Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом про визнання права власності в порядку спадкування по закону на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. У підтвердження своїх позовних вимого позивачі вказали наступне: [INFO] померла мати позивачів [PERSON], копія свідоцтва про смерть з актовим записом № 495. В підтвердження родинних стосунків з померлою додано до матеріалів справи копії свідоцтва про народження позивачів з відповідними з актовими записами: [PERSON] а/з № 126 від 17.03.1957 року , [PERSON] а/з № 64 від 06.02.1964 року. Також додано копію свідоцтва про укладення шлюбу, та інші документи, які підтверджують зміну прізвища позивача [PERSON] При житті померла мала у власності (на підставі свідоцтва про право власності на 1/2 частку від 02.11. 1990 року та свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку від 02.11.1990 року - після смерті її чоловіка (нашого батька) [PERSON], померлого [INFO] року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS]. До позову додано копію реєстраційного посвідчення, видане Ізюмським МБТІ 30.01.1991 року, де вказано, що [PERSON] належить зазначена вище нерухомість на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане Ізюмською Держнотконторою 02.11.1990 року р № 1-2737. Таким чином після смерті матері залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташоване на земельній ділянці 600 кв.м. за адресою [ADDRESS]. Зазначене вище спадкове майно складається з житлового будинку А-1, а, а 1 загальною площею-65,6 кв.м. житлова площа становить-30,4 кв м ( житлова кімната 5- пл. 9,0 кв м,житлова кімната 6-пл.7,0 кв м, житлова кімната 7-пл.14,4 кв м). А також допоміжні приміщення: коридор 1-пл.5,6 кв м,котельня 2-пл.5,2 кв м,санвузол 3-пл.4,1 кв м,кухня 4-пл.12,3 кв м, кухня 8-пл.8,0 кв м. Крім того, надвірні будівлі та споруди: Б-гараж- пл.23,0 кв м, В-літня кухня-пл.20,9 кв м,в-веранда до В-пл.8,4 кв м, в1-ганок до В-пл.1,2 кв м, Г-погріб-пл.11,6 кв м,Д-вбиральня-пл.2,7 кв м,Е-сарай-пл.5,3 кв м,Ж-навіс-пл.8,8 кв м, З-літній душ-пл.2,4 кв м, И-сарай-пл.7,8 кв м, № 1-паркан-пл.18,6 кв м, № 2 ворота-пл. 4,4 кв м, № 3-колдодязь-пл.8 кв м. Після смерті матері позивачі є спадкоємцями першої черги по закону, інших осіб, котрі б претендували на частку в спадковому майні не має. Таким чином на цей час позивачам необхідно, оформити дану спадщину на себе, але в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, (котрий загублено) позивачам було рекомендовано звернутись до суду для захисту своїх законних прав та інтересів(відповідь нотаріальної контори за № 1657/02-17 від 24.07.2017 року додано. Вартість спадкового домоволодіння, згідно довідки Комунального підприємства Ізюмське міське бюро технічної інвентаризації від 30.06.2017 року становить-229623 грн.( двісті двадцять дев»ять тисяч шістсот двадцять три гривні). Позивачі до суду не з'явилися, надали заяву про розгляду справи без їх участі підтримує позовні вимоги і просять суд позов задовольнити. Представник відповідача Ізюмської міської ради Харківської області в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, заперечень щодо позову не надав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлені факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до статей 3, 4, 15 ЦПК України особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст. 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України. Як установлено судом і підтверджується матеріалами справи: [INFO] померла мати позивачів [PERSON], копія свідоцтва про смерть [NUMBER] з актовим записом № 495./а.с. 21/. Свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого 17 березня 1957 року підтверджено, що померла є матір`ю [PERSON]. (а.с.11). Свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого 6 лютого 1964 року підтверджено, що померла є матір`ю [PERSON]. (а.с.12). Свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] виданого 17 червня 1994 року підтверджено, що [PERSON] уклала шлюб і взяла прізвище чоловіка [PERSON]. (а.с.25). Згідно копії реєстраційного посвідчення, видане Ізюмським МБТІ 30.01.1991 року, де вказано, що [PERSON] належить зазначена вище нерухомість на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане Ізюмською Держнотконторою 02.11.1990 року р № 1-2737./а.с.14/ Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року; законами України: від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право»; іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування». Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ч. 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, право на оформлення спадщини у судовому порядку повязане звідмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.(а.с.22) Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у виді втрати права на спадщину. Таким чином, незважаючи на те, що у спадкодавця відсутні оригінали правовстановлюючіх документів на житловий будинок, враховуючи наявність письмових доказів, а також технічного паспорту, складеного за результатами інвентаризації, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved