Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

У липні 2012 року позивач громадянин США [PERSON] звернувся до суду із даним позовом до відповідачки [PERSON], в обґрунтування якого вказав, що з 2006 по 2011 роки він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. В період шлюбу сторони на спільні сумісні кошти придбали квартиру [ADDRESS], право власності на яку вони зареєстрували на ім'я відповідачки. Посилаючись на те, що ця квартира є об'єктом спільної сумісної власності, позивач просив: ? провести поділ майна подружжя, визнавши за ним та відповідачкою право власності на 1/2 частину вказаної квартири. Заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10.10.2012 року позов був задоволений у повному обсязі. За заявою відповідачки, ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 19.02.2015 року заочне рішення суду було скасовано і справа була призначена до розгляду у загальному порядку. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22.04.2015 р. за клопотанням представника відповідача, до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору було притягнуто ПАТ «Мегабанк». Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02.07.2015 р. за клопотанням представника позивача, до участі в справі в якості співвідповідача був притягнутий [PERSON], та в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29.06.2016 р. за клопотанням представника позивача, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання за відповідачкою права власності на 1/2 частину спірної квартири були залишені без розгляду. У судове засідання по справі позивач не з'явився, його представник підтримала позовні вимоги про поділ майна подружжя та визнання за позивачем права власності на 1/2 частину спірної квартири. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, її представник у судовому засіданні заперечував проти позову та пояснив, що спірна квартира хоча і була придбана у період шлюбу, однак не за кошти подружжя, а за кошти матері відповідачки, а тому відповідачка вважала її своєю особистою власністю. Також представник відповідача пояснив, що у період перебування сторін у шлюбі, за взаємною домовленістю між ними, відповідачка оформила на себе кредит у ПАТ «Мегабанк» у розмірі 30\~000 доларів США, під іпотеку спірної квартири, однак не змогла його погасити, і тому банк продав цю квартиру відповідачеві по даній справі [PERSON] Відповідач [PERSON] у судове засідання по справі не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений неодноразово та належним чином, причини його неявки суду невідомі. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ПАТ «Мегабанк» у судовому засіданні заперечувала проти позову з тих підстав, що спірна квартира була предметом іпотеки у їхньому банку, і у через заборгованість за кредитом, вона була реалізована у встановленому законом порядку відповідачу по даній справі [PERSON] Третя особа без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] у судове засідання по справі не з'явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, причини її неявки суду невідомі. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Частина перша статті 3 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судовим розглядом встановлено, що сторони по даній справі [PERSON] та Джонс (до шлюбу Плотникова) Н.С. перебували у зареєстрованому шлюбі з серпня 2006 року до 2011 року, і у шлюбі у них народилася спільна донька [PERSON], [INFO]. Із матеріалів справи вбачається, що за час шлюбу, 13.02.2007 року за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], відповідачка [PERSON] придбала чотирикімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с. 9-11). 13.02.2008 р. між [PERSON] та ВАТ «Мегабанк», правонаступником якого на даний час є ПАТ «Мегабанк», був укладений кредитний договір № [NUMBER]/2008 (а.с. 93-97), згідно якого [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 30\~000 доларів США, зі строком повернення до 12.02.2018 року. Крім цього, 13.02.2008 р. між [PERSON] та ВАТ «Мегабанк» був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого предметом іпотеки є чотирикімнатна квартира [ADDRESS], та забезпечує належне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитний договір № [NUMBER]/2008. У матеріалах справи наявна копія заяви [PERSON], у якій він надав згоду на оформлення вказаного кредитного договору та передачу спірної квартири в іпотеку банку (а.с. 116). Зі змісту пунктів 5.1-5.2.1 іпотечного договору вбачається, що при зверненні стягнення на предмет іпотеки банк мав право від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу, у порядку, встановленому чинним законодавством. Також на забезпечення належного виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, 13.02.2008 р. між ВАТ «Мегабанк» та [PERSON] був укладений договір поруки № [NUMBER]/2008-п (а.с. 137), згідно якого позивач виступив поручителем. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] не виконувала належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку із чим за її згоди (а.с. 84), 25.06.2011 року за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], ПАТ «Мегабанк» продав її [PERSON] за ціною у розмірі 220\~000 грн. (а.с. 85). Таким чином судовим розглядом встановлено, що на час розгляду справи, власником спірної квартири є не відповідачка [PERSON], а відповідач [PERSON], який не є учасником спільної сумісної власності подружжя Джонс, а відтак пред'явлення позивачем вимог про поділ майна подружжя, не може бути належним способом захисту прав та інтересів позивача. Враховуючи викладене, і положення статей 12,20 ЦК України, які визначають, що особа здійснює на власний розсуд свої цивільні права та право на захист, а також принцип диспозитивності цивільного процесу, суд вважає, що позивачем неправильно обраний спосіб захисту його прав та інтересів, а тому не знаходить підстав для його задоволення. На підставі ст. 88 ЦПК України суд не відшкодовує позивачеві понесені ним судові витрати по справі через те, що у задоволенні його позову було відмовлено.

Outcome: dismissed