Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

У липні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач у позовних вимогах вказує, що 08.10.2007 року укладено кредитний договір між публічним акціонерним товариством комерційного банку «Приватбанк», та [PERSON]. Відповідач отримав кредит у розмірі 8 400 грн. 00 коп. на термін до 08.10.2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в строки та порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач порушив умови кредитування та не виконував належним чином зобовязання. Відповідач станом на 25.06.2015 року має заборгованість 20 338 доларів США 80 центів: 4 026 долари США 45 центів заборгованість за кредитом; 3 898 долари США 3 цент заборгованість по процентам за користування кредитом; 991 долар США 20 центів заборгованість по комісії за користування кредитом; 10 443 долари США 08 центів пеня за несвоєчасність виконання зобовязань; 11 доларів США 81 центів штраф (фіксована частина); 967 доларів США 95 центів штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 20 338 доларів США 80 центів, що за курсом 21,17 відповідно до службового розпорядження НБУ від 25.06.2015 року вкладає 430 572 грн. 42 коп. та судовий збір у розмірі 3 654 грн. 00 коп. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надіслав письмову заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність та підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач або представник відповідача у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду повідомлялися належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини. 08.10.2007 року укладено кредитний договір між публічним акціонерним товариством комерційного банку «Приватбанк», та [PERSON]. Відповідач отримав кредит у розмірі 8 400 грн. 00 коп. на термін до 08.10.2017 року на споживчі цілі, зі сплатою за користування відсотків у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позивальник повинен надавати банку грощові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, винагороди, комісії. Обовязок відповідача виконувати належним чином умови укладеного договору у встановлений договором строк, також передбачено статтями 526, 527, 530 і 1054 ЦК України. Судом встановлено, що відповідач не виконав своїх зобовязань, які вказані у договорі та станом на 25.06.2015 року має заборгованість 20 338 доларів США 80 центів: 4 026 долари США 45 центів заборгованість за кредитом; 3 898 долари США 3 цент заборгованість по процентам за користування кредитом; 991 долар США 20 центів заборгованість по комісії за користування кредитом; 10 443 долари США 08 центів пеня за несвоєчасність виконання зобовязань; 11 доларів США 81 центів штраф (фіксована частина); 967 доларів США 95 центів штраф (процентна складова). Розрахунок доданий до позову відповідає умовам та правилам банківських послуг, не викликає сумнів щодо його правильності і ніким не спростований. Відповідно до п. 4.3 Умов договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених кредитним договромбільше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. +5% від суми позову. Згідно п.7.4. При порушення позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник сплачує пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої зобовргованості по кредиту за еожний день прострочки, але не менше 1 грн. Суд не встановив належного виконання відповідачем щомісячних зобовязань, тому сума непогашеної кредитної заборгованості підлягає стягненню. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Визначені договором послуги були надані позивачем, але не були оплачені відповідачем. Позивач звертався до відповідача з листом, що містить вимогу про сплату ним на виконання зобовязання вартості наданих послуг, але відповіді на даний лист отримано не було та не сплачено кошти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором, відповідно до ст. 1056-1 ЦК України. Стаття 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Позивач просить стягнути пеню в розмірі 10 443 долари США 08 центів, але суд дійшов висновку, що дана сума значно перевищує вартість послуг (4 026 долари США 45 центів) тому розмір пені може бути зменшений за рішенням суду, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України. Крім того, правова позиція Верховного Суду України від 03.09.2014 року №6-100цс14 вказує, що частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Оскільки позовні вимоги є обґрунтовані, то суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Платіжне доручення від 26.06.2015 р. підтверджує те, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 654 грн. 00 коп.

Outcome: partial