Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

У липні 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та неустойки (пені) за прострочення своєчасної сплати аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, відповідач під час розгляду справи в суді не надав достовірної інформації з приводу працевлаштування. Так з моменту пред'явлення виконавчого листа до виконання стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини проводилися лише в розмірі ? частини з військової пенсії, а не в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON]. Відповідач з 01.09.2005 року по червень 2013 року працював у ПАТ «Кредитпромбанк» на посаді головного фахівця, а з червня 2013 року перебуває у трудових відносинах з ПАТ КБ «Правекс - Банк». В позовних вимогах просила стягнути з [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 34 483, 00 грн. на підставі отриманого доходу в розмірі 137 932, 00 грн. з реалізації 1/3 частки в 2 (двох) кімнатній квартирі [ADDRESS]; пеню на розмір не сплачених аліментів із грошової суми 34 483, 00 грн. від реалізації 1/3 частки в 2 (двох) кімнатній квартирі [ADDRESS] починаючи з 15 серпня 2009 року по 15 вересня 2013 року в розмірі 493 451, 73 грн.; заборгованість аліментів з отриманої заробітної плати на утримання доньки [PERSON] та пеню на розмір не сплачених аліментів із отриманої заробітної плати в ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ КБ «Правекс - Банк» за весь час, починаючи з 14 квітня 2006 року по 01 жовтня 2013 року включно на користь [PERSON]; судові витрати покласти на відповідача. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Свої вимоги обґрунтовував тим, що рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2006 року виконує в добровільному порядку, перераховує відповідачу аліменти на утримання доньки, крім того постійно брав участь у додаткових витратах на дитину. 17 лютого 2007 року уклав шлюб з [PERSON]. Від шлюбу народилась дочка - [PERSON], [INFO]. Так, перераховуючи аліменти на утримання [PERSON] та здійснюючи додаткові витрати, погіршив матеріальне становище другої доньки [PERSON] в зв'язку з чим дружина [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. 24 травня 2013 року Дарницький районний суд м. Києва виніс рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі ? зі всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання неповнолітньої [PERSON], а також на його утриманні перебуває дружина та мати пенсіонерка. В позовних вимогах просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у сумі 1 000, 00 грн. до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06 листопада 2013 року прийнято зустрічний позов [PERSON] до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості та неустойки (пені) за прострочення своєчасної сплати аліментів на утримання дитини. В судовому засіданні позивач по первісному позову [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, у задоволені зустрічного позову - відмовити. В судовому засіданні відповідач по первісному позову [PERSON] та його представник [PERSON] проти задоволення первісних позовних вимог заперечували, просили задовольнити позовні вимоги за зустрічною позовною заявою, у задоволені первісного позову - відмовити. В судовому засіданні представник третьої особи відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції [PERSON] залишив вирішення питання на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні первісного та зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. [PERSON] з 20 серпня 1993 року по 10 листопада 2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8). 10 листопада 2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 9). 28 квітня 2006 року рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області стягнуто з [PERSON] на корсить [PERSON] аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 10). На підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області видано виконавчий лист № 2-1047/2006 року (а.с. 11). 17 лютого 2007 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 81). Згідно рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 травня 2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі ? зі всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] (а.с. 80). Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 9198 від 30.06.2005 року виданого на підставі розпорядження Бориспільського міського голови квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності по 1/3 частки [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири укладеного 14 серпня 2009 року [PERSON] продав [PERSON] належну йому 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). 14 серпня 2009 року [PERSON] власноручно написано розписку про те, що вона сплатила 17 800, 00 дол. США [PERSON] за 1/3 квартири за адресою: [ADDRESS], вказавши що до вказаної суми грошей не має права та претендувати не буде, на аліменти з цієї суми претендувати не буде (а.с. 50). Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» якщо боржник у встановлений строк для самостійного виконання рішення добровільно не виконав рішення, державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає його примусове виконання. Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» на державного виконавця покладається обов'язок здійснювати необхідні заходи для своєчасного і повного виконання рішення у спосіб і в порядку, передбаченому виконавчим документом та Законом. Відповідно до п. 7.4. розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень, передбачено, що державний виконавець здійснює контроль за правильним і своєчасним відрахуванням із заробітної плати та інших доходів боржника. Як вбачається з постанови про закінчення виконавчого провадження ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві від 07 серпня 2006 року виконавчий лист № 2-1047/2006 згідно заяви [PERSON] від 31 липня 2006 року направлено до ДВС у м. Бориспіль Київської області (а.с. 115-116). Відповідно до постанови ВДВС у м. Бориспіль та Бориспільському районі про відкриття виконавчого провадження від 12 серпня 2006 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Бориспільського міськрайонного суду № 2-1047 від 28 квітня 2006 (а.с. 117). Згідно постанови ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 23 травня 2013 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-1047/2006 (а.с. 125). Постановою ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві про закінчення виконавчого провадження від 20 червня 2013 року виконавче провадження з примусового виконання виконачого листа № 2-1047/2006 закінчено, оскільки боржник проживає за адресою: м. київ. [ADDRESS], що територіально відноситься до ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві (а.с. 127). Постановою ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 18 жовтня 2013 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1047/2006 (а.с. 150). Постановою ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві про закінчення виконавчого провадження від 18 листопада 2013 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1047/2006 закінчено, оскільки згідно довідки про доходи боржник працює м. Київ, вул. Кловський узвіз, 9/2 ПАТ «Правекс - Банк», що по територіальності відноситься до ВДВС Печерського РУЮ м. Києва (а.с. 157-158). В матеріалах справи містяться копії розписок про отримання коштів [PERSON] від [PERSON] на утримання доньки [PERSON], товарних чеків, квитанцій, банківських перерахувань (а.с. 51-71). Позивач по первісному позову [PERSON] не заперечувала, що відповідач [PERSON] частково надавав додаткові кошти на утримання доньки [PERSON], купував необхідні речі, продукти харчування, предмети для особистого розвитку. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень. Згідно ч. 4 цієї ж статті, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач [PERSON] в позовній заяві та в судовому засіданні посилалась на те, що відповідач [PERSON] неналежно виконує рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2006 року, а також відповідач під час розгляду справи не надав суду інформації, що є працюючим військовим пенсіонером та отримував заробітну плату, а стягнення аліментів по заробітній платі не справлялися, хоча за рішенням суду аліменти необхідно стягувати ? частину всіх видів заробітку. Також відповідачем продано 1/3 частину квартири, що є видом заробітку та має бути стягнута ? частина суми отриманої за продаж. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ч. 3 ст. 194 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 Сімейного кодексу України, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Як вбачається з наданих відомостей Управління пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва, публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк», Міністерства доходів і зборів України Головного управління Міндоходів у м. Києві Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Міхдоходів у м. Києві відрахування за виконавчим листом № 2-1047/2006 року здійснювалися (а.с. 162-165, 169-170, 172-174). Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на те, що, виконавче провадження за виконавчим листом № 2-1047/2006 триває, підстав для задоволення вимог первісного позову відсутні та для уникнення подвійного стягнення за одним виконавчим листом, суд не вбачає підстав для задоволення вимог первісного позову, у вимогах зустрічного позову, суд не знаходить підстав для його задоволення, оскільки [PERSON] рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2006 року не оскаржував, окремих позовів за час виконання рішення з приводу зменшення або збільшення розміру аліментів не пред'являв. Крім того, оскільки у задоволені позовів, які є майновими відмовлено, то відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 3 441,00 грн. та з [PERSON] на користь держави стягнути судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved