Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

У липні 2018 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу між позивачем [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 09 жовтня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 262. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. [PERSON] у позовній заяві зазначив, що їхнє сімейне життя не склалося, через погіршення відносин відповідача з донькою та онуками позивача, а також через те, що він повинен був допомагати лише дітям та онукам відповідача. Вважає, що їхня сімя розпалася, та що примирення між ними неможливе. Просив розірвати шлюб. Позивач до судового засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. На позовних вимогах наполягав. Відповідач\~ в судове засідання повторно не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи від відповідача з повідомленням причин неявки до суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За вказаних обставин, з урахуванням вимог\~ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 09 жовтня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 262. (а.с.3) Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Проголошена\~ст. 51 Конституції України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя», в якому розяснено, що проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, суд вважає що сім'я сторін фактично розпалася, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги і шлюб носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін. Заяв про надання строку на примирення від сторін спору до суду не надходило, відзив з запереченнями проти позовних вимог відповідач не надавала. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін. Врахувавши, що одна із основних засад шлюбу є його добровільність, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного та

Outcome: approved