Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] пред'явив зазначений позов до відповідача на предмет захисту прав споживача комунальних послуг щодо забезпечення холодною водою домоволодіння по [ADDRESS] та, з урахуванням подальшого уточнення, просив суд визнати неправомірним застосування відповідачем відносно належного йому, [PERSON], домоволодіння тарифів на централізоване водопостачання в розмірі 10,03 грн. та 10,80 грн. за 1 м3; припинити застосування відповідачем тарифу на централізоване водопостачання відносно належного позивачу домоволодіння в розмірі 10,80 грн. за 1 м3; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок за особовим рахунком позивача в частині централізованого водопостачання за період з 01 листопада 2013 року по день прийняття рішення суду із застосуванням тарифу 7,02 грн. за 1 м3; зобов'язати відповідача здійснити постачання питної води на адресу належного позивачу домоволодіння за вказаною адресою в обсязі 102,5 м3 без додаткової оплати. [PERSON], як на підстави позову, посилався на централізоване постачання води і водовідведення у домоволодінні на [ADDRESS], належному йому, позивачу, на праві власності, через приєднану трубопровідну мережу, передану на баланс відповідачу за рішенням Солонянської селищної ради № 5-35/VI від 01 листопада 2013 року, з оплатою споживання комунальних послуг відповідачу з 21 листопада 2013 року за тарифом, встановленим на підставі рішення виконкому Солонянської селищної ради № 2, тоді як жителі с. Вовніги належать до територіальної громади, яку представляє Військова сільська рада, яка, так само як і її виконавчий комітет, тариф на централізоване водопостачання на території її юрисдикції для відповідача не встановлювала. Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, виклав обставини переплати ним вартості 102,5 м3 води з огляду на оплату ним комунальних послуг за безпідставно підвищеними цінами, які відповідач використовує у господарській діяльності з 01 вересня 2014 року за тарифом 10,03 грн. за 1 м3, встановленим виконкомом Солонянської селищної ради у рішенні № 2 від 21 серпня 2014 року, а з серпня 2015 року - за тарифом 10,80 грн. за 1 м3, оскільки до часу звернення до суду з цим позовом Військова сільська рада встановлений у рішенні № 1 від 18 листопада 2008 року тариф на ці комунальні послуги для громади с. Вовніги в розмірі 7,02 грн. за 1 м3 не переглядала. На підтвердження своїх доводів позивач вказує на виявлені адміністративною колегією Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України в рішенні № 06/01-14/04-15 від 24 лютого 2015 року порушення порядку встановлення тарифів на централізоване водопостачання внаслідок бездіяльності Військової сільської ради та її виконкому, які після припинення діяльності попереднього постачальника з 2013 року на вказані послуги тарифи суб'єкту господарювання не встановлювали. В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, наполягаючи на задоволенні вимог з наведених у позовній заяві підстав та в подальшому клопотав про розгляд справи у свою відсутність. Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали в повному обсязі, заперечуючи відсутністю договору з позивачем про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які до 01 листопада 2013 року надавалися ТОВ «Гольфстрім-ІІ», непов'язаного з відповідачем жодними відносинами правонаступництва, а порушення законодавства у сфері забезпечення питною водою споживачів громади с. Вовніги адміністративна колегія ДОТВ АМКУ у рішенні від 24 лютого 2015 року вбачає у бездіяльності Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області та її виконавчого комітету, зобов'язавши органи самоврядування припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, але за відповідачем обов'язків виконавця цих послуг не встановлювала. Крім того, відповідач самостійно тарифи на послуги централізованого водопостачання не встановлює, тому представники відповідача просили суд в задоволенні позову відмовити як до неналежного відповідача, а також в подальшому клопотали пр о розгляд справи у їх відсутності. Треті особи Військова сільська рада Солонянського району Дніпропетровської області та виконком Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання своїх представників не направили та клопотали про розгляд справи у їх відсутність, що згідно ст. 36 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у відсутність вказаних осіб. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані письмові докази, розглянувши позов в межах заявлених вимог, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Одержана від перевищення рівня фіксованих тарифів виручка суб'єкта господарювання у сфері природної монополії централізованого водопостачання та водовідведення, за всяких обставин, відповідно до ст. 19 Закону України «Про природні монополії» підлягає вилученню до державного бюджету, а тому вимога про відшкодування переплаченої суми шляхом примусового постачання через приєднану мережу холодної води в натурі прямо суперечить визначеному законами України способу захисту і заявлена неналежним позивачем, через що згідно з ст. 4 ЦПК України задоволенню не підлягає. В іншій частині вимог абзац другий ч. 2 ст. 16 ЦК України допускає оскарження реалізації суб'єктом господарювання товарів з порушенням вимог законодавства про ціноутворення у спосіб визнання таких дій неправомірними, що встановлений у ч. 2 ст. 9 Закону України «Про ціни і ціноутворення». За визначенням ст.ст. 10, 13 цього Закону № 5007-VI від 21.06.2012 тарифи на комунальні послуги централізованого водопостачання згідно з ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» належать до державних регульованих фіксованих цін, які обов'язкові для застосування сторонами в договорі відповідно до ст. 632 ЦК України, а відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг за ст. 19 зазначеного Закону № 1875-IV від 24.06.2004 здійснюються виключно на договірних засадах, через що задоволення таких вимог споживача прямо залежить від виконання ним п. 1 ч. 3 ст. 20 цього Закону про укладення договору, підготовленого виконавцем житлово-комунальних послуг на основі типового договору. Проте, регулювання діяльності, в т.ч. у сфері централізованого водопостачання та водовідведення здійснює Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, згідно з ч. 4 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» для об'єктів, які обслуговують населені пункти з чисельністю населення понад 100 тисяч осіб, внаслідок чого за обставинами цієї справи на підставі п. 2 ч. 1 ст. 7 цього Закону встановлення тарифів на комунальні послуги централізованого водопостачання в порядку і межах, визначених законом, належить відповідно до пп. «а» п. 2 ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів Військової сільської ради, що представляє та здійснює функції і повноваження самоврядування від імені та в інтересах територіальної громади сіл Військове, Вовніги, Гроза, Калинівка і Петро-Свистунове Солонянського району Дніпропетровської області, яка об'єднує менше ніж 100 тис. жителів. Як встановлено в судовому засіданні, на підставі посвідченого Солонянською державною нотаріальною конторою договору купівлі-продажу від 01 лютого 2008 року позивач з 21 лютого 2008 року набув у власність будинок [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.6, 54). Для надання КП «Водопровідно-каналізаційне управління у Солонянському районі» у с. Вовніги комунальних послуг другої групи з централізованого водопостачання виконавчим комітетом Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області рішенням від 18 листопада 2008 року №1 «Про затвердження тарифів на централізоване питне водопостачання» були встановлені тарифи: для населення - 7,02 грн./м3, для бюджетних установ - 15,00 грн./м3, для інших споживачів - 25,00 грн./м3 (а.с.15). В подальшому, виконком Військової сільської ради згідно з рішенням № 9 від 19 травня 2011 року встановив тарифи на комунальні послуги другої групи з централізованого водопостачання, для їх надання ТОВ «Гофстрім-ІІ» у с. Вовнігах. В свою чергу, відповідно до ст.ст. 14, 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» рішенням виконавчого комітету Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області від 21 листопада 2013 року № 2 «Про затвердження тарифів на послуги централізованого водопостачання» на комунальні послуги КП «Солонянське житлово-комунальне управління» з централізованого водопостачання на території сіл Аполлонівка, Жданове, Дніпровське, Сергіївка, Гончарка з їх адміністративним центром в смт. Солоне встановлені тарифи: для населення - 7,02 грн./м3 з урахуванням ПДВ, для бюджетних організацій - 15,00 грн./м3 з урахуванням ПДВ, для інших споживачів - 25,00 грн./м3 з урахуванням ПДВ (а.с.18). За клопотанням КП «Солонянське ЖКУ» виконком Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області своїм рішенням від 21 серпня 2014 року № 2 «Про коригування тарифів на послуги централізованого водопостачання» підвищив тарифи на комунальні послуги другої групи з централізованого водопостачання на території сіл Аполлонівка, Жданове, Дніпровське, Сергіївка, Гончарка з їх адміністративним центром в смт. Солоне встановивши їх в розмірі: для населення - 10,03 грн./м3 з урахуванням ПДВ, для бюджетних організацій - 15,00 грн./м3 з урахуванням ПДВ, для інших споживачів - 25,00 грн./м3 з урахуванням ПДВ (а.с.19). Для надання Комунальним підприємством «Солонянське ЖКУ» на території сіл Аполлонівка, Жданове, Дніпровське, Сергіївка, Гончарка з їх адміністративним центром в смт. Солоне комунальних послуг другої групи з централізованого водопостачання з повною плановою собівартістю 8,80 грн./м3 виконавчий комітет Солонянської селищної ради в рішенні від 25 червня 2015 року №1 «Про затвердження тарифів на послуги централізованого водопостачання» встановив з 01 серпня 2015 року тарифи: для населення - 10,80 грн./м3 з урахуванням ПДВ, для бюджетних організацій - 15,0 грн./м3 з урахуванням ПДВ, для інших споживачів - 25,00 грн./м3 з урахуванням ПДВ (а.с.51). Судом також встановлено, що Військова сільська рада Солонянського району Дніпропетровської області VI скликання на 27 сесії 19 липня 2013 року своїм рішенням № 2 «Про передачу майна комунальної власності сільської ради» до комунальної власності сільської ради прийняла частку майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Солонянського району, а саме об'єкти водопостачання, що знаходяться на території Військової сільської ради; які передала Солонянській селищній раді в управління та розпорядження, вилучивши цю частку майна з балансу комунального підприємства Солонянської районної ради Дніпропетровської області «Солонянський сільський комунсервіс» (а.с.173). Так само, Солонянська селищна рада VI скликання на 32 сесії 25 липня 2013 року прийняла рішення № 4-32/VI «Про прийняття до комунальної власності об'єктів водопостачання», за яким погодилася прийняти в комунальну власність селищної ради об'єкти водопостачання, які знаходяться у спільній власності територіальних громад сіл, селищ району в особі Солонянської районної ради (а.с.110). За актом приймання-передачі від 01 листопада 2013 року у комунальну власність Солонянської селищної ради передане майно спільної власності територіальних громад сіл, селищ Солонянського району - об'єкти водопостачання, в тому числі водовід 9,1 км Гроза-Калинівка-Вовніги (п. 57, п.159), що вилучені з балансу КП Солонянської районної ради Дніпропетровської області «Солонянський сільський комунсервіс» на підставі рішення 26 сесії Солонянської районної ради Дніпропетровської області VI скликання № 166-26/VI від 07 серпня 2013 року «Про передачу об?єктів водопостачання спільної власності територіальних громад сіл, селищ Солонянського району у комунальну власність Солонянської селищної ради» (а.с.147, 148-153). Після цього водовід 9,1 км Гроза-Калинівка-Вовніги передано на баланс та обслуговування КП «Солонянське житлово-комунальне управління» згідно з рішенням 35 сесії Солонянської селищної ради VI скликання № 5-35/VI від 01 листопада 2013 року «Про передачу об'єктів водопостачання комунальної власності Солонянської селищної ради Комунальному підприємству «Солонянське житлово-комунальне управління» (а.с.111-115). Відповідач, КП «Солонянське житлово-комунальне управління», зареєстрований 18 січня 2011 року, про що видане свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, і відповідно до Статуту, затвердженого рішенням Солонянської селищної ради № 4-35/VI від 01 листопада 2013 року в редакції, зареєстрованій 13 листопада 2013 року (а.с. 29-31), одним із основних напрямів господарської діяльності підприємства визначене надання комунальних послуг та послуг з централізованого водопостачання, на підставі чого комунальне підприємство відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визнається особливим учасником відносин у сфері житлово-комунальних послуг, який залежно від угод, як балансоутримувач, також може бути виконавцем таких послуг. Адміністративна колегія Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України в рішенні №06/01-14/04-15 від 24 лютого 2015 року «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» визнала бездіяльність Військової сільської ради та її виконавчого комітету порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченими ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», які виразилися в тому, що протягом 2008 року-березня 2011 року і з березня 2013 року виконавець послуг централізованого водопостачання для їх надання населенню у с. Вовніги ними визначений не був; договори на надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення у с. Вовніги з суб'єктом природної монополії не укладені і відповідні їм тарифи в межах повноважень, передбачених ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», не встановлені, на підставі чого зобов'язала Військову сільську раду Солонянського району припинити порушення законодавства з укладенням відповідного договору з визначеним виконавцем послуг та з встановленням тарифів на комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Військова сільська рада VII скликання Солонянського району Дніпропетровської області на виконання рішення органу Антимонопольного комітету України на 5 сесії 18 грудня 2015 року своїм рішенням № 1 «Про визначення виконавця послуг» (а.с.175), тобто вже під час судового розгляду цієї справи, виконавцем комунальних послуг з централізованого водопостачання на території села Вовніги визнала Комунальне підприємство «Солонянське житлово-комунальне управління», відповідача у справі, але всупереч п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договорів з ним на виконання цих житлово-комунальних послуг ні рада, ні виконком не уклали. Згідно з ст.ст. 31, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується щомісячно відповідно до умов укладеного споживачем договору з виконавцем, виходячи з розміру встановлених органом місцевого самоврядування тарифів, визначених не нижче за економічно обґрунтовані витрати на їх надання, поданих на затвердження виконавцем. Тобто, тариф застосовується не до об'єкта нерухомості, як помилково вважає позивач, а до визначення плати за спожиту на достатній правовій підставі комунальну послугу, через що за відсутності рішення сільради про визначення відповідача виконавцем комунальної послуги та укладеного між ними договору неможливе визначення ціни в договорі з позивачем, як з споживачем, а лише статус балансоутримувача мережі водопроводу не давав відповідачу підстав звертатися до третьої особи, виконкому сільради, з розрахунками економічно обґрунтованих витрат на постачання ресурсу через приєднану мережу, оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» це право визнається за виробником/виконавцем. Споживач-фізична особа, яка не є суб'єктом господарювання, згідно з ст. 714 ЦК України укладає з виконавцем договір про централізоване постачання через приєднану мережу холодної води, про послугу з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) шляхом приєднання відповідно до ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що за визначенням способу укладення такого договору за ст. 634 ЦК України вимагає встановлення виконавцем у формулярах відповідно до затвердженого Урядом типового договору всіх істотних умов з наданням сторонами письмової форми згідно з ст.ст. 207, 639 цього Кодексу, підписавши запропонований зміст документа в цілому, що виключає можливість акцепту відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України в формі фактичного виконання (конклюдентних дій). Тим самим, позивач жодного договору у належній письмовій формі, укладеного шляхом приєднання, суду не надав, а його доводи про перебування з відповідачем у фактичних договірних відносинах у зв'язку з прийнятими позивачем ресурсами холодної води неспроможні, оскільки оплата на користь відповідача за спожиті позивачем ресурси з його власної ініціативи свідчить виключно про добросовісність позивача у намірі отримувати житлово-комунальну послугу. Таким чином, судом не встановлено укладення позивачем з відповідачем договору надання комунальних послуг, так само не встановлено жодних дій відповідача, в яких виражалося б покладення на позивача обов'язку сплачувати вартість за централізоване водопостачання в будь-якому розмірі і без договору, або контроль за звітом показань засобів обліку комунальної послуги чи дотримання норм споживання, затверджених в установленому порядку, з огляду на що твердження позивача про застосування відповідачем у цивільних відносинах з ним не затверджених в установленому порядку тарифів свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли. У з'ясованих судом обставинах позивач, по суті, відповідно до ст. 15 ЦК України переслідує своєю метою не захист прав, які ще не порушені, а захист охоронюваного законом інтересу у правомірних очікуваннях передбачуваного розміру свого цивільного обов'язку перед відповідачем, що охоплюється способами самозахисту від кондикційного позову до себе в майбутньому за ст. 19 ЦК України і юрисдикції форми захисту не потребує, внаслідок чого вимоги про визнання неправомірним застосування тарифу в розмірі 10,3 грн., 10,80 грн., припинення застосування тарифу 10,80 грн. та про зобов'язання здійснити перерахунок плати за комунальні послуги з 01 листопада 2013 року заявлені передчасно до виникнення реального спору з договору і з цих мотивів задоволенню не підлягають. За правилами ст. 88 ЦПК України судові витрати належить віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed