Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, просить визнати припиненою поруку за договором поруки від 06.02.2006року, укладеного між нею та ВАТ КБ «Райффайзен Банк Аваль». Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 06.02.2006 року між нею та відповідачем було укладено договір поруки, згідно умов якого вона зобов'язалась перед відповідачем солідарно відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] з погашення суми кредиту, процентів та пені за кредитним договором. У червні 2012 року ПАТ «Райффайзен банк Аваль» звернулось до Київського районного суду м. Одеса з позовом до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Київського районного суду м. Одеса від 04.10.2012р. вказаний вище позов було задоволено. Однак, на думку позивача ПАТ «Райффайзен банк Аваль» звернувся до Київського районного суду м. Одеса суду з вказаним позовом з пропуском шестимісячного строку, встановленого ч.4 ст. 559 ЦК України, посилаючись на те, що умовами договору поруки не встановлено строк його дії і ПАТ «Райффайзен банк Аваль» не пред'явило позивачу вимогу до поручителя протягом шестимісячного строку, встановленого ч.4 ст. 559 ЦК України від дня настання строку виконання основного зобов'язання, який настав на думку позивача у грудні 2011 року. Таким чином вважає, що зобов'язання за договором поруки припинились на підставі ч.4 ст.559 ЦК України. Крім того, позивач зазначає, що внаслідок укладення додаткової угоди №3 до кредитного договору, яку вона не підписувала, збільшився обсяг відповідальності. Оскільки обсяг відповідальності за договором поруки збільшився без її згоди, просить визнати поруку припиненою на підставі ч.1 ст. 559 ЦК України. Позивач в судове засідання не з'явилась. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. В судове засідання відповідач свого представника не направив. Подав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника та письмові заперечення. Згідно письмових заперечень, представник відповідача зазначила, що ПАТ «Райффайзен банк Аваль» не пропустив шестимісячний строк звернення з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до позичальника та поручителя до суду, оскільки звернувся з останнім до суду 04.07.2012р., тобто до закінчення шестимісячного строку пред'явлення вимоги до поручителя, а саме до 15.07.2012 р. Крім того зауважила, що п.4.1 Договору поруки встановлено, що порука припиняється, якщо кредитор в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Таким чином посилання позивача на відсутність строку дії договору поруки є безпідставними. Також зазначає, що сума кредитної заборгованості не змінилася, оскільки до кредитних канікул вона складала 48 185,44 доларів США, а згідно з новим Графіком погашення заборгованості складала 48 183,85 доларів США. Таким чином вважає, що обсяг відповідальності поручителя не збільшився. Одночасно зазначила, що між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та позичальником [PERSON] була укладена додаткова угода №4 до кредитнго договору, внаслідок якої збільшився обсяг відповідальності. Проте, поручитель [PERSON] письмово надала свою згоду на зміну умов кредитного договору відповідно до вищевикладеної додаткової угоди, що підтверджується власноручним підписом [PERSON] на вказаній додатковій угоді. За таких обставин, вважає відсутніми відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст. 559 ЦК України підстави для визнання поруки припиненою. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила. Суд, на підставі ст.169 ПК України, визнав можливим розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, оскільки сторони не заперечують проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 06.02.2006року між АППБ «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/0049/74/45162, відповідно до умов якого останньому було надано кредит в сумі 50520доларів США, зі сплатою за користування кредитними коштами в розмірі 12,5% річних та з кінцевим строком повернення 06.02.2026 року. (а.с.7-8) З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вказаним кредитним договором, 06.02.2006року між АППБ «Аваль» та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким остання зобов'язалась солідарно відповідати перед АППБ «Аваль» у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] з погашення суми кредиту, процентів та пені за вказаним кредитним договором.(а.с.12) У зв'язку з неналежним виконанням третьою особою, [PERSON] взятих на себе за кредитним договором зобов'язань, зокрема з погашення суми кредиту, процентів, відповідач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 17.04.2012р. пред'явило поручителю [PERSON] досудову вимогу про погашення наявної заборгованості у розмірі 2506,97 доларів США та в розмірі 4681,13грн., а також у липні 2012 року звернулося до Київського районного суду м. Одеса з позовом про солідарне стягнення вказаної суми заборгованості з позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] (а.с.108-116) Рішенням Київського районного суду м. Одеса від 04.10.2012, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 20.02.2013р. позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.(а.с.109-120) Обґрунтовуючи позов, позивач просить визнати поруку припиненою у зв'язку з тим, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не пред'явив вимоги до поручителя протягом шестимісячного строку від дня настання строку основного виконання зобов'язання та у зв'язку з тим, що внаслідок укладення додаткової угоди №3 до кредитного договору від 06.03.2009р., який вона не підписувала, збільшився обсяг відповідальності поручителя без її згоди, що тягне за собою припинення поруки згідно правил ч.1 ст. 559 ЦК України. Разом із тим, з такими вимогами суд не може погодитись, виходячи з наступного. Згідно з ч.4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Крім того, згідно роз'яснень Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 30.03.2012 року, в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Відповідно до п.4.1 договору поруки сторони договору встановлюють, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та втрачає свою дію з моменту закінчення забезпеченого ним зобов'язання. При цьому сторону констатують, що строк закінчення цього договору не вказується ними конкретно, так як він визначається моментом повного погашення заборгованості позичальника по кредитному договору. Також порука припиняється, якщо кредитор в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно наданого представником відповідача розрахунку заборгованості строк виконання основного зобов'язання настав 15.01.2012р. (а.с.70-80) Отже, враховуючи строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором -15.01.2012, наявність досудової вимоги, яка була пред'явлена позивачу [PERSON] 17.04.2012р., а також дату пред'явлення позову до суду 04.07.2012р., тобто до закінчення шестимісячного строку пред'явлення вимоги, який спливав 15.07.2012р., суд дійшов висновку про те, що відповідачем ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не пропущено шестимісячний строк пред'явлення вимоги до поручителя [PERSON], відтак відсутні відповідно до положень ч.4 ст.559 ЦК України підстави для визнання поруки припиненою. Позивачем суду інші дані та докази на спростування вказаної обставини не надані, іншого договором поруки між сторонами не визначено та судом не встановлено. За правилами ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як роз'яснено у п.22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Таким чином, закон пов'язує припинення договору поруки із зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умовами збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не із зміною будь-яких умов основного зобов'язання забезпеченого порукою. Аналізуючи положення умов додаткової угоди №3 до кредитного договору, укладеної 06.03.2009р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] суд вважає, що збільшення обсягу відповідальності поручителя при укладенні вказаної угоди не відбулось. Будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтвердили, що внаслідок укладення цієї угоди збільшився обсяг відповідальності поручителя суду не надано і такі дані матеріали справи не містять. (а.с.89-90) Відтак відсутні підстави відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України для визнання поруки припиненою. Крім того, 21.06.2010р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] була укладена додаткова угода №4, відповідно до умов якої сума заборгованості за кредитом збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв'язку з чим відбудеться зміна строку погашення заборгованості, що в свою чергу свідчить про збільшення обсягу відповідальності. При цьому поручитель [PERSON] надала письмову згоду на зміну умов кредитного договору відповідно до вищевикладеної додаткової угоди, що підтверджується власноручним підписом останньої на вказаній додатковій угоді. (а.с.97-100) Таким чином доводи позивача про збільшення обсягу відповідальності без її згоди є безпідставними, оскільки спростовуються вищевикладеним. Згідно зі ст. 60 ч.1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Виходячи з вищевикладеного, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позивач не довела, що діями відповідача порушені її права та інтереси, а відтак позов не підлягає задоволенню. У з'язку з відмовою у задоволенні позову, сплачена сума судового збору не підлягає поверненню.

Outcome: dismissed