Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

У листопаді 2014р. [PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що [INFO] померла його бабуся - [PERSON], 1925 року народження. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини ізольованої квартири [ADDRESS], яка належала померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19 листопада 1996р. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є він [PERSON], рідний онук померлої, який прийняв спадщину, шляхом звернення у встановлений законом строк до Третьої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Зазначав, що державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з розбіжностями у прізвищі померлої, а саме: у свідоцтві про право власності на житло від 19.11.1996р. за №84902 прізвище співвласника російською мовою зазначено як «[PERSON]», а у витязі про реєстрацію прав власності на нерухоме майно та у свідоцтві про смерть українською мовою вказано - «[PERSON]». Стверджував, що про вказані помилки йому стало відомо тільки після його звернення до нотаріальної контори з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом. Посилаючись на те, що він не має можливості оформити спадщину після смерті [PERSON], заявник просив суд встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло виданого на підставі розпорядження від 19.11.1996р. №84902 на 1/4 частину ізольованої квартири [ADDRESS] громадянці [PERSON], померлій [INFO], оскільки встановлення даного факту необхідно йому для належного оформлення своїх прав на спадкове майно. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою просив суд розглянути справу за його відсутності та задовольнити його заяву про встановлення факту, що має юридичне значення (а.с.63). Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. Представники Одеської міської ради, КП «Міське агентство з приватизації житла» в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце слухання справи повідомлялися належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності свідоцтва про право власності на житло виданого на підставі розпорядження від 19.11.1996р., а саме на 1/4 частину квартири [ADDRESS], виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів - [PERSON], яка померла [INFO], підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що на підставі розпорядження від 19.11.1996р. №84902 Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 19.11.1996р. на ім'я: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (російською мовою), було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру [ADDRESS] (а.с.14). Відповідно до вказаного свідоцтва квартира [ADDRESS], належала на праві власності всім співвласникам, у тому числі і померлої [PERSON], в рівних частках, а саме по 1/4 частині. Право власності усіх співвласників, у тому числі і померлої [PERSON], на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» (а.с. 14 звор.бік). З матеріалів справи вбачається, що свідоцтво про право власності на житло від 19.11.1996р. було оформлено російською мовою, де прізвище померлої бабусі заявника вказано як «[PERSON]». Судом встановлено, що [PERSON] є рідним онуком померлої [PERSON], що підтверджується його свідоцтвом про народження, згідно якого батьками останнього були: [PERSON] та [PERSON] (а.с.36). 27.09.1969р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.38). Після реєстрації шлюбу мати позивача [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]». Відповідно до копії актового запису про народження №43, який був складений російською мовою, батьками [PERSON] були: [PERSON] - батько, [PERSON] - мати (а.с.51). Тобто, російською мовою прізвище бабусі заявника, як і українською мовою є «[PERSON]», а тому суд вважає, що при видачі свідоцтва про право власності на житло №84902 від 19.11.1996р. була допущена помилка та прізвище [PERSON] на російській мові зазначено як «[PERSON]». [INFO] [PERSON], померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини ізольованої квартири [ADDRESS], яка належала померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19 листопада 1996р. Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її онук та заявник по справі [PERSON], який у встановлений законом строк звернувся до Третьої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.30). З матеріалів спадкової справи вбачається, що заінтересована особа [PERSON] надав до Третьої одеської державної нотаріальної контори заяву, якою відмовився від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь [PERSON] (а.с.31). Встановлено, що державним нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з розбіжностями у прізвищі померлої, а саме: у свідоцтві про право власності на житло від 19.11.1996р. за №84902 прізвище співвласника російською мовою зазначено як «[PERSON]», а у витязі про реєстрацію прав власності на нерухоме майно та у свідоцтві про смерть українською мовою вказано - «[PERSON]». З пояснень заявника вбачається, що про вказані помилки у написанні прізвища його бабусі йому стало відомо тільки після звернення до нотаріальної контори з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом. У відповідності до п.1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло від 19.11.1996р. №84902 [PERSON], яка померла [INFO], а тому заява [PERSON] підлягає задоволенню. Суд вважає, що вище наведені докази достовірно підтверджують той факт, що свідоцтво про право власності на житло виданого на підставі розпорядження від 19.11.1996р. №84902, а саме на 1/4 частину квартири [ADDRESS], виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 11 листопада 1996 №84902, зареєстрованого за №3-8742 належать в тому числі [PERSON], яка померла [INFO] За таких обставин заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підлягає задоволенню. Заявником при зверненні до суду сплачено судовій збір у сумі 114,70 грн.

Outcome: approved