Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

У липні 2018 року позивач [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ), КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» (місце знаходження: 04214, м. Київ, вул. Північна, 22, код ЄДРПОУ 39611267) про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 37 699 грн. 64 коп. посилаючись на те, що 17.01.2018 року близько 14 год. 12 хв. по проспекту Оболонському у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю трактора «FOTON FT454» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та припаркованого автомобіля «MITSUBISHI LANCER» д.н.з. [NUMBER] , власником якого є позивач [PERSON] , внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. На час вчинення ДТП відповідач [PERSON] був співробітником КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» та займав посаду слюсаря-сантехніка 4 розряду відділу оперативного реагування з 30.05.2015 року по даний час згідно наказу №36-К від 29.05.2015 року. В момент зіткнення з автомобілем позивача [PERSON] . відповідач [PERSON] тимчасово був переведений на посаду тракториста 5 розряду відділу оперативного реагування КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» та здійснював службові обов`язки в період до 31.01.2018 року згідно наказу №36-К від 19.12.2017 року. Позивач простить стягнути солідарно з відповідача [PERSON] та відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» завдані матеріальні збитки у розмірі 37 699,64 грн., витрати за проведення оцінки вартості майна у розмірі 700,00 грн., та судовий збір у розмірі 704,80 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» - адвокат Коваленко О.О. проти задоволення позову заперечував. При цьому вимогу щодо компенсації понесених позивачем витрат на усунення механічних пошкоджень транспортного засобу підтримав, звертаючи увагу на завищений розмір матеріальної шкоди. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що в справі містяться відповідні докази. Заяв, заперечень, клопотань суду не надав, в зв`язку з чим суд визнає його неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у його відсутності по наявним в справі доказам та постановити рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача 2 - адвоката Коваленка О.О., дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 17.01.2018 року близько 14 год. 12 хв. по проспекту Оболонському в м. Києві водій [PERSON] керуючи трактором «FOTON FT454» д.н.з. [NUMBER] не слідкував за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем «MITSUBISHI LANCER» д.н.з. [NUMBER] , власником якого є позивач [PERSON] , що призвело до механічного пошкодження транспортного засобу. Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 16.02.2018 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 8). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 (із змінами та доповненнями) при заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на його володільця не може бути покладено обов`язок по її відшкодуванню, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, а у випадках, передбачених спеціальним законом, - тільки умислу потерпілого. За п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 (із змінами та доповненнями) під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Згідно листа директора КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» Сагайдак Л. № 463-2416 від 02.05.2018 року відповідач [PERSON] був співробітником відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» та займав посаду слюсаря-сантехніка 4 розряду відділу оперативного реагування згідно наказу №36-К від 29.05.2015 року з 30.05.2015 року по день звернення позивача до суду за захистом своїх прав. При цьому, в момент зіткнення з автомобілем позивача [PERSON] відповідач [PERSON] займав посаду тракториста 5 розряду відділу оперативного реагування КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва», на яку був тимчасово переведений, та здійснював службові обов`язки в період до 31.01.2018 року згідно наказу №36-К від 19.12.2017 року (а.с. 9). Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частиною першою статті 1172 ЦК України встановлено, що юридична чи фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. З матеріалів справи вбачається, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» не мала договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів чинного на дату дорожньо-транспортної пригоди. Позивач [PERSON] звернувся з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду під керуванням [PERSON] трактором «FOTON FT454» д.н.з. [NUMBER] та автомобілем «MITSUBISHI LANCER» д.н.з. [NUMBER] до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ) для виплати матеріальної шкоди з фонду захисту потерпілих, завданої транспортному засобу «MITSUBISHI LANCER» д.н.з. [NUMBER] . Підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Листом начальника департаменту внутрішнього страхування МТСБУ Островецького О. № 3.1-05/7012 від 05.03.2018 року відмовлено позивачу [PERSON] у виплаті страхового відшкодування за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, у зв`язку з відсутністю правових підстав для виплати такого відшкодування, оскільки для типу транспортного засобу «трактор» законом не встановлено коригуючий коефіцієнт, який визначається залежно від типу транспортного засобу (а.с. 53). Згідно звіту №13-А від 05.02.2018 року складеного оцінювачем ТОВ Український центр після аварійного захисту «Експерт-Сервіс» [PERSON] вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «MITSUBISHI LANCER» д.н.з. [NUMBER] внаслідок його пошкодження при ДТП складає 37 699 грн. 64 коп. (а.с. 10-14). У відповідності до ст. 1172 ЦК України, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами та письмовими запереченнями, що [PERSON] працював у КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» і здійснив ДТП керуючи належним відповідачу трактором «FOTON FT454» д.н.з. [NUMBER] при виконанні трудових обов`язків. Таким чином вимога [PERSON] до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» про стягнення 37 699 грн. 64 коп. заподіяної в результаті ДТП матеріальної шкоди законна та обґрунтована. При цьому, зазначена шкода КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» не була відшкодована потерпілому [PERSON] . Згідно з положенням ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статті 1187, 1188 ЦК України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб`єктного складу відповідальних осіб (коли обов`язок відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювача, а на іншу вказану у законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювача. Так, ст. 1187 ЦК України встановлює особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України таким суб`єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Зазначений висновок узгоджується і з нормою ч. 1 ст. 1172 ЦК України та ч. 2 ст. 1187 ЦК України. Крім того, у прохальній частині позовної заяви [PERSON] просить стягнути з відповідачів грошові кошти у розмірі 700 грн. 00 коп. за послуги з проведення оцінки вартості майна, що підтверджується рахунком-фактурою № 3 від 26.01.2018 року (а.с. 28). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги потрібно задовольнити частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» на користь позивача 704 грн. 80 коп. судового збору, що підтверджується відповідною квитанцією. На підставі викладеного та

Outcome: partial