Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку 08 серпня 2016 року уточнив та остаточно просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму боргу за договором позики від 18 вересня 2012 року у розмірі 80000 грн., проценти за користування грошовими коштами у розмірі 45234 грн. 70 коп., інфляційні витрати у розмірі 71598 грн. 78 коп., 3% річних у розмірі 8850 грн. 41 коп., а також судові витрати. В обґрунтування позову вказав, що 18 вересня 2012 року між ним та відповідачем було укладено договір позики на суму 80\~000 грн.. Договором передбачено строк повернення коштів до 30 листопада 2012 року. На підтвердження отримання грошових коштів відповідач надав йому письмову розписку, які містить в собі підтвердження факту отримання [PERSON] коштів, строк повернення позики, який встановлено до 30 листопада 2012 року. Розписка підписана власноруч відповідачем. Він свої зобовязання за договором позики виконав у повному обсязі, надавши відповідачу у готівковій формі зазначену суму позики, проте відповідач свої зобовязання не виконав і до теперішнього часу продовжує користуватися його грошима. За період з 23 листопада 2015 року по 07 серпня 2016 року процентна ставка декілька разів змінювалася і згідно з його розрахунком сума процентів складає 45234 грн. 70 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, інфляційні витрати за період прострочення, а саме з грудня 2012 року по травень 2016 року складають 71\~598 грн. 78 коп., 3% річних за період з 01 грудня 2012 року по 07 серпня 2016 року складають 8\~850 грн. 41 коп., а всього 205683 грн. 89 коп. У звязку з цим він вимушений звернутися з даним позовом до суду. У судове засідання позивач не зявився, але надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У разі неявки відповідача просить ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі та на підтвердження укладення договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. На договір позики поширюються загальні правила про форму угод та договорів. В договорі позики повинно бути вказано, що позикодавець надає позичальнику позику на конкретно визначену суму, а позичальник на підтвердження отриманої визначеної суми передає підписану ним розписку та зобов'язується повернути позику в строк та на умовах, вказаних в договорі. За загальним правилом, договір позики підтверджується наданням боргового документа позичальника або іншим, підписаним позикодавцем документом, який засвідчує передачу йому певної грошової суми. Борговим документом за договором позики можуть бути розписки, квитанції, будь-які інші письмові документи, що підтверджують одержання боржником грошей, речей, зокрема їх кількість, рід та якість, а також волевиявлення боржника повернути отримані у борг гроші, речі (на визначену дату чи визначений моментом витребування). Борговий документ можна вважати письмовою формою договору позики лише тоді, коли на ньому є відповідний напис кредитора або коли кредитор надасть боржникові контр розписку про отримання розписки останнього, які визнаються відповідно офертою і відповіддю на оферту. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є завдання майнової (моральної) шкоди інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У судовому засіданні встановлено, що 18 вересня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 80\~000 грн., які [PERSON] зобовязався повернути у строк до 30 листопада 2012 року. Договором позики також передбачено, що у разі невиконання умов договору [PERSON] сплачує пеню у розмірі 1% на день від суми прострочки. Підтвердженням повернення грошових коштів є розписка, надана [PERSON], в якій він зобовязався повернути повністю вищевказану суму до 30 листопада 2012 року. У встановлений термін відповідач свої грошові зобовязання не виконав. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок боргу отриману суму відповідачем у розмірі 80 000 грн. Також підлягають частковому задоволенню позовні вимоги\~в частині стягнення\~ збитків, завданих інфляцією та трьох процентів\~річних з простроченої суми. При цьому, суд виходить з наступного. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, в разі порушення грошового зобов'язання, боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Такий правовий висновок зроблений Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України\~в постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 113цс14,\~\~який,\~\~відповідно до\~ст. 360-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. З договору позики вбачається, що відповідач зобовязався повернути борг у розмірі 80 000 грн. до 30 листопада 2012 року. Час прострочення виконання відповідачем грошового зобовязання становить період з 01 грудня 2012 року, тобто наступного дня після закінчення строку виконання зобовязання, по 07 серпня 2016 року. Починаючи з цієї дати належить здійснювати розрахунок 3 % річних. Час прострочення виконання відповідачем цього грошового зобовязання складає 1346 днів. Суму 3 % річних, які на підставі ст. 625 ЦК України, належать позивачу за прострочення відповідачем виконання грошового зобовязання, належить розраховувати наступним чином: 3% / 365 днів = 0,008219178 (сума основного боргу х 0,008219178 / 100) х кількість днів прострочення зобовязання = сума пені. Таким чином сума 3 % річних складає 8850 грн. 41 коп., яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.\~ Що стосується індексу інфляції, то згідно із Методикою розрахунку базового індексу споживчих цін, затвердженою Наказом Держкомстату № 265 від 27 липня 2007 року індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді порівняно з базисним. Відповідно до рекомендацій Верховного Суду України відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених у листі № 62-97р від 3 квітня 1997 року, для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, що складають відповідний період, перемножити між собою. У випадках, коли відшкодуванню підлягає сума, яка складається із платежів, які необхідно зробити в різні періоди, кожен платіж збільшується на величину індексу інфляції за відповідний період, а результати додаються. Що стосується індексу інфляції, то розрахунок індексу інфляції повідомляється [PERSON] банку України, за даними Держкомстату України наступного місяця, який слідує за розрахунковим. Тому розрахунок індексу інфляції повинен бути до 31.07.2016 року включно, оскільки індекс інфляції за серпень 2012 року не може бути розраховано, на підставі того що за кожен місяць про індекс інфляції повідомляється [PERSON] банку України, за даними Держкомстату України наступного місяця, який слідує за розрахунковим. \~ Індекс інфляції за період з 01.12.2012 року по 07.08.2016 року визначений: Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляціїПеріод заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період?Інфляційне збільшення суми боргу?Сума боргу з врахуванням індексу інфляції? 01.12.2012 - 07.08.2016800001.88971144.29151144.29 Таким чином, загальна сума інфляції яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 71\~144 грн. 29 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки [PERSON] банку України. Що стосується позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача процентів за користування позикою, то дана вимога підлягає частковому задоволення по наступним підставам. Як вбачається з договору позики, то сторонами договору не встановлено розміру процентів за користування позикою, тому їх розмір визначається на рівні облікової ставки [PERSON] банку України. Тому, проценти за користування позикою слід розраховувати наступним чином. Розрахунок суми процентів Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума процентів за період користування 8000001.12.2012 - 09.06.20131917.5000 %0.041 %*6262.30 8000010.06.2013 - 12.08.2013647.0000 %0.038 %*1963.84 8000013.08.2013 - 14.04.20142456.5000 %0.036 %*6980.82 8000015.04.2014 - 16.07.2014939.5000 %0.052 %*3872.88 8000017.07.2014 - 12.11.201411912.5000 %0.068 %*6520.55 8000013.11.2014 - 05.02.20158514.0000 %0.077 %*5216.44 8000006.02.2015 - 03.03.20152619.5000 %0.107 %*2222.47 8000004.03.2015 - 27.08.201517730.0000 %0.164 %*23276.71 8000028.08.2015 - 24.09.20152827.0000 %0.148 %*3313.97 8000025.09.2015 - 29.10.20153522.0000 %0.121 %*3375.34 8000030.10.2015 - 17.12.20154922.0000 %0.121 %*4725.48 8000018.12.2015 - 28.01.20164222.0000 %0.121 %*4050.41 8000029.01.2016 - 03.03.20163522.0000 %0.120 %*3366.12 8000004.03.2016 - 21.04.20164922.0000 %0.120 %*4712.57 8000022.04.2016 - 26.05.20163519.0000 %0.104 %*2907.10 8000027.05.2016 - 23.06.20162818.0000 %0.098 %*2203.28 8000024.06.2016 - 28.07.20163516.5000 %0.090 %*2524.59 8000029.07.2016 - 07.08.20161015.5000 %0.085 %*677.60 Таким чином, загальна сума процентів за договором від суми позики складає 88\~172 грн. 46 коп. але позивач просить стягнути суму процентів у розмірі 45 234 грн. 70 коп. Оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, то позов повинен бути задоволений в межах заявлених вимог, тобто з відповідача слід стягнути на користь позивача проценти за договором позики у розмірі 45 234 грн. 70 коп. Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню на користь позивача, визначається наступним чином: сума основного боргу відповідно до розписки 80000 грн. + 3% річних у розмірі 8850 грн. 41 коп. + індекс інфляції у розмірі 71\~144 грн. 29 коп. + проценти за користування позикою у розмірі 45\~234 грн. 70 коп., а всього = 205 229 грн. 40 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] повинно бути стягнуто судовий збір судовий збір у розмірі 2 056 грн. 85 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial