Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

У листопаді 2013 р. [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про вселення її до кімнати [ADDRESS]. Вимогу обґрунтувала тим, що в жовтні 2012 р. за позовом ОСББ «Космонавтів, 132В» заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва її було визнано такою, що втратила право користуванні даною кімнатою, внаслідок чого у листопаді 2012 р. знято з реєстрації, а у грудні того ж року керівництвом ОСББ «Космонавтів, 132В» та іншими особами зламано замок вхідних дверей та винесено її речі із кімнати. У березні 2013 р. заочне рішення суду було переглянуте і справа розгляділося судом в загальному порядку та в підсумку рішенням апеляційного суду Миколаївської області у вересні 2013 р. в задоволенні позову ОСББ «Космонавтів, 132 В» до неї було відмовлено. Реєстрацію місця проживання в цій кімнаті їй було поновлено. Але відповідачі добровільно відмовляються надати можливість проживати в спірній кімнаті. Ухвалою суду від 24 червня 2014 р. до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучений орган опіки та піклування Миколаївської міської ради (а.с.56). Ухвалою суду від 31 травня 2016 р. занесеною до журналу судового засідання, до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучене ТОВ «Никодим - Сервіс». В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала. Відповідачі [PERSON], [PERSON], які одночасно виступали як законні представники малолітнього відповідача [PERSON] та їх представник проти задоволення позову заперечували. Представник третьої особи ТОВ «Нікодим-Сервіс» висловився на підтримку позову, пояснив, що ТОВ вважає себе власником гуртожитку по [ADDRESS], перереєструвати право власності ТОВ на себе на даний час немає фінансової можливості. Гуртожиток вони обліковують на своєму балансі. Представник органу опіки та піклування просила вирішити справу на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини. Житловий будинок по [ADDRESS] зареєстрований як гуртожиток на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 02 липня 1973 р. № 628. [PERSON] зареєстрована у кімнаті 45 по [ADDRESS] з 13 березня 1990 р. (а. с. 13). Вказаний будинок перебував на балансі Миколаївської взуттєвої фабрики № 8, яка була приватизована шляхом корпоратизації у Акціонерне товариство «Миколаївське виробничо-торгівельне взуттєве підприємство «НИКО» у 1993 р. Новостворене підприємство 08 вересня 1999 р. передало будівлю гуртожитку ТОВ «Нікодім-Сервіс», яке, у свою чергу, 25 лютого 2008 р. з метою входження до складу учасників ТОВ «Добробут-ТСТ» передало його до статутного капіталу останнього. Рішенням господарського суду Миколаївської області від 12 лютого 2009 р. визнано за ТОВ «Добробут-ТСТ» право власності на будівлю гуртожитку по [ADDRESS]. Зборами учасників ТОВ «Добробут-ТСТ» від 02 квітня 2011 р. прийнято рішення про реєстрацію ОСББ «Космонавтів, 132В» та передачу на баланс останнього будівлі гуртожитку. Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 20 жовтня 2011 р. визнано недійсним рішення зборів учасників ТОВ «Нікодім-Сервіс», оформлене протоколом від 14 лютого 2008 року № 4, щодо створення нового ТОВ «Добробут-ТСТ» та передачі до статутного фонду товариства нерухомого майна - будівлі гуртожитку по [ADDRESS]. На підставі зазначеного судового рішення вилучені відомості щодо реєстрації юридичної особи - ТОВ «Добробут-ТСТ». 04 листопада 2011 р. видано свідоцтво, відповідно до якого проведено реєстрацію ОСББ «Космонавтів, 132в». Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 жовтня 2012 р. визнано [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - кімнатою 45 по [ADDRESS] на виконання якого її було знято з реєстрації у вказаній квартирі (а. с. 5). Рішенням загальних зборів ОСББ «Космонавтів, 132В» від 14 грудня 2012 р. кімната 45 надана в користування [PERSON], [PERSON], [PERSON] Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 березня 2013 р. заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 жовтня 2012 р. задоволено, заочне рішення скасовано (а. с. 8). Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2013 р. визнано [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - кімнатою 45 на виконання якого її було знято з реєстрації у вказаній кімнаті (а. с. 9). Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 23 вересня 2013 р. рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2013 р. скасовано, у позові ОСББ «Космонавтів, 132В» про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою у гуртожитку, відмовлено через пред'явлення позову неналежним позивачем (а. с. 10). На підставі вказаного рішення апеляційного суду 22 жовтня 2013 року [PERSON] зареєстрована у кімнаті 45 по [ADDRESS] (а. с. 11). Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 19 квітня 2016 р. у справі за позовом [PERSON]І, до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виселення зі спірної кімнати та зустрічним позовом [PERSON], [PERSON], які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] до [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування даним житлом було залишено без змін рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 липня 2015 р. в частині відмови в задоволенні зустрічного позову [PERSON], [PERSON] і це ж рішення скасоване в частині задоволення позову [PERSON] та ухвалене нове рішення про відмову в задоволенні позову останньої. Цим рішенням апеляційної інстанції встановлені обставини наведені вище та наступні. Так, спірна кімната передана сім'ї відповідачів в користування на підставі рішення загальних зборів ОСББ «Космонавтів, 132» на підставі рішення загальних зборів ОСББ від 14 грудня 2012 р. (а.с.157). В цій кімнаті вони зареєстровані й дотепер, власного житла не мають, перебувають на квартирному обліку в загальній черзі (а.с.221,223-225). Згідно акту про непроживання складеному ОСББ «Космонавтів, 132В» від 10 липня 2012 р. [PERSON] не проживає в спірній кімнаті з 2004 р. (а.с.158). Загальними зборами учасників ТОВ «Добробут - ТСТ», протоколом від 02 квітня 2011 р. було утворене ОСББ «Космонавтів, 132В», зареєстроване як юридична особа 09 червня 2011 р., якому ТОВ «Добробут -ТСТ» цим же рішенням передало будівлю гуртожитку на обслуговування. Запис про реєстрацію ТОВ «Добробут - ТСТ» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців скасований 25 жовтня 2012 р. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно станом на 13 квітня 2016 р. існує запис внесений 30 березня 2011 р. про реєстрацію права спільної часткової власності за ТОВ «Добробут - ТСТ» на 7334/10000 часток гуртожитку на підставі рішення господарського суду Миколаївської області від 12 лютого 2009 р. Фактичним власником і балансоутримувачем гуртожитку є ТОВ «Нікодим - Сервіс». Частка державної або комунальної власності в гуртожитку відсутні. Окрім ТОВ «Добробут - ТСТ» співвласниками гуртожитку є ще 41 фізична особа. Відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 23 вересня 2015 р. зроблений висновок щодо цієї справи. Ним зазначено, що зі скасуванням рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2013 р. рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 23 вересня 2013 р. втрачаються правові наслідки, що з нього випливають, вказаним рішенням апеляційного суду не вирішувався спір про право користування [PERSON] спірним житлом, а позивачка не визнана такою, що втратила право користування ним, і це право користування не припинене. Крім того, [PERSON] не повинна доводити підстави вселення до житла, оскільки це не входить до предмету позову, до того ж, ОСББ «Космонавтів,132В» звертаючись до суду у 2012 р. не оспорювало її законне вселення до гуртожитку у 1990 р. За такого, оскільки фактичним власником будівлі гуртожитку ТОВ «Нікодим - Сервіс» не оспорюється законність користування [PERSON] спірною кімнатою, її ж з підстав і в порядку, передбачених законом не виселено зі спірного житла або обмежено у праві користування (ч. 4 ст. 9 ЖК УРСР), тому відповідним способом захисту її прав буде ухвалення рішення про вселення до кімнати [ADDRESS]. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати слід стягнути на користь позивачки з [PERSON], [PERSON] в рівних частках.

Outcome: approved