Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

У липні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про примусове виконання обов'язку в натурі та зобов'язання вчинити певні дії, в обґрунтування позову посилаючись на те, що правовідносини між сторонами оформлялися шляхом укладення договору про надання населенню послуг з газопостачання ПАТ «Дніпрогаз» і відкриття особового рахунку [NUMBER]. Згідно положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Постанови КМУ від 09.12.1999 № 2246 «Про затвердження правил надання населенню послуг з газопостачання», позивач надає фізичній особі - споживачу житлово-комунальні послуги, що полягають у постачанні природного газу за його місцем проживання. Пунктом 4 Правил передбачено, що послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається ними відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому законом порядку, а саме «Типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання» затверджений постановою КМУ від 05.07.2006 № 938. Згідно п.п. 11,17 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», плата за послуги з газопостачання розраховується відповідно до встановлених законодавством норм споживання та цін на газ, і повинна вноситись споживачами не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. Однак у порушення зазначених норм, зобов'язання відповідач виконує неналежним чином - оплата отриманих послуг здійснюється несвоєчасно та не в повному обсязі, про що свідчить наявність заборгованості у розмірі 1085,18 грн. Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 20 жовтня 2011 року видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожитий газ у розмірі 1085,18 грн. та судових витрат. Зазначений судовий наказ було направлено до ВДВС АНД району для стягнення заборгованості. АНД ВДВС відкрито виконавче провадження, а 27.11.2012 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, оскільки майно, на яке може бути звернуто стягнення у боржника відсутнє. Якщо споживач не оплатив надані послуги з газопостачання протягом 10 днів після строку зазначеного в договорі чи платіжному документі, а газопостачальне підприємство протягом наступних п'яти днів не отримало повідомлення про оплату, споживачеві надсилається письмове попередження про припинення газопостачання. У разі несплати наданих послуг з газопостачання протягом 10 днів після отримання споживачем письмового попередження газопостачальне підприємство має право відключити споживача від газопостачання. Всупереч вищезазначеного, відповідач не допускає представників ПАТ «Дніпрогаз» до житлового приміщення для припинення газопостачання за адресою місця проживання відповідача, таким чином позивач просить суд зобов'язати [PERSON] виконати умови договору про надання населенню послуг з газопостачання укладений між ПАТ «Дніпрогаз» та [PERSON], зобов'язати [PERSON] надати доступ представникам ПАТ «Дніпрогаз» до своїх житлових та підсобних приміщень, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу та стягнути судові витрати. Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2013 року позовні вимоги були задоволені у повному обсязі. Ухвалою суду від 17 березня 2014 року скасовано заочне рішення суду від 17 грудня 2013 року та справа призначена до розгляду в загальному порядку. В судовому засіданні представник позивача Шолтоян Т.Г. позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог на задоволенні позову наполягав. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, підтримала надані суду заперечення. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач проживає в квартирі [ADDRESS]. Позивач по справі ПАТ «Дніпрогаз» надає відповідачам житлово-комунальні послуги, що полягають у постачанні природного газу за їх місцем проживання. Для здійснення оплати таких послуг позивачем відкрито особовий рахунок [NUMBER]. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачами своїх обов'язків щодо щомісячної оплати наданих позивачем послуг утворилася заборгованість. 20 жовтня 2011 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожитий газ у розмірі 1085,18 грн. та судових витрат. Судовий наказ не оскаржувався та набрав чинності. Постановою Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 27 листопада 2012 року прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, оскільки у боржника не виявлено майна, на яке може бути звернено стягнення, і здійсненні державним виконавцем заходів щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Згідно зі ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до п. 4 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 09.12.1999 послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним підприємством відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. П.п. 29,32 зазначених Правил передбачений обов'язок споживача, так і газопостачального підприємства укласти договір в письмовій формі, та обов'язок останньому видавати споживачеві безоплатно бланки договорів, розрахункові книжки з бланками квитанцій та платіжні документи встановленого зразка. Статтею 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що позивачем не надано належних та допустимих доказів укладення договору про надання населенню послуг з газопостачання між сторонами, а тому вимоги щодо зобов'язання відповідачів виконати його умови є безпідставними. Пунктом 8 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавець має право доступу в приміщення, будинки та споруди для ліквідації аварії, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань засобів обліку в порядку, визначеному законом і договором. У ст. 19 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» зазначено, що споживач зобов'язаний забезпечувати доступ працівників підприємства/організації, що обслуговує систему газопроводів, до якої під'єднаний споживач, до вузлів обліку газу (у тому числі для встановлення вузлів обліку газу), які розташовуються на території споживача. П. 29 вищенаведених Правил передбачений обов'язок споживача безперешкодно допускати у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу, представників газопостачального (газорозподільного) підприємства після пред'явлення ними відповідних службових посвідчень для: - локалізації та ліквідації аварійних ситуацій; - відключення та заміни газових приладів і пристроїв, усунення порушень і несправностей в їх роботі, проведення технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання і дворових газопроводів, перевірки показань лічильників газу, наявності та цілості пломб на них; - демонтажу або монтажу лічильників газу, пов'язаного з проведенням їх планової повірки; - звіряння показників фактично використаних у попередньому році та першому півріччі поточного року обсягів природного газу; - установлення лічильника газу, що здійснюється з ініціативи та за кошти газопостачальних (газорозподільних) підприємств або за рахунок інших джерел. Проте, відповідно до акту від 18 червня 2013 року, складеного представниками позивача, останніх не було допущено для проведення відключення від газопостачання відповідачів за місцем їх проживання. Але такий обов'язок споживача не передбачений вищенаведеними нормативними актами. Позивачем також не надано доказів вручення даного акту відповідачу відповідно до «Правил надання населенню послуг з газопостачання». Одночасно, позивачем не надано доказів щодо неможливості відключення відповідача від газопостачання без проникнення до житлового приміщення. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed