Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

У липні 2013 року ПАТ «КБ «Приватбанк» ( далі банк ) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову банк посилався на те , що на підставі заяви позичальника [PERSON] № DNH4KP30900379 від 13 квітня 2006 року він отримав кредит у сумі 3563,30 грн. зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на та, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам « Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку : щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти ( щомісячний платіж) для погашення заборгованості . який складається із заборгованості за кредитом, по відсоткам , комісією, а також інших витрат згідно з умовами . Однак, відповідач порушив умови договору. Станом на 12 липня 2013 року у нього утворилась заборгованість за кредитним договором на суму - 41827,87 грн., яка складається з наступного: 3563,30 грн. - заборгованість за кредитом; 10722,21 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 25074,37 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5. умов та правил надання банківських послуг; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1967,99 грн. - штраф (процентна складова. На підставі наведеного банк просив задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача зазначену суму боргу. Рішенням суду в задоволенні позовних вимог банку було відмовлено На вказане рішення суду банком була подана апеляційна скарга у якій ставиться питання про скасування судового рішення, постановлення нового рішення, яким слід позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилався на те, що судом зроблено помилковий виснвок про те, що банком було пропущено строк позовної давності . Судом не було враховано , що згідно з п.5.5. умов надання споживчого кредиту фізичним особам строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів за данним договором встановлюється тривалістю в п'ять років. Останній платіж за договором відповідачем було сплачено 22.02.2010 року на суму 2998 грн., а позовні вимоги були пред'явлені та розраховані станом на 12.07.2013 року в межах строку позовної давності. Вчинений [PERSON] платіж перериває перебіг строку позовної давності, а тому висновок суду першої інстанції про пропуск банком строк позлвної давності для захисту порушеного права є помилковим. В судовому засіданні апеляційного суду, яке відбувалось 14 травня 2014 року представник банку Кахраманов Р.Н. та у судовому засіданні, яке відбувалось 11 червня 2014 року представник банку Чумак С.О. просили рішення суду скасувати та позовні вимоги задовольнити. В судове засідання 12 липня 2014 року представник банку не з»явився. Банком на адресу суду направлена заява про розгляд справи за відсутністю представника банку. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з»явився. За данним власника гуртожитку КП « Трест Донецькжитлобуд № 1 « у якому відповідач був зареєстрований , [PERSON] з 2005 року у ньому фактично не проживав, знятий з реєстрації 24.02.2010 року ( а.с. 22, 82, 83, 84 ) На данний час фактичне місце проживання та перебування відповідача невідоме , тому його виклик до суду було здійснено у порядку ч.9 ст. 74 ЦПК України через оголошення у пресі. Зокрема, через оголошення в газеті « Урядовий кур'єр « , яка є газетою центральних органів виконавчої влади, відповідача було сповіщено про час та місце розгляду справи на 11 червня та на 12 липня 2014 року, а тому апеляційний суд вважає дотриманими вимоги закону щодо сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідними публікаціями про виклик відповідача через газету. Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представників банку , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги , апеляційний суд вважає , що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду- скасуванню, по справі необхідно постановити нове рішення , яким позовні вимоги банку слід задовольнити частково виходячи з наступного . За вимогами статей 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або

Outcome: partial