Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

У листопаді 2014 [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить визнати неповнолітнього [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Від сплати судового збору просить її звільнити як інваліда II групи. У своїй вимозі посилається на те, що вона проживає (на підставі ордеру) та зареєстрована в [ADDRESS]. У квартирі також зареєстрований та проживав до 26.12.2006 року [PERSON] [INFO] - син позбавленої батьківських прав племінниці над яким позивач взяла опіку. [PERSON] був забраний Службою у справах дітей Святошинської РДА у м. Києві за заявою позивача в зв'язку неможливістю останньої матеріально забезпечувати його. Позивач планує оформити право власності на житло, а реєстрація [PERSON] може призвести до юридичної колізії, оскільки він може виявитися зареєстрований в двох місяцях у випадку усиновлення. Справу просить розглянути на підставі ч.2 ст. 107 ЖК УРСР та п. 11 ППВСУ від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України». У судовому засіданні представник позивача підтримала позов у повному обсязі та просила його задовольнити. Київська міська рада явку свого представника у судове засідання не забезпечила, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, клопотання про розгляд справи за відсутності представника Київської міської ради до суду не надходило. Представник Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації у судовому засіданні проти позову заперечувала. Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації та третя особа - відділ Державної міграційної служби Святошинського РВ ГУ ДМВС України в м. Києві явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином, клопотання про розгляд справи за відсутності представників Служби у справах дітей та Державної міграційної служби до суду не надходило. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача - Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] була надана покійному батьку позивача на сім'ю з 5 чоловік ([PERSON] - батько, [PERSON] - теща, [PERSON] - дочка, [PERSON] - син, [PERSON] - донька) на підставі ордеру виконкомом Київської міської ради депутатів трудящих [NUMBER] від 23.11.1964 року на підставі рішення виконкому Жовтневої районної ради від 02.10.1964 року № 4520 (а.с.5). [INFO] народився [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського РУЮ м. Києва зроблено актовий запис № 706 та видане відповідне свідоцтво (а.с.9). Його мати [PERSON] являється племінницею позивача. Розпорядженням Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації № 1902 від 31.10.2006 року, враховуючи рішення опікунської ради від 04.10.2006 року, протокол № 18 за зверненням [PERSON] з проханням призначити опіку, останню було призначено опікуном над малолітнім [PERSON], [INFO] (а.с.10). Крім того даним рішенням на [PERSON] було покладено відповідальність за збереження житла, де зареєстрований малолітній [PERSON], яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач в зв'язку з неможливістю матеріально утримувати [PERSON] в телефонному режимі попросила Службу у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації забрати останнього. Згідно листа Служби у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації від 05.02.2008 року № 20-376 [PERSON] знаходиться на вихованні в іншій сім'ї з 26.12.2006 року до досягнення ним повноліття (а.с.13). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02.04.2009 року за позовом [PERSON] було встановлено порядок користування квартирою [ADDRESS]. Судом вирішено виділити в користування [PERSON], [PERSON] - 10,7 кв.м., [PERSON], [PERSON], [PERSON] - 17,1 кв.м., кімнату 11,5 кв.м. - [PERSON] та [PERSON] (а.с.7-8). Дитина з 31.03.2005 року та на даний час зареєстрована в [ADDRESS], що підтверджується довідкою КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» ЄРРЦФ № 814 від 07.05.2014 року № 557 (а.с.15). [PERSON] зверталася до Служби у справах дітей з листами від 14.05.2014 року та від 16.05.2014 року (а.с.20,19), в яких просила внести зміни до розпорядження Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації № 1902 від 31.10.2006 року про покладення на неї обов'язку по збереженню житла де зареєстрований [PERSON] оскільки якщо останній усиновлений іншою особою може виникнути юридична колізія щодо реєстрації [PERSON] в двох місцях. Згідно ст.1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» діти, позбавлені батьківського піклування, - це в тому числі діти, які залишилися без піклування батьків у зв'язку з позбавленням їх батьківських прав. Згідно ст. 32 вищезазначеного Закону за дітьми позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Аналогічна позиція зазначена в ст.11 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» від 02.06.2005 року № 2623-IV. Судом достовірно не встановлено факту встановлення опіки над дитиною або її усиновлення. Вищезазначені норми чітко передбачають і захищають право [PERSON] на збереження за ним житла в якому він проживав (квартири [ADDRESS]) з рідними, а саме: позивачем до влаштування його в прийомну сім'ю. Обов'язок щодо збереження такого житла покладений саме на позивача. Визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням порушує його право на збереження за ним житла та є незаконним. Суд не приймає до уваги посилання позивача на ч.2 ст. 107 ЖК УРСР оскільки в даному випадку мова йде про виселення неповнолітньої дитини, дитини позбавленої батьківського піклування житлові права якої захищаються спеціальними нормами.

Outcome: dismissed