Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до суду із заявою, в якій просить: - визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON], яка померла 17.04.2014 року; - визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], яка належить йому на підставі договору міни нерухомого майна № 050/03 від 01.03.1999 року, укладеного на товарній біржі Імперіал та зареєстрованого в Миколаївському МБТІ 28.12.1999 року за № 18772. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 01.03.1999 року його мати, [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON] (позивача по даній справі), з однієї сторони, та [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON], уклали договір міни № 050/02, на Товарній біржі Імперіал. Згідно даного договору [PERSON] обміняла належну їй квартиру [ADDRESS] на квартиру [ADDRESS]. Право власності на зазначену квартиру було зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] в Миколаївському МБТІ за р. № 18772 від 28.12.1999 року. В подальшому оригінал даного договору міни був втрачений. 17 січня 2014 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Позивач, як єдиний спадкоємець за законом, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіту не залишила, звернувся до П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємцем не надано правовстановлюючих документів про належність спадкового майна спадкодавцю. Тому через неможливість в позасудовому порядку вирішити дане питання позивач звернувся до суду. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні вимоги, викладені у позові, підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача - Миколаївська міська рада та відповідачі [PERSON] і [PERSON], надали заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із такого. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 17 січня 2014 року померла мати позивача [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть (а.с.5). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Із копії спадкової справи № 131/2014 вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіту не залишила. Спадкоємцем першої черги за законом є її син [PERSON], який прийняв спадщину. Однак, нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкоємцем не надано оригіналу правовстановлюючих документів про належність спадкового майна спадкодавцю [PERSON] (а.с.13). Квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] на підставі договору міни № 050/03 від 01.03.1999 року, укладеного на Товарній біржі Імперіал (а.с.8) та зареєстровано в Миколаївському МБТІ 28.12.1999 року за № 18772 (а.с.11). Судовим розглядом було встановлено, що оригінал договору міни було втрачено, а отримати дублікат на даний час неможливо (а.с.14-15). Згідно ст. ст. 1216, 1218 ГК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Із довідки про склад сім'ї № 1045 від 30.03.2015 року, виданої КП ДЄЗ Пілот вбачається, що позивач був зареєстрований та проживав разом зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини (а.с.7). З поданих позивачем доказів вбачається, що він прийняв спадщину відповідно до вимог ст.ст. 1268-1270 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за законом, і не має інших способів для захисту свого права на спадщину, а тому суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 16 ЦК України його цивільне право підлягає захисту. Згідно із статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин суд знаходить позов [PERSON] обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved