Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ), в якому просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який було зареєстровано у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції, актовий запис № 9 від 11 січня 2002 року. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала на те, що у 2002 році між нею та відповідачем укладено шлюб. Подружнє життя з відповідачем не склалося в наслідок втрати почуття любові, взаєморозуміння, несумісності характерів. У зв`язку з цим, майже 3 роки тому, сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , 2002 року народження. Справа призначалася до розгляду на 22 вересня та 20 жовтня 2021 року. У судове засідання сторони не з`явилися, не повідомивши суд про причини неявки. Позивач [PERSON] просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Враховуючи думку позивача, яка просить справу розглядати за її відсутності, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи, які не з`явилися. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , 11 січня 2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 9. Підтвердженням зазначеного є оригінал свідоцтва про шлюб, яке наявне у матеріалах справи. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог щодо розірвання шлюбу суд зазначає таке. Відповідно до частини першої статті 51 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейним союзом жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексу України). Одним із способів припинення шлюбу є його розірвання (частина друга статті 104 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина третя статті 110 Сімейного кодексу України). За змістом статті 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Вирішуючи питання про можливість розірвання шлюбу, суд відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України має з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Рішення про розірвання шлюбу поставляється судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків , позивач не бажає їх відновити, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial