Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] , законний представник якого - [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , Бучанська районна державна адміністрація Київської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Заявлені позовні вимоги обґрунтовувала тим, що у квартирі [ADDRESS] , яка належить позивачу на праві власності, що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 253946138, зареєстрований відповідач - [PERSON] . Відповідач є сином брата позивача, тобто є її племінником. Позивач зазначила, що [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] понад рік (з квітня 2019 року), що підтверджується копіями актів про не проживання у житловому приміщенні від 07.10.2020, 15.12.2020, 05.04.2021. Відповідач вищезазначеною квартирою не цікавиться та не користується, проте позивачу доводиться нести додаткові витрати по утриманню житла відповідно до кількості зареєстрованих осіб у ньому. Перешкод у користуванні квартирою № 69 відповідачу не створюють. Проте, останній квартирою не користується, кореспонденцію не отримує, поточний ремонт та утримання житла не здійснює, не проживає у вищезазначеній квартирі більше року. Особисті речі відповідача в квартирі відсутні. Реєстрація відповідача у квартирі [ADDRESS] була обумовлена необхідністю отримання паспорта та виконання обов`язку щодо реєстрації місця проживання. Фактичного проживання у вищезазначеній квартирі відповідач ніколи не здійснював. За наявною у позивача інформацією, відповідач наразі проживає разом з матір`ю в [ADDRESS] . Позивач просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.06.2021 було відкрито провадження у даній справі. В судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у передбачений законодавством спосіб. Відповідач та його законний представник надіслали до суду заяви про визнання позовних вимог та проханням розглядати справу у їх відсутність. Голова Бучанської районної державної адміністрації Київської області надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника за вх. № 34826 від 04.08.2021. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, причини неявки суду не відомі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на праві власності, що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 253946138. Відповідач є племінником позивача. [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] понад рік (з квітня 2019 року), що підтверджується копіями актів про не проживання у житловому приміщенні від 07.10.2020, 15.12.2020, 05.04.2021. Відповідач вищезазначеною квартирою не цікавиться та не користується, проте позивачу доводиться нести додаткові витрати по утриманню житла відповідно до кількості зареєстрованих осіб у ньому. Стаття 391 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши квартиру і без поважних причин в ній не проживаючи більше року, що відповідно до вимог ст. 405 ЦК України дає суду підстави визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Крім того, відповідач та його законний представник направили до суду заяви за вх. № № 34083, 34113 якими визнали позовні вимоги. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 29, 391, 405 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved