Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

У листопаді 2013р. позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 495 кв.м для індивідуального житлового будівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 4810136600:05:008:0034. В обґрунтовування заявленого позову позивач вказує, що 19 грудня 2007 року між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу за реєстр. № 545. За цим договором він придбав частку земельної ділянки, площею 495кв.м. для індивідуального житлового будівництва за вказаною адресою. Раніше земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], площею 990кв.м., належала [PERSON] на праві приватної власності, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю, виданого Жовтневою районною Радою народних депутатів 29.12.1992 року та зареєстрована в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 408 на підставі рішення ХУІ сесії ХХІ скликання Жовтневої районної ради від 20.11.1992 року. Після укладеної угоди, відповідачка отримала 07.08.2008 року Державний акт на право власності на свою частку земельної ділянки, площею 495кв.м. за адресою: [ADDRESS], зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010800101298, кадастровий номер 4810136600:05:008:0021. Згідно рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26.06.2013р. за № 572, його земельній ділянці, площею 495кв.м. надано нову адресу: [ADDRESS]. При цьому він та відповідачка, направили до компетентних органів заяву від 27.12.2011р. про те, що вони погодили план розподілу земельної ділянки, площею 990кв.м. за адресою: [ADDRESS] та просили видати їм окремі Державні акти на право власності на земельну ділянку, розміром 495кв.м. на ім'я [PERSON] та розміром 495кв.м. на ім'я [PERSON] Для оформлення права власності на земельну ділянку, в серпні 2013 р. він отримав Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Після цього звернувся до реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції з наміром зареєструвати за собою право власності на земельну ділянку, що розташована по [ADDRESS], однак отримав відмову, оскільки з 01.01.2013р. державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться органами державної реєстрації прав у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У зв'язку з тим, що він не отримав на свою частку земельної ділянки Державного акту на право приватної власності на землю, не можливо здійснити реєстрацію права власності земельної ділянки по [ADDRESS]. Надати оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку від 29.12.1992 року у справах приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], яка посвідчувала договір купівлі-продажу за реєстр. № 545 від 19 грудня 2007 року зберігається лише копія цього акту. У зв'язку з тим, що він не зміг надати правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку, просив позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, направив для участі у справі свого представника, яка позовні вимоги підтримала на підставах, викладених в заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, просив прийняти рішення за наявними в справі матеріалами. Третя особа - Реєстраційна служба Миколаївського міського управління юстиції, -в судове засідання свого представника не направила, однак надала письмові пояснення, в яких зазначили, що у позивача є договір купівлі-продажу земельної ділянки від 19.12.2007р. , що надав йому право на отримання державного акту,яким би набувалося право власності на земельну ділянку. Крім того у п.4.5 цього договору зазначено, що цей договір вважається укладеним з дня його нотаріального посвідчення та є підставою для одержання позивачем Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.2 розділу 7 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державний земельний кадастр» від 07.07.2011р. земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номеру. А пунктом 10 вказаного Закону визначено, що документи, якими було засвідчено право власності або право користування земельною ділянкою, і які видані до вступу в силу цього Закону, є дійсними. У відповідності до Закону України «Про державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року за № 1051, на підставі якого 01.01.2013 року втратила силу Постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку ведення Поземельної книги та Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельні ділянки і на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди» від 09.09.2009 року за № 1021, внесення записів про відмову державної реєстрації прав не відноситься до кола повноважень територіальних органів Дежземагенства, а можливо у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію майнових прав на нерухоме майно і їх обтяження» на органи державної реєстрації прав, а саме Державну реєстраційну службу України та їх територіальних органів. З положень ст. 126 ЗК України вбачається, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється на підставі вимог, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію майнових прав на нерухоме майно та їх обтяження». У відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію майнових прав на нерухоме майно і їх обтяження» державна реєстрація майнових прав на земельну ділянку здійснюється після реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Із п.10 ст. 79-1 ЗК України вбачається, що після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі здійснюється державна реєстрація майнових прав на земельну ділянку. Згідно з ч.5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію майнових прав на нерухоме майно і їх обтяження» державна реєстрація майнових прав є публічною та здійснюється органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав (Державна реєстраційна служба України). Як встановлено в судом, державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Миколаївського міського управляння юстиції Миколаївської області позивачу було відмовлено в державній реєстрації прав власності на земельну ділянку, площею 0,0495 га для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю у позивача правовстановлюючого документу на земельну ділянку-Державного акту на право приватної власності на землю, при цьому йому було рекомендовано вирішити це питання у судовому порядку. Тому позивач звернувся до суду з таким позовом. ( а. с. 23) Відповідно до приписів ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію майнових прав на нерухоме майно і їх обтяження» вбачається, що державна реєстрація здійснюється на підставі таких документів, а саме: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданих на підставі вимог цього Закону; свідоцтва про право власності , виданого органами приватизації наймачам жилих приміщень у державному і комунальному жилому фонді; державних актів про право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, які набули законної сили; інших документів, які підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно , пред'явлених органу державної реєстрації прав сумісно з заявою. Згідно договору купівлі-продажу від 19.12.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], р. №5-1161, позивач [PERSON] придбав у [PERSON] частку земельної ділянки, площею 495 кв.м. для індивідуального житлового будівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], про що видано Витяг з Державного реєстру правочинів, № правочину 2584333. ( а. с. 4-5 ) Раніше вся земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], площею 990кв.м., належала [PERSON] на праві приватної власності, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю, виданого Жовтневою районною Радою народних депутатів 29.12.1992 року та зареєстрована в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 408 на підставі рішення ХУІ сесії ХХІ скликання Жовтневої районної ради від 20.11.1992 року. ( а. с. 7-8 ) Після укладеної угоди з [PERSON], [PERSON] отримала 07.08.2008 року Державний акт на право власності на свою половину земельної ділянки, площею 495кв.м. за адресою: [ADDRESS], зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010800101298, кадастровий номер 4810136600:05:008:0021 після договору купівлі-продажу від 19.12.2007р. ( а. с. 13) Згідно рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26.06.2013р. за № 572, на половину земельної ділянки, площею 495кв.м. [PERSON] надано нову адресу: [ADDRESS]. При цьому сторони по справі направили до компетентних органів заяву від 27.12.2011р. про те, що вони погодили план розподілу земельної ділянки, площею 990кв.м. за адресою: [ADDRESS] та просили видати їм окремі Державні акти на право власності на земельну ділянку, розміром 495кв.м. на ім'я [PERSON] та розміром 495кв.м. на ім'я [PERSON] ( а. с. 9, 14) З доданого до позову Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4800325622013 від 06.08.2013р. земельна ділянка площею 0,0495 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 4810136600:05:008:0034, належить до комунальної власності та відноситься до земель житлової та громадської забудови, її цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд . ( а. с.10) У 2013 році для оформлення права власності на земельну ділянку [PERSON] звернувся до реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції з наміром зареєструвати за собою право власності на земельну ділянку, що розташована по [ADDRESS], однак отримав відмову, оскільки з 01.01.2013р. державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться органами державної реєстрації прав у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». ( а. с. 23 ) З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. .

Outcome: approved