Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третьої особи Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Свій позов мотивує тим, що вона є власником житлового буднику з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу від 22 жовтня 2013 року. Відповідач вселився та зареєструвався в її будинок, з жовтня 2012 року останній в житловому будинку не проживає. Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком з надвірними будівлями [ADDRESS] Позивач у судовому засіданні підтримала позов, посилаючись на обставини , зазначену у ньому, а також зазначила, що має намір продати будинок, але не може розпорядитись належним їй будинком, оскільки відповідач зареєстрований у ньому, ніяких домовленостей щодо проживання та користування будинком з відповідачем недосягнуто. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Свідки [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні надали аналогічні за змістом показання про те, що проживають по сусідству із [PERSON] і знають її з 2012 року, постійно допомагають їй по господарству. [PERSON] - є сином позивачки. Разом з позивачкою [PERSON] ніколи не проживав, інколи приїздив до неї у гості, останній раз у будинку позивачки бачили [PERSON] у жовтні 2012 року Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК Україна у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що справу можливо розглянути без участі відповідача, на підставі наявних доказів у матеріалах справи, з постановленням заочного рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши позивача, свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до норм ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування житловим приміщенням інакше, ніж з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону, житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. За приписами п.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу №910 від 22 жовтня 2013 року, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.4-6). На час вирішення спору у жилому будинку, який знаходиться по [ADDRESS] має зареєстроване місце проживання, але з 13 жовтня 2012 року фактично не проживає [PERSON], що підтверджується довідкою Куковицької сільської ради Менського району Чернігівської області № 381 від 24 жовтня 2014 року та актами обстеження матеріально-побутових умов проживання від 31 жовтня 2014 року, а також показаннями свідків [PERSON], [PERSON] (а.с. 12, 25). За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - жилим будинком, який знаходиться по [ADDRESS], так як понад один рік не проживав у ньому без поважних причин і будь-які домовленості між ним і власником житла - [PERSON] щодо користування цим житлом відсутні та законом не встановлені. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243,60 грн. - у відшкодування судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved