Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 30.05.2008 р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 17 990,00 доларів США 00 центів, проценти за користування кредитом у розмірі 14,5 % річних. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між банком та [PERSON] було укладено договір поруки. ПАТ «УкрСибанк» свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав та має заборгованість. В позовних вимогах просив стягнути суму заборгованості в розмірі 34 819,20 грн., заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту в розмірі 3 097,04 грн. та судовий збір. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечувала та визнала позов у повному обсязі (а.с. 76). Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання відповідачем позовних вимог прийнято судом. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23 березня 2015 року провадження по справі в частині позовних вимог до [PERSON] закрито (а.с. 77). Вислухавши пояснення позивача, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Відповідно до укладеного договору 11353625000 від 30.05.2008 р. [PERSON] (надалі по тексту - Відповідач, Позичальник) 30.05.2008 р. отримала кредит у розмірі 17 990,00доларів США 00 центів, з процентною ставко 14,50 % річних, зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 01.06.2015 р. 08.07.2011 р. між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач з квітня 2013 року не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту у встановлений Договором строк та розмірі, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно п. 4.1. Кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, Відповідач сплачує Позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу. Станом на 31.10.2014 р. Відповідач має заборгованість по поверненню кредитних коштів становить - 34 819,20 грн., по сплаті пені - 3 097,04 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 22-32). Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання не виконані з вини відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що виконання зобов'язань порушено з вини відповідача тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору в сумі 379,16 грн. (а.с. 5).

Outcome: approved