Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

У листопаді 2015 року до Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшла заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановлення факту смерті [PERSON], який помер 07.12.2014 року у м.Старий Крим АР Крим. В заяві зазначено, що [PERSON], [INFO], є рідним братом заявника та постійно проживав в Автономної Республіки Крим, м. Старий Крим, вул. Чапаєва буд. 19, кв. Брат був зареєстрований за адресою м. Запоріжжя вул. 40 Років Радянської України, буд. З, кв. 57. 07 грудня 2014 року брат помер. Цей факт підтверджується довідкою про смерть № 249 від 11 грудня 2014 року виданою Кіровським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим та довідкою про причини смерті № 106/о395 від 09.12.2014 року. Вказані документи скріплені печатками органів цивільного стану Російської Федерації. Для отримання свідоцтва про смерть брата, заявник звернувся до Ленінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, проте у видачі зазначеного документа йому було відмовлено через те, що лікарське свідоцтво про смерть видано лікарським закладом невизнаної Республіки Крим, Російської Федерації. Письмову відмову також не можливо отримати, оскільки орган РАЦС не має законних підстав приймати та розглядати незаконно видані документи. Оскільки орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати факт смерті [PERSON] та видати свідоцтво, про його смерть, заявник вимушений звернутися з заявою про встановлення факту смерті [PERSON]. Встановити зазначений факт йому необхідно для зняття брата з реєстрації за адресою м. Запоріжжя вул. 40 Років Радянської України, буд. З, кв. 57. У судовому засіданні, заявник, наполягаючи на фактах, викладених у заяві, просив суд задовольнити його вимоги у повному обсязі. Представник зацікавленої особи у судове засідання не зявився, але надав письмову заяву про можливість слухання справи без участі представника Ленінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Проти задоволення заяви судом не заперечують. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника та дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню за таких підстав. Зі змісту ст.3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст.273 ЦПК України полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є рідним братом заявника та постійно проживав в Автономної [ADDRESS]. Проте, зареєстрований він був за адресою [ADDRESS]. 07 грудня 2014 року [PERSON] помер. Цей факт підтверджується довідкою про смерть № 249 від 11 грудня 2014 року виданою Кіровським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим та довідкою про причини смерті № 106/о395 від 09.12.2014 року. Вказані документи скріплені печатками органів цивільного стану Російської Федерації. Для отримання свідоцтва про смерть брата, заявник звернувся до Ленінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, проте у видачі зазначеного документа йому було відмовлено через те, що лікарське свідоцтво про смерть видано лікарським закладом невизнаної Республіки Крим, Російської Федерації. Відповідно до ст.ст.1,3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Крим є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Оскільки заявник [PERSON] є громадянином України, проживає в [INFO], буд. З, кв. 57, його брат [PERSON] також був громадянином України та перебував на тимчасово окупованій території України - в м.Старий Крим Республіки Крим, де помер 07.12.2014року, про що була видана довідка про причину смерті, видана органом державної влади Російської Федерації, свідоцтво про смерть, згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним, відтак вказана обставина унеможливлює отримання братом померлого свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України, тому з метою захисту законних прав та інтересів громадянина України [PERSON] необхідно встановити факт смерті його рідного брата [PERSON] на тимчасово окупованій території України - в м.Старий Крим Республіки Крим.

Outcome: approved