Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОР СЕРВІС УКРАЇНА» (Відповідач) про захист прав споживачів, в якому просив стягнути з Відповідача на свою користь штраф у розмірі 2 249,47 грн., пеню у розмірі 14 831,78 грн., моральну шкоду у розмірі 1 500,00 грн., а також витрати пов'язані з оплатою судового збору. Свої вимоги Позивач мотивував тим, що 17 грудня 2013 року між [PERSON] та Відповідачем був укладений договір постачання № ЛБ-171213-1, за предметом якого, продавець зобов'язується поставити в порядку і на умовах даного договору ворота хьорманн. Цього ж дня Позивачем була внесена передоплата по Договору в розмірі 60 000,00 грн., а 25.02.2014р. - 11 315,00 грн. Проте, Відповідач порушив взяті на себе зобов'язання за Договором постачання, зокрема, всупереч строків поставки встановлених у.п.3.1. Договору - 6-8 тижнів без врахування Різдвяних свят у Німеччині та в Україні від дня надходження оплати за продукцію, не здійснив поставку товару, передбаченого договором. Таким чином, порушення зобов'язання щодо поставки товару Позивачу у відповідності до умов Договору тривало з 20.02.2014р. до 26.03.2014р. (27.03.2014р. - дата часткової поставки товару). Відповідно до п.7.2. Договору постачання встановлено, що у разі порушення строків постачання продукції продавець виплачує покупцеві штраф у розмірі 0,1% від суми договору за кожен день прострочки поставки, але не більше 10% від загальної суми Договору. Таким чином, загальна сума штрафу за договором за період з 20.02.2014р. по 26.03.2014р. становить 2 249,47 грн. Окрім того, Відповідачем всупереч положенням договору не було здійснено фарбування в'їзних воріт, сума оплати за яке становить 4 154,55 грн. Таким чином, на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», Відповідач у зв'язку з простроченням виконання вказаної роботи повинен сплатити Позивачу пеню за період з 20.02.2014р. до 18.06.2014р. в сумі 14 831,78 грн. Позивач зазначив, що в межах досудового урегулювання спору, він надіслав на адресу відповідача письмову вимогу про повернення суми попередньої оплати за продукцію за Договором у розмірі 17 955,10 грн., суми оплати за непофарбуваня в'їзних воріт у розмірі 4 154,55 грн. та сплату штрафу та пені. Відповідач частково виконав вимогу, здійснив до поставку товару та сплатив суму оплати за не пофарбування в'їзних воріт у розмірі 4 154,55 грн., проте, у відповідача перед позивачем залишається непогашена пеня та штраф. Окрім того, через ситуацію, яка склалася, позивач протягом тривалого проміжку часу перебував у постійному нервовому напруженні та відчував моральні страждання, внаслідок чого знаходився у пригніченому стані. Втрати немайнового характеру, спричинені позивачу бездіяльністю Відповідача полягають у душевних стражданнях та хвилюваннях через постійні з'ясовування стосунків з відповідачем, отриманні юридичних консультацій по застосуванню Закону України «Про захист прав споживачів», ігноруванні з боку відповідача законних прав позивача, спричиненні значних незручностей через порушення ним права власності позивача на оплачений товар, що в свою чергу порушило його звичайний графік роботи та життєвий устрій. В зв'язку з чим позивач оцінює моральну шкоду в розмірі 1 500,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, разом в матеріалах позовної заяви для суду наявна заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій зазначено, що позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.22). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про судове засідання, до суду представника не направив, заперечень чи пояснень до позову не надіслав, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, причин неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши подані позивачем документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено в судовому засіданні, 17 грудня 2013 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір постачання № ЛБ-171213-1 (а.с.12-13), за умовами якого продавець зобов'язується поставити в порядку та на умовах даного договору Ворота Хьорманн, а Покупець оплачує продукцію на умовах даного договору. Вартість договору, умови і терміни постачання, кількість, комплектація і порядок розрахунків узгоджуються сторонами і вказуються в Додатках до даного договору (п.1.3. Договору). Відповідно до п.п.2.1., 3.1. Договору встановлено, що Покупець сплачує Продукцію згідно Додатку № 1, що є невід'ємною частиною договору. Термін постачання становить 6-8 тижнів без врахування Різдвяних свят у Німеччині та в Україні від дня надходження оплати за Продукцію, згідно п.2.1. даного договору. Згідно Додатка № 1 до Договору № ЛБ-171213-1 від 17.12.2013р. загальна сума договору за поставку товару, переліченого у вказаному додатку та виконання робіт з фарбування в'їзних воріт та калитки зсередини в такий саме як і ззовні, встановлена у сумі 68 425,00 грн., в тому числі ПДВ 11 404,17 грн. (а.с.14-15). Відповідно до п.п.2.1.1., 2.1.2. Додатку № 1 до Договору визначено, що покупець проводить передоплату 75% вартості Продукції, протягом трьох банківських днів з моменту підписання даного Договору, що складає 51 318,75 грн., в тому числі ПДВ 8 553,13 грн., остаточна оплата вартості продукції проводиться на протязі трьох банківських днів з моменту надходження продукції на склад продавця, що складає 17 106,25 грн., в тому числі ПДВ 2 851,05 грн. З вказаного додатку до договору вбачається, що 17.12.2013р. позивачем була внесена передоплата за договором у розмірі 60 000,00 грн., тому числі і за договором ЛБ-171213-2. Позивач зазначив, що згідно внесеної 17.12.2013р. передоплати, виходячи з положень договору, Відповідач повинен був поставити товар в строк до 13.02.2014р., чого останнім зроблено не було, у зв'язку з чим порушення зобов'язання за договором розпочалось у Відповідача з 20.02.2014р. і тривало до 26.03.2014р., оскільки 27.03.2014р. - Відповідач частково поставив товар згідно умов договору. Докази зворотного в матеріалах справи відсутні. Разом з тим, з гарантійного листа ТОВ «ТОР Сервіс Україна» вбачається, що Відповідач гарантував Позивачу поставку товару в повному об'ємі до 18.04.2014р. згідно з Договором № ЛБ-171213-1, а в разі порушення вказаних строків по поставці товару, Відповідач гарантує повернення грошових коштів в сумі передоплати в розмірі 60 000,00 грн. та грошових коштів в розмірі 11 315,00 грн. (а.с.16). Відповідно до п.7.2. Договору, у разі порушення строків постачання Продукції Продавець виплачує Покупцеві штраф у розмірі 0,1% від суми Договору за кожен день прострочки поставки, але не більше 10% від загальної суми договору. 19.06.2014р. Позивач направив на адресу Відповідача лист-вимогу від 19.06.2014р., в якій вимагав повернути суму попередньої оплати за продукцію за Договором постачання № ЛБ-171213-1 від 17.12.2013р. в розмірі 17 955,10 грн., вартість невиконаних робіт (не пофарбування в'їзних воріт) в розмірі 4 154,55 грн., сплатити штраф на підставі п.7.2. Договору за порушення строків постачання продукції в сумі 2 249,47 грн. та сплатити пеню за невиконані роботи по фарбуванню в'їзних воріт на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» в розмірі 14 831,78 грн. (а.с.17-19), що підтверджується копією опису вкладення від 19.06.2014р. та фіскальним чеком № 2428 від 19.06.2014р. (а.с.20). Позивач зазначив, що після отримання листа-вимоги від 19.06.2014р. Відповідач частково виконав вимоги Позивача та здійснив до поставку товару та сплатив суму оплати за не пофарбування в'їзних воріт у розмірі 4 154,55 грн., разом з тим вимоги щодо сплати штрафу та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань згідно умов Договору, Відповідачем не були задоволені. Відповідно до ст. ст. 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В силу ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Положеннями ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як зазначалось раніше, згідно п.7.2. Договору, у разі порушення строків постачання Продукції Продавець виплачує Покупцеві штраф у розмірі 0,1% від суми Договору за кожен день прострочки поставки, але не більше 10% від загальної суми договору. Разом з тим, суд вважає, що оскільки йдеться про відповідальність Відповідача при порушенні ним своїх зобов'язань за Договором, тобто не поставка товару в строки та на умовах, передбачених договором, яка визначена у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, то в п.7.2. Договору сторони мали на увазі саме встановлення розміру пені за невиконання Відповідачем своїх зобов'язань, проте помилково застосували термін «штраф», що не відповідає визначенню штрафу, наведеного в ч.2 ст. 549 ЦК України. Згідно ч.ч. 5-6 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. Судом встановлено, що Відповідач не виконав у строки передбачені Договором роботи визначені у Додатку № 1 до Договору, а саме фарбування в'їзних воріт вартістю 4 154,55 грн. з ПДВ. Відповідач в судове засідання не з'явився, своїх заперечень чи пояснень по суті позовних вимог не надав, а тому суд при винесенні рішення виходить з документів та пояснень наданих позивачем з урахуванням заявлених ним позовних вимог. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у зв'язку з невиконанням Відповідачем своїх зобов'язань щодо поставки продукції позивачу та виконання робіт в строки та умовах, встановлених Договором постачання № ЛБ-171213-1 від 17.12.2013р., позовні вимоги Позивача щодо стягнення штрафу з Відповідача на підставі п.7.2. Договору у сумі 2 249,47 грн. за період з 20.02.2014р. до 26.03.2014р. та щодо стягнення пені з Відповідача на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у зв'язку з простроченням виконання робіт по фарбуванню в'їзних воріт, передбачених Додатком № 1 до Договору, за період з 20.02.2014р. по 18.06.2014р. в сумі 14 831,78 грн. підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині відшкодування позивачам моральної шкоди, слід зазначити наступне. Положеннями ст. 15 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, у відповідності з п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно вимог, ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Однак, Договором постачання № ЛБ-171213-1 від 17.12.2013р. не передбачено стягнення моральної шкоди та Позивачем не надано належних та допустимих доказів заподіяння відповідачем Позивачу моральної шкоди, протиправності дій Відповідача та наявності причинного зв'язку між шкодою заподіяною позивачу і протиправними діяннями відповідача, а також щодо вини останнього в її заподіянні. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 15, 16, 23, 525, 526, 530, 549, 611, 612, 624, 625, 627, 628, 629, 901, 903, 1167 ЦК України, ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» та

Outcome: partial