Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

У липні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку, посилаючись на те, що він зареєстрований та проживає у квартирі [ADDRESS] (далі - Квартира), відключений від системи централізованого опалення будинку, проте користується послугами централізованого опалення загального користування, які надає позивач. Відповідач не здійснює оплату за надані послуги, у зв`язку з чим за період з 11.10.2017 по 10.04.2018 у нього утворилась заборгованість в розмірі 1 135,33 грн., яку просив стягнути на свою користь. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити в задоволені позову за безпідставністю, мотивуючи тим, що у квартирі не проживає і послугами ТКЕ не користується. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Правовідносини сторін по наданню житлово-комунальних послуг, в тому числі: права і обов`язки, порядок розрахунків, підстави і розмір відповідальності, регулюються Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання» (далі - Закон) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630). Встановлено, що Комунальне підприємство Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» (далі - Теплокомуненерго) надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання (далі - послуги) у м. Новоград-Волинський Житомирської області. Опалення та гаряче водопостачання в будинку і квартирі відповідача здійснюється централізовано. В 2017-2018 роках опалювальний сезон розпочато 11.10.2017 та закінчено - 10.04.2018. [PERSON] є власником Квартири, зареєстрований та проживає у ній один. Відповідно до Акту Теплокомуненерго від 23.08.2007 встановлено, що Квартира відповідача від`єднана від центральної тепломережі у будинку [ADDRESS] . Будучи споживачем послуг за централізоване опалення місць загального користування будинку, відповідач ухиляється від укладення відповідного договору з Теплокомуненерго. Внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань щодо оплати послуг за централізоване опалення місць загального користування будинку у відповідача утворилась заборгованість за період з 11.10.2017 по 10.04.2018 включно на загальну суму 1 135,33 грн. Незважаючи на неодноразові попередження та квитанції, які направлялись на адресу [PERSON] про сплату за централізоване опалення місць загального користування, починаючи з жовтня 2017 року, а в подальшому про виникнення заборгованості за отриману теплову енергію та необхідності її погашення, відповідач суму заборгованості не погасив. Відповіднодо статті 1 Закону місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Відповідно до п.28 Правил №630 споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Методика встановлює порядок визначення витрат теплової енергії та опалення місць загального користування у багатоквартирних будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами. Статтею 19 Закону встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Обов`язок відповідача своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі і за теплову енергію, випливає зі ст.68 Житлового кодексу України. Згідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки і такою дією є реальне надання послуг та їх споживання і часткова оплата боржником. Нормами ст.25 Закону передбачено, що у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Таким чином, згідно із зазначеними нормами Закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання послуг з опалення місць загального користування будинку Теплокомуненерго з відповідачем не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 03 жовтня 2019 року у справі № 539/2966/15-ц. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 ЦК України). Крім того, оскільки житло відповідача знаходиться у багатоквартирному будинку, він зобов`язаний нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, тобто, оплачувати послуги згідно з встановленими тарифами. Відповідач своїх обов`язків перед позивачем не виконує, на повідомлення з пропозицією погасити заборгованість в добровільному порядку не реагує, хоча продовжує споживати надані послуги. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань та вимог закону порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів за надані ним послуги з централізованого опалення місць загального користування у будинку. Відповідно до статтей 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом статтей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Як видно з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач не сплачує щомісячні платежі за спожиті послуги теплової енергії місць загального користування в будинку та заборгував позивачу 1 135,33 грн. Ураховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved