Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

У липні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, в якому вказала, що з 22.10.2016 року та по цей час перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Позивачка, не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості та вагітна від свого чоловіка [PERSON] Так як вона не працює, то потребує допомоги по її утриманню. Відповідач на утримання дружини матеріальної допомоги не надає, в звязку з чим позивачка вимушена звернутись до суду. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги повністю підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та пояснила, що відповідач офіційно ніде не працює, але працює за наймом та має дохід. Відповідач визнаний інвалідом 3-ї групи, але фізично здоровий та може працювати, його інвалідність полягає в тому що в нього не згинається палець на руці. Крім того зазначила, що за час після подачі позовної заяви вона 01.09.2018 народила сина [PERSON] який проживає з нею, та на теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Відповідач у судове засідання не зявився, до суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову повністю. У відзиві зазначив, що він є інвалідом з дитинства та має 3-ю групу інвалідності і йому протипоказана важка фізична праця. Він не має нерухомого майна та не працює. Крім того з нього вже стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу в розмірі 1/2 частки всіх видів доходу. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ №109256, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22.10.2016 року актовий запис №92. Після реєстрації шлюбу їм присвоєно прізвища «Федончук» та «Федончук». Відповідно до довідки Скадовської районної філії Херсонського обласного центру зайнятості від 12.07.2018 №915, [PERSON] перебуває на обліку як безробітна, допомога по безробіттю не призначалась. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-КГ №251986 виданого 06.09.2018 р., [PERSON] народився 01 вересня 2018 року, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки Шацько-Любомльським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області, [PERSON] перебуває на обліку як одержувач пенсії по інвалідності. Місячний розмір пенсії 1452,00 грн. Відповідно до рішення Любомльського районного суду Волинської області від 27.11.2015 року по справі №163/2649/15-ц, з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки від всіх видів його заробітку (доходу) до повноліття дітей. Відповідно до копії трудової книжки ВА №094541 виписаної на імя [PERSON] він з 26.07.2005 р. не працює. Відповідно до довідки МСЕК №139 від 01.04.2015 [PERSON] встановлена третя група інвалідності довічно, та йому протипоказана важка фізична праця. Відповідно до пенсійного посвідчення серії ААИ №760355, [PERSON] отримує пенсію по інвалідності довічно. Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідно до ч.4 ст. 82 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач визнаний інвалідом третьої групи, отримує пенсію по інвалідності, офіційно не працює, сплачує аліменти на утримання інших неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу), а позивачем не надано належних доказів щодо матеріального стану позивача, які б слугували підставою для визначення матеріального стану відповідача що він може надавати матеріальну допомогу, то суд, враховуючи зазначені обставини справи, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, матеріальний та сімейний стан відповідача і позивача, приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення аліментів, у зв'язку з чим в позові [PERSON] необхідно відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ст.ст. 84, СК України, ст.ст. 12,13, 81, 263-265 ЦПК України, суд,\~

Outcome: dismissed