Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Думна Агро» (далі - ТОВ «Думна Агро») і просить визнати протиправним та скасувати наказ №7 від 18 лютого 2021 року про звільнення її з посади директора ТОВ «Думна Агро» та поновити її на вказаній посаді. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги вказує, що з 01 червня 2009 року вона працювала на посаді директора в ТОВ «Думна Агро». 12 березня 2021 року через засоби поштового зв`язку вона отримала копію наказу №7 від 18 лютого 2021 року про звільнення її з посади директора на підставі ч.1 ст.41 КЗпП України, а саме за одноразове грубе порушення трудових обов`язків керівником підприємства. Вважає, що її звільнення з посади директора ТОВ «Думна Агро» було проведено із порушенням норм трудового законодавства, а тому є незаконним. Зокрема, зазначає, що звільнення за ч.1 ст.41 КЗпП України є заходом дисциплінарного стягнення, а тому перед його застосуванням власник або уповноважений ним орган повинен був зажадати від неї письмові пояснення, що передбачено ч.1 ст.149 КЗпП України. Проте, учасник Товариства, який прийняв рішення про її звільнення, ніяких пояснень від неї не вимагав, а тому вважає, що її звільненні відбулось з порушенням порядку, передбаченого ч.1 ст.149 КЗпП України. Крім того, вказує, що підставою для її звільнення стало порушення нею трудових обов`язків, що призвело до істотних збитків (тяжких наслідків) ТОВ «Думна Агро», що полягало у невиконанні нею службових обов`язків в межах наданих повноважень, через несумлінне ставлення до них, а саме, за невиконання умов договору купівлі-продажу №АДС020221/003 від 02 лютого 2021 року щодо направлення документів згідно переліку п.4.2.1 цього договору для оплати переданої покупцю продукції на електронну адресу, вказану в договорі купівлі-продажу. Однак, жодних доказів, які б підтверджували, що вона, як директор Товариства, не виконала службові обов`язки, що в її службові обов`язки входило те, в невиконанні чого її звинувачують, настання «тяжких наслідків» для Товариства, а також її вину в тому, що товариству завдано «тяжкі наслідки», не має. Також посилається на порушення при її звільненні вимог ч.4 ст.149 КЗпП України, яка передбачає, що стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під особистий підпис, чого зроблено не було. Крім того, у день звільнення їй не було видано копії наказу про звільнення від 18 лютого 2021 року, а було направлено їй по пошті лише 09 березня 2021 року та отримано нею 12 березня 2021 року. А тому, вважає, що приймаючи рішення про її звільнення на підставі ч.1 ст.41 КЗпП України, учасником ТОВ «Думна Агро» було порушено норми трудового законодавства, через що її звільнення є незаконним. В ході судового розгляду справи позивачка [PERSON] подала клопотання про поновлення їй строку звернення до суду з даним позовом, посилаючись на те, що копію наказу про звільнення вона отримала лише 12 березня 2021 року, після чого 31 березня 2021 року вона уклала договір про надання правової допомоги, що, на її думку, є поважними причинами пропуску строку звернення до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Алдобаєв Д.В. позов підтримали, просять його задовольнити, посилаючись на те, що звільнення позивачки з посади директора ТОВ «Думна Агро» відбулось з грубим порушенням норм трудового законодавства. При цьому, сама підстава звільнення - одноразове грубе порушення трудових обов`язків керівником підприємства є надуманою, оскільки [PERSON] діяла добросовісно, в інтересах підприємства, шкоди товариству її діями завдано не було, і саме неправомірні дії третіх осіб, які відкрили розрахунковий рахунок від імені ТОВ «Думна Агро», підробили документи та печатку товариства, призвело до фактичних збитків ТОВ «Елеватор Буд Інвест», а не ТОВ «Думна Агро». Представник відповідача - ТОВ «Думна Агро» Колесник С.М. проти позову заперечив, посилаючись на те, що звільнення [PERSON] було проведено з дотриманням норм трудового законодавства, а сама підстава звільнення була наслідком одноразового грубого порушення [PERSON] її трудових обов`язків керівника, внаслідок чого ТОВ «Думна Агро» зазнало значних збитків в розмірі 10 500 000 грн. Кім того, у визначений судом строк ТОВ «Думна Агро» подало відзив, який у судовому засіданні підтримав його представник Колесник С.М . У відзиві відповідач вказує, що [PERSON] з 22 жовтня 2008 року працювала на посаді директора ТОВ «Думна Агро», в повноваження якої входило здійснення управління поточною діяльністю Товариства, укладення та підписання від імені Товариства господарських та інших договорів, угод, контрактів, видача довіреностей на право вчинення дій та представництво від імені Товариства з врахуванням обмежень, встановлених Статутом. Зазначає, що ТОВ «Думна Агро» займається вирощуванням зернових культур й протягом тривалого часу зберігає зібраний врожай на елеваторі в с. Адампіль Старосинявського району Хмельницької області. В ході здійснення господарської діяльності ТОВ «Думна Агро» неодноразово реалізовувало для ТОВ «Елеватор Буд Інвест» врожай зернових культур, що знаходився на елеваторі, шляхом укладення договорів купівлі-продажу. За домовленістю між вказаними Товариствами договори купівлі-продажу укладались шляхом обміну скан-копіями договорів та додатків, які мають юридичну силу до моменту обміну їх оригіналами. Скан-копії договорів з підписом директора [PERSON] та печаткою ТОВ «Думна Агро» завжди відправлялись з електронної адреси [INFO] , яку використовує у своїй діяльності ПП «НДД», яке надає ТОВ «Думна Агро» послуги з ведення бухгалтерського обліку, на одну і ту ж електронну адресу покупця ТОВ «Елеватор Буд Інвест», яка була незмінною у всіх договорах купівлі-продажу - [INFO] . Оплату за поставлений товар ТОВ «Елеватор Буд Інвест» завжди здійснювало на поточний рахунок ТОВ «Думна Агро», відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль». Наприкінці січня 2021 року [PERSON] повідомила засновника ТОВ «Думна Агро» [PERSON] , що від ТОВ «Елеватор Буд Інвест» надійшла вигідна пропозиція про придбання у ТОВ «Думна Агро» 500 тон сої по значно вищій ціні, а ніж ринкова, й останній погодив продаж. 02 лютого 2021 року [PERSON] підписала договір купівлі-продажу 500 тон сої на загальну суму 10 500 000 грн., скріпила печаткою ТОВ «Думна Агро» та відправила його скан-копію для оплати з своєї електронної пошти на електронну адресу покупця [INFO] , з якої отримала проект договору, хоча відповідно до умов п.4.3 цього договору купівлі-продажу була зобов`язана направити договір для оплати на електронну адресу покупця [INFO] . Такі дії [PERSON] призвели до того, що грошові кошти за отриману згідно договору купівлі-продажу від 02 лютого 2021 року сою ТОВ «Елеватор Буд Інвест» перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Думна Агро», відкритий в АТ «ПУМБ», який був зазначений в скан-копії договору, отриманого в електронному вигляді від [PERSON] , хоча зазначений рахунок ніколи ТОВ «Думна Агро» не відкривався. Вказує, що невиконання директором ТОВ «Думна Агро» [PERSON] своїх посадових обов`язків призвело до того, що ТОВ «Думна Агро» не отримало 10 500 000 грн. за поставлені ТОВ «Елеватор Буд Інвест» 500 тон сої, оскільки грошові кошти за товар останнє перерахувало на розрахунковий рахунок, відкритий невстановленими особами в АТ «ПУМБ», що не відноситься до господарської діяльності ТОВ «Думна Агро», що стало можливим внаслідок допущеного [PERSON] недбалого виконання своїх службових обов`язків директора та порушення умов договору купівлі-продажу від 02 лютого 2021 року. Учасником ТОВ «Думна Агро» [PERSON] було враховано характер вчиненого директором [PERSON] порушення, обставини, за яких його було вчинено, розмір шкоди, завданої цим порушенням, а також надані [PERSON] усні пояснення, ознайомившись з її письмовими поясненнями від 11 лютого 2021 року та її поясненнями як представника потерпілого від 12 лютого 2021 року, що містяться в матеріалах кримінального провадження по даному факту, він 18 лютого 2021 року прийняв рішення про звільнення [PERSON] з посади директора ТОВ «Думна Агро» на підставі ч.1 ст.41 КЗпП України. А тому, вважає, що при звільнені позивачки були дотримані вимоги ст.149 КЗпП України. Крім того, вказує, що 18 лютого 2021 року в приміщенні ПП «НДД» [PERSON] було ознайомлено із наказом про її звільнення, однак на підтвердження факту ознайомлення із наказом остання відмовилась його підписати, про що того ж дня було складено відповідний акт. В подальшому копію наказу про звільнення [PERSON] було направлено їй по пошті. А тому, відповідач вважає, що звільнення [PERSON] з підстав, передбачених ч.1 ст.41 КЗпП України, відбулось з дотриманням вимог ст.47, 149 КЗпП України, а сам наказ про звільнення містить чітко сформульоване одноразове грубе порушення, яке стало підставою для звільнення [PERSON] з посади директора ТОВ «Думна Агро» на підставі п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України, через що у задоволенні позову просить відмовити. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення зборів засновників ТОВ «Думна Агро» [PERSON] з 22 жовтня 2008 року призначено на посаду директора ТОВ «Думна Агро», що підтверджується наказом «Про призначення директора ТОВ «Думна Агро» №1 від 22 жовтня 2008 року (а.с.24). Згідно п.10.7 Статуту ТОВ «Думна Агро», затвердженого рішенням засновника ТОВ «Думна Агро» №1 від 10 червня 2019 року (далі - Статут), директор є виконавчим органом Товариства, що здійснює управління його поточною діяльністю (а.с.25). До компетенції директора Товариства належить, зокрема, затвердження поточних планів діяльності Товариства та вжиття практичних заходів для їх виконання, організація ведення бухгалтерського обліку та звітності Товариства, прийняття рішень з питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю Товариства (п.10.7.5 Статуту). Згідно п. 10.7.6 Статуту в межах наданих повноважень директор Товариства, зокрема, представляє без довіреності Товариство у відносинах зі всіма без виключення державними органами, підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності, у відносинах з фізичними особами, надає доручення третім особам діяти від імені Товариства, здійснює оперативне керівництво поточною діяльністю Товариства, укладає та підписує від імені Товариства господарські та інші договори, угоди, контракти, видає довіреності на право вчинення дій і представництво від імені Товариства з врахуванням обмежень, встановлених Статутом. 02 лютого 2021 року [PERSON] , за усної згоди засновника ТОВ «Думна Агро» [PERSON] на укладення договору купівлі-продажу, підписала та скріпила печаткою ТОВ «Думна Агро» договір купівлі-продажу №АДС020221/003 від 02 лютого 2021 року, за умовами якого ТОВ «Думна Агро» продало для ТОВ «Елеватор Буд Інвест» 500 тон сої урожаю 2020 року на загальну суму 10 500 000 грн., проект якого вона отримала в електронній формі з електронної адреси [INFO] . У пункті 4.3 договору купівлі-продажу №АДС020221/003 від 02 лютого 2021 року передбачено, що документи для оплати товару (перелік документів визначено у п.4.2.1 договору) повинні бути відправлені покупцю на електронну адресу [INFO] . Проте, після підписання договору купівлі-продажу від 02 лютого 2021 року [PERSON] відправила його скан-копію та інші документи для оплати проданого товару з своєї електронної пошти на електронну адресу покупця [INFO] , з якої отримала проект договору. Зазначені обставини підтверджуються особистими поясненнями [PERSON] , даними нею в судовому засіданні, показаннями свідка [PERSON] , яка є директором ПП «НДД», що надає ТОВ «Думна Агро» послуги з ведення бухгалтерського обліку, та яка підтвердила, що [PERSON] особисто займалась відправкою усіх документів по договору купівлі-продажу від 02 лютого 2021 року, а також наявними в матеріалах справи письмовими доказами: копією договору купівлі-продажу №АДС020221 від 02 лютого 2021 року з додатками (а.с.28-36). ТОВ «Думна Агро» свої зобов`язання щодо поставки сої виконало у повному обсязі, що підтверджується копіями складської квитанції на зерно №6445 від 02 лютого 2021 року, копією акту приймання-передачі №АДС00000025 від 02 лютого 2021 року (а.с.37-38). Натомість, грошові кошти за поставлений товар ТОВ «Думна Агро» не отримало, оскільки частину грошових коштів в сумі 7 800 000 грн. покупець ТОВ «Елеватор Буд Інвест» перерахувало на розрахунковий рахунок в АТ «ПУМБ», відкритий від імені ТОВ «Думна Агро» невстановленими особами, з якого у період з 04.02.2021 року по 09.02.2021 року було списано 4 522 000 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку за період з 15.12.2020 по 11.02.2021 (а.с.42-43). По факту незаконної підробки документів, на підставі яких в АТ «ПУМБ» було відкрито рахунок від імені ТОВ «Думна Агро», а також по факту підробки договору купівлі-продажу від імені ТОВ «Думна Агро» щодо продажу сої ТОВ «Елеватор Буд Інвест» 12 лютого 2021 року за заявою [PERSON] до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021240220000037 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.358 КК України, що підтверджується протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 11.02.2021 року, витягом з ЄРДР від 12.02.2021 року, копією протоколу допиту [PERSON] , як представника потерпілого ТОВ «Думна Агро», від 12 лютого 2021 року (а.с.46-49). 18 лютого 2021 року єдиний учасник та засновник ТОВ «Думна Агро» [PERSON] з урахуванням наданих йому директором ТОВ «Думна Агро» [PERSON] усних пояснень, та ознайомившись з її письмовими поясненнями від 11 лютого 2021 року та показаннями, наданими нею в межах кримінального провадження №12021240220000037 та зафіксованими у протоколі допиту представника потерпілого від 12 лютого 2021 року, прийняв рішення №2 про звільнення [PERSON] з посади директора ТОВ «Думна Агро» за ч.1 ст.41 КЗпП України (за одноразове грубе порушення трудових обов`язків керівником підприємства), а саме, за службову недбалість, тобто невиконання своїх службових обов`язків в межах наданих повноважень, через несумлінне ставлення до них, зокрема за невиконання умов договору купівлі-продажу №АДС020221/003 від 02 лютого 2021 року щодо направлення документів згідно переліку п.4.2.1 цього договору для оплати переданої ТОВ «Думна Агро» у власність покупця ТОВ «Елеватор Буд Інвест» сої врожаю 2020 року в кількості 500 тон по ціні 21000 грн. за тону на загальну суму 10 500 000 грн. на електронну адресу [INFO] , вказану покупцем у п.4.3 цього договору, що призвело до істотних збитків (тяжких наслідків) ТОВ «Думна Агро» (а.с.50). На підставі вищезазначеного рішення учасника ТОВ «Думна Агро» №2 від 18 лютого 2021 року, того ж дня було видано наказ №7 про звільнення [PERSON] з посади директора ТОВ «Думна Агро» за ч.1 ст.41 КЗпП України (за одноразове грубе порушення трудових обов`язків керівником підприємства), а саме, за службову недбалість, тобто невиконання своїх службових обов`язків в межах наданих повноважень, через несумлінне ставлення до них, зокрема за невиконання умов договору купівлі-продажу №АДС020221/003 від 02 лютого 2021 року щодо направлення документів згідно переліку п.4.2.1 цього договору для оплати переданої ТОВ «Думна Агро» у власність покупця ТОВ «Елеватор Буд Інвест» сої врожаю 2020 року в кількості 500 тон по ціні 21000 грн. за тону на загальну суму 10 500 000 грн. на електронну адресу [INFO] , вказану покупцем у п.4.3 цього договору, що призвело до істотних збитків (тяжких наслідків) ТОВ «Думна Агро» (а.с.7). 18 лютого 2021 року у приміщенні ПП «НДД», що надає ТОВ «Думна Агро» послуги з ведення бухгалтерського обліку, розташованого по [ADDRESS] , [PERSON] було ознайомлено із наказом №7 від 18 лютого 2021 року про її звільнення з посади директора ТОВ «Думна Агро», однак на підтвердження факту ознайомлення із наказом [PERSON] відмовилась поставити свій підпис та отримати його копію, про що було складено відповідний акт, засвідчений підписами бухгалтера ПП «НДД» [PERSON] , бухгалтера ПП «НДД» [PERSON] та юриста ТОВ «Думна Агро» [PERSON] (а.с.51). Про факт ознайомлення [PERSON] із наказом №7 від 18 лютого 2021 року про її звільнення з посади директора ТОВ «Думна Агро» та відмову підписати наказ підтвердили допитані судом в якості свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Оскільки [PERSON] відмовилась підписати наказ про звільнення та отримати його копію, така була направлена їй по пошті та отримана нею 12 березня 2021 року, що підтверджується копією конверта з описом та трекінгом відправлення (а.с.8-9). Перевіряючи наявність підстав для звільнення [PERSON] на підставі п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до статті 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений статтею 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Статтею 139 КЗпП України встановлено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбачених трудовим законодавством України. Підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника передбачені у статтях 40, 41 КЗпП України. Пунктом 1 частини 1 статті 41 КЗпП України передбачено додаткову підставу розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов, зокрема у випадку одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами податкових та митних органів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами. Відповідно до ч.3 ст.41 КЗпП України розірвання договору у випадках, передбачених частинами першою і другою цієї статті, провадиться з додержанням вимог частини третьої статті 40, а у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої цієї статті, - також вимог статті 43 цього Кодексу. Важливим елементом застосування пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України є звільнення працівника за порушення, яке має ознаки одноразовості. Так, і рішення компетентного органу власника підприємства, і наказ про звільнення повинні містити чітко сформульоване одноразове порушення, яке стало підставою для звільнення. За своїм змістом наказ про звільнення не повинен містити посилання на цілу низку (систему) порушень, за які був звільнений позивач, а лише вказувати на одноразове грубе порушення конкретних трудових обов`язків. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 17 липня 2019 року у справі 461/4863/16-ц (провадження № 61-20758св18). Відповідно до роз`яснень, даних у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про судову практику розгляду судами трудових спорів» у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 частини першої статті 40, пунктом 1 частини першої статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалося вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотності наслідків порушення трудових обов`язків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов`язку, який входить до кола його трудових обов`язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов`язку за встановлених судом фактичних обставин справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв`язку між невиконанням працівником трудових обов`язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення. Грубість порушення трудових обов`язків характеризується характером дій чи бездіяльності працівника, істотністю наслідків порушення та формою вини. Право оцінки порушення як грубого покладається на суд, який розглядає конкретний трудовий спір. Звільнення на підставі пункту 1 частини 1 статті 41 КЗпП України за своєю природою є дисциплінарним, а тому воно має здійснюватися з дотриманням порядку і строків, передбачених статтями 148, 149 КЗпП України. Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці, але у будь-якому разі не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обрані виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких чинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Так, пунктом 4.3 договору купівлі-продажу №АДС020221/003 від 02 лютого 2021 року передбачено, що документи для оплати товару (перелік документів визначено у п.4.2.1 договору) повинні бути відправлені покупцю на електронну адресу [INFO] . В судовому засіданні [PERSON] визнала, що документи для оплати товару по договору купівлі-продажу №АДС020221/003 від 02 лютого 2021 року вона особисто зі своєї електронної пошти відправила на раніше невідому їй електронну адресу [INFO] , при цьому, на електронну адресу [INFO] вона вказані документи не відправляла. Допущене [PERSON] порушення при укладенні договору купівлі-продажу №АДС020221/003 від 02 лютого 2021 року, що згідно п.10.7.6 Статуту входить до її повноважень, як директора ТОВ «Думна Агро», а саме, направлення підписаного та скріпленого печаткою ТОВ «Думна Агро» договору купівлі-продажу з додатками на електронну адресу покупця, яка не передбачена умовами договору, призвело до того, що ТОВ «Думна Агро» не отримало від покупця грошові кошти за поставлений товар та зазнало істотних збитків на суму 4 522 000 грн., які були списані з рахунку, відкритого невстановленими особами на ім`я ТОВ «Думна Агро». Вказане порушення позивачкою трудових обов`язків є одноразовим, пов`язане із виконанням нею повноважень, як директора ТОВ «Думна Агро», передбачених п.10.7.6 Статуту, перебуває у причинному зв`язку із настанням істотних збитків, завданих ТОВ «Думна Агро», а тому розцінюється судом як грубе порушення трудових обов`язків. При цьому, у рішенні учасника ТОВ «Думна Агро» №2 від 18 лютого 2021 року та у наказі про звільнення [PERSON] №7 від 18 лютого 2021 року чітко зазначено за яке конкретне одноразове грубе порушення трудових обов`язків [PERSON] підлягає звільненню, у чому конкретно виявилося це порушення та що стало приводом до звільнення. З огляду на викладене, суд вважає, що звільнення [PERSON] було проведено відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України. Посилання [PERSON] на те, що перед звільненням в супереч вимогам ст.149 КЗпП України від неї не було відібрано письмових пояснень, не свідчить про незаконність самого наказу №7 від 18 лютого 2021 року з огляду на наступне. Судом встановлено, що від [PERSON] не відбирались письмові пояснення стосовно вказаного дисциплінарного правопорушення. Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим, правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами. До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 19 жовтня 2016 року у справі №6-2801цс15, а також Верховний Суд у постанові від 04 березня 2020 року у справі №61-12195св19, від 14 квітня 2021 року у справі №61-240св21. В судовому засіданні відповідачем ТОВ «Думна Агро» була доведена підстава дисциплінарного правопорушення та вина [PERSON] , тому сам факт невиконання ТОВ «Думна Агро» обов`язку зажадати письмове пояснення від [PERSON] та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування наказу про її звільнення. Крім того, перед звільненням єдиний учасник ТОВ «Думна Агро» [PERSON] ознайомився із письмовими поясненнями [PERSON] , які вона надавала під час її допиту 12 лютого 2021 року як представника потерпілого в межах кримінального провадження №12021240220000037, про що він особисто підтвердив у судовому засіданні, будучи допитаним в якості свідка. Посилання [PERSON] на те, що 18 лютого 2021 року вона не була в приміщенні ПП «НДД» та що її не знайомили із наказом про звільнення, не заслуговують на увагу, оскільки такі її покази не підтверджені жодними доказами та спростовуються показаннями допитаних судом свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили, що 18 лютого 2021 року [PERSON] була присутня у приміщенні ПП «НДД» та принесла заяву про звільнення її з ТОВ «Думна Агро» за згодою сторін, однак її було доведено до відома наказ про її звільнення з посади директора за ч.1 ст.41 КЗпП, після чого [PERSON] відмовилась підписувати наказ та залишила приміщення, а ними було складено відповідний акт про відмову від підпису. Показання свідків підтверджується також копією заяви [PERSON] , адресованої власнику ТОВ «Думна Агро» [PERSON] , про звільнення її з посади директора ТОВ «Думна Агро» за згодою сторін, яка датована 18 лютого 2021 року (а.с.102). Також в судовому засіданні представник позивачки - адвокат Алдобаєв Д.В. посилався на те, що рішення учасника ТОВ «Думна Агро» №2 від 18 лютого 2021 року про звільнення [PERSON] було прийнято з порушенням процедури, визначеної Статутом, а саме без скликання Загальних зборів учасників та без її повідомлення про проведення таких зборів. Однак такі його доводи не заслуговують на увагу, оскільки пунктом 10.6.10 Статуту визначено, що у товаристві, яке має одного учасника, рішення з питань, що належать до компетенції загальних зборів учасників, приймаються таким учасником товариства одноособово та оформлюються письмовим рішенням такого учасника. Підставою видачі наказу про звільнення [PERSON] було саме рішення єдиного учасника ТОВ «Думна Агро» [PERSON] №2 від 18 лютого 2021 року. Відповідно до положень ч.1 ст.233 КЗпП України у справах про звільнення працівник може звернутись із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення. Копію наказу про звільнення [PERSON] отримала 12 березня 2021 року, що підтверджується копією конверта з описом та трекінгом відправлень (а.с.8-9), а позов про поновлення на роботі подала через засоби поштового зв`язку 12 квітня 2021 року, який був отриманий судом 15 квітня 2021 року, що підтверджується конвертом (а.с.13), а тому строк звернення до суду позивачкою не пропущено. Таким чином, дослідивши усі надані докази, суд вважає, що звільнення [PERSON] з посади директора ТОВ «Думна Агро» на підставі п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України було законним та проведено відповідачем із дотриманням норм трудового законодавства, через що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed