Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «АвтоАльянс Київ» про виконання обов'язку в натурі. Свої вимоги мотивує тим, що згідно із договором купівлі-продажу від 08 вересня 2011 року № А-11/10-15, видаткової накладної від 08 листопада 2011 року № АЛ011007 та акта приймання-передачі № АЛ011007 вона купила у відповідача автомобіль «Nissan Juke» 1.6 DIG-T MCVT SE+Sport, який також був укомплектований навігаційною системою разом з SD-карткою MAP DATA 25920 ВН01В. Вказала, що на час придбання автомобіля картка не працювала, але її запевнили, що вона активується і запрацює на території України. Позивачка зауважила, що згодом вона звернулася із заявою до відповідача з проханням замінити картку, оскільки на території України вона не працює, але листом від 05 вересня 2014 року їй було відмовлено у заміні та запропоновано придбати нову картку за окрему плату, з чим вона не погодилася та звернулася до суду за захистом своїх прав. Уточнивши позовні вимоги, посилаючись на вищевикладене, позивачка просила зобов'язати відповідача замінити SD-картку MAP DATA 25920 ВН01В, яку видано разом з машиною в день передачі придбаного автомобіля на SD-картку MAP DATA до системи навігації автомобіля «Nissan Juke» 1.6 DIG-T MCVT SE+Sport, що працюватиме на території України і міститиме інформацію про автошляхи України і карти міст України. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року, позов було задоволено у повному обсязі. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 червня 2016 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та з викладених підставі просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. Зазначив, що дійсно між сторонами було укладено договір купівлі-продажу від 08 вересня 2011 року № А-11/10-15, предметом якого було придбання автомобілю «Nissan Juke» 1.6 в комплектації DIG-T MCVT SE+Sport. Перед укладенням договору позивача було повідомлено про те, що в мультимедійній системі навігації, що входила до комплектації автомобіля відсутні SD-картки із картками України і що можливість встановити карти України з'явиться пізніше, однак позивачка договір купівлі-продажу та акт приймання -передачі підписала без зауважень. Вказав, що жодної обіцянки встановити SD-картки із картками України безкоштовно, позивачу надано не було, оскільки використання навігаційної системи на території України можливе за умови придбання програмного забезпечення, що є об'єктом інтелектуальної власності, тому не може бути встановлено безкоштовно. Крім того, представник відповідача подав заяву про застосування строків позовної давності до даних правовідносин (а.с. 191-193, 207-208). Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 08 вересня 2011 року № А-11/10-15 (а.с. 10-13), видаткової накладної від 08 листопада 2011 року № АЛ011007 (а.с. 7), акта приймання-передачі № АЛ011007 (а.с. 47) [PERSON] купила в ТОВ «АвтоАльянс Київ» автомобіль «Nissan» моделі «Juke» 1.6 DIG-T MCVT SE+Sport. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Відповідно до змісту ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом. За правилом п. 2 ч. 2 ст. 678 ЦК України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором, зокрема, вимагати заміни товару. Визначення істотного недоліку міститься у п. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів». Зокрема, істотним недоліком вважається недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Відповідно до рекламної пропозиції та буклету (а. с. 48, 67) автомобіль «Nissan» моделі Juke 1.6 DIG-T МСVТ SE+ Sport укомплектований навігаційною системою на основі SD-карт, яка включає карти доріг України, Росії та країн Прибалтики. Як вбачається з пояснень сторін, автомобіль «Nissan» моделі Juke 1.6 DIG-T МСVT SE+ Sport не укомплектований SD-карткою МАР DATA 25920 ВН01В до системи навігації, яка б функціонувала на території України та містила інформацію про автошляхи України і карти міст України. Відповідно до листа ТОВ «Ніссан Мотор Україна» від 08 жовтня 2015 року № 234 навігаційна система зазначеною автомобіля «Nissan Juke» 1.6VIN # JNIFANF15UO106903, який зійшов з конвеєра 24 липня 2011 pоку, не комплектувалась картою України (а. с. 90). У судовому засіданні представник відповідача підтвердив, що на момент продажу автомобіль «Nissan» моделі Juke 1.6 DIG-T МСVT SE+ Sport передбачав укомплектацію системи навігації. Була видана позивачу карта, однак вона на території України не працює. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач продав позивачу автомобіль з недоліками, будучи при цьому обізнаним про конкретну мету придбання товару з навігаційною системою, яку можливо використовувати на території України, а отже, навігаційна система на основі SD-карти в автомобілі підлягала заміні. Разом з тим, представник відповідача у судовому засіданні просив застосувати строк позовної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність. Зокрема, стаття 681 ЦК України, передбачає, що до вимог у зв'язку з недоліками проданого товару застосовується позовна давність в один рік, яка обчислюється від дня виявлення недоліків у межах строків, встановлених статтею 680 цього Кодексу, а якщо на товар встановлено гарантійний строк (строк придатності), - від дня виявлення недоліків у межах гарантійного строку (строку придатності). Частиною 1 ст. 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. У судовому засіданні встановлено, що договір купівлі-продажу було підписано між сторонами 08 вересня 2011 року, про недолік товару позивачка дізналася 08 листопада 2011 року під час прийняття автомобіля. З зазначеним позовом позивачка звернулася до суду лише у листопаді 2014 року, тобто з пропущенням строку позовної давності. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Крім того, при розгляді заяви відповідача про застосування строку позовної давності, сплив якої, згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України, є підставою для відмови в позові, судом приймаються до уваги положення п. 11 постанови Пленуму Верхового Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», згідно з яким, - встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні та позивачем пропущений встановлений законом строк позовної давності для звернення до суду. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed