Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

У липні 2016 року позивач ПАТ КБ „Приватбанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт\~\~№ б/н від 08 листопада 2013 року, [PERSON] отримала кредит в сумі 5 438 грн. 10 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з умовами кредитування [PERSON] повинна була погашати\~кредит та відсотки по ньому, але\~\~відповідач своїх зобовязань не виконує. Станом на 03 липня 2016 року відповідач має заборгованість у розмірі 12 795 грн. 56 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 5 138 грн. 11 коп., заборгованості по процентам за користуванням кредитом у сумі 2 491 грн. 50 коп., заборгованості за пенею та комісією у сумі 4 315 грн. 92 коп., а також штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди у сумі 850 грн. 03 коп. Оскільки відповідач ухиляється від виконання зобовязань і заборгованість за договором не погашає, ПАТ КБ „Приватбанк просить стягнути із [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 08 листопада 2013 року у розмірі 12 795 грн. 56 коп., та судові витрати. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ „Приватбанк [PERSON] не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день і час слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності, як і заперечень на позов до суду не надходило. Згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд визнає неявку відповідача у судове засідання неповажною та вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалення заочного рішення, проти чого не заперечує представник позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутністю, у звязку з неявкою у судове засідання відповідача [PERSON], фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у звязку з наступним. У відповідності з ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ КБ „Приватбанк та позичальником [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт (надалі „Генеральна угода). Вказаним договором було реструктуризовано заборгованість відповідача по кредитному договору № SAMDN50ОТС002952294 від 29 березня 2010 року (договір № 1). Пунктом 1.1. Генеральної угоди встановлено, що сторони узгодили по договору 1: -п.1.1.1. зменшити розмір заборгованості, яка виникла в період з дати надання позичальнику кредиту, а саме: відсотки на 377 грн. 49 коп., комісію на 143.51 грн., штраф на 329 грн. 03 коп.; -п.1.1.2. заборгованість по договору 1 з дати підписання Генеральної угоди складає 5\~848 грн. 11 коп. З метою забезпечення виконання зобовязань за договором позичальник зобовязалася в день підписання Генеральної угоди мати залишок на відкритому в банку рахунку в розмірі 410 грн. 00 коп. (п.1.2 Генеральної угоди). Пунктом 2.1. Генеральної угоди передбачено, що Банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 5\~438 грн. 11 коп., на строк 24 місяці з 08 листопада 2013 року по 30 листопада 2015 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в сумі 5\~438 грн. 11 коп. в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту указаній в заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по\~25 число кожного місяця позичальник надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 272 грн. 12 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших витрат у відповідності з Умовами і правилами. Дата останнього погашення заборгованості не пізніше 30 листопада 2015 року. Пунктом 2.2 Генеральної угоди встановлено, що при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, передбачених в Генеральній угоді, Умовах та правилах, більше ніж на 31 день по зобовязаннях, строк яких настав, сторони узгодили, що строк повернення кредиту рахується 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту починаючи з 32 дня порушення вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 850 грн. 03 коп. Крім цього, в Генеральній угоду позичальник вказала, що вона ознайомлена і згодна з Умовами і правилами, своїм підписом підтвердила факт надання повної інформації про умови кредитування в ПАТ КБ „Приватбанк. Також, позичальник вказала, що згодна, що ця Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ „Приватбанк Умовами\~\~та правилами, Тарифами складає між ним і Банком кредитний договір. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої, договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови Генеральної угоди Банком виконано. Відповідач в порушення умов Генеральної угоди свої зобовязання належним чином не виконала, не погашала своєчасно Банку заборгованість за кредитом в розмірі щомісячного платежу, у звязку з цим має заборгованість за кредитом та відсотками за користування кредитом. Як вбачається із розрахунку заборгованості, який наданий позивачем на підтвердження позовних вимог, [PERSON] станом на 03 липня 2016 року має заборгованість у розмірі 12 795 грн. 56 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 5 138 грн. 11 коп., заборгованості по процентам за користуванням кредитом у сумі 2 491 грн. 50 коп., заборгованості за пенею та комісією у сумі 4 315 грн. 92 коп., а також штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди у сумі 850 грн. 03 коп. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконувати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Статтею ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобовязання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем [PERSON] порушені умови укладеного договору, оскільки на день розгляду справи заборгованість відповідачем на користь позивача не сплачена, суд вважає позовні вимоги доведеними, та такими що підлягають задоволенню, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за договором у розмірі 12 795 грн. 56 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, судові витрати, які повязані зі сплатою судового збору у розмірі 1 378 грн. 00 коп., підлягають також стягненню з відповідача.

Outcome: approved