Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

У липні 2016 року заявник звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту народження [INFO] на тимчасово окупованій території України у м. Донецьку її онука - [PERSON], якого народила її дочка [PERSON]. Свою заяву обґрунтовувала тим, що у її доньки [PERSON], [INFO] у м.Донецьку народився син - [PERSON], про що Донецьким республіканським центром охорони материнства і дитинства було видано довідку №1046 від 01.07.2016. Оскільки м. Донецьк на даний час є тимчасово окупованою територією, а за законодавством України виданий медичний документ про народження дитини не визнається дійсним і не відповідає вимогам, встановленим до даного виду документів, заявник звернулася до суду із заявою в порядку ст. 257-1 ЦПК України. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду сповіщені у встановленому законом порядку. При цьому, від Відділу реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Відділу, в якій представник проти задоволення вимог заявника не заперечував. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234, ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Пунктом 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 256 ЦПК України). Відповідно ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Судом встановлено, що із заявою про встановлення факту народження дитини до суду звернулася [PERSON], [INFO], уродженка Лісічанськ, Луганської області, яка є матерю [PERSON], [INFO], уродженки м. Донецька, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (а.с. 4-8). [INFO] [PERSON], громадянка України, у м.Донецьку народила дитину - [PERSON], що підтверджується медичним свідоцтвом про народження №1046 від 01.07.2016 видане Донецьким республіканським центром охорони материнства і дитинства (а.с.20). На звернення заявника до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві для проведення державної реєстрації народження дитини - [PERSON], народженого [INFO] у м. Донецьку, Відділом було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини, оскільки було пред'явлено медичний документ, виданий на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.21). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 Постанови Верховної ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 №254-VIII визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Зокрема, додатком 1 до вищезазначеного розпорядження таким населеним пунктом визначено м. Донецьк. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України» новонароджена дитина є громадянином України як особа, обидва батьки якої на момент її народження були громадянами України. Відповідно до п. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. Пунктом 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № ЮЗ/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006р. за ТМ 1150/13024 та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я (9-2013-п), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.01.2013 № 9. Надані заявником медичні документи, видані медичним закладом, що розташований на окупованій території і тому відповідно до норм і принципів міжнародного права покладено відповідальність за порушення визначених Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина на тимчасово окупованій території, що передбачено ч. 3 ст. 5 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до роз'яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Частинами 2, 3, 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. У судовому засіданні, з викладених в заяві обставин, письмових доказів у справі, достовірно встановлено факт народження дитини. Також, допитана у судовому засіданні, як свідок, заявник підтвердила обставини, викладені у заяві про встановлення факту народження дитини. Пояснила, що дійсно [INFO] у м.Донецьку народився її онук - [PERSON]. Реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась. Встановлення факту народження дитини необхідне для реєстрації народження та отримання свідоцтва про народження. За ч.ч.3, 4 ст.49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Таким чином, оскільки заявник позбавлена можливості надати для державної реєстрації народження дитини документи встановленого законодавством України зразка, з огляду на те, що встановлення факту народження дитини має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, надасть можливість зареєструвати вказаний акт цивільного стану та отримати свідоцтво про народження, встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за вищевказаних обставин неможливе, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved