Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

У квітні 2020 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла позовна заява заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики: стягнути з [PERSON] на його користь [PERSON] суму боргу за договором позики у розмірі 6 762 500,00 гривень та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.03.2019 року [PERSON] отримала від [PERSON] у позику 250 000,00 доларів США, які зобов`язалась повернути до 02.03.2020 року. Однак, своє грошове зобов`язання у вказаний строку не виконала. Неодноразові усні звернення позивачки до відповідача про повернення боргу залишились без відповіді. Таким чином, станом на день подачі позову у [PERSON] існує заборгованість перед [PERSON] у розмірі 250 000,00 доларів США. Позивач вказує, що сума грошового зобов`язання відповідача у національній валюті станом на день подачу позову становить 6 762 500,00 гривень. Крім того позивач зазначає, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.04.2020 року (справа №761/11166/20, провадження №2-з/761/317/2020) заяву [PERSON] про забезпечення позову до прийняття позовної заяви задоволено часткового, а саме: накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . У зв`язку з зазначеним та посилаючись на положення ст.ст. 610 629, 525, 526 1046-1048 ЦК України, позивач просить суд позов задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.05.2020 було відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.07.2020 було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. 06.11.2020 року через канцелярію суду найшла заява (Вхід №98064) адвоката Рибитви Олександра Анатолійовича в інтересах [PERSON] , про вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08.04.2021 року в задоволенні заяви [PERSON] про вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики відмовлено. Представник опзивача у судовому засідання позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просив суд прийняти законне та обґрунтоване рішення по справі, підтвердив, що борг наразі не повернуто. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики позикодавець передає позичальникові у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду і якості. Договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей або речей. Вимогами ч.1 ст.1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. В свою чергу, приписами ч. 2 ст. 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Так, в судовому засіданні встановлено, між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно з умовами якого 21.03.2019 року відповідач отримала у позивача позику в розмірі 250 000, 00 доларів США та прийняв на себе зобов`язання повернути вказану суму в повному обсязі до 02.03.2020 року, що підтверджується розпискою, власноруч написаною відповідачем [PERSON] від 21.03.2019 року, оригінал якої досліджено судом в судовому засіданні (а.с.5). При цьому зазначено, що за взаємною домовленістю з позивачкою погоджено, що грошові кошти мають бути повернуті до 02.03.2020 року за адресою [ADDRESS] у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Маматової В.В. Таким чином, під час розгляду справи знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що ним було надано у борг відповідачу грошові кошти у сумі 250 000 доларів США на строк до 02.03.2020 і будь-яких доказів, які б підтверджували, що відповідач [PERSON] у встановлений строк виконала свої зобов`язання за вказаним договором позики, матеріали справи не містять. В свою чергу, згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором позики щодо повернення позивачеві суми позики, суд, перевіривши правильність розрахунків, вважає, що заявлені позивачем вимоги в частині стягнення на його користь з відповідача суми позики в розмірі 6 762 500,00 грн. , що еквівалентно 250 000,00 доларів США за офіційним курсу НБУ гривні до долара США станом на 23.04.2020 року, є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на вимогах закону. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 10 510,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved