Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

У липні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до ПАТ «Київенерго», у якому просив суд зобов'язати відповідача зробити перерахунок за послуги опалення з грудня 2016 року по березень 2017 року, надати розрахунок для перевірки та звільнити від сплати за опалення за березень, посилаючись на неналежне виконання відповідачем свого обов'язку по наданню послуг опалення, ігнорування звернень позивача та неправильні розрахунки сум для оплати. Ухвалою судді Васильєвої Н. П. у справі відкрито провадження /а. с. 34/. На підставі розпорядження № 522 від 29 вересня 2017 року щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ, у зв'язку із перебуванням судді Васильєвої Н. П. на довготривалому лікарняному, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями /а. с. 39-41/. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 вересня 2017 року, матеріали справи 03 жовтня 2017 року передано судді Литвиновій І. В. /а. с. 38/. 23 січня 2018 року у судовому засіданні представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, у якому позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позову /а. с. 52-65/. 19 березня 2018 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив відповідача, яку було уточнено 06 квітня 2018 року шляхом подання уточненої відповіді /а. с. 78-85, 107-117/. Представник відповідача, не погоджуючись із доводами сторони позивача, 19 квітня 2018 року подала письмові заперечення на відповідь на відзив /а. с. 139-146/. У судовому засіданні 27 серпня 2018 року судом в якості свідка допитана [PERSON], яка надала покази, що зверталася до відповідача із заявами понад п'ять разів, у яких просила здійснити перерахунок з огляду на те, що нарахування були завищеними. У судове засідання позивач не з'явився, його представник подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, про час, дату і місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяви з процесуальних питань не подавалися. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, допитавши свідка та оцінивши у сукупності, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Позивач є власником 1/7 частки квартири [ADDRESS], у якій проживає постійно з березня 2012 року /а. с. 167, 168, 169-170/. Разом з позивачем у вказаній квартирі проживають члени його сім'ї, які є її власниками по 1/7 частці на праві спільної часткової власності /а. с. 166/. Відповідно до договору від 29 жовтня 2016 року № 164013000700100, відповідач зобов'язався своєчасно надавати відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, згідно з діючими нормативами за адресою: [ADDRESS], опалювальна площа якої становить 70, 5 кв м /а. с. 27-31/. 20 січня 2017 року позивач звернувся до Центру обслуговування клієнтів ПАТ «Київенерго» Деснянського району з заявою про перерахунок вартості послуг централізованого опалення за грудень 2016 року /а. с. 9/. 30 січня 2017 року представник позивача [PERSON] подала заяву до Центру обслуговування клієнтів ПАТ «Київенерго» Деснянського району про не здійснення нарахувань за опалення за 29 та 30 січня 2017 року (вх. № 24/ЦОК31/1/1/Т-51013), вказавши, що фактичного опалення у квартирі [ADDRESS] відсутнє - у будинку стався прорив труби, ремонтні роботи щодо відновлення якої здійснено не якісно /а. с. 10/. У подальшому [PERSON] зверталася до Центру обслуговування клієнтів ПАТ «Київенерго» Деснянського району із заявами від 27 лютого 2017 року, 02 березня 2017 року, 04 березня 2017 року та 31 березня 2017 року з вимогою відключення від опалення та перерахунок нарахованої оплати з грудня 2016 року по лютий 2017 року включно квартири позивача /а. с. 11-16/. 16 лютого 2017 року, 17 березня 2017 року комісіями було проведено обстеження будинку [ADDRESS] у м. Києві і встановлено порушення, зокрема у режимі надання послуг з централізованого опалення /а. с. 19, 21-23/. Як вказано у позовній заяві, зважаючи на задуху від високої температури повітря у квартирі, мешканці квартири самостійно відключили її від опалення у березні 2017 року, та звернулися до Центру обслуговування клієнтів ПАТ «Київенерго» Деснянського району із заявою про надання розгорнутих розрахунків, виставлених сум за період з грудня 2016 року по лютий 2017 року, та не виставляти рахунок за березень 2017 року, оскільки опалення відключено у квартирі, і фактично послуга не була отримана мешканцями. Заявнику [PERSON] листом від 13 березня 2017 року та 30 червня 2017 року було надано відповідь-роз'яснення на її звернення від 27 лютого 2017 року та 31 березня 2017 року /а. с. 17, 57-60/. У подальшому відповідач як надавач послуг з централізованого постачання гарячої води та опалення за адресою: [ADDRESS], направив позивачеві лист-повідомлення про необхідність сплати боргу за централізоване опалення, що станом на 01 червня 2017 року становить суму 5 040, 08 грн /а. с. 26/. Відповідно до ст.ст. 7, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (центральне постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримування, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до частини другої-четвертої ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому право прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтями 20, 21 Закону визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язки виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. З Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, котрі затверджені постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 випливає, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань ЖКГ. Відключення споживача можливо при наявності затвердження проектної документації, а також норм проектування, реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Витрати, пов'язані з відключенням від мережі централізованого опалення відшкодовуються споживачами відповідно до калькуляції, складеної виконавцем. (п.п. 24, 25, 26, 27 Правил). Пунктом 24 Правил передбачено можливість споживача відмовитися від отримання послуги з централізованого опалення, що відбувається у відповідності з Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, що затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання. Таким чином, самовільне відключення (таке, що проведено поза передбаченою процедурою) від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання, що узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України (справа № 6-1192цс15). За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Разом з тим встановлено, що наприкінці січня 2017 року (29 та 30 січня зокрема) мав місце прорив труби, під'єднаної до мережі централізованого опалення [ADDRESS], внаслідок чого опалення було відсутнє у квартирі позивача, що дає підстави вважати про доцільність здійснення відповідачем перевірки розрахунків та перерахування вартості наданої послуги за період, до якого входить подія прориву труби. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме вимога про зобов'язання відповідача зробити перерахунок вартості послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] за період від 01 грудня 2016 року по 31 березня 2017 року. Відповідно до частини першої, шостої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в дохід держави. На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: partial