, сплачуючи відсотки, які сплачувати не планувала за кредитом АКІБ «УкрСиббанк». Відповідний кредит нею не погашений і до цього часу. Сума поточної заборгованості за цим кредитним договором складає: 40108,51 дол. США. Крім того зазначила,що сума реальних збитків у вигляді сплачених відсотків на користь банку становить - 6638,75 доларів США. Станом на 24.06.2014р. офіційний курс НДУ становить 11,89грн. за 1 долар США, а отже заборгованість що має бути стягнена з відповідача складає 11,89*11328, 75=134698,83грн. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, з підстав викладених у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.12.2009року [PERSON] частково виконала зобов'язання [PERSON] за кредитним договором від 25.04.2008року з АКІБ «Укрсиббанк» на суму 15000доларків США, що складає 120000грн. У зв'яжу з чим був припинений договір поруки, укладений 25.04.2008року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 18.02.2014року, позов [PERSON] задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] в порядку регресу 120000грн., інфляційні витрати в розмірі 11160грн. та 3% річних в розмірі 11001,60грн., а всього - 142161 грн.60коп. та судові витрати /а.с.6/. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 22.04.2014року, рішення Московського районного суду м.Харкова від 18.02.2014року змінено. Стягнуто з [PERSON] в порядку регресу 120000грн., інфляційні витрати в розмірі 11160грн. та 3% річних в розмірі 11001,60грн., а всього - 142161 грн.60коп. та судові витрати. В частині солідарного стягнення відмолено /а.с. 7-8/. Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем 28.03.2014 року було перераховано 120000грн. на рахунок позивача, після чого з рахунку відразу було відраховано комісію у розмірі 725,00грн. за зарахування коштів на рахунок. 02.04.2014 року позивач придбала на міжбанку 9500,00 доларів США за курсом 11,50 гривні за 1 долар США, з цієї операції було стягнуто збір до пенсійного фонду у розмірі 546,25 грн. (0,5%), у той же день в касі банку вона купила 810,00 доларів США за курсом 11,70 гривні за 1 долар США, з яких також було сплачено збір до пенсійного фонду у розмірі 47,39 грн. (0,5%). Таким чином, з урахуванням того, що 28.03.2014 року відповідач перерахував на рахунок позивачки 120000,00 грн. 00 коп., на ці кошти позивач змогла придбати 10310 доларів США 00 центів /а.с.9-13/. Судом встановлено, що позивач сплатила замість відповідача суму в розмірі 15000 доларів США. За час з 2010 по 2014 рік, відбулось знецінення гривні і станом на момент сплати боргу вона недоотримала 4690,00 доларів США 00 центів. Згідно ч.2 ст. 556, до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Таким чином, до позивача перейшли всі права кредитора у цьому зобов'язанні. Оскільки відповідачем було повернуто позивачу в доларовому еквіваленті лише 10310,00 доларів США, суд приходить до висновку що вимоги позивача в частині стягнення 4690,00 Доларів США, що в еквіваленті становить 55764,10 грн. підлягають задоволенню. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків в розмірі 6638,75 доларів США, суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині виходячи з наступного. Відповідно до положень ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Разом з тим, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження завдання їй [PERSON] збитків, внаслідок знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а тому, у суду відсутні передбачені ст. 22 ЦК України підстави для задоволення її вимог в частині стягнення з відповідача збитків. На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати у справі в розмірі, пропорційному задоволеним вимогам.

Outcome: partial