Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 09 листопада 1964 року у виконавчому комітеті Лосятинської сільської ради Васильківського району, Київської області, актовий запис № 22. Вказуючи на те, що вона з [PERSON] зареєструвала шлюб 09 листопада 1964 року у виконавчому комітету Лосятинської сільської ради Васильківського району, Київської області. Після одруження вони проживають у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Цей будинок був збудований та належав її мамі, а після її смерті у порядку спадкування перейшов у особисту її власність. Останнім часом сімейне життя між ними стало поступово погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, створення доброзичливої, сприятливої морально-психологічної атмосфери у сім`ї, піклування про сім`ю, участь у задоволенні необхідних побутових потреб сім`ї. З його ініціативи між ними постійно виникають сварки та скандали, що негативно впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє їй душевні страждання. Протягом останніх років у сімейних стосунках нічого не змінюється на краще, хоча вона докладала для цього чимало зусиль, проте їхні відносини переросли в ще більш ворожі. Крім того, Відповідач постійно та безпричинно вдається до аморальних вчинків, психологічного насильства по відношенню до неї, принижує її, допускає усні образи, що виражається у висловленні на адресу нецензурних фраз та погроз. Відповідач не дає можливості їй користуватися елементарними домашніми зручностями у власному домі. З вересня 2016 року шлюбні відносини між ними припинилися, спільного господарства вони також не ведуть. За її глибоким переконанням подальшого сенсу перебувати у такому шлюбі немає. Оскільки з Відповідачем розвинулась неприязнь один до одного, давно втрачено взаємні почуття любові та поваги один до одного і відповідач це демонструє кожен день, а без любові, взаємної поваги та підтримки не може повноцінно існувати жоден шлюб. Тому подальше спільне проживання, примирення і збереження шлюбу між нею та відповідачем є неможливим. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2020 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 17-18). [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.27). [PERSON] в судове засідання не з`явився, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 09 листопада 1964 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Лосятинської сільської ради Васильківського району, Київської області, актовий запис № 22, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.11.1964 (а.с. 5). Сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть. У відповідності до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, що також підтверджується тим, що строк наданий судом на примирення не дав позитивних результатів. Приймаючи до уваги доводи викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За змістом ч. 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved