Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою у якій просить визнати її брата - [PERSON], [INFO], недієздатним у зв'язку із хворобою на психічне захворювання та перебуванням на обліку в психоневрологічному інтернаті № 4 по вулиці Щербакова, 64-А в м. Києві. Внаслідок свого психічного стану [PERSON] дезадаптований в соціально-побутовому плані і не може здійснювати потреби своєї життядіяльості, не розуміє значення своїх дій, керувати ними та обслуговувати себе і потребує опіки та постійного догляду. Тому [PERSON] просить визнати її брата [PERSON], [INFO] недієздатним та призначити її опікуном. У судовому засіданні заявник та представник заявника заяву підтримують та просять її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заяву підтримує. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.12.1983 року та паспортом (а.с.5, 7). [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с7). Згідно із ч. 1 ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 30 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (ч.1 ст.40 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є інвалідом ІІ групи безстроково, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК, виданою 13.10.2016 року, в якій також зазначено, що він потребує постійного стороннього догляду та допомоги (а.с.4). Ухвалою суду від 16.02.2017 року, по даній цивільній справі, було призначено судово - психіатричну експертизу, на вирішення якої було постановлено питання: «1.Чи хворіє [PERSON] психічне захворювання? 2.Чи розуміє [PERSON] значення своїх дій, та чи може керувати ними?». Проведення експертизи було доручено експертам Київському центру судово-психіатричної експертизи.(м. Київ, вул. Кирилівська, 103-А). Відповідно до Висновку судово - психіатричного експерта № 342 від 01.06.2017 р., [PERSON] страждає стійким хронічним психічним захворюванням: деменція внаслідок епілепсії (G 40? F 02.8) і за своїм психічним станом не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керуватися ними (а.с.30-31). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними. Таким чином відповідно до ст.39 ЦК України є підстави визнати [PERSON], [INFO] недієздатним. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Щодо вимоги про встановлення опіки та призначення опікуна [PERSON], [INFO], то суд відмовляє у ній, як у передчасній і такій, що не підлягає розгляду у даному провадженні. Опіка може встановлюватись рішенням суду за поданням органу опіки та піклування.

Outcome: approved