Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

У липні 2014 року позивач ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № BLАЖГА00020298 від 21.03.2011 року, яка станом на 29.01.2014 року складає в сумі 18 538,94 гривень та судового збору в розмірі 243,60 гривень. В обґрунтування вимог позивач послався на те, що 21.03.2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON], укладено договір банківського обслуговування № BLАЖГА00020298, згідно умов якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) у розмірі 8000,00 (вісім тисяч) гривень, а позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит не пізніше 21.03.2013 року і сплатити банку проценти за користування кредитом в розмірі 15 % річних, комісії та можливі штрафні санкції, в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладенні в майбутньому і становитимуть невід'ємну частину цього договору. У зв'язку з тим, що [PERSON] належним чином не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредиту та процентів у розмірі і порядку встановленому у графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному в додатку № 1 цього договору, в нього виникла прострочена заборгованість, яка станом на 29.01.2014 року складає в розмірі - 18 538,94 гривень, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача Коваль К.П. не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення на підставі існуючих у справі доказів не заперечує /а. с. 26/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не зважаючи на те, що про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином /а. с. 23/, про причини не явки не повідомив, у зв'язку з чим, суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Згідно ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишився, та сплати належних йому процентів. Судом установлено, що 21.03.2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON], укладено договір банківського обслуговування № BLАЖГА00020298, згідно умов якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) у розмірі 8000,00 (вісім тисяч) гривень, а позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит не пізніше 21.03.2013 року і сплатити банку проценти за користування кредитом в розмірі 15 % річних, комісії та можливі штрафні санкції, в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладенні в майбутньому і становитимуть невід'ємну частину цього договору /а. с. 7-15/. Згідно підпункту 2.5.2. кредитного договору [PERSON] зобов'язався щомісяця не пізніше дати, встановленої в графіку погашення заборгованості за кредитом, поповнювати рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк» у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлених в графіку, а також у сумах комісії за управління кредитом. Однак, відповідач [PERSON] вище зазначені умови договору банківського обслуговування № BLАЖГА00020298 від 21.03.2011 року щодо повернення кредиту та сплати відсотків за кредитом не виконав, у зв'язку з чим в нього виникла прострочена заборгованість за кредитом, яка станом на 29.01.2014 року згідно наданого позивачем розрахунку складає - 18 538,94 гривень, із яких: заборгованість по кредиту - 8 000,00 гривень; заборгованість за відсотками - 2 462,39 гривень; комісія за обслуговування кредиту - 3 360,00 гривень; пеня - 4 716,55 гривень /а. с. 6/. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 610 і 611 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав суду жодних доказів, які спростовують доводи викладені позивачем у позовній заяві. Таким чином, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, виходячи з встановленого у судовому засіданні неналежного виконання [PERSON] зобов'язань визначених у договорі банківського обслуговування № BLАЖГА00020298 від 21.03.2011 року, суд прийшов до висновку, що пред'явлені позовні вимоги ґрунтуються на законі і є такими, що підлягають задоволенню. Згідно платіжного доручення № 1465930 від 31.01.2014 року вбачається, що позивач сплатив судовій збір в розмірі 243,60 гривень /а. с. 2/. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: approved