Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Глобал Гранд Моторс» (далі - відповідач) про стягнення відшкодування за невиконання договору про надання послуг. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.06.2020 року між [PERSON] та ТОВ «Глобал Гранд Моторс» було укладено договір про надання послуг з придбання автомобіля. Позивач на рахунок відповідача двома платежами перевів грошові кошти у загальному розмірі 63530 грн., що в еквіваленті становить 2140 євро. Умовами договору передбачено, що відповідач має передати замовнику автомобіль 22.07.2020 року. Разом з тим відповідач умов договору не виконав та не передав транспортний засіб, у зв`язку з чим позивачу було завдано збитків у розмірі 68 900 грн., якій позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10.08.2020 року справу направлено за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.03.2021 року справу направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30.04.2021 року відкрито провадження у справі, та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Так, судом було направлено відповідачу ухвалу суду про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з додатками, проте такі матеріли повернулись до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до висновків Великої Палати Верховного суду викладених в постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 - направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адрес є достатнім для того, щоб вважати повідомлення/надсилання належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправки, а тому не може свідчити про неправомірність його дій. Враховуючи, що позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, а тому відповідно до ч.1 ст. 280 та ст. 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 04.06.2020 року між [PERSON] та ТОВ «Глобал Гранд Моторс» було укладено договір №230059 про надання послуг з придбання автомобіля. Відповідно до п. 4 додаткової угоди № 1, авансовий платіж за послуги за цим договором внесено замовником та прийнято виконавцем в розмірі 1140 €. Оплата замовником вартості за розмитнення автомобіля за договором у розмірі 1000 € відбувається замовником у строк до 3-х днів. Остаточний розрахунок між сторонами (тобто оплата замовником 1660 €) відбувається замовником в день отримання від виконавця автомобіля. Як вбачається з матеріалів справи, позивач на рахунок відповідача сплатив грошові кошти: 06.06.2020 року у розмірі 33 630,00 грн. квитанція №0.0.1728460216.1, 23.06.2020 року у розмірі 29 900,00 грн. квитанція №0.0.1747541829.1, що у загальному розмірі становить 63530 грн., що в еквівалентно 2140 євро. Пунктом 2 додаткової угоди № 230059 передбачено, що виконавець має передати замовнику автомобіль 22.07.2020 року. Разом з тим, відповідачем не було виконано умови договору та не було передано позивачу замовний автомобіль. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 906 ЦК України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що відповідачем було порушено умови договору та не передав позивачу транспортний засіб у встановлений строк. Так, відповідачем було завдано збитків позивачу у загальному розмірі 68900 грн., що еквівалентно 2 140 євро (відповідно до курсу станом на день звернення позивача до суду). Оцінюючи належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідачем порушено умови договору, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованість 68900,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved