overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що з відповідачем за даним позовом він знаходиться у шлюбі, зареєстрованому 02 квітня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 27. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені у зв'язку з постійними сварками та втратою взаємних почуттів. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, поновлення шлюбних відносин неможливо. Подальше збереження їхньої сім'ї є неможливим та просто недоцільним. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні з'ясовано, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємоповаги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15.09.2011 року зареєстрував шлюб із [PERSON] Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сторони через постійні суперечки з липня 2016 року шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого шлюб носить формальний характер. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві, однак у подальшому позивач не заперечував, щоб його син [PERSON] проживав з матірю [PERSON] Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні не заперечували проти розірвання шлюбу та просили малолітнього сина [PERSON] залишити для подальшого проживання з матірю. Представник органу опіки та піклування у звязку із врегулюванням між сторонами спору щодо визначення місця проживання дитини не заперечував проти залишення дитини на подальше проживання з матірю. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 15.09.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, за актовим записом №1706, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП №083281 від 15.09.2011 року. Згідно положень частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту позовної заяви та пояснень сторін вбачається, що останні не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, проживають окремо, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально. З огляду на викладене, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам сторін, що бажають їх припинення, суд вважає, що укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Враховуючи, що сторони під час розгляду справи врегулювали спір з приводу визначення місця проживання дитини та позивач не заперечував проти залишення дитини на проживання з матірю, суд вважає відсутніми підстави або не прийняти таку позицію сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому, зазначив, що 03.07.1994 р. зареєстрував шлюб з [PERSON] Під час шлюбу, та за рахунок спільних коштів ним і відповідачкою була придбана земельна ділянка, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,0794 га., що розташована за адресою: [ADDRESS]. Він, разом з відповідачкою, за спільні кошти, побудували на вказаній земельній ділянці, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею, 286,7 кв.м. Право власності на вказані об'єкти нерухомості зареєстровано на ім'я відповідачки. З наведених підстав, позивач просив визнати за ним право власності на 1/2 частину зазначеної земельної ділянки та житлового будинку. Позивач та його представник, в судовому засіданні позов підтримали. Відповідачка позов визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно до положень ст.70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так судом встановлено наступне Сторони зареєстрували шлюб 03.07.1994 року. (а.с. 7) Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.10.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. 22.11.2004 р. на підставі договору купівлі-продажу, на ім'я відповідачки була придбана земельна ділянка, загальною площею 0,0794 га., що розташована за адресою: [ADDRESS], призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], що підтверджено державним актом про право власності на земельну ділянку. На вказаній земельній ділянці було побудовано житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, загальною площею 286,7 кв.м. Право власності на вказаний будинок зареєстровано за відповідачкою. Таким чином, зазначене нерухоме майно, було набуте сторонами під час шлюбу, є спільним майном подружжя, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача про визнання права власності за ним на 1/2 частину цього майна є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що їх сімя розпалась в результаті відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів, різних поглядів на життя. Протягом останнього часу між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги, а також вони взагалі не цікавляться один одним. Спільне господарство не ведуть, шлюб розпався та має формальний характер. Фактично вони живуть окремим життям. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить як його інтересам, так і інтересам їх неповнолітнього сина, у звязку з чим вважає збереження шлюбу недоречним і неможливим, а призначення будь-яких строків для примирення недоцільним. Позивач [PERSON] просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] визнала позов і просила розглянути справу без її участі, про що подала свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 29 квітня 2014 року у Київському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 579; у сторін це перший шлюб; від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Як вказує позивач у позовній заяві, сімя розпалась в результаті відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів, різних поглядів на життя. Протягом останнього часу між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги, а також вони взагалі не цікавляться один одним. Крім того, в своїй адресованій суду письмовій заяві представник відповідача вказала, що з листопада 2016 року вони припинили сумісне проживання та шлюбно-сімейні відносини й строки для припинення їм не потрібні, а також, що після розірвання шлюбу їх неповнолітня донька [PERSON], [INFO], залишиться проживати з матірю відповідачем [PERSON]. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, яка встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що з 08 жовтня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області зареєстрував шлюб з відповідачкою. Дошлюбне прізвище відповідача - «[PERSON]». В період шлюбу народилася донька - [PERSON],[INFO]. Донька мешкає разом з матір`ю. Сумісне життя з відповідачкою не склалося, ми мешкають окремо. Збереження сім'ї неможливо. В судове засідання сторони з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, просили шлюб розірвати. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 жовтня 2005 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.9). Від стосунків мають доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с.11). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків, наполягають на розірванні шлюбу, можливість збереження сім'ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що з 10.09.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області сторони зареєстрували шлюб. Дошлюбне прізвище відповідачки - «[PERSON]». В період шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO]. Донька мешкає разом з відповідачем. Сумісне життя з відповідачем не склалося, ми мешкають окремо. Збереження сім'ї неможливо. В судове засідання сторони з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, просили шлюб розірвати. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10.09.2011 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.7). Від стосунків мають доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с.8). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків, наполягають на розірванні шлюбу, можливість збереження сім'ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що з 21.09.2001 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ізюмського міського управління юстиції Харківської області сторони зареєстрували шлюб. Дошлюбне прізвище відповідачки - «[PERSON]». В період шлюбу народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти мешкають разом з відповідачем. Сумісне життя з відповідачем не склалося, сторони мешкають окремо. Збереження сім'ї неможливо. В судове засідання сторони з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, просили шлюб розірвати. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21.09.2001 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.7). Від стосунків мають синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с.8-9). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків, наполягають на розірванні шлюбу, можливість збереження сім'ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що уклала шлюб з відповідачем 28 лютого 1970 року у Палаці Щастя м. Луганська, про що зроблено актовий запис № 542. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сім'я фактично розпалася, сторони мешкають окремо. Позивач має іншу сім'ю. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить шлюб розірвати. Відповідачем 23 листопада 2016 року була написана заява, посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, про те, що вона, [PERSON], повністю розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, без будь-якого тиску зі сторони та відповідно до свого дійсного волевиявлення, дає згоду на розірвання шлюбу з гр. [PERSON], [INFO], зареєстрованого Палацем Щастя м. Луганська 28.02.1970 року. Бути присутньою у суді не має можливості, тому справу просить слухати у Ізюмському міськрайонному суді Харківської області за її відсутності.(а.с.8). В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 лютого 1970 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.9). Від подружнього життя з відповідачем неповнолітніх дітей не мають. Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків, позивач наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сім'ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказував, що 28 грудня 1996 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, актовий запис № 349. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сімї. В звязку з цим позивач просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність в якій він позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність в якій позовні вимоги визнала повністю, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання позову відповідачкою, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 28 грудня 1996 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 349. Проте сімейні відносини між позивачем та відповідачкою не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачкою, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст.105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказував, що 29 квітня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, актовий запис № 81. Мають спільних малолітніх доньок [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї. В зв'язку з цим позивач просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, проте від останніх на час судового засідання надійшли письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність в яких останні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність в якій позовні вимоги визнала повністю. Оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі вказаних осіб. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання позову відповідачкою, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 29 квітня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 81. Мають спільних малолітніх доньок [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачем та відповідачкою не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачкою, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст.105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved