Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Броварської міської державної нотаріальної контори, [PERSON], [PERSON] про зняття заборони з нерухомого майна. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.02.2013 року належить 3/10 частини житлового будинку з відповідними надвірними будівлями [ADDRESS]. Першочерговим забудовником та в подальшому власником будинку [ADDRESS] був прадід позивача - [PERSON], будинок значився під № 10 відповідно до акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 18 листопада 1959 р. Будинок [ADDRESS] ніколи не продавався, він завжди належав спадкоємцям [PERSON]. Після смерті [PERSON], житловий будинок по [ADDRESS], успадкувала його переживша дружина, прабабуся позивача - [PERSON], після її смерті будинок успадкували [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка 21 січня 1989 р., подарувала належні їй 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами своїй рідній сестрі - [PERSON]. Як зазначено у позові, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна, від 15 червня 2015 р., зареєстрована актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень: номер запису про обтяження - 171423, дата державної реєстрації - 04.08.2004 р., підстава виникнення обтяження - видавник Київська автобаза, 16.07.1964 р., вид обтяження - заборона на нерухоме майно, архівний запис, особа майно/права якої обтяжуються - [PERSON]. Відомості про реєстрацію до 01.01.2013 р., Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 1219123, 04.08.2004 р., реєстратор: Броварська міська державна нотаріальна контора. Відповідно до відомостей, будинкових книг на будинок за [ADDRESS], прописка чи реєстрація [PERSON] відсутня. А отже, позивач вважає, що заборона на вищевказаний будинок в 1964 році як на майно, власником якого вказаний [PERSON], не могла бути накладена. З часу побудови будинку [PERSON] з 1959 року по теперішній час, в будинку ніколи не проживав та не був прописаний [PERSON]. Вказана особа ні позивачу, ні іншим співвласникам житлового будинку невідома. З огляду на вищевикладені обставини, позивач вважає, що запис, який внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є таким, що внесений помилково. А тому, не дозволяє їй, як власнику спірного будинку, вільно користуватися та розпоряджатися ним, у зв'язку із чим змушена звернутися до суду із відповідним позовом, в якому просить вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна інформацію про державну реєстрацію обтяжень. Номер запису про обтяження 171423, дата державної реєстрації 04.08.2004 р. Підстава виникнення обтяження Київська автобаза, 16.07.1964 р. Вид обтяження заборона на нерухоме майно, а саме на будинок [ADDRESS], архівний запис, як на майно власником якого зазначений [PERSON]. Позивач у судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідачі у судове засідання також не з'явилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. До початку судового засідання надали заяви, в яких позовні вимоги визнали у повному обсязі та просили здійснювати розгляд справи за їх відсутності. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що житловий будинок за [ADDRESS] збудований у 1955 році. Власником вказаного житлового будинку від моменту його забудови був [PERSON]. Після смерті [PERSON] житловий будинок по [ADDRESS], успадкувала його переживша дружина - [PERSON], а після її смерті будинок успадкували: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до Договору дарування від 21 січня 1989 року [PERSON] свої 2/3 частини спірного житлового будинку подарувала [PERSON] (а.с. 24-25). Матеріалами справи встановлено, що 3/10 частини вказаного житлового будинку на праві власності належить позивачу, яку вона успадкувала після смерті [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 19 лютого 2013 року державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області (а.с. 7). Відповідно до витягів з рішень виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 09.10.2012 року за № 447 та від 05.08.2014 року за № 439, частині житлового будинку по [ADDRESS], власником якого є [PERSON] надано адресу: «[ADDRESS]», а частині вказаного житлового будинку, яка належить [PERSON], надано адресу: «[ADDRESS]» (а.с. 9, 23). Згідно із інформаціною довідкою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про обтяження за № 171423, дата державної реєстрації 04.08.2004 р., підстава виникнення обтяження - Київська автобаза, 16.07.1964 р., вид обтяження - заборона на нерухоме майно, а саме на будинок [ADDRESS], архівний запис, як на майно власником якого зазначений [PERSON]. Із наявних у матеріалах справи копій будинкових книг на житловий будинок № 10, 10/1, 10/2, що розташований по [ADDRESS] вбачається, що така особа як [PERSON] у вказаному будинку не проживав та ніколи не був у ньому зареєстрований. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на вищевикладені обставини вбачається, що запис за № 171423 від 04.08.2004 р., який внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є таким, що внесений помилково, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved