Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

У листопаді 2017 року Київський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги обґрунтовували, тим що 03.06.2016 року [PERSON] звернувся до Деснянського районного центру зайнятості, як структурного підрозділу Київського міського центру зайнятості, з заявою про надання йому статусу безробітного. Наказом Деснянського РЦЗ від 09.06.2016 року № НТ 160609 відповідачу надано статус безробітного з 06.06.2016 року та призначено допомогу по безробіттю з 10.06.2016 року. 08.12.2016 року [PERSON] звернувся до Деснянського районного центру зайнятості із заявою з проханням направити на курси за професією кухар, у зв'язку з чим між відповідачем та позивачем було укладено договір № 026216120800002 щодо направлення його на навчання до Вищого професійного училища № 33 за професією кухар строком з 08.12.2006 року по 12.06.2017 року з метою сприяння подальшому працевлаштуванню. Позивач зазначив, що наказом від 03.05.2017 року № 10 (ВСНН) відповідач був відрахований з 03.05.2017 року з училища, за систематичні пропуски занять без поважних причин, невиконання вимог навчального закладу та навчальних програм, внаслідок чого наказом Деснянського РЦЗ від 05.05.2017 року № НТ 170505 припинено виплату допомоги [PERSON] по безробіттю та припинено реєстрацію безробітного у зв'язку з припиненням професійного навчання за направленням територіального органу без поважних причин відповідно пп. 1, 2 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу з 03.05.2017 року. В своїх позовних вимогах Київський міський центр зайнятості, посилається на те, що з огляду на відрахування [PERSON] з Вищого професійного училища № 33, останній зобов'язаний повернути позивачу кошти витрачені на його навчання у розмірі 1 529 грн. 83 коп. Відповідачу направлено претензію від 09.06.2017 року № 19-5710 щодо необхідності повернення коштів. Однак вказана вимога позивача залишена [PERSON] не виконаною, що стало причиною для звернення до суду. В ході судового розгляду справи представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог у зв'язку із проведенням остаточного розрахунку вартості навчання [PERSON], внаслідок чого просить суд стягнути з відповідача кошти витрачені на його навчання у сумі 1 994 грн. 83 коп. з яких 1 839 грн. 53 коп. - витрат за навчання та 155 грн. 30 коп. - витрат за медичний огляд. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 03.06.2016 року [PERSON] звернувся до Деснянського районного центру зайнятості, як структурного підрозділу Київського міського центру зайнятості, з заявою про надання йому статусу безробітного. Наказом Деснянського РЦЗ від 09.06.2016 року № НТ 160609 відповідачу надано статус безробітного з 06.06.2016 року та призначено допомогу по безробіттю з 10.06.2016 року. 08.12.2016 року [PERSON] звернувся до Деснянського центру зайнятості із заявою з проханням направити на курси за професією кухар, у зв'язку з чим між відповідачем та позивачем було укладено договір № 026216120800002 щодо направлення його на навчання до Вищого професійного училища № 33 за професією кухар строком з 08.12.2006 року по 12.06.2017 року з метою сприяння подальшому працевлаштуванню. Згідно наказу Вищого професійного училища № 33 від 08.12.2016 року [PERSON] був зарахований до складу навчальної групи № 16 (ЗЕНН). Однак, з матеріалів справи вбачається, що наказом від 03.05.2017 року № 10 (АСНН) відповідач був відрахований з 03.05.2017 року Вищого професійного училища № 33 за систематичні пропуски занять без поважних причин, невиконання вимог навчального плану та навчальних програм. Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов'язані інформувати центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у ч. 1 ст. 45 цього Закону. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Положеннями пп. 3.2.2. Договору про професійне навчання безробітного № 0262161208002 від 08.12.2016 року, у разі припинення безробітним професійного навчання без поважних причин або відмови працювати за професією (спеціальністю), районний центр зайнятості стягує з безробітного, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку, проживання у період навчання. Таким чином, наказом Деснянського РЦЗ від 05.05.2017 року № НТ 170505 припинено виплату допомоги [PERSON] по безробіттю та припинено реєстрацію безробітного у зв'язку з припиненням професійного навчання за направленням територіального органу без поважних причин відповідно пп. 1, 2 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, з 03.05.2017 року. Згідно ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. З матеріалів справи вбачається, що сума коштів витрачених на навчання [PERSON] складає 1 994 грн. 83 коп. з яких 1 839 грн. 53 коп. - витрати за навчання та 155 грн. 30 коп. - витрати за медичний огляд. 26.05.2017 року відповідачу було надіслано претензію від 09.06.2017 року № 19-5710 щодо необхідності повернення коштів витрачених Київським міським центром зайнятості на його навчання, але вказана вимога центру зайнятості [PERSON] виконана не була. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що позовні вимоги Київського міського центру зайнятості є законними та обґрунтованими та такими, що підлягаю до задоволення. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави також підлягає судовий збір в розмірі 1600,00 гривень.

Outcome: approved