Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся з зазначеним позовом до відповідачів, в обґрунтування якого посилався на те, що 10 вересня 2014 року Асоціацією фермерських господарств «Агро» (далі АФГ «Агро») з приватним підприємцем [PERSON] було укладено договір №ДГ-10/09-01, яким передбачалося передання АФГ «Агро» у власність [PERSON] дизельного палива у кількості 4190 літрів за ціною 16 грн./л на загальну суму 67040,00 грн., а приватний підприємець [PERSON] зобовязався оплатити в повному обсязі отримане паливо не пізніше наступного дня після його отримання з кінцевим строком оплати 20 листопада 2014 року. З боку АФГ «Агро» зобовязання за договором були виконані: [PERSON] отримав дизельне паливо у кількості 4190 літрів, що підтверджується видатковою накладною від 11 вересня 2014 року №РГСМ-01987, товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №РГСМ-01987 від 11.09.2014 року, довіреністю на отримання дизпалива. Однак з моменту укладення договору і отримання дизельного палива будь-які платежі на виконання умов договору [PERSON] не здійснював, порушивши строки виконання зобовязань більше ніж на 30 календарних днів. Основний борг за договором ФОП [PERSON] перед АФГ «Агро» складає 67040,00 грн. Поручителем виконання ФОП [PERSON] своїх зобовязань виступив [PERSON] як фізична особа згідно договору поручительства №1П-10/09 від 10.09.2014 року до договору від 10 вересня 2014 року №ДГ-10/09-01. Крім цього 10.09.2014 року було укладено ще один договір поручительства №2П-10/09 з [PERSON] як фізичною особою, який зобовязався відповідати перед кредитором - АФГ «Агро» у повному обсязі за повне і своєчасне виконання фізичною особою-підприємцем [PERSON] своїх зобовязань за договором від 10 вересня 2014 року №ДГ-10/09-01. 05.02.2015 року [PERSON] АФГ «Агро» направлено вимогу про виконання зобовязання як поручителем. Факт наявності заборгованості [PERSON] визнає і не оспорює, що підтверджується його заявою про визнання боргу від 06 березня 2015 року. На підставі п.6.3 розділу 6 договору №ДГ-10/09-01 від 10.09.2014 року за порушення строків оплату товару більше, ніж на 30 календарних днів з боржника підлягає стягненню штраф у розмірі 100% заборгованості, що складає 67040,00 грн. Виходячи з наведеного, з поручителів солідарно підлягає стягненню борг у сумі 67040,00 грн. та штраф у сумі 67040,00 грн., що разом складає 134080,00 грн. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримала позовні вимоги із зазначених підстав, доповіла по його суті, просила задовольнити, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON]. та [PERSON] повідомлялися про розгляд справи за місцем реєстрації, проте конверти повернулися до суду за закінченням строку зберігання, тому суд на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів в заочному порядку. Заслухавши представника позивача, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи з свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 10 вересня 2014 року між Асоціацією фермерських господарств «Агро» з однієї сторони та приватним підприємцем [PERSON] з іншої сторони було укладено договір №ДГ-10/09-01, за умовами якого передбачалося передання АФГ «Агро» у власність [PERSON] дизельного палива у кількості 4190 літрів за ціною 16 грн./л на загальну суму 67040,00 грн. з остаточною датою поставки останньої партії до 19 вересня 2014 року, а приватний підприємець [PERSON] взяв на себе зобовязання оплатити в повному обсязі отримане паливо не пізніше наступного дня після його отримання з кінцевим строком оплати 20 листопада 2014 року, що підтверджується копією вказаного договору. У забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором між АФГ «Агро» та фізичною особою [PERSON] було укладено договір поручительства №1П-10/09 до договору №ДГ-10/09-01 від 10 вересня 2014 року, відповідно до якого він зобовязався в повному обсязі відповідати за своєчасне і повне виконання ФОП [PERSON] зобовязань за договором №ДГ-10/09-01 від 10 вересня 2014 року, в тому числі за основним боргом, сплаті санкцій, пені, штрафів, а також по відшкодуванню всіх збитків понад сум неустойок. Крім цього, аналогічний договір поручительства було укладено і з [PERSON] №2П-10/09 до договору №ДГ-10/09-01 від 10 вересня 2014 року, який взяв на себе зобовязання солідарно відповідати перед кредитором в тому ж обсязі, що й боржник, в тому числі за основним боргом, сплаті санкцій, пені, штрафів, а також по відшкодуванню всіх збитків понад сум неустойок.. Судом зясовано, що з боку АФГ «Агро» зобовязання за договором були виконані повністю: [PERSON] отримав дизельне паливо у кількості 4190 літрів, що підтверджується копіями видаткової накладної від 11 вересня 2014 року №РГСМ-01987, товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) №РГСМ-01987 від 11.09.2014 року, довіреності на отримання дизпалива. Проте з боку ФОП [PERSON] та його поручителів [PERSON] та [PERSON] зобовязання за договорами виконані не були, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.09.2014 року по 06.03.2015 року, сума боргу за передане у власність ФОП [PERSON] дизельне паливо становить 67040,00 грн. та заявою фізичної особи [PERSON] від 06.03.2015 року про визнання боргу. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків серед юридичних фактів є, зокрема, договори та інші правочини.\~\~ За положеннями статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом\~\~(стаття 525 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим підсобним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплати за нього певну грошову суму. Частиною 2 ст.712 ЦК України визначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Розділом 6 договору №ДГ-10/09-01 від 10 вересня 2014 року сторони передбачили відповідальність сторін, зокрема, п.6.3 визначено, що за порушення строків оплати товару більше, ніж на 30 календарних днів від строку, зазначеного в п.5.1 договору, покупець сплачує продавцю неустойку у вигляді штрафу в розмірі 100% від суми заборгованості. За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 553 ЦК України\~\~\~\~за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи, що ФОП [PERSON] не виконав своїх зобовязань за договором №ДГ-10/09-01 від 10 вересня 2014 року, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] виступили його поручителями за укладеними договорами поручительства, суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність заявлених АФГ «Агро» позовних вимог, тому з відповідачів слід стягнути в солідарному порядку суму основного боргу в розмірі 67040,00 грн. та суму штрафу в розмірі 67040,00 грн. Суд не вбачає підстав для зменшення суми штрафу, оскільки його сплата передбачена умовами договору, його розмір не перевищує суми основного боргу, а відповідачами, незважаючи на отримання [PERSON], який є сином [PERSON], тобто близькими родичами, копії позову з додатками, не направлено до суду жодних заяв із зазначенням обставин, які мають істотне значення, які суд має враховувати відповідно до положень, визначених ч.3 ст.551 ЦК України. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору , яка становить 1340,80 грн., перерахована до бюджету згідно платіжного доручення №431 від 07.07.2015 року.

Outcome: approved