overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки, в якій просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 15 листопада 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м.Миколаєва, актовий запис № 584. Позивач зазначав, що вони з відповідачкою знаходяться у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Шлюбні відносини між ними припинені та відновлення подружніх стосунків, збереження сім'ї стало неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та відсутністю взаєморозуміння з різних питань сімейного життя та ведення господарства. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просив розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнавала, просила надати строк на примирення. Після наданого судом строку для примирення позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Підтвердила, що шлюбні відносини вони не відновили. Просила залишити шлюбне прізвище. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі з 15 листопада 2003 року, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м.Миколаєва, актовий запис № 584. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені з 2013 року, так як вони мають різні погляди на життя і сім'ю, не ведуть сумісного господарства, тривалий час проживають окремо. Згідно зі ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їх неповнолітньої дитини. При цьому суд також враховує, що рішення сторін прийнято з усвідомленням його наслідків. Судом вживалися заходи щодо збереження шлюбу шляхом надання строку для примирення, проте подружні стосунки сторонами не були відновлені. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачкою висловлена думка щодо залишення їй шлюбного прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки, в якій просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 23 грудня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м.Миколаєва, актовий запис № 658. Позивач зазначав, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з липня 2014 року, вони не ведуть сумісного господарства, проживають окремо. Та й до цього вони мешкали окремо, оскільки відповідачка значний час присвячувала себе роботі та до нього на постійне місце проживання не переїхала. Спільного майна вони не купували. Після госпіталізації його до лікарні в липні 2014 року відповідачка відмовилася його забирати, та його лікуванням та доглядом опікується його син. Відповідачка ухиляється від звернення до органів РАЦС із спільною заявою відповідно до вимог ч.1 ст.106 СК України, тому він змушений звернутися до суду. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, вислухавши відповідачку, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 23 грудня 2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м.Миколаєва, актовий запис № 658. Від шлюбу дітей не мають, проте через органи РАЦС шлюб не розірвали через відсутність згоди відповідача. Подружні стосунки між сторонами припинені у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, сторони не ведуть сумісного господарства, проживають окремо, не бажають зберегти шлюб, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення згідно зі ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачка після реєстрації шлюбу прізвище не міняла.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача в рахунок відшкодування збитків суму 12126 грн. 46 коп., а також судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування позову він вказав на те, що при проведенні технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок представниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» 23.05.2014 року за адресою: [ADDRESS], було виявлено безоблікове користування електричною енергією шляхом самовільного підключення повз прилад обліку, тобто електроенергія споживається, але лічильником не враховується, прилад обліку знаходиться у будинку. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що з 17 вересня 1993 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від шлюбу мають повнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] року. Спільне життя не склалось, шлюбні стосунки між ними припинені. Примирення та збереження сім'ї вважає не можливим, спору про розподіл майна між ними не має, а тому просив суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, наполягав на розірванні шлюбу та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідачка [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечувала, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та задовольняє його у повному обсязі. За умовами ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що на теперішній час між подружжям шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, сім'я фактично розпалась, подружжя не має наміру досягти примирення, а тому шлюб між ними має бути розірваний. При розірванні шлюбу суд залишає відповідачу прізвище - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що з 21 липня 2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] року. Спільне життя не склалось, шлюбні стосунки між ними припинені з листопада 2014 року. Примирення та збереження сім'ї вважає не можливим, спору про розподіл майна між ними не має, а тому просив суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, наполягав на розірванні шлюбу та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідачка [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечувала, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та задовольняє його у повному обсязі. За умовами ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що на теперішній час між подружжям шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться з листопада 2014 року, сім'я фактично розпалась, подружжя не має наміру досягти примирення, а тому шлюб між ними має бути розірваний. При розірванні шлюбу суд залишає відповідачу прізвище - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 24 вересня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1424, укладений між сторонами справи. Посилаючись на те, що між ним та відповідачкою погіршились стосунки, не підтримують шлюбних стосунків, вважає, що подальше перебування у шлюбі та збереження його неможливе. У судове засідання позивачка та відповідач не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. В матеріалах справи наявна заява позивача, в якій він просить суд проводити судове засідання за його відсутності позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2011 року. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім'я носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи втратившою житловим приміщеннямза адресою: [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачу було надано право на користування житловим приміщенням у гуртожитку. Відповідач не проживає у гуртожитку більше шести місяців, за ним не закріплено ліжко-місце. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач чи його представник в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутність та ухвалити у справі заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, [PERSON] був зареєстрований у гуртожитку [ADDRESS]. Тривалий час ( понад шість місяців ) в приміщенні не проживає, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом, складеними комісією з ТОВ «ВК Комунальник» по обслуговуванню будинку [ADDRESS]. Свідок [PERSON], яка працює у, у судовому засіданні зазначив, що відповідач не поживає у гуртожитку більше шести місяців. Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст.ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи викладене, позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є законними та обґрунтованими, що є підставою для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи втратившою житловим приміщеннямза адресою: [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачу було надано право на користування житловим приміщенням у зв'язку з реєстрацією шлюбу з позивачем. Після розірвання шлюбу, відповідач добровільно покинув жиле приміщення і з того часу у ньому не проживає. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач чи його представник в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутність та ухвалити у справі заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, [PERSON] після одруження був зареєстрований у [ADDRESS]. Тривалий час ( понад шість місяців ) в спірному приміщенні не проживає, комунальні послуги по утриманню житла не сплачує, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами, складеними комісією з КП «РЕО-1» по обслуговуванню будинку [ADDRESS]. Свідок [PERSON], який проживає у [ADDRESS], у судовому засіданні зазначив, що відповідач не поживає у квартирі № 261 вже п'ятнадцять років. Те саме, підтвердила свідок [PERSON], подруга [PERSON]. Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст.ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи викладене, позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є законними та обґрунтованими, що є підставою для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням внаслідок тривалої відсутності. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що його рідний син [PERSON] 07.08.2003 року був прописаний за адресою: [ADDRESS]. Згодом відповідач поїхав у невідомому напрямку і де він проживає на теперішній час йому не відомо. Протягом 10 років відповідач у м. Дзержинську не з'являється, в квартирі де він прописаний не проживає, участі у в ремонті квартири не приймає, комунальні послуги не сплачує. [PERSON] має намір квартиру приватизувати, у зв'язку з чим є необхідність виписати відповідача за вищевказаною адресою. Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала їх на задоволенні. Відповідач до судового засідання не прибув з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Вислухав пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог, оскільки вони обґрунтовані та доведені матеріалами по справі. Так у судовому засіданні встановлено, що відповідно до додатку до тимчасового типового додатку про гуртожитки сімейного заселення позивачу [PERSON], що працював на шахті імені Артема було надано житлове приміщення у гуртожитку посімейного заселення на час роботи на підприємстві за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Позивач разом із відповідачем прописані у зазначеній квартирі разом, що підтверджується довідкою (а.с.5). Відповідно до акту відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2003 року (а.с.8). Згідно ст.ст. 71,72 Житлового кодексу України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності понад шість місяців у місці проживання. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 12 червня 2010 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 119. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З лютого 2014 року однією сім'єю не проживають через відсутність спільних інтересів та різні погляди на життя. У позивача є інша родина. Просить шлюб між ним та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів та постановлення заочного рішення у зв'язку з неявкою відповідачки. Відповідачка у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 12 червня 2010 року сторони зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 119. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та інтересам їх дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що 12.09.09 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вказував, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначав, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву в якій підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій проти розірвання шлюбу не заперечувала. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.09.09 року у Відділі РАЦС Деснянського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 1164. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивував свої вимоги тим, що 29.01.02 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Вказував, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначав, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечувала. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.01.02 року у Відділі РАЦС Білоцерківського МУЮ Київської області, актовий запис № 68. Від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved