Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з вищевказаним позовом до [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у жовтні 2013 року між сторонами укладений договір про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей, за умовами якого позивач взяв на себе зобов'язання по сплаті на користь відповідача аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей у загальній сумі 24 300 грн. щомісяця. Через три місяці після підписання договору доходи позивача, на які він розраховував, погоджуючись сплачувати аліменти у вказаному розмірі, значно зменшилися. У разі зміни матеріального стану сторони договору зобов'язалися переглянути умови договору, однак численні звернення позивача про зміну розміру аліментів залишені відповідачем без уваги та задоволення. Зазначає, що щомісячно, на кожну дитину ним сплачується по 2 000 грн. в рахунок сплати аліментів. Загальна щомісячна сума, яку він сплачує та може сплачувати, враховуючи його матеріальне становище складає 6000 грн. 26.05.2016 року позивач подав остаточно уточнені позовні вимоги в яких вказує, що відповідно до договору між батьками про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей від 10.10.2013 року, позивач повинен був сплачувати аліменти не пізніше 10 числа поточного місяця. Сума аліментів за кожний місяць за період із січня 2014 року по травень 2016 року становить: 29 (кількість місяців) х 24300 грн. (сума аліментів) = 70 4700 грн. Розмір пені за прострочення позивачем сплати заборгованості по аліментам становить 189 891 грн. Загалом позивач протягом всього періоду розгляду справи, здійснював виплати коштів в рахунок погашення боргового зобов'язання по аліментам. Загалом позивач за період з січня 2014 року по травень 2016 року для погашення заборгованості зі сплати аліментів заплатив 122 500 грн., виходячи з цього сума заборгованості за аліментами складає 704700 грн. + 189891 грн. (пеня за аліментами) - 122500 грн. = 772091 грн. За таких обставин, позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить збільшити розмір позовних вимог до 772091 грн., звільнити частково [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами, що стягуються з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], визначивши заборгованість за аліментами за період із січня 2014 року по травень 2016 року (включно) у розмірі 51500 грн. Звільнити [PERSON] від сплати пені за прострочення сплати аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO], неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], за період з січня 2014 року по травень 2016 року включно. [PERSON] звернулася в свою чергу з зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за аліментами, який судом об'єднано з первісним позовом. Остаточно уточнивши позовні вимоги 18.07.2016 року просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання дітей [PERSON], [INFO], неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], заборгованість за аліментами не виплаченими в сумі та в строки за п.4.3 Договором між батьками про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей (аліментів та додаткових витрат), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В., 10.10.2013 року, зареєстрованого в реєстрі № 4095, за період з 11 січня 2014 року по 11 квітня 2014 року, що у сумі становить: (24300 грн. * 4 місяці) = 97200 грн. та за період з 11.11.2014 року по червень 2016 року*20 місяців = 486000 грн., що в загальній сумі становить: 97200 грн. + 486000 грн. = 583200 грн. - 131000 грн. = 452200 грн. Позивач [PERSON] первісний позов підтримував. Проти зустрічного позову заперечував. В судове засідання 20.09.2016 р. позивач не з*явився, в розгляді справи приймав участь його представник. Представник позивача у судовому засіданні підтримала первісний позов суду пояснила, що на даний час її довіритель продовжував сплачувати аліменти по 6000 грн. на трьох дітей і просила зменшити суму по заборгованості до 33500 грн. В задоволенні зустрічного позову просила відмовити. Представник відповідача проти первісного позову заперечував. Зустрічний позов підтримав та просив задовольнити. Треті особи в судові засідання не з*являлися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, суд вважає за можливе провести розгляд справи без їх участі. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити, а зустрічний позов слід задовольнити. 21 лютого 2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований ВДРАЦС Святошинського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 176, який на даний час розірвано. Від шлюбу з позивачем у відповідача народилися син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. 10 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір між батьками про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей (аліментів та додаткових витрат), в якому сторонами погоджено місце проживання дітей, порядок здійснення батьківських прав та сплати аліментів, додаткових витрат. Відповідно до п. 4.3. договору розмір аліментів, які підлягають сплаті позивачем на користь відповідача, становить на одну дитину не менше 8100 грн., що еквівалентно по курсу НБУ на момент платежу 1000 доларів США. Сплата аліментів здійснюється щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця на всіх дітей загальною сумою 24300 грн. Згідно з п. 5.3. договору сторони зобов'язалися переглянути умови цього договору протягом одного місяця з моменту настання певних обставин, зокрема, у разі зміни матеріального стану, погіршення здоров'я будь-якої із сторін до договору, тощо. Договір укладений між сторонами у письмовій формі та посвідчений приватним нотаріусом КМНО Мазарчуком Н.В., реєстровий номер 4095. У відповідності до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. У жовтні 2013 року сторони досягли домовленості з приводу визначення місця проживання дітей та порядку сплати аліментів на їхнє утримання шляхом підписання договору між батьками про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей (аліментів та додаткових витрат) від 10 жовтня 2013 року, завіреного нотаріально. За умовами договору неповнолітні діти проживаються разом з відповідачем, а позивач зобов'язався сплачувати аліменти на їхнє утримання. За довідкою виданою ДПІ у Подільському районі м. Києва, позивач перебуває на обліку як фізична особа - підприємець в ДПІ у Подільському районі м. Києва, починаючи з 30 грудня 2003 року. 30 червня 2013 року між ТОВ «ІНФО24» та ФОП [PERSON] укладено договір про створення об'єктів авторського права - аудіовізуальних творів, за умовами якого позивач зобов'язався здійснити виробництво телевізійних передач. Згідно з п. 13.1 даного договору такий набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань. Відповідно до додатку № 1 до договору про створення об'єктів авторського права - аудіовізуальних творів загальну сума винагороди позивача за виготовлення передач у кількості 24 штук становила 483600 грн. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За правилами ч.2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно з ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що при наданні своєї згоди на оплату аліментів у загальній сумі 24300 грн. щомісяця на утримання трьох неповнолітніх дітей розраховував на отримання доходу на підставі вказаного вище договору, однак за незалежних від нього обставин дію договору пролонговано не було, що в цілому вплинуло на матеріальний стан позивача. Необхідність утримання позивачем непрацездатної хворої матері та здійснення такого утримання зокрема у період із січня по день подання даного позову. Також зазначає, що на даний час загальновідомим фактором є погіршення макроекономічної ситуації в Україні. Зазначає, що утримання непрацездатних батьків є істотною обставиною, що є підставою для часткового зменшення заборгованості по сплаті аліментів та звільнення від обов'язку оплатити пеню за прострочення. Окрім того, вказує, що важливою обставиною для зменшення заборгованості по аліментам є утримання позивачем від першого шлюбу: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Проте, суд вважає, що вищевказані обставини не можна вважати істотними, що б давали право на зменшення заборгованості по аліментам, оскільки на час укладення між сторонами договору мати позивача була непрацездатною, донька [PERSON] є повнолітньою, а також те, що укладаючи договір з відповідачкою у жовтні 2013 року позивач повинен був врахувати інтереси доньки [PERSON], [INFO] . З наданих суду доказів не убачається, що змінилося матеріальне становище позивача з моменту укладення договору, на час звернення до суду та на даний час. В судових засіданнях позивачем не обґрунтовано виходячи з чого він вважає, що на утримання трьох дітей слід рахувати саме 6000 грн. (по 2000 грн. на одну дитину). За таких обставин, суд не вбачає підстав для звільнення [PERSON] від сплати аліментів . Також не підлягає задоволенню і вимога про звільнення від сплати пені, оскільки дана вимога є передчасною, так як стягувач неустойку платнику аліментів при стягненні заборгованості з аліментів не нараховує. Згідно з ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 1 ст.189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дітей, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинен порушувати їх права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою. У разі невиконання одним із батьків свого обов'язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Однак, враховуючи те, що виконавчі написи неодноразово були предметом судових розглядів та визнавалися судами такими, що не підлягають виконанню, суд вважає, що право [PERSON] на стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягає захисту в судовому порядку. Як убачається з первісного позову [PERSON] зазначає, що за весь період в рахунок сплати аліментів ним сплачено 122500 грн., а відповідач в своїх розрахунках зазначила - 131000 грн. Так, вирішуючи зустрічний позов в межах заявлених вимог, заборгованість зі сплати аліментів у [PERSON] перед [PERSON] складає 452200 грн. із них, за період з 11 січня 2014 року по 11 квітня 2014 року, що у сумі становить: (24300 грн. * 4 місяці) = 97200 грн. та за період з 11.11.2014 року по червень 2016 року*20 місяців = 486000 грн. , що в загальній сумі становить: 97200 грн. + 486000 грн. = 583200 грн. - 131000 грн. = 452200 грн., які слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON]на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO].

Outcome: approved