Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

У квітні 2021 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Просило стягнути з [PERSON] на користь позивача 9857 гривень 66 копійок понесених витрат та судовий збір. Свій позов обґрунтовує тим, що 22 травня 2019 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Nissan Micra» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Subaru Impresa» державний реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Subaru Impresa» державний реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року [PERSON] визнано винною у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді. На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 07 червня 2019 року [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про виплату страхового відшкодування. Позивачем 08 жовтня 2019 року було відшкодовано зазначену шкоду потерпілому в розмірі 9057 гривень 66 копійок. Крім того, Моторне (транспортне) страхове бюро України сплатило вартість послуг суб`єкта оціночної діяльності у розмірі 800 гривень. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21 травня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність представника страхової компанії. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення в справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилась без повідомлення причин, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 22 травня 2019 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Nissan Micra» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Subaru Impresa» державний реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року [PERSON] визнано винною у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді. Постанова є чинною. У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Subaru Impresa» державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] . [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту № 246/М/2019 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Subaru Impresa» державний реєстраційний номер [NUMBER] складає 9057 гривень 66 копійок. На підставі наказу № 10570 від 07 жовтня 2019 року позивачем було відшкодовано зазначену шкоду [PERSON] в загальному розмірі 9057 гривень 66 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 1153756 від 08 жовтня 2019 року. Відповідно до підпункту «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки позивач виплатив грошові кошти на відшкодування завданих дорожньо-транспортною пригодою збитків, він має право регресної вимоги до відповідача на відшкодування понесених збитків. Вимога про стягнення з відповідача 800 гривень витрат за послуги суб`єкта оціночної діяльності не підлягає задоволенню, оскільки суду не надано доказів, що такі витрати понесені страховою компанією з вини відповідача та підлягають стягненню в порядку регресу. З огляду на наведене, позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягає задоволенню частково. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2270 гривень судового збору.

Outcome: partial