Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є власником квартири № 1 в жилому будинку № 29 по вулиці Горняка в м. Покровську Донецької області, який належить йому на підставі договору дарування від 25 грудня 2003 року. За вказаною адресою зареєстровані [PERSON], [PERSON], які в березні 2016 році не проживають і не користуються вищезазначеним житловим приміщенням. На підставі ч.2 ст.405 ЦК України позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом у зв'язку з відсутністю їх в місті постійного проживання понад один рік без поважних причин. Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, не надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Згідно ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Позивач є власником ? частки будинку № 29 по вулиці Горняка в м. Покровську (колишній Красноармійськ) Донецької області, який належить йому на підставі договору дарування від 25 грудня 2003 року, посвідченого 25 грудня 2003 року приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 7779 (а.с.5). Право власності 1/2 частки житлового будинку № 29 по вулиці Горняка в м. Покровську (колишній Красноармійськ) Донецької області зареєстровано за позивачем в Красноармійськом бюро технічної інвентаризації 25 грудня 2003 року, та записано в реєстрову книгу № 52 за реєстровим номером 9882 (а.с.4). [PERSON], [PERSON] зареєстровані в [INFO] (колишній Красноармійськ) Донецької області з 5 травня 2007 року як члени сімї позивача (а.с.12-14). Конституція України у статті 47 закріплює, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи, на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням; про виселення, про визнання особи безвісно відсутньої або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку, інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Згідно абзацу 2 п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 2 березня 2016 року № 207, \~ зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт відсутності відповідачів в місці їх постійного проживання без поважних причин понад один рік підтверджений актом Комунальної установи «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» № 4556 від 6 липня 2017 року, згідно якого за адресою: [ADDRESS] [PERSON], [PERSON] зареєстровані, але не проживають з березня 2016 року (а.с. 10)., показаннями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили зазначені в акті обставини. За таких підстав, суд приходить до висновку, що права позивача порушено відповідачами, а тому підлягають судовому захисту шляхом визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України у звязку із задоволенням позову, понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору підлягають присудженню з відповідачів на його користь. Відповідно до ст.47 Конституції України, ст.405 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved