Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 14 квітня 2016 року ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 14.04.2016-000000345, відповідно до п. 1.1 якого ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» зобов'язався надати кредит [PERSON] у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язалась повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом. Відповідно до п.1.4.договору кредитор зобов'язався протягом трьох робочих днів надати позичальнику грошові кошти (транш) у розмірі 3000,00 грн. На виконання умов договору позивач надав відповідачу грошові кошти на умовах строковості, платності та поворотності, а сааме із строком користування траншем- 14 календарних днів з дати надання траншу та з платою за користування- 840,00 грн. Відповідно до п.2.4. договору надання кредитних коштів здійснюється у готівковій формі через касу Товариства або шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. 14.04.2016 року позивач видав відповідачу кредиту розмірі 3000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 791 від 14.04.2016 року, чим виконав свої зобов'язання своєчасно та в повному обсязі. Пунктом 7.1 договору передбачено, що за порушення строків повернення кредиту та плати за користування ним позичальник сплачує Кредитору додатково до встановленої плати за користування кредитом пеню, передбачену п. 5.4 договору, з розрахунку 2,00 % за кожен день прострочення платежу. Позивач вказує, що відповідачем порушувались строки повернення кредиту, а тому- разом з платою за користування кредитом відповідач повинен був сплатити пеню. Просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором № 14.04.2016-000000345, укладеного з [PERSON] в розмірі 3840,00 грн. (три тисячі вісімсот сорок гривень 00 коп.) , та витрати по сплаті судового. У судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що 14.04.2016 р. між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 14.04.2016-000000345. Відповідно до п.4.1 договору позичальник зобов'язується забезпечити своєчасне повернення кредитних коштів та плати за користування ними шляхом внесення в касу Кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі строки: повернення кредиту до дати зазначеної у договорі, як кінцевої дати повернення кредиту (останній день користування); плату за користування кредиту - в день повернення кредиту або пролонгації. Судом встановлено, що позивач виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, проте відповідачі в порушення умов даного кредитного договору, належним чином не виконують зобов'язання, в результаті чого за відповідачем перед позивачем наявна заборгованість, що складає 3840,00 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У ч. 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором № 14.04.2016-000000345від 14.04.2016 року, не здійснював щомісячне погашення кредиту згідно графіку та не сплачував відсотки у розмірах та у строки, визначені вищевказаним договором, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 3840,00 грн. Згідно зі ст. ст. 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на умови кредитного договору щодо визначення відповідного графіку платежів з встановленням визначених щомісячних термінів погашення позичальником суми боргу, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved