Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

У липні 2020 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» (далі - ПАТ «СК «Універсальна») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу. Позовна заява мотивована тим, що 30 травня 2017 року у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мерседес», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volkswagen», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 липня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статями 124, 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Власником автомобіля «Мерседес», номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] , яка звернулась до приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування, відповідно до договору добровільного страхування. Відповідно до акта огляду транспортного засобу, страхового акта, страховиком було виплачено страхове відшкодування у розмірі 3 154 грн 09 коп. на рахунок свого страхувальника. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «СК «Універсальна» за полісом № АК/5375131 від 16 грудня 2016 року, у зв`язку з чим приватне акціонерне товариство «Просто-страхування» звернулось до позивача, як до страховика відповідача, про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. ПАТ «СК «Універсальна» було прийнято рішення про визнання зазначеної події страховим випадком, страхове відшкодування було виплачене відповідно до страхового акта № 31415/1, в межах ліміту відповідальності полісу. Враховуючи те, що [PERSON] спричинив дорожньо-транспорту пригоду, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тому із останнього підлягає стягнення в порядку регресу сума коштів сплачених потерпілому, оскільки ПАТ «СК «Універсальна» виконало свої зобов`язання щодо виконання страхового відшкодування потерпілій особі. Із урахуванням наведених обставин, ПАТ «СК «Універсальна» просило суд стягнути із відповідача на його користь завданий збиток у сумі 3 154 грн 09 коп., а також витрати щодо сплати судового збору. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В від 17 липня 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до частини п`ятої статті 279 ЦПК України. Визначений частиною третьою статті 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи у суді, а саме за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання направлялась позовна заява з додатками, ухвала про відкриття провадження у справі та судова повістка. У відповідності до статті 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін, а тому суд вважав за можливе проведення заочного розгляду справи, відповідно статті 280 ЦПК України. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із частиною п`ятою статті 279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне. 16 грудня 2016 року між публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна», правонаступником якого є ПАТ «СК «Універсальна», та [PERSON] укладений поліс обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5375131 (а. с. 7). Постановою Дніпровського апеляційного суду м. Києві від 31 липня 2017 року (справа № 755/8408/17) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статті 124 КУпАП, та накладно на нього стягнення у виді штрафу розміром двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 грн. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10 200 грн із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Згідно статті 36 КУпАП, при вчиненні кількох правопорушень, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне адміністративне правопорушення, та остаточно призначено [PERSON] стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10 200 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік (а. с. 9). 02 червня 2017 року на адресу приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» від [PERSON] надійшла заява про виплату страхового відшкодування за шкоду пов`язану з пошкодженням автомобіля, згідно з договором добровільного страхування (а. с. 10). Згідно зі страховим актом від 10 червня 2017 року № 121136 приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» сума, що належить до виплати страхувальнику становить 3 154 грн 09 коп. (а. с. 12). ПАТ «СК «Універсальна» було прийнято рішення про визнання зазначеної події страховим випадком, страхове відшкодування було виплачене відповідно до страхового акта № 31415/1, в межах ліміту відповідальності полісу (а. с. 13). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченою відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно із статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пунктом 36.2 статті 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик i потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування i не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно з підпунктами «а» пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подавати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) Верховний Суд зазначив про те, що «відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов». Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду . Проаналізувавши та оцінивши зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд, встановивши що, відповідач керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння спричинив дорожньо-транспортну пригоду, дійшов висновку про те, що ПАТ «СК «Універсальна» відповідно до положень статті 38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» набув права зворотної вимоги до відповідача у межах суми страхового відшкодування, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування майнової шкоди в порядку регресу у розмірі 3 154 грн 09 коп. підлягають задоволенню. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі частини першої статті 141 ЦПК України, відповідно до якої з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн. На підставі статей 993, 1191, 1166 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статей 2, 3, 4, 10, 12, 13, 141, 259, 263, 265, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд -

Outcome: approved