Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] міської ради Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Перша [PERSON] державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Відділ Держземагенства у місті Павлоград Дніпропетровської області, [PERSON], про визнання права власності у порядку спадкування, в якій просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, пров. Надрічний, 18, загальною площею 0, 1072 га, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 24 серпня 2013 року. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 24 серпня 2013 року померла його мати [PERSON]. Єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є він. У встановлений законом строк він звернувся до Першої [PERSON] державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із письмовою заявою про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом після померлої [PERSON]. Першою [PERSON] державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку № 18, який розташований по провулку Надрічному в місті Павлограді Дніпропетровської області, загальною площею 53,0 кв.м, житловою площею 26,4 кв.м, з побутово-господарчими будівлями та спорудами. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину земельну ділянку, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, пров. Надрічний, 18, для обслуговування житлового будинку і ведення особистого селянського господарства йому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на цю земельну ділянку. Земельна ділянка загальною площею 0,1072 га належала [PERSON] на підставі Державного акту. 22 вересня 2006 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті спадщину прийняли його мати [PERSON] та його сестра [PERSON] по 1/2 частині кожній. [PERSON] належним чином оформила своє право власності на спадкове майно. Його мати фактично прийняла спадщину, однак за життя не встигла належним чином зареєструвати своє право власності на 1/2 частину зазначеної земельної ділянки. У звязку з тим, що він не може отримати свідоцтво про право власності на спадщину після померлої, а саме на 1/2 частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, пров. Надрічний, 18, загальною площею 0, 1072 га, він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Першої [PERSON] державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Відділу Держземагенства у місті Павлоград Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за можливе задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом по справі встановлено, що 24 серпня 2013 року померла [PERSON], відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с. 3). Єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], є [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як передбачає ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. У встановлений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, позивач звернувся до Першої [PERSON] державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з письмовою заявою про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом після померлої [PERSON]. Першою [PERSON] державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку № 18, який розташований по провулку Надрічному в місті Павлограді Дніпропетровської області, загальною площею 53,0 кв.м, житловою площею 26,4 кв.м, з побутово-господарчими будівлями та спорудами. Проте, державним нотаріусом Першої [PERSON] державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, пров. Надрічний, 18, загальною площею 0, 1072 га, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на цю земельну ділянку. Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку і ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, пров. Надрічний, 18, загальною площею 0, 1072 га, була передана у приватну власність [PERSON] на підставі рішення сесії [PERSON] міської ради від 27.09.2002 року № 68, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії РЗ № 5086-ж від 03.10.2002 року (а.с. 6). 22 вересня 2006 року [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли [PERSON] та [PERSON], по 1/2 частині кожній. [PERSON] належним чином оформила своє право власності на спадкове майно. [PERSON] фактично прийняла спадщину, однак за життя не встигла належним чином зареєструвати своє право власності на 1/2 частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, пров. Надрічний, 18, загальною площею 0, 1072 га. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved