Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

У липні 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 24411 грн. 70 коп. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підставі судового наказу Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.08.2019 із [PERSON] стягуються аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 частини всіх його видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття. Проте, молодшому сину сторін [PERSON] встановлено інвалідність і на його лікування та реабілітацію необхідні значні кошти. Крім того, дитина потребує постійного нагляду і догляду, обмежений до самообслуговування, орієнтації, спілкування, контролю за своєю поведінкою та навчання, у зв`язку із чим мати хлопчика не може працювати, оскільки через стан здоров`я сина повинна постійно перебувати поруч із ним, через що не має іншого доходу, окрім державної допомоги на дитину-інваліда. Також, позивач понесла додаткові витрати на старшого сина [PERSON] , у зв`язку із отриманням дитиною травми коліна. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач подав відзив на позов, у якому заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що він сплачує аліменти на утримання дітей у значно більшому розмірі від 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та заборгованості зі сплати аліментів не має, а тому вказаних коштів, які позивач отримує у вигляді аліментів, достатньо для забезпечення додаткових витрат на обох дітей. Крім того, відповідач зазначає, що син [PERSON] дуже активний хлопчик, врівноважений, щирий та добрий, любить спілкуватися з однолітками та відвідує загальноосвітню школу (логопедичний клас), де має можливість залишатися в групі продовженого дня. А тому доводи позивача про те, що дитина потребує постійного догляду, у зв`язку із чим [PERSON] не може влаштуватися на роботу є необґрунтованими. Також відповідач заперечував щодо відшкодування витрат на проходження сином [PERSON] курсу корекції мовлення (аудіостимуляція Tomatis) у Громадській організації «Центр допомоги дітям-інвалідам з важкими розладами мовлення та порушення розвитку «Відкритий світ» в сумі 15600 грн., оскільки позивач самостійно прийняла рішення без повідомлення його, як батька дитини, про необхідність проходження даного курсу і в матеріалах справи відсутнє направлення лікаря на вказаний курс аудіостимуляції, який, зокрема, відповідно до інформації із пошукових систем Інтернет, не може сприйматися як медичне лікування. Враховуючи те, що [PERSON] кожного року проходить лікування у Центрі «Відродження», де запатентований кожний вид лікування та реабілітації дітей з інвалідністю, позивач сама обрала спосіб лікування сина без обговорення з батьком дитини та направлення лікаря. Також, з наданої позивачем довідки вбачається, що за прослуховування вказаного курсу аудіостимуляції вона сплачувала благодійні внески. Крім того, відповідач зазначає, що необхідність занять з педагогом-психологом в Освітньому центрі «РозУмка» позивач визначила самостійно, адже такі послуги безкоштовно надаються дитині зі статусом інваліда у Центрі « Відродження », де їх син періодично проходить реабілітацію. Також відповідач заперечував щодо доводів позивача про те, що він не витрачає сил та часу на лікування та корекційні заняття сина [PERSON] , оскільки позивач постійно чинить перешкоди у його спілкуванні з дітьми і до цього часу у них тривають суперечки з приводу спілкування батька із синами. Крім того, відповідач зазначає, що на даний час він перебуває у цивільному шлюбі з [PERSON] та від даного шлюбу має малолітню дочку - [PERSON] , які разом з цивільною дружиною перебувають на його утриманні. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, у відзиві на позов заявив клопотання про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано (а.с. 34-35, 36). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 11). Відповідно до витягу з рішення Виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради № 305 від 25.11.2019 встановлено порядок спілкування батька з малолітніми дітьми. Судовим наказом Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.08.2019 у справі № 750/9217/19 стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с. 12). Відповідно до копії довідки № 01-06/2122/05 від 19.07.2021 з місця роботи відповідача, за 2020 рік та за період з 01.01.2021 по 30.06.2021 нараховано і виплачено аліментів на загальну суму 141292 грн. 30 коп. Заборгованість по виплаті аліментів відсутня. Також, відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 травня 2021 року [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . Як зазначила у судовому засіданні представник позивача, молодший син сторін [PERSON] має захворювання, у зв`язку із чим потребує лікування та реабілітації. Так, відповідно до копії медичного висновку № 31 від 01.07.2019 (дійсний до 01.08.2021) та Індивідуальної програми реабілітації інваліда № 782/220 від 01.07.2019, син сторін - [PERSON] має захворювання та проходить курс реабілітації (а.с. 13, 14-20). Згідно копії довідки № 199 від 11.11.2019 [PERSON] в 2016 році в супроводі матері [PERSON] проходив курс реабілітації у закладі охорони здоров`я «Центр комплексної реабілітації дітей з інвалідністю «Відродження» (а.с. 21). Відповідно до копії довідки № 01-04/394 від 11.11.2019 та № 01-04/64 від 18.02.2021, [PERSON] у періоди з 01.09.2017 по 22.09.2017, з 26.03.2018 по 13.04.2018, з 10.09.2018 по 05.10.2018, з 18.01.2019 по 08.02.2019 та з 08.09.2020 по 29.09.2020, в супроводі матері [PERSON] , отримував реабілітаційні послуги в КП «Обласний центр комплексної реабілітації дітей з інвалідністю «Відродження» (а.с. 22). Згідно копій довідок Громадської організації «Центр допомоги дітям-інвалідам з важкими розладами мовлення та порушеннями розвитку «Відкритий світ» № 11 від 24.09.2020, № 20 від 19.11.2020 та № 41 від 04.02.2021, [PERSON] проходив курс корекції мовлення (аудіостимуляція Tomatis) та потребував постійного нагляду і контролю з боку матері - [PERSON] , яка постійно супроводжувала дитину під час процедур (а.с. 24, 25, 26). Як вбачається із вказаних довідок, за прослуховування курсу корекції мовлення сина [PERSON] були сплачені благодійні внески по 5200 грн. за кожний (всього 15600 грн.). Також, відповідно до копії довідки № 1703 від 17.03.2021, [PERSON] відвідує заняття з педагогом-психологом в Освітньому центрі РозУмка з вересня 2020 року по даний час. На заняття дитину приводить мама, яка і сплачує за заняття. Вартість одного заняття складає 120 грн. За період з 01.09.2020 по 17.03.2021 було сплачено за заняття 3360 грн. (а.с. 26). Крім того, відповідно до копії лікарського направлення від 12.09.2018 [PERSON] рекомендовано виготовлення ортопедичного взуття (а.с. 27). Згідно копії наряду № 1301 від 12.10.2020 [PERSON] виготовлено ортодонтичну пластину на суму 1301 грн. 70 коп. (а.с. 30). Відповідно до копії товарного чеку від 08.10.2020 та чеку АТ КБ «Приват Банк» [PERSON] оплатила виготовлення ортопедичного взуття [PERSON] в розмірі 1550 грн. (а.с. 28). Також, відповідно до копії довідки ортопедо-травматологічного відділення КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» ЧОР від 28.09.2020, старшого сина сторін [PERSON] було направлено на МРТ лівого коліна у зв`язку з отриманням травми (а.с. 31). Згідно копії квитанції АТ КБ «Приват Банк» від 29.09.2020, за вказане дослідження [PERSON] сплатила 1600 грн. (а.с. 32). Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз указаної норми закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. На підтвердження понесення додаткових витрат на дитину, позивач посилається на те, що її молодший син [PERSON] з народження має захворювання, у зв`язку із чим йому встановлено інвалідність та рекомендовано систематичне проходження курсів реабілітації. В Центрі «Відродження» реабілітація дитини зі статусом інваліда проводиться безкоштовно. Як вбачається з копії довідок Громадської організації «Центр допомоги дітям-інвалідам з важкими розладами мовлення та порушеннями розвитку «Відкритий світ» № 11 від 24.09.2020, № 20 від 19.11.2020 та № 41 від 04.02.2021, [PERSON] проходив курс корекції мовлення (аудіостимуляція Tomatis), за які позивачем сплачені благодійні внески по 5200 грн. за кожний (всього 15600 грн.) (а.с. 24, 25, 26). Доказів на підтвердження того, що курси корекції мовлення (аудіостимуляція Tomatis) були призначені лікарем, у матеріалах справи відсутні. Відповідач у відзиві на позов зазначає, що позивач самостійно прийняла рішення проходження сином вказаних курсів, з ним це питання не обговорювала. Оскільки плата за курси корекції мовлення (аудіостимуляція Tomatis) проведена як добровільні внески, а тому суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача коштів, сплачених як добровільні внески. Враховуючи, що наявність хронічних захворювань, через які дитині сторін встановлена інвалідність, потребує додаткових мір реабілітації, у зв`язку із чим дитина відвідувала заняття з педагогом-психологом в Освітньому центрі РозУмка і у період з 01.09.2020 по 17.03.2021 було оплачено позивачем за заняття 3360 грн., а тому суд вважає такі витрати пов`язаними із додатковими потребами дитини, зумовленими її хворобами. Також, суд вважає додатковими витратами на дитину придбання позивачем спеціального ортопедичного взуття та придбання ортодонтичної пластини, оскільки такі витрати пов`язані з хворобами дитини. Крім того, позивач понесла витрати на обстеження старшого сина [PERSON] , у зв`язку із отриманням дитиною травми коліна, що також відноситься до додаткових витрат, пов`язаних з травмуванням старшого сина. Частиною першою статті 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Оскільки позивач понесла додаткові витрати на дітей, що підтверджується наявними у справі доказами, а відповідач, батько дітей, зобов`язаний брати участь у таких витратах, а також враховуючи рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, наявність у відповідача на утриманні малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача половини понесених додаткових витрат на дітей сторін. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Враховуючи викладене,

Outcome: partial