Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

У липні 2015 р. позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, в розмірі 1/4 частини зі всіх його доходів щомісяця, мотивуючи тим, що з відповідачем у зареєстрованому шлюбі ніколи не перебувала, однак протягом останніх 7 (семи) років мали фактичні сімейні відносини, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, підтримували шлюбні відносини. Від фактичного шлюбу мають малолітню дитину - дочку [PERSON]. На теперішній час, сторони однією сім'єю не живуть, малолітня дочка проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, в якій вона позов підтримала, просила розглядати позов у її відсутність, проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, з ухваленням заочного рішення. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, прийшов до таких висновків. Сторони по справі є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 12.10. 2010 року, актовий запис № 1835. На момент розгляду справи дочка сторін проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою ЖК «Куренівське». Відповідно до ст.51 ч.2 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є людиною працездатною та здоровою за станом здоров'я, нікому іншому аліменти не сплачує, офіційно не працевлаштований. Згідно ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини можуть присуджуватися в долі від доходу батька. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів відповідача. Вказаний розмір аліментів є доцільним, відповідає інтересам сторін та чинному законодавству. В зв'язку з чим приходить суд до висновку, що позов є заснованим на законі, відповідає вимогам чинного законодавства, в зв'язку з чим підлягає повному задоволенню. У відповідності зі ст. 191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 07 липня 2015 р. Також з відповідача згідно ст.88 ЦПК України, з урахуванням вимог ст.58 Конституції України, підлягає стягненню судовий збір в доход держави у розмірі 243,6 грн. На підставі ст. 367 п.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.51 Конституції України, ст.ст.180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved