Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

У\~листопаді 2014 року Позивач звернулась до суду з позовом, який обґрунтовувала наступним. 11 грудня 2008 року вона розірвала шлюб з Відповідачем. Від шлюбу у подружжя народилась донька [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилася проживати разом з матірю. На підставі Виконавчого листа Соломянського районного суду м. Києва від 15.01.2009 року з Відповідача стягуються аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку(доходу). До 2013 року Відповідач систематично сплачував аліменти на утримання дочки, а потім їх сплачувати належним чином перестав. Вказує, що Відповідач тривалий час ухиляється від виконання свого батьківського обовязку та не сплачує аліменти на утримання дитини, у звязку з чим у нього утворилась заборгованість. Тому Позивач просила стягнути з Відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 16362,78 гривень. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач заперечував проти задоволення позову, посилаючись на відсутність у нього вини у несплаті аліментів. Представник третьої особи поклався на думку суд при вирішенні спору. Заслухавши учасників цивільного процесу, дослідивши всі письмові докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа, виданого Соломянським районним судом м. Києва, з [PERSON] стягуються аліменти на користь позивачки на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3\~\~частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.10.2008 року і до досягнення дитиною повноліття(а.с.12). Як убачається з довідки № 60/23 від 20.10.2014 року, та довідки №59219 від 13.11.2014 року у відповідача, який зобовязаний сплачувати аліменти за рішенням суду, станом на 01.07.2014 року та 14.11.2014 року виникла заборгованість\~у розмірі 5917,98 грн. та 10144,92 грн. - відповідно (а.с. 9-11,зворот) Згідно ч. 1\~ст. 196 СК України\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. У постанові Верховного суду України від 11.09.2013 року у справі № 6-81цс13, реєстр № 33609035 Верховний суд України дійшов правового висновку про те, що оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Зазначена правова позиція Верховного суду України згідно\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обовязковою для судів. З урахуванням наведеного, відповідно до вимог\~ст. 196 СК України\~позивачка має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача і судовий збір, оскільки позов задоволено.

Outcome: approved