Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

У квітні 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що відповідач звернувся до позивача метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 01.07.2015 року. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в Акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Формулярами та стандартними формами є саме Умови та правила надання банківських послуг та а Тарифи, які згідно до заяви отримані Відповідачем для ознайомлення в письмовій формі. Підписавши заяву, між сторонами у відповідності до ст. 634 ЦК України був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. 01.07.2015 року відповідачем також була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». В цій же довідці Відповідач власним підписом підтвердив, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений». В порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 14.12.2020 року за відповідачем утворилася заборгованість у сумі 16989,65 грн, яка складається з: 13376,41 грн - заборгованість за тілом кредиту, а саме за простроченим тілом кредиту, 3613,24 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 01.07.2015 року у розмірі 16989,65 грн та судові витрати. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач відзив на позовну заяву не надав, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином і в установленому законом порядку. Позивачем до позовної заяви додано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому останній просив справу розглядати без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення не заперечує. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе розглядати справу за відсутністю відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що 01.07.2015 року відповідач підписав заяву, в якій зазначено, що банк на підставі цієї угоди має право виплатити клієнтові винагороду за надані банку послуги (виконані роботи). Повний перелік оплачуваних банком послуг і умови їх надання та оплати визначаються або Правилами, розміщеними на сайті банку, або окремо підписаною угодою між клієнтом і банком. Також, в заяві зазначено, що відповідач ознайомився і згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами надання послуг ( виконання робіт), а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом відповідач підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку, а також його місцезнаходження. Він надав згоду на те, що дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Банк має право у будь-який момент збільшити, зменшити чи скасувати кредитний ліміт. Крім того 01.07.2015 року [PERSON] підписано умови кредитування в якій визначено, що процентна ставка поза межами пільгового періоду за умовами «Карта Універсальна» становить 43,20% річних. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 01.07.2015 року [PERSON] підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» з базовою процентною ставкою за кредитом - 43,2 % річних, що підтверджується її підписом на Анкеті-заяві та довідці. Отже, відсоткова ставка на рік за укладеним сторонами договором складає 43,2 % річних. Як зазначено вище, Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в яких міститься, зокрема, базова процентна ставка за кредитом, підписана [PERSON] 01.07.2015 року. Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. Таким чином, між ПАТ КБ «Приватбанк», яке змінило найменування на АТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] укладено договір, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кошти в вигляді кредитного ліміту, який періодично змінювався банком, на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,2 % на місяць на суму залишку заборгованості. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] отримані картки за № [NUMBER] з терміном дії до 08/18, № [NUMBER] з терміном дії до 05/21, № [NUMBER] з терміном дії до 08/21, № [NUMBER] з терміном дії до 09/22, № [NUMBER] з терміном дії до 10/23. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість по процентам за користування кредитом з 01.07.2015 року до 14.12.2020 року складає 3613,24 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту також підлягають задоволенню, оскільки у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зазначено, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Звертаючись до суду з позовом позивач посилається на те, що АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] по кредитному договору № б/н від 01.07.2015 року було надано кредит шляхом встановлення кредитної лінії, який збільшувався до 15000 грн. Позивач свій обов`язок по кредитному договору щодо надання відповідачу кредиту виконав у повному обсязі, однак відповідач, отримавши суму кредиту свої зобов`язання за кредитним договором не виконав. З огляду на викладене та враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти у добровільному порядку позивачу у повному обсязі не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а тому позовні вимоги позивача в частині стягнення з [PERSON] заборгованості по кредитному договору № б/н від 01.07.2015 року в сумі 13376,41 грн підлягають задоволенню. Суд зазначає, що вказана заборгованість в сумі 13376,41 грн є сукупною вартістю тіла кредиту, тобто заборгованість за простроченим тілом кредиту є складовою його частиною, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Враховуючи зазначені вище обставини суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення заборгованості за кредитним договором від 01.07.2015 року в загальному розмірі сумі 9256, 69 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 13376,41 грн та заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом - 3613,24 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий зібр у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved