Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

У листопаді 2014 року представник публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту (а.с.3-5), пізніше уточненим (а.с.47-49) та просить суд: - звільнити з-під арешту номер запису про обтяження 3039691, накладеного 24.10.2013 року згідно постанови №40266263, винесеної відділом державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції 16.10.2013 року квартиру загальною площею 68,90 кв.м., житловою площею 33,60 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] (ІПН:[NUMBER]) на праві власності; - звільнити з-під арешту номер запису про обтяження 5623021, накладеного 13.05.2015 року згідно постанови №41947370, винесеної відділом державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції 06.05.2014 року квартиру загальною площею 68,90 кв.м., житловою площею 33,60 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] (ІПН:[NUMBER]) на праві власності. При цьому позивач посилається на те, що 13.06.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанком» та [PERSON] укладено кредитний договір №ODТІGK01420107, згідно з яким банк надав [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 50000,00 доларів США. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, ПАТ КБ «ПриватБанком» та [PERSON] 13.06.2006 року уклали договір іпотеки №б/н, предметом якого є квартира загальною площею 68,90 кв.м., житловою площею 33,60 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відділом державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції накладено арешти на вказане майно, а саме: - номер запису про обтяження 3039691, накладеного 24.10.2013 року згідно постанови №40266263, винесеної відділом державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції 16.10.2013 року; - номер запису про обтяження 5623021, накладеного 13.05.2015 року згідно постанови №41947370, винесеної відділом державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції 06.05.2014 року. У судове засідання позивач не з'явився, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечила. Інший відповідач - відділ державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції також був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, однак до суду не зявився та надав заперечення проти позову (а.с.31), посилаючись на те, що відсутні підстави для скасування арешту. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.06.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанком» та [PERSON] укладено кредитний договір №ODТІGK01420107, згідно з яким банк надав [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 50000,00 доларів США (а.с.6-10). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, ПАТ КБ «ПриватБанком» та [PERSON] 13.06.2006 року уклали договір іпотеки №б/н, предметом якого є квартира загальною площею 68,90 кв.м., житловою площею 33,60 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.11-16). Відділом державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції накладено арешти на вказане майно, а саме (а.с.19): - номер запису про обтяження 3039691, накладеного 24.10.2013 року згідно постанови №40266263, винесеної відділом державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції 16.10.2013 року; - номер запису про обтяження 5623021, накладеного 13.05.2015 року згідно постанови №41947370, винесеної відділом державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції 06.05.2014 року. Згідно ст.572 ЦК України та ст.1 Закону України «Про заставу» встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про заставу» та ч.1,2 ст.589 ЦК України визначено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави згідно вимог ч.1 ст.590 ЦК України та ч.6 ст.20 Закону України «Про заставу» здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає право заставодержателя на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Таким чином, оскільки накладення арешту унеможливлює виконання умов кредитного договору та договору застави та позбавляє можливості ПАТ «ПриватБанк» скористатись своїми правами заставодержателя, суд вважає, що слід звільнити з-під арештів нерухоме майно. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 243,60 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved