Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] в особі представника [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] міської ради, треті особи: приватний нотаріус [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про\~ визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 24 квітня 2015 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 3/15 частин житлового будинку літ. А, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гончарова, будинок 26, загальною площею 119,8 кв.м., житловою площею 73,3 кв.м., розташованого на земельній ділянці 1363 кв.м. Вказана спадщина належала спадкодавцеві: 1/15 частина житлового будинку на підставі договору дарування, посвідченого Четвертою [PERSON] державною нотаріальною конторою 30.11. 1989 року за реєстровим №2-7183, зареєстрованого [PERSON] міжміським бюро технічної інвентаризації 07.12. 1989 року у реєстровій книзі №43 за реєстровим №8535. На вказану частину спадщини 27.11. 2015 року на імя позивача видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №2215. Право власності зареєстровано 27.11. 2015 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 48586594. 1/15 частина житлового будинку належала померлій 24 листопада 2006 року [PERSON], спадкоємцем якої був її брат [PERSON], який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав на неї. 1/15 частина житлового будинку належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Четвертою [PERSON] державною нотаріальною конторою 13.08. 1986 року за реєстровим №2-3835. [PERSON] залишив заповіт, посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу 18.10. 2006 року, реєстровий №1288, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного в заповіті майна є позивач. У встановленому законом порядку позивач прийняла спадщину після померлого 24 квітня 2016 року [PERSON]. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після його смерті не має. 18.02. 2016 року позивач звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 2/15 частин вказаного будинку. Проте, у оформленні спадщини у нотаріальному порядку їй було відмовлено у звязку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на 2/15 частини житлового будинку №26 по вулиці Гончарова в м. Запоріжжі, які відповідно до п.4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02. 2012 року за №296/5 для видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно в порядку спадкування необхідно надати. Посилаючись на вимоги статей 11, 16, 1218, 1268-1270, 392 Цивільного кодексу України, позивач просить суд визнати за нею право власності на 2/15 частини житлового будинку літ. А, що знаходиться за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Гончарова, будинок 26, загальною площею 119,8 кв.м., житловою площею 73,3 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 24 квітня 2015 року. В процесі розгляду справи позивач, не змінюючи предмету та підстав позову, уточнила коло осіб - учасників процесу, остаточно зазначивши в якості відповідачів: [PERSON] міську раду, [PERSON], [PERSON], [PERSON]. (т. 1, а.с. 244-247) Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судовому засіданні зазначила, що при вивченні матеріалів справи вбачається, що позивач є спадкоємицею за законом першої черги після смерті батька, який помер 24.04. 2015 року. Позивач, відповідно до ч.1, 2 статті 1269 Цивільного кодексу України, спадщину прийняла, що підтверджується спадковою справою №15/2015, заведеною приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], у звязку з чим ознаки статті 1277 Цивільного кодексу України відсутні. Просила суд прийняти рішення по справі на розсуд суду на підставі доказів, наявних у матеріалах справи відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожен в окремості, у судове засідання не зявилися, хоча про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від них до суду не надходило. Представники третіх осіб, кожної в окремості, у судове засідання не зявилися, але надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, взявши до уваги пояснення представників позивача та відповідача, заяви представників третіх осіб, кожного в окремості, перевіривши наявні у матеріалах справи докази, оцінивши їх у сукупності, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 24 квітня 2015 року помер батько позивача [PERSON]. Факт відкриття спадщини підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 321445, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 285. (т. 1, а.с. 7) Як вбачається із матеріалів справи, після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 3/15 частин житлового будинку літ. А, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гончарова, будинок 26, загальною площею 119,8 кв.м., житловою площею 73,3 кв.м., розташованого на земельній ділянці 1363 кв.м. (т. 1, а.с. 16-20) Вказана спадщина за життя належала спадкодавцю - [PERSON]: 1/15 частина житлового будинку на підставі договору дарування, посвідченого Четвертою [PERSON] державною нотаріальною конторою 30.11. 1989 року за реєстровим №2-7183, зареєстрованого [PERSON] міжміським бюро технічної інвентаризації 07.12. 1989 року у реєстровій книзі №43 за реєстровим №8535. (т. 1, а.с. ) На вказану частину спадщини 27.11. 2015 року на імя позивача видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №2215. Право власності зареєстровано 27.11. 2015 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 48586594. (т .1, а.с. 11) 1/15 частина житлового будинку належала померлій 24 листопада 2006 року [PERSON], спадкоємцем якої був її брат [PERSON], який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав на неї. Як вбачається із копії спадкової справи №265/2007, заведеної Четвертою запорізькою державною нотаріальною конторою (номер у спадковому реєстрі 42475486) [PERSON] померла 24 листопада 2006 року. (т. 1, а.с. 219-240) Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/15 частина житлового будинку літ. А, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гончарова, будинок 26, загальною площею 119,8 кв.м., житловою площею 73,3 кв.м., розташованого на земельній ділянці 1363 кв.м. На день відкриття спадщини [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою [INFO], що підтверджується довідкою з місця проживання, яка знаходиться у матеріалах вказаної спадкової справи. [PERSON] 16.08. 2003 року залишила заповіт, реєстровий №2-1169, відповідно до якого все своє майно заповіла [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [INFO]. У визначений ч.1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, [PERSON] спадщину після померлої [PERSON] не прийняла. Спадкоємицями [PERSON] за законом першої черги є її дочки: [PERSON] та [PERSON], які спадщину не прийняли. В матеріалах спадкової справи №265/2007 заходяться повідомлення нотаріуса на адресу [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про відкриття спадщини після померлої [PERSON]. 23.05. 2007 року із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] звернувся її брат [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини ч.1 ст. 1270 ЦК України встановлено строк у шість місяців. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що спадкоємцем який прийняв спадщину після померлої 24.11. 2006 року [PERSON] був її брат [PERSON]. 1/15 частина житлового будинку належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Четвертою [PERSON] державною нотаріальною конторою 13.08. 1986 року за реєстровим №2-3835. Вказане підтверджується дублікатом свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, виданим 18 липня 2008 року [PERSON] державним нотаріусом Четвертої [PERSON] державної нотаріальної контори. На день відкриття спадщини [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою [INFO], що підтверджується довідкою з місця проживання від 16.08. 2016 року. [PERSON] залишив заповіт, посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу 18.10. 2006 року, реєстровий №1288, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного в заповіті майна є позивач. Вказаний заповіт знаходиться у матеріалах спадкової справи №18/2015, заведеної [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу. Як вбачається із матеріалів спадкової справи №18/2015, заведеної [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу, наданої на запит суду та дослідженої у судовому засіданні, позивач, у встановленому законом порядку, шляхом подання 15 травня 2015 року заяви про прийняття спадщини, прийняла спадщину після померлого 24 квітня 2016 року [PERSON]. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після його смерті не має. (т. 1, а.с. 58-120) 18.02. 2016 року позивач звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 2/15 частин вказаного будинку. Проте, у оформленні спадщини у нотаріальному порядку їй було відмовлено у звязку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на 2/15 частини житлового будинку №26 по вулиці Гончарова в м. Запоріжжі, які відповідно до п.4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02. 2012 року за №296/5 для видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно в порядку спадкування необхідно надати. Зазначене підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною 18.02.2016 року [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу. Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Право власності в України повинно спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ), для того, щоб бути доведеним перед іншими особами. Неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину позбавляє позивача можливості здійснювати права власника та порушує ч.1ст. 317 ЦК України, ч. ч. 1,2 ст. 319 ЦК України. Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обовязків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. З вимог ст. 16 ЦК України вбачається, що захист цивільних прав шляхом визнання права власності належить судам. Одним із способів захисту цивільних прав, згідно ч.2 ст. 16 ЦК України, є визнання права. Таким чином, обрані позивачем способи захисту його прав передбачені законом і відповідають йому. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved