Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

У листопаді 2015 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за договором оренди нерухомого майна №1 від 15.08.2010 року у розмірі 1175517 грн. 28 коп., з яких: 523771 грн. 35 коп. - заборгованість з орендної плати з 01.10.2012 року по 01.10.2015 pоку; 290716 грн. 65 коп. - пеня за прострочення внесення орендної плати; 25231 грн. 98 коп. - 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання з внесення орендної плати; 273267 грн. 05 коп. - інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобовязання з внесення орендної плати; 30613 грн. 44 коп. - неустойка у звязку з затримкою повернення орендованого майна, 31916 грн. 81 коп. - заборгованість з оплати комунальних послуг; стягнути з відповідача на їх користь понесені судові витрати по справі. В обґрунтування позовної заяви, позивачі вказали на те, що їм на прав спільної часткової власності належить нежитлове приміщення №8, розташоване за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Гопнер, 2. 15.08.2010 року позивачі та відповідач уклали договір оренди приміщення. Актом від 01.07.2013 р. позивачі погодились на продовження дії договору на новий строк і на таких самих умовах. Відповідно до п. 3.1 Договору орендна плата складає 14350 грн. 00 коп. на місяць. 15.10.2010 року позивачі передали, а відповідач прийняла в користування орендоване приміщення, що підтверджується актом приймання-передачі обєктів оренди №1. Відповідно до п.3.3 договору оренди відповідач повинна додатково відшкодувати позивачам вартість спожитих комунальних послуг. Разом з тим, починаючи з 01.10.2012 року відповідач жодного разу не сплатила позивачам орендну плату за договором та станом на 01.10.2015 року має заборгованість з оплати комунальних послуг. Позивачі 01.10.2015 року відмовились від договору, про що склали відповідну заяву від 01.10.2015 року та надіслали відповідачу. Не дивлячись на це, відповідач продовжує користуватися приміщенням та не вносить орендну плату, що є порушенням прав позивачів, у звязку з чим, останні вимушені звернутися до суду із вказаним позовом. У судове засідання представник позивачів не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила.Зі згоди представника позивачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у звязку з наступним. Згідно ст.11 ЦК України\~підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями ст.627, 628 ЦК України\~визначено, що відповідно до\~ст.6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст.ст.525,\~526 ЦК України\~зобовязання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Згідно\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст.599 ЦК України, зокрема, виконанням, проведеним належним чином, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України). Відповідно до\~ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладання та виконання договору найму (оренди). Згідно ч.1\~ст.760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Відповідно до ч.1\~ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, 15 серпня 2010 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та фізична особа-підприємець [PERSON] уклали договір оренди нерухомого майна №1, згідно умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування (оренду) нежитлове приміщення загальною площею 331,7 кв.м., розташоване за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Гопнер, буд.2, приміщення №8. Договір укладено строком на два роки одинадцять місяців (арк.с. 26-28). Згідно акту прийому-передачі обєктів оренди від 15.08.2010 року, орендодавець передав, а орендар прийняв в користування нерухоме майно, що розташоване за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Гопнер, буд.2, приміщення №8 (арк.с.25). Пунктами 3.1, 3.6 договору оренди передбачено, що розмір орендної плати становить 14350 грн. на місяць, без ПДВ, включаючи податок на дохід з фізичних осіб. Орендна плата сплачується орендарем щомісяця не пізніше 10 числа кожного поточного місяця оренди. Згідно акту від 01.06.2013 року, орендодавці надали свою згоду на продовження дії договору оренди нерухомого майна №1 від 15.08.2010 року на той самий строк і на тих самих умовах після спливу строку, зазначеного в п.9.1 цього договору (арк.с.24). Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за період з 01.10.2012 року по 01.10.2015 pоку у розмірі 523771 грн. 35 коп., то вона підлягає частковому задоволенню, оскільки розмір останньої становить 516600 грн. 00 коп. (14350 грн. 00 коп. (місячний розмір орендної плати) х 36 (кількість місяців) = 516600 грн. 00 коп.). Щодо вимоги позивачів про стягнення з відповідача заборгованості з оплати комунальних послуг в розмірі 31916 грн. 81 коп., то остання задоволенню не підлягає у звязку з тим, що позивачами не надано письмових доказів на підтвердження сплати комунальних послуг, тим самим позивачі, зазначені обставини не довели, чим не виконали вимоги ст.10 ЦПК України, відповідно до якої, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, відповідач не сплачувала орендну плату у повному обсязі, у звязку з чим, станом на 01.10.2015 року заборгованість становить 1136429 грн. 12 коп., з яких: 516600 грн. 00 коп. - заборгованість з орендної плати; 290716 грн. 65 коп. - пеня за прострочення внесення орендної плати; 25231 грн. 98 коп. - 3% річних; 273267 грн. 05 коп. - інфляційні втрати; 30613 грн. 44 коп. - неустойка. Відповідно до ч.1\~ст.52 ЦК України\~фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачів необхідно стягнути суму заборгованості у розмірі 1136429 грн. 12 коп. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 6090 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial