Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просила суд стягнути з відповідача суму відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 65420,89 грн., завданої автомобілю позивача «КІА RIO» внаслідок падіння на нього дерева каштан 17.09.2016, суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 4000 грн., суму вартості проведеного експертного дослідження у розмірі 1800 грн., вартість правових послуг у розмірі 4200 грн., отриманих нею з приводу цієї справи та судові витрати. В обґрунтування вимог позову вказано, що 17.09.2016 на припаркований автомобіль позивача «КІА RIO» впало сухе дерево, що завдало суттєвих ушкоджень транспортному засобу. З приводу цієї події позивач звернулася до поліції, працівниками якої було здійснено огляд місця події і складено матеріали. Позивач звернулася до організації балансоутримувача з метою отримання компенсації збитків, проте останній відмовився, що стало підставою для вирішення спору у судовому порядку. У судовому засіданні позивача позов підтримала та просила суд задовольнити його, представник позивача підтримав думку довірителя і також просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував позов та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях. Від третіх осіб у справі представники у судове засідання не з'явилися, про час, дату і місце проведення якого повідомлялися належним чином, від третьої особи КП «Київзеленбуд» надійшли пояснення по суті позову з клопотанням розглядати справу у їхню відсутність /а. с. 67-70/. Суд, заслухавши обґрунтування сторони позивача та заперечення представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 17.09.2016, приблизно о 01:30 год., біля під'їзду будинку [ADDRESS] проживає позивач, на припаркований автомобіль «КІА RIO» (державний номерний знак № [NUMBER], 2013 року випуску), який належить позивачу на праві власності, впало дерево каштан /а. с. 51-52/. Цього ж дня 17.09.2016 позивач викликала працівників поліції та звернулася із заявою про вказаний випадок до Печерського УП ГУНП України в м. Києві, згідно з результатами перевірки яких за матеріалами ЖЄОЗПКП № 46150 від 07.10.2016, що дерево каштану, яке впало на автомобіль «КІА RIO», та інші зелені насадження в дворі вказаного будинку, перебувають на балансі підприємства та на обслуговуванні житлово-експлуатаційної дільниці «Липкижитлосервіс» /а. с. 39, 40/. Як вбачається з письмової відповіді Українського гідрометеорологічного центру № 01-20/1132 від 03.10.2016, протягом періоду з 16.09.2016 по 18.09.2016 жодних опадів на стаціонарному пункті - метеорологічній станції у м. Києві, а саме по просп. Науки, буд. 37, що є найближчим до місця події ([ADDRESS]) не було /а. с. 38/. Відповідно до висновків Звіту №797-2016 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, складеного 31.10.2016 ТОВ «Незалежна Експертно-Асистуюча Компанія», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «КІА RIO» (державний номерний знак № [NUMBER]) у результаті його пошкодження, складає 65420 грн. 89 коп. /а. с. 14-17, 36/. Позивач звернулася до комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» з листом від 19.09.2016 № 432/К-484 та від 22.09.2016 № 432/К-484/3 щодо відшкодування матеріальних збитків і проведення незалежної експертизи КО «Київзеленбуд», у задоволенні вимог якого їй було фактично відмовлено листом від 05.10.2016 за вих. № 432-432/К-484-592 з посиланням на те, що вони мають сумніви щодо достовірності внесених в акт ЖЕД «Липкижитлосервіс» від 19.09.2016 даних щодо перебування працівників у дворі житлового будинку та особистого фіксування ними падіння дерева на автомобіль, її пошкодження, повідомлено, що вирішується питання про проведення службового розслідування за результатами якого винні посадові особи будуть притягнуті до дисциплінарної відповідальності /а. с. 41/. За змістом частини 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно з положеннями пункту 8 ч. 2 статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди та її розміру; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини. Згідно з пунктом 2 ч. 1 ст. 13 та п. 2 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», до об'єктів благоустрою населених пунктів належать прибудинкові території, а елементами благоустрою є, зокрема, зелені насадження на прибудинкових територіях. Відповідно до статті 25 та частини 7 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території. Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади. Водночас, згідно з пунктом 5.5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 № 105 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 27.07.2006 за № 880/12754, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об'єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об'єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Згідно з пунктом 9.2 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051/1051, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними в межах м. Києва є: на об'єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об'єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на землях запасу міста - Київське комунальне об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» та його підрозділи; у приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Згідно з пунктом 15 рішення Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва», перейменовано комунальне підприємство Печерського району м. Києва «Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району м. Києва» в комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» та віднесено його до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації. У відповідності до пункту 16 вказаного рішення Київської міської ради, комунальному підприємству по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло», комунальному підприємству по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик», комунальному підприємству по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерська брама», комунальному підприємству по утриманню та експлуатації житлового господарства Печерського району м. Києва «Липкижитлосервіс» передати комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» житловий фонд, який був переданий до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації та знаходиться у них на балансі, а також інше нерухоме та рухоме майно, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та перебуває на їх балансі станом на 01.08.2014. Враховуючи вищезазначене, встановлено, що балансоутримувачем зазначеного дерева, що знаходилося на прибудинковій території будинку [ADDRESS] є комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» в особі свого структурного підрозділу - житлово-експлуатаційної дільниці «Липкижитлосервіс», що підтверджується і змістом листа відповідача № 432-432/К-484-592 від 05.10.2016, наданому на письмове звернення позивача. Згідно з підпунктом 9.1.1 пункту 9.1 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051/1051, утримання зелених насаджень регламентується Правилами утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 № 105, а міських лісів - відповідно до Лісового кодексу України. Відповідно до Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України за № 105 від 10.04.2006, балансоутримувачем є спеціально уповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства. Розділ 9 вказаних Правил, передбачає, що виробничий процес утримання об'єктів зеленого господарства включає, зокрема, догляд за ними, а також видалення окремих дерев; видалення аварійних дерев. Згідно з пунктом 5 Правил, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на об'єктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі цих об'єктів. Догляд за об'єктами благоустрою зеленого господарства, зокрема, включає проведення щорічних обстежень під час яких потрібно виявляти аварійні дерева, тобто дерева, які можуть становити загрозу для життя і здоров'я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі (розділ 9 Правил). З метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють загальні, часткові та позачергові огляди. Періодичність часткових оглядів визначає балансоутримувач об'єкта, власник чи користувач земельних ділянок, на яких ростуть зелені насадження (розділ 12 Правил). Під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева. Відповідно до п. 9.1.12 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 105 від 10.04.2006, дерево визнається аварійним, якщо воно несе загрозу життю пішоходів, транспортних засобів, знаходиться у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, ураганів, інших стихійних явищ, має гнилу серцевину стовбура. Таким чином, балансоутримувач зобов'язаний проводити періодичні огляди зелених насаджень на прибудинковій території та у разі виявлення аварійного дерева, його видаляти. Враховуючи те, що у листі Українського гідрометеорологічного центру № 01-20/1132 від 03.10.2016 зазначено, що за період з 16.09.2016 по 18.09.2016 жодних опадів на вказаній території не було, то зазначене дерево могло впасти на автомобіль лише у разі, якщо воно перебувало в аварійному стані. Таким чином, слід дійти висновку, що відповідач комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» як балансоутримувач неналежно виконував свої обов'язки, тим самим створивши умови, за яких було завдано збитки позивачу шляхом пошкодження його транспортного засобу. Виходячи із вищезазначеного та оскільки відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними в межах м. Києва є на об'єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об'єктів, суд приходить до висновку, що бездіяльність відповідача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» призвела до падіння гілок дерева на автомобіль позивача, унаслідок чого останньому спричинено майнову шкоду. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків (втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), та / або доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода)) у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Як вбачається із висновків звіту №797-2016 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, складеного 31.10.2016 ТОВ «Незалежна Експертно-Асистуюча Компанія», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «КІА RIO», державний номерний знак № [NUMBER] в результаті його пошкодження, складає 65420 грн. 89 коп. /а. с. 37/. Суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог у частині стягнення відшкодування за завдану шкоду транспортному засобу, що належить позивачеві, та витрати понесені нею у зв'язку із проведенням експертного дослідження. Відповідно до частин першої та другої статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Аналогічні положення містяться у пункті 3 постанови № 4 від 31.03.1995 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», а також визначено, що моральна шкода може полягати: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків, що вказано й у ст. 23 ЦК України. Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину. Суд приймає до уваги доводи позивача про погіршення стану її здоров'я, що проявилося у підвищенні артеріального тиску, перебування у знервованому стані, порушення здатності концентрувати увагу на виконанні робочих завдань, що пов'язано з переживаннями як доводи з високим ступенем ймовірності і вважає, що сума сатисфакції моральної шкоди у розмірі 1000 грн. є справедливою і достатньою, з огляду на те, що позивачем не підтверджено належними доказами отримання фізичних та душевних страждань у зв'язку з подією, що мала місце 17.09.2016. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума сплаченого і документально підтвердженого судового збору у розмірі 1223 грн. 40 коп. та понесені витрати у зв'язку із сплатою вартості проведеної експертизи у розмірі 1800 грн. /а. с. 2, 3, 4, 37/. У позові зазначено, що позивач сплатила за надання правових послуг щодо представництва її інтересів у даній судовій справі на користь Адвокатського Бюро «Дениса Писаного» 4200 грн. Суд відмовляє позивачу у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача відшкодування витрат на правову допомогу, оскільки позивачем не надано доказів, що підтверджують кількість затрачених годин роботи адвоката, пов'язаної із наданням правової допомоги позивачу у розгляді даної цивільної справи та доказів оплати таких послуг, тому суд констатує відсутність, згідно з положеннями Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат, на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» та ст. 84 ЦПК України, підстав для відшкодування заявлених позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 4200 грн.

Outcome: partial