Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

У липні 2020 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом, у якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 05 лютого 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 03. В обґрунтування своєї позовної заяви зазначила, що з 05 лютого 2000 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Сумісне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та протилежність поглядів на життя та сімейні відносини, в результаті чого постійно виникали сварки на побутовому грунті, наслідком чого стало втрата любові та відчуття поваги один до одного. На даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені, спільного бюджету не мають, спільне господарство не ведуть. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Сім`я з відповідачем розпалася остаточно та відновлена бути не може, наміру щодо примирення немає. Ухвалою суду від 10 липня 2020 року по справі відкрито провадження і справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак звернулася до суду з заявою, зі змісту якої вбачається, що остання позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 лютого 2000 року, про що свідчить відповідне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів громадянського стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 03. (а.с.5) Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 3862 (а.с.6) Судом також встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами на даний час відсутні. Дитина залишається проживати з матір`ю. За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін необхідно розірвати. У відповідності до ст.113 СК України суд залишає теперішнє прізвище позивача - [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved