Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» (далі ПрАТ «Європейський Страховий Союз»), [PERSON] про відшкодування матеріального збитку внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 21.05.2017 року о 21.00 год. у м. Херсоні по вул.10-й Східній сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля Мазда 626, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який при виїзді з вул. 10 [ADDRESS] , не надав перевагу у русі автомобілю ВАЗ 217130 державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідокі ДТП транспортні засоби отримав механічні пошкодження. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.08.2017 року у справі № 766/89650/17 [PERSON] , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченогост. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляду штрафу. Цивільно правова відповідальність власника автомобіля Мазда 626, державний номер [NUMBER] на момент вчинення дорожньо - транспортної пригоди застрахована в ПрАТ «Європейський Страховий Союз», що підтверджується договором обов`язкового страхового відшкодування АК/3433820/. За умовами договору передбачена страхова сума за шкоду заподіяну майну 100\~000,00грн., франшиза 2000,00грн. 22.05.2017року ПрАТ «Європейський Страховий Союз» відкрито страхову справу № 2017- 2950. Власником автомобіля ВАЗ 217130 державний номер [NUMBER] , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] , виданого 14.10.2012 р. МРЕВ м.Херсона є його мати - [PERSON] . Вказаним автомобілем він керував, на відповідній правовій підставі за наявністю документів, визначених п. 2.1.,2.2Правил дорожнього руху, а саме, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на даний транспортний засіб, договір страхування. Враховуючи наведене, він, як користувач даним автомобілем на достатній правовій підставі є особою, якій завдано збитків, а тому має право на відшкодування завданої шкоди. 07.08.2017 року [PERSON] подала до страховика ПрАТ «Європейський Страховий Союз» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та копії необхідних документів. Визначених законом підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування немає, рішення про відмову у здійснення страхового відшкодування страховик не приймав. У відповідності до п.22.1 ст.22, п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі Закон №1961-ІІV) страхова компанія була зобов`язана не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, тобто 05.11.2017 року, виплатити страхове відшкодування в сумі, що дорівнює 48\~000,00 грн., виходячи з імовірного розрахунку 50 000 грн. вартість матеріального збитку 2000 грн. франшиза. Однак в порушення зазначених норм законодавства ПрАТ «Європейський Страховий Союз» не виплатило страхове відшкодування, незважаючи на його неодноразові звернення. З огляду на викладене, вимоги ст.ст.22,1166,1187,1194 ЦК України позивач просив стягнути на його користь із ПрАТ «Європейський Страховий Союз» страхове відшкодування в розмірі 48\~000 грн.; стягнути із [PERSON] на його користь у рахунок відшкодування франшизи 2000 грн., стягнути з відповідачів судові витрати. В ході судового розгляду справи10.05.2019 року позивач уточнив позовні вимоги зазначив, що ПАТ «Європейський Страховий Союз» до суду не було надано матеріалів щодо розміру страхової виплати він був змушений звернутися до судового експерта Херсонської Торгово-промислової палати для визначення розміру майнового збитку. Так, згідно висновку АВє-208 від 04.06.2018 року ринкова вартість автомобіля автомобіля ВАЗ 217130 державний номер [NUMBER] в цінах на дату пошкодження 21.05.2017 р. становить 136\~536,29 грн.; вартість матеріального збитку внаслідок ДТП в цінах на дату завершення дослідження складає 45\~657,12 грн., вартість відновлювального ремонту складає 56\~676,62 грн. Однак в порушення зазначених норм законодавства ПрАТ «Європейський Страховий Союз» не виплатило страхове відшкодування, незважаючи на його неодноразові звернення. Згідно до п. 36.5 ст.36 Закону №1961-ІІV за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. На час звернення до суду з позовом виплата страхового відшкодування прострочена на 488 днів, розмір пені за період з 06.11.2017року до 26.04.2019 року складає 19\~806,19 грн. Відповідно до ч.2\~ст.625 ЦК України за період прострочення виконання грошового зобов`язання по страховій виплаті з 06.11.2017 року по 26.04.2019 року розмір інфляційних нарахувань становить 6\~330,28 грн., а розмір 3% річних від простроченої суми за вказаний період становить 1\~751,07 грн. Окрім того, [PERSON] , як особа винна у завданні шкоди, зобов`язаний відшкодувати йому різницю між страховим відшкодуванням 43\~657,12 грн. та фактичним розміром шкоди, що становить 56\~672,62 грн., а також витрати на на оплату оцінки вартості збитків в сумі 1590,00грн. та за виклик відповідача у розмірі 37,80 грн. З огляду на викладене, вимоги ст.ст.22,141, 133, 1166,1187,1194 ЦК України\~позивач просив стягнути з\~Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» (ЄДРПОУ\~33552636) на його користь 71544,66 грн., з яких: 43657,12 грн.\~в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, пеня за прострочення виплати страхового відшкодування\~19806,19 грн., 3% річних\~1751,07 грн., інфляційні нарахування на суму боргу\~6330,28 грн., стягнути з [PERSON] на його користь 14647,30 грн., з яких: різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою 13019,50 грн., витрати на послуги експерта\~1590,00 грн., витрати на відправлення поштової кореспонденції\~37,80 грн., стягнути з відповідачів на його користь судові витрати. Ухвалою суду від 27.01.2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явився, надав повноваження представнику. Представник позивача в останнє судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов просила задовольнити з урахуванням уточнень. Надала згоду на заочний розгляд справи. Представник ПрАТ «Європейський Страховий Союз» в судове засідання не з`являвся про час та місце судового засідання повідомлений в передбаченому законом порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, про ча та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутність учасників справи, зважаючи на їх належне повідомлення та подані заяви. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що 21.05.2017 року о 21.00 год. у м. Херсоні по вул.10 Східній сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Мазда 626, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який при виїзді з вул. 10 [ADDRESS] , не надав перевагу у русі автомобілю ВАЗ 217130 державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . \~Внаслідокі ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.08.2017 року у справі № 766/89650/17 [PERSON] , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляду штрафу (а.с.16). Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Цивільно правова відповідальність власника автомобіля Мазда 626, державний номер [NUMBER] на момент вчинення дорожньо - транспортної пригоди застрахована в ПрАТ «Європейський Страховий Союз», що підтверджується договором обов`язкового страхового відшкодування АК/3433820/. Власником автомобіля ВАЗ 217130 державний номер [NUMBER] є [PERSON] згідно з технічним паспортом СХО 331774 (а.с.5). [PERSON] керував вказаним автомобілем у відповідності до вимог п.2.1 Правил дорожнього руху України, а саме, маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на автомобіль ВАЗ 217130, реєстраційний номер [NUMBER] і поліс АК/ [NUMBER] від 12.09.2016року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Пунктом\~2.2\~Правил дорожнього\~руху,\~затверджених постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~10.10.2001року\~№1306,\~передбачено,\~що \~власник транспортного\~засобу,\~а також\~особа,\~яка використовує\~такий транспортний\~засіб на\~законних підставах,\~можуть передавати\~керування транспортним\~засобом іншій\~особі,\~що має\~при собі\~посвідчення водія\~на право\~керування транспортним\~засобом відповідної\~категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 13 постанови № 4 від 01.03.2013року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відповідно до статей 386, 395, 396\~ЦК України \~положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених\~пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України\~(посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач правомірно володів транспортним засобом, тому має право вимагати відшкодування шкоди, завданої автомобілю ВАЗ 217130, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП. Матеріалами справи підтверджено, що про настання дорожньо транспортної пригоди, що мала місце 21.05.2017року позивач повідомив страховика у визначений законом строк. Згідно зі статтею першою Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 2005року № 1956-IV( з послідуючими змінами, далі Закон № 1956-IV) страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до пунктів 34.2,34.3 статті 34 Закону № 1956-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків . Якщо представник страховика (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Оскільки, ПрАТ «Європейський Страховий Союз» після повідомлення про настання страхового випадку не вчинив дій, передбачених п.34.2 ст. 32 Закону № 1961-IV, позивач самостійно звернувся до експерта для визначення розміру шкоди. Згідно висновку Херсонської Торгово-промислової палати № АВє-208 від 04.06.2018року, вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ -217130 реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого 21.05.2017року в наслідок ДТП в цінах на день дослідження становить 56\~676,62грн., ринкова вартість автомобіля на день пошкодження становить 136\~536,29грн., вартість матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля ВАЗ -217130 реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок ДПТ становить 45657,12грн.(а.с.68-96). Відповідно до частини першої ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є витрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) Відповідно до ч.1 ст.1194 ЦК України \~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди. Ліміт відповідальності страховика визначається умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності укладеного з власником (володільцем) транспортного засобу. Ліміт відповідальності ПрАТ «Європейський Страховий Союз» відповідно до укладеного договору(полісу № АК /3433820. обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 30.03.2017року за шкоду заподіяну майну становить 100\~000,00грн., франшиза 2000,00грн. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди\~у межах страхового відшкодування\~на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту\~страхування цивільно-правової відповідальності ( стаття 3 Закону №1961-IV), а відтак вартість відновлювального ремонту автомобіля підлягає стягненню саме, з ПрАТ «Європейський Страховий Союз». При цьому, матеріалами справи підтверджено, що на день проведення експертного автотоварознавчого дослідження № АВє-208, автомобіль ВАЗ -217130 реєстраційний номер [NUMBER] не був відремонтований, вартість відновлювального ремонту в цінах на 04.06.2018року становить 56 676,62грн., то на користь позивача підлягає стягненню із ПрАТ «Європейський Страховий Союз» страхове відшкодування в розмірі 56\~676,62грн. Про настання страхової події, що мала місце 21.05.2017року страховик був повідомлений у визначений законом строк, що підтверджується відкритою страховою справою № 2017-2950, заяву про виплату страхового відшкодування з долученими документами [PERSON] подав 07.08.2017року, однак страховою компанією страхове відшкодування не виплачено.(а.с.7). Пунктом 36.5 ст.36 Закону №1961-IV передбачено, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Оскільки, з моменту отримання відповідачем заяви про виплату страхового відшкодовування з 07.08.2017року сплинуло передбачених законом 90 днів для виплати страхового відшкодування, рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування не прийнято, страховик з 05.11.2017року по 26.04.2019року прострочив виплату страхового відшкодування, тому на підставі п.36.2, п. 36.5 ст.36 Закону №1961-IV зобов`язаний сплати пеню в сумі 19\~806,19грн., правильність розрахунку якої відповідачем не спростовано(а.с.63-64). Окрім того, у відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Оскільки, зобов`язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, тому таке зобов`язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.01.2019року № 639/9965/15-ц, який суд у відповідності до ч.4 ст. 263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Оскільки, ПрАТ «Європейський Страховий Союз» прострочено виконання грошового зобов`язання, тому на користь позивача підлягають стягненню також інфляційні втрати у розмірі 1751,07грн. та 3% річних у розмірі 6330,28 грн., правильність розрахунків, яких відповідачем не спростовано( а.с.63-64). Окрім того, з відповідача ПрАТ «Європейський Страховий Союз» на користь позивача підлягають стягненню витрати на проведення експертизи (дослідження) в сумі 1627,80грн.(1590,00+37,80=1627,80) у відповідності до приписів п.34.3 ст.34 Закону №1961-IV. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності(ст.3 Закону №1961-IV). Саме такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018року у справі № 755/18006/15-ц, який суд у відповідності до ч.4 ст. 263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підставі для задоволення позову в частини стягнення з [PERSON] матеріального відшкодування, завданого внаслідок ДТП, що мала місце 21.05.2017року. Відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України\~з \~ПрАТ «Європейський Страховий Союз» на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтвердженні судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 861,91грн.(а.с.1, 62) На підставі викладеного,\~ст.ст.13,\~22,\~625,1166,1187,1194ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial