Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений із [PERSON], зареєстрований 07 березня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що 07 березня 2003 року зроблено відповідний актовий запис № 178. Визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], разом з матір'ю - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначила про те, що сторони у справі проживали однією сім'єю до лютого 2013 року, після чого спільне проживання припинено, з того часу не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, ведуть окреме господарство, мають окремий бюджет. З моменту фактичного припинення сімейно-шлюбних відносин між сторонами у справі, син [PERSON], [INFO], фактично проживає з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Позивач зазначає про те, що має постійне місце роботи, постійний дохід та постійне місце проживання, шкідливих звичок не має, таким чином має змогу забезпечувати належний рівень проживання малолітньої дитини, у зв'язку із чим просить визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], з матір'ю [PERSON] У судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав позов у повному обсязі та не заперечував проти його задоволення. Представник третьої особи Служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації підтримала позовні вимоги в частині визначення місця проживання малолітньої дитини та просила суд задовольнити позов. Представник третьої особи Служби у справах дітей Голосіївськоїрайонної в м. Києві державної адміністрації підтримала позовні вимоги в частині визначення місця проживання малолітньої дитини та просила суд задовольнити позов. Вислухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, суд надходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 березня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 178, що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 07 березня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 5). [INFO] народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 24 жовтня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 4). В ході розгляду судового розгляду справи встановлено, що спільне життя сторін у справі не склалось, у зв'язку із тим, що останні мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаємопорозуміння та почуття любові та поваги одне до одного. Примирення між собою та збереження сім'ї вважають неможливим та таким, що суперечило б інтересам як самих заявників, так і інтересам їх малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З лютого 2013 року [PERSON] та [PERSON] не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремі бюджети, проживають окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам як заявників, так і їх дитини, у зв'язку із чим позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, підлягають задоволенню. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції ООН про права дитини Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання та здоровий розвиток дитини. Відповідно до ч. ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно характеристики, наданої директором середньої загальної освітньої школи № 285 м. Києва [PERSON] та класним керівником [PERSON], [PERSON] навчається у 4-Б класі середньої загальноосвітньої школи № 285 м. Києва, проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Мати, [PERSON], приділяє вихованню та всебічному розвитку сина, цікавиться шкільним життям дитини: контролює виконання домашніх завдань, відвідує батьківські збори. Батько, [PERSON], школу, де навчається [PERSON], не відвідував, присутнім на батьківських зборах не був, шкільним життям сина не цікавиться (а.с. 28). Відповідно до результатів психодіагностики [PERSON], [INFO], проведеної психологом середньої загальної освітньої школи № 285 м. Києва [PERSON], [PERSON] уявляє свою родину у складі мами, бабусі та хрещеної, в процесі діагностичної роботи персонаж батька відсутній. На запитання психолога, чи має [PERSON] бажання проводити час з батьком, останній відповів про те, що потрібно подумати, крім того, хоче проводити час з мамою і хоче з нею жити (а.с. 27). З акту обстеження умов проживання, складеного 13 січня 2014 року начальником відділу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації Дригою Н.І., квартира [ADDRESS], в якій проживають позивач [PERSON] з малолітнім [PERSON], [INFO], чиста, прибрана, у квартирі наявні всі необхідні меблі та побутова техніка. Для малолітнього [PERSON] виділено окрему дитячу кімнату, площею 25 кв.м., в якій є всі необхідні меблі для відпочинку та навчання. [PERSON] проживає у вказаній вище квартирі на підставі договору оренди, укладеного 01 червня 2013 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 29). З Висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 03 лютого 2014 року № 109/04/40-633 вбачається, що малолітній [PERSON], [INFO], фактично проживає з мамою за адресою: [ADDRESS]. Для дитини створені належні умови для повноцінного розвитку, навчання та виховання. [PERSON] не заперечує проти того, щоб його син [PERSON] проживав з мамою [PERSON]. При бесіді з малолітнім [PERSON] встановлено, що останній бажає проживати з матір'ю [PERSON] Служба у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації вважає, що дитина повинна проживати з мамою [PERSON], а батько [PERSON] повинен приймати активну участь у вихованні, розвитку та оздоровленні сина. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] має самостійний дохід, позитивні характеристики, нею за місцем проживання створено всі необхідні умови проживання, виховання, повноцінного гармонійного розвитку дитини. Водночас, відповідачем [PERSON] не надано суду заперечень щодо позову, будь - яких доказів на підтвердження свого майнового стану, наявності стабільного доходу, тобто, не наведено жодних доказів на спростування обставин, викладених в позовній заяві. Натомість, з пояснень, наданих відповідачем у судовому засіданні, вбачається, що останній не заперечує проти визначення місця проживання малолітнього [PERSON] разом з матір'ю [PERSON] Враховуючи наведене, суд надходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині визначення місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO], з матір'ю [PERSON] підлягають задоволенню, як обґрунтовані. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved