Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

У кінцевій редакції позову проти Ради [PERSON], [PERSON]., [PERSON]. просить визнати за ними право власності на земельну ділянку по [ADDRESS], площею 4485 кв.м. та розділити внатурі між власниками. Вимогу мотивує тим, що у 2003 році отримали спірну ділянку за договором дарування, однак державний акт не виготовили, а на даний час ця можливість втрачена. З цих же причин не можуть отримати спадщину у вигляді частки спірної ділянки, яка належала [PERSON] У письмових заявах до суду позивачі свої вимоги підтримали, просили справу розглядати без їх участі. Сільський голова звернувся з аналогічним клопотанням, позов визнав. Дослідженим матеріалам справи відповідають цивільні правовідносини. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог. За договором дарування від 06.03.2003 [PERSON] та [PERSON] отримали в дар від [PERSON] по 1/6 частині житлового будинку та земельної ділянки по [ADDRESS]. [PERSON] та [PERSON] отримали кожен по 1/3 частині наведеного майна (а.с. 13). Своє право власності на будинок позивачі належним чином зареєстрували (а.с.14), однак державні акти на земельну ділянку не виготовили. [INFO] [PERSON] померла. Внаслідок смерті останньої відкрилася спадщина на все належне їй майно. Згідно із ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зі змісту ст.ст. 1296, 1297 ЦК України вбачається, що оформлення права на спадщину, в тому числі на нерухоме майно, проводиться шляхом видачі нотаріусом відповідного свідоцтва. [PERSON] та [PERSON] за свідоцтвами про право на спадщину за законом від 17.04.2012 успадкували кожен по 1/12 житлового будинку [ADDRESS], однак постановами нотаріуса від 03.07.2014 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на відповідні частки земельної ділянки позивачам було відмовлено у зв'язку з відсутністю у спадкодавця державного акту (а.с. 8). За положеннями ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування. Наведене кореспондується з роз'ясненнями, що містяться у п.3.5 Листа Пленуму ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». З огляду на зміст глави 84 ЦК України та роз'яснень Пленуму ВСУ у Постанові №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» (п.23), право позивача на отримання у спадок спірної земельної ділянки встановлюється судом. У відповідності до вимог ЗК України при кожному переході прав на землю новий власник мав отримати державний акт на своє ім'я, чого позивачем зроблено не було. У зв'язку з прийняттям 05.03.2009 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, а також порядку поділу та об'єднання земельних ділянок», з 02.05.2009 отримання державного акта на право власності на земельну ділянку стало необхідним лише у разі набуття права власності із земель державної чи комунальної форми власності (а.с. 14). Отже позивачі не можуть захистити своє порушене право іншим способом, ніж шляхом визнання права власності на земельні ділянки у судовому порядку. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України). Згідно з положеннями ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Воно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з ч.1 ст. 334 ЦК України, право власності набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Та обставина, що набувачі за договором дарування не отримали державні акти, на думку суду, не може бути перешкодою для отримання спадщини позивачами на 1/6 частину ділянки та визнання права власності на решту спірної землі на підставі договору дарування. Ураховуючи усі обставини справи у сукупності, а також те, що громада не оспорює право власності позивачів та спадкодавця, загальні засади цивільного судочинства, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved