Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

У листопаді 2015 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] та УПФУ в Василівському районі Запорізької області, який в подальшому був уточнений. У позовній заяві зазначено, що з 04 листопада 1989 року сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому В.Мошківською сільською радою Андрушівського району Житомирської області, актовий запис № 9. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 21 жовтня 2010 року шлюб було розірвано. За час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] на спільні кошти придбали 1/2 частку магазину [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу магазину №5 від 30 липня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Василівського РНО Харченко Ю.Г. за р.№1172, оформлено на ім'я відповідача [PERSON] Співвласником майна є [PERSON] Після розірвання шлюбу в 2010 році відповідач добровільно виїхав на тимчасове місце проживання до РФ, залишивши магазин, в якому під час шлюбу вони спільно з ним здійснювали підприємницьку діяльність, на повне піклування позивачки. [PERSON] є приватним підприємцем, тому після від'їзду відповідача продовжила здійснювати підприємницьку діяльність в приміщенні магазину і здійснює її до теперішньою часу. Жодних претензій від відповідача щодо звільнення приміщення магазину вона ніколи не отримувала. В жовтні 2015 року відповідач [PERSON] звернувся до Василівського районного суду Запорізької області із позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю. При перевірці за Державним реєстром прав на нерухоме майно та їх обтяжень відомостей щодо реєстрації права власності на спірний об'єкт нерухомості - магазин [ADDRESS] виявилося, що на все нерухоме майно [PERSON] накладено арешт постановою державного виконавця ВДВС Василівського РУЮ про відкриття виконавчого провадження б/н від 03. грудня 2010 року у зв'язку з виконанням вимоги №Ф-У446, виданої 02 листопада 2010 року Управлінням пенсійного фонду у Василівському районі. Наявність зазначеного арешту є перешкодою для визнання за [PERSON] права власності на частку арештованого майна. На теперішній час виконавче провадження завершено і знищено. Таким чином, при завершенні виконавчого провадження виконавчою службою безпідставно не знято арешт з нерухомого майна [PERSON] Позивачка [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на 1/4 частку магазину [ADDRESS], зняти арешт з нерухомого майна, належного [PERSON], накладений постановою державного виконавця ВДВС Василівського РУЮ про відкриття виконавчого провадження б/н від 03 грудня 2010 року у зв'язку з виконанням вимоги №Ф-У446, виданої 02 листопада 2010 року Управлінням пенсійного фонду України у Василівському районіЗапорізької області та стягнути з [PERSON] судові витрати. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просить суд не стягувати з відповідача на свою користь, понесені нею судові витрати. В іншій частині позов просить задовольнити за підставами, що викладені у письмовій формі. Представник позивачки адвокат Мухіна Л.С. просить задовольнити позов з підстав, зазначених у письмовій формі. Представник відповідача [PERSON] проти позову не заперечує та суду пояснила, що з уточненими позовними вимогами згодна у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Представник відповідача Управління пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи Відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення позивачки та представників сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що з 04 листопада 1989 року сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому В.Мошківською сільською радою Андрушівського району Житомирської області, актовий запис № 9. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 21 жовтня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. За час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] на спільні кошти придбали 1/2 частку магазину [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу магазину №5 від 30 липня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Василівського РНО Харченко Ю.Г. за р.№1172, оформлено на ім'я відповідача [PERSON] Співвласником майна є [PERSON] При перевірці за Державним реєстром прав на нерухоме майно та їх обтяжень відомостей щодо реєстрації права власності на спірний об'єкт нерухомості - магазин [ADDRESS], встановлено, що на все нерухоме майно [PERSON] накладено арешт постановою державного виконавця ВДВС Василівського РУЮ про відкриття виконавчого провадження б/н від 03. грудня 2010 року у зв'язку з виконанням вимоги №Ф-У446, виданої 02 листопада 2010 року Управлінням пенсійного фонду у Василівському районі. Наявність зазначеного арешту є перешкодою для визнання за [PERSON] права власності на частку арештованого майна. На теперішній час виконавче провадження завершено і знищено. При завершенні виконавчого провадження виконавчою службою безпідставно не знято арешт з нерухомого майна [PERSON], накладений і інтересах Управлінням пенсійного фонду у Василівському районі Запорізької області. Позивачці [PERSON] належить ? частка в спільному майні подружжя, від частки [PERSON], відповідно, ? частка магазину [ADDRESS]. Згідно звіту про незалежну оцінку, виконаного суб'єктом оціночної діяльності ПП [PERSON] на замовлення [PERSON] за договором від 04 листопада 2015 року, вартість 1/2 частки магазину за адресою [ADDRESS], яка знаходиться в фактичному користуванні [PERSON], складає 355 391 грн. Відповідно, вартість ? частки, на яку [PERSON] заявляє позовні вимоги, складає 177 695, 50 грн. Згідно зі ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У п.22 постанови №11 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи. Відповідно до вимог частини 1 статті 70 СК України в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За змістом ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Суд вважає необхідним припинити право власності за [PERSON] на ? частку магазину [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на вказану ? частку магазину [ADDRESS]. Крім того, зняти арешт з нерухомого майна, належного [PERSON], накладений постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області б/н від 03 грудня 2010 року, у зв'язку з виконанням вимоги №Ф-У446, виданої 02 листопада 2010 року Управлінням пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області

Outcome: approved