Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач предявила дійсний позов. В обґрунтування вимог зазначила, що з 30.08.2003 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 03.12.2015 року був розірваний. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею і перебуває на її повному утриманні. Посилаючись на те, що відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей, просила стягнути з нього аліменти\~ в\~ розмірі 1\\4 частини від доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до повноліття дітей. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, заяву про слухання справу за його відсутності суду не надав. У відповідності із ч.1 ст.224 ЦПК України, судом ухвалено розгляд справи в заочному порядку Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], про що 20.01.2005 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Попаснянського районного управління юстиції у Луганській області в книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис №09 (а.с.2), та [PERSON], [INFO], про що 25.09.2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Попаснянського районного управління юстиції у Луганській області в книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис №104.(а.с 3). Неповнолітні діти проживають з позивачкою, за адресою: Луганська область, м.Сватове, вул..Грушевського, буд 45, про свідчать дані довідки № 9984 від 21.11.2016 року (а.с.8). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Причиною звернення позивачки до суду стала відмова відповідача у наданні матеріальної допомоги у добровільному порядку. Згідно ч.3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому суд також враховує, що відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів за жодних обставин не може бути менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1. ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст. 180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обовязку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до уваги, що відповідач є батьком малолітніх [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO],\~ вимоги позивача про стягнення аліментів є повністю обґрунтованими. На виконання вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначені суми розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін, а також обов'язок відповідача по належному утримуванню неповнолітньої дитини \~ \~ \~ \~З урахуванням наведеного, беручи до уваги всі обставини, які мають істотне значення для вирішення справи, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 182 СК України, суд приходить до висновку про задоволення позову і вважає за можливе визначити розмір аліментів 1\\4 частини від доходів відповідача. У відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача в доход держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved