Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

У липні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що 28 квітня 2001 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На день звернення до суду з відповідачем разом не проживає, сімейних стосунків не підтримує з листопада 2013 року. Діти проживають з позивачем. Вважає що заходи щодо примирення подружжя непотрібні. Відповідач відвідує дітей, бере матеріальну участь у вихованні дітей, але подружжя не може домовитися про конкретний розмір допомоги, яку він буде надавати кожного місяця, у зв'язку з цим позивач просить призначити та стягувати аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі ? частки від заробітку (доходу) батька на утримання неповнолітніх дітей, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів не заперечував. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд повинен уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі з 28 квітня 2001 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис 107 (а.с. 4). Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] (а.с. 5), [PERSON], [INFO] (а.с. 6). З пояснень позивача вбачається, що з відповідачем разом не проживає, сімейних стосунків не підтримує з листопада 2013 року. Діти проживають з позивачем. Вважає що заходи щодо примирення подружжя непотрібні. Відповідач відвідує дітей, бере матеріальну участь у вихованні дітей, але подружжя не може домовитися про конкретний розмір допомоги, яку він буде надавати кожного місяця, у зв'язку з цим позивач просить призначити та стягувати аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі ? частки від заробітку (доходу) батька на утримання неповнолітніх дітей, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 108 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сім'я сторін фактично розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати, а також оскільки відповідач маючи неповнолітніх дітей, зобов'язаний їх утримувати, то позов підлягає задоволенню, тобто аліменти необхідно стягнути з нього примусово в розмірі 1/2 зі всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], починаючи з 26 червня 2014 року і до виповнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. та відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved