Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

У квітні місяці 2016 року публічне акціонерне товариство «Універсалбанк» звернулося до суду із позовом, який обґрунтовує тим, що 17 січня 2008 року між ВАТ «Універсал банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір за № GL14520 згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 6400 доларів США із сплатою відсотків в розмірі 24,0% на рік строком на 84 місяців з кінцевим терміном повернення заборгованості до 15.07.2016 року. Позивач виконав свої зобов»язання за кредитним договором у повному обсязі та надав позичальнику кредит у готівковій формі. Однак відповідач зобов»язань за кредитним договором не виконав, і станом на 03.03.2016 року заборгованість позичальника [PERSON] по простроченому кредиту складає 19 081,92 грн., з них простроченої заборгованості по кредиту 6 020,86, суми дострокового стягнення кредиту 1 791,12 грн., відсотків за користування кредитом 6 457,98 грн., пені 4 811,96 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом вимоги в сумі 6 760,05 доларів США підтримав, просить стягнути заборгованість з відповідача. Представник відповідача в судовому засіданні заявлених вимог не визнав, подав заяву про застосування трирічного строку позовної давності щодо стягнення простроченої заборгованості за кредитним договором та процентів по ньому, передбачених договором. Суд, заслухавши доводи представника позивача, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що 17 січня 2008 року між ВАТ «Універсал банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір за № GL14520 згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 6400 доларів США із сплатою відсотків в розмірі 24,0% на рік строком на 84 місяців з кінцевим терміном повернення заборгованості до 15.07.2016 року. Позивач виконав свої зобов»язання за кредитним договором у повному обсязі та згідно пункту 3.1 кредитного договору, зарахувавши кошти на позичковий рахунок № 26208001019121 позичальника. 02 вересня 2009 року сторони уклали додаткову угоду до кредитного договору за № GL14520 від 17.01.2008 року та 27 вересня 2011 року укладено додаткову угоду за умовами якої у період з 05.10.2011 року по 04.10.2012 року позичальник повинен сплачувати кредитору 21 % річних за користування кредитними коштами та з 05.10.2012 року процентна ставка становитиме 25 % річних. Позичальник [PERSON] порушував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та станом на 22.03.2016 року заборгованість позичальника позичальника за кредитним договором складає 6 711,16 доларів США, з них простроченої заборгованості по кредиту 338,78 доларів США, відсотків за користування кредитом 1 386,33 доларів США та підвищених відсотків 1 940,05 доларів США. Представник відповідача подав заяву про застосування строків позовної давності, що є безумовною підставою для застосування такого строку. Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами, що прострочена заборгованість за кредитом за період з 05.03.2013 по 04.04.2013 року в сумі 648,93 доларів США заявлена поза межами трирічного строку давності, тому прострочена заборгованість за кредитом підлягає до стягнення лише в сумі 2 735,85 доларів США, а також відсотки за користування кредитом в сумі 715,83 доларів США та підвищених відсотків 1 429.6 доларів США. Термін повернення кредиту не минув згідно умов договору та закону, і позивач вправі вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та пені. Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржники зобовязані виконати свій обовязок за договором та погасити заборгованість перед банком. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу (ст. 526 ЦК України). Тому стягненню з відповідача підлягає сума заборгованості у розмірі 4 881,28 доларів США. Відповідно до вимог закону слід стягнути з відповідача судові витрати в сумі 1 378,0 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial