Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернувся із позовом до суду, який обґрунтовує тим, що 28 травня 2019 року з відповідачем був укладений договір позики у формі розписки, за умовами якого вона передав позичальнику кошти в сумі 31500 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 01.07.2019 року (26,00 за 1 долар), що еквівалентно 819000,00 грн., який відповідач зобов`язувався повернути до 05 червня 2019 року. За таких обставин позивач погодився та передав відповідачу грошові кошти, що підтверджується розпискою від 28.05.2019 року. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав і позичених коштів не повернув. Просить стягнути борг за договором позики, три відсотка річних та судові витрати. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача до суду надав заяву в якій просить справу проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить про їх задоволення. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про місце та час слухання справи повідомлені в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. Перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 травня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у формі розписки, за умовами якого позикодавець передала кошти позичальнику в сумі 31500 доларів США, а позичальник зобов`язувався повернути даний борг строком до 05 червня 2019 року. Дані обставини підтверджуються оригіналом розписки від 28.05.2019 року в присутності [PERSON] , який підтвердив факт передачі коштів. Проте умов договору позики [PERSON] не виконав та у визначений графіком строк позичених коштів не повернув. \~ \~ \~ \~ Між сторонами склались відносини цивільно-правового характеру, що регулюються ст.ст.1046-1050 ЦК України\~про договір позики. Відповідно до\~ст. 1046-1047 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір є укладеним з моменту передання грошей. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник повинен повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві або зарахування грошової суми, що позичалася на його банківський рахунок. Отже, виходячи з наведених норм закону розписка, в якій зазначено суму переданих в борг грошей, особистий підпис позичальника є доказом укладення між позивачем і відповідачем договору позики, тому вимога позивача про повернення таких коштів є обґрунтованою. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривні. Якщо у зобов`язанні буде визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сумі, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно із п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума боргу за договором позики 31500 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 03.12.2019 року становить 23,95 грн. за 1 долар США і складає 754425,00 грн., а тому з цих підстав позов підлягає частковому задоволенню. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1\~ст.612 ЦК України). \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] не виконав зобов`язання з повернення позики, тому з нього на користь [PERSON] слід стягнути позичені кошти за договором позики від 28.05.2019 року в сумі 31500 доларів США. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача належить стягнути судові витрати в сумі 7544,25 грн. по сплаті судового збору на користь позивача. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: partial