Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

У липні 2019 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначила, що відповідно до Договору купівлі-продажу від 15.07.2019 року, укладеного між Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» в особі представника за довіреністю Цуканової М.В. та позивачем [PERSON] , вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS] В належному їй житлі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] . Місце фактичного перебування відповідачів їй невідомо. Після набуття позивачем права власності між нею та відповідачами не укладалось будь-яких угод щодо користування зазначеним житлом. Позивач вважає, що реєстрація місця проживання відповідачів перешкоджає їй вільно володіти та користуватись житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, неодноразово про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Відзиву або клопотань до суду не надав, скориставшись своїми процесуальними правами на власний розсуд. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] також до суду не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань на надавала. Згідно із ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України\~- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч. 1, ч. 2\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, та це підтверджується документами, наданими стороною позивача, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі продажу від 15.07.2019 р. посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Туріченко О.М. за реєстровим № 713 та витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрації права власності № 173845486 від 15.07.2019 р. Відповідно до довідки № 5286 від 17.07.2019 р., яка видана виконавчим комітетом Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані відповідачі [PERSON] , 1953 р.н. та [PERSON] , 1976 р.н. Згідно актів б/н від 17.07.2019 р. та актів від 09.01.2020 р. № 8687 та №8688, актів б/н від 28.02.2020 р. складених комісійно, [PERSON] , 1953 р.н. та [PERSON] , 1976 р.н. зареєстровані за адресою [ADDRESS] , але не проживають за нею останні пів року. Допитана в якості свідка позивач [PERSON] суду повідомила, що вона разом зі своїми батьками придбала у АТ «Укрсоцбанк» квартиру в [ADDRESS] . На час придбання їй було відомо, що квартира має обтяження. Вона жодного разу не бачила попередніх власників квартири [PERSON] та [PERSON] . В квартирі відсутні речі зазначених осіб. Двічі комісія проводила обстеження та складала акти про те, що відповідачі не проживають у квартирі позивача. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили що вони є сусідами позивача. Вони брали участь в складенні актів б/н від 17.07.2019 р. та актів від 09.01.2020 р. № 8687 та №8688, актів б/н від 28.02.2020 р. про те що [PERSON] , 1953 р.н. та [PERSON] , 1976 р.н. дійсно не проживають за адресою: [ADDRESS] , останні пів року. В судовому засіданні було досліджено СД диск з записом обстеження житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого комісією у складі: сусідів [PERSON] та [PERSON] , депутата Широківської сільської ради Марковської І.О., та старости Сонячного старостинського округу Хижняком Г.В. було встановлено що [PERSON] та [PERSON] не проживають в зазначеній квартирі. Відсутні також їх речі. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло (ст. ст. 379, 383 ЦК України). Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України, ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з положень ст.ст. 16, 391, 386\~ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За положеннями ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак позивачка [PERSON] таких позовних вимог про стягнення судового збору з відповідача на її користь не заявляла, тому суд вказаного питання не розглядає.

Outcome: approved