Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права приватної власності в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги позивача обгрунтовані наступним. 16.11.2015 року померла його тітка [PERSON]. Після смерті тітки відкрилася спадщина до складу якої увійшов, зокрема, житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Петрівка, вул. Центральна, 82, на який за життя [PERSON] склала на імя позивача заповіт. У встановленому законом порядку позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття у спадок спадкового майна, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, та задовольнення позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надано суду заяву про розгляд страви за відсутності сторони відповідача, та прийняття рішення згідно законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до норм Цивільного законодавства України спадкоємством є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). Згідно ст. 1233 ЦК України заповіт це особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Вивчивши матеріали справи судом встановлено, що [PERSON], згідно запису №146 на сторінці 23 в по господарської книзі №4 Петрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, належить житловий будинок 1950 року забудови, з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований на земельній ділянці 0,2500 га. за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Петрівка, вул. Центральна, 82, Виноградна, 4, що підтверджується випискою з по господарської книги від 09.06.2016 року №588. Згідно технічного паспорту на житловий будинок, виготовленого КУ «Комінтернівське РБТІ», реєстровий номер 6603, станом на 10.04.2009 року, будинок має загальну площу 58,3кв.м., житлову площу 44,7кв.м., допоміжну площу 13,6кв.м. [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON], що підтверджується заповітом від 11.09.2008 року, посвідченого [PERSON], секретарем виконавчого комітету Петрівської сільської ради Комінтернівського району одеської області 11.09.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №20. 16.11.2015 року [PERSON] померла, про що 19.11.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області складено відповідний актовий запис за №873, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №437489 від 19.11.2015 року. Відповідно до ст.2 Закону України від 1.07.2004 р. №1952-1V «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. В той же час, здійснення державної реєстрації права власності в порядку, передбаченому цим законом, є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1216-1218, 1221, 1225, 1233, 1261, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved