Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

У липні 2017 до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «Правекс-Банк» до[PERSON] про стягнення заборгованості. Як вбачається зі змісту позовної заяви, в обґрунтування своїх позовних вимог ПАТ КБ «Правекс-Банк» посилається на те, що 15 серпня 2006 року між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк», та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 356-001/06Р (далі - Кредитний договір), за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 22 000 (двадцять дві тисячі доларів США) дол. США для споживчих цілей та сплати страхових платежів за договорами страхування нерухомого майна. Представник позивача зазначив, що 15 серпня 2006 року між ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 356-001/06Р відповідно до якого іпотекодавець, для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов'язань перед Іпотекодержателем за Кредитним договором № 356-001/06Р від 15.08.2006 р., та можливих змін та доповнень до нього (надалі - Кредитний договір) щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами Кредитного договору, відшкодування збитків, іншої заборгованості, надалі основне зобов'язання, передає в іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно: квартиру номер 16 в будинку номер 4 по вул. Радгопна у с. Мироцьке, Києво-Святошинського району, Київської області. Представник позивача зазначив, що 10 серпня 2017 року між Товариством з обмеженою «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІ (далі - ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ») та Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК») укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами Б\\Н, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 356-001/06Р від 15.08.2006 року укладеного між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON], Договором іпотеки № Щ 001/06Р від 15.08.20006 року укладеного між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON]. Згідно Реєстру боржників до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами Б/Н від 10.08.2017 року сума заборгованості на момент відступлення прав вимоги становить 492 258 (чотириста дев'яносто дві тисячі і п'ятдесят вісім) грн. 69 коп., що складається з : Заборгованість по тілу кредиту - 373 674,13 грн. Заборгованість за відсотками - 118 584,56 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08.08.2017 у справі відкрито провадження. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.01.2018 року позов залишено без руху. У судове засідання представник позивача не з'явився, на адресу суду направив клопотання про розгляд справи у відсутність представника. Також, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Відповідача в судове засідання з'явився, проти позову заперечував, надав до суду відзив на позовну заяву, посилаючись на те, що відповідно до п. 6.1.11 Кредитного договору, протягом строку дії даного Договору щомісяця сплачувати комунальні платежі і вартість спожитої електроенергії по об'єкту нерухомого майна, переданого в іпотеку. Згідно вказаного Кредитного договору, в іпотеку передано наступне майно: квартира № [ADDRESS]. Відповідно до п. 9.4 Кредитного договору, при невиконанні Позивальником п. 6.1.11 даного Договору строк користування грошовими коштами, зазначений у п. 1.2 даного Договору, припиняється достроково на 30-й день прострочення по сплаті комунальних платежів та/або електроенергії. Відповідно до п. 7.1.5 Кредитного договору, банк має право щомісяця вимагати від Позичальника надання квитанцій про сплату комунальних платежів і електроенергії. Представник відповідача зазначив, що під час постановления рішення Києво-Святошинським районним судом Київської області від «14» листопада 2017 року (справа № 369/191/17) судом встановлено, що з «21» червня 2013 року за Відповідачем існує заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг на користь КП «Києво-Святошинська тепломережа», яке надає послуги із забезпечення населення тепловою енергією за адресою [ADDRESS], тобто за адресою знаходження відповідної квартири, що знаходиться в іпотеці Позивача, як забезпечення виконання зобов'язань Відповідача за Кредитним договором. Таким чином, з урахуванням п. 9.4 Кредитного договору, строк користування кредитними коштами настав достроково «21» липня 2013 року (30 днів з моменту прострочення). Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином, строки позовної давності спливли «21» липня 2016 року. Позивач звернувся до суду не раніше «19» червня 2017 року, оскільки саме цією датою позначено їх позовну заяву, тобто вже після того, як строки позовної давності спливли. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з урахуванням п. 9.4 Кредитного договору, строк користування кредитними коштами настав достроково «21» липня 2013 року (30 днів з моменту прострочення). Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином, строки позовної давності спливли «21» липня 2016 року. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. У ст. 629 ЦК України зазначено про те, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ст. 261 ЦК України, Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Перебіг позовної давності за вимогами про визнання недійсним правочину, вчиненого під впливом насильства, починається від дня припинення насильства. Перебіг позовної давності за вимогами про застосування наслідків нікчемного правочину починається від дня, коли почалося його виконання. Відповідно до ст.. 267 ЦК України, особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Оскільки, судом було встановлено, що сплив строк позовної давності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, судові витрати не підлягають стягненню.

Outcome: dismissed