Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

У листопаді 2015 року ТОВ «Вердикт Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу, визнання права на вчинення дій та витребування майна, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 13.03.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за №11127296000, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 18 855 дол. США для придбання автомобіля та взяв на себе зобов'язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 13.03.2014 року зі сплатою 12 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором відповідач передав у заставу автомобіль: Тип ТЗ: легковий сєдан, марка: Mitsubishi, модель: Lancer, номер кузова: [NUMBER], державний реєстраційний номер: [NUMBER], який належить йому на праві власності. Згідно договору застави вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін складала 105 825 грн. Рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УкрСиббанк» у зв'язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм Закону України «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». 20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11127296000 від 13.03.2007 року. 20 квітня 2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу № 05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» своє право вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11127296000 від 13.03.2007 року. Через неналежне виконання умов договору у відповідача станом на 02.11.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 342 914,92 грн., яка складається з: заборгованості по основній сумі - 114 774,99 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги - 63 164,31 грн.; нарахованих відсотків на дату подачі позову - 49 429,79 грн.; пені за несвоєчасно виконані зобов'язання - 112 102,57 грн.; три проценти річних від простроченої суми - 3 443,26 грн. Представник позивача до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.82). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.84-85), з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. 13.03.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за №11127296000, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 18 855 дол. США для придбання автомобіля та взяв на себе зобов'язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 13.03.2014 року зі сплатою 12 % річних за користування кредитом (а.с.9-21). З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором відповідач передав у заставу автомобіль: Тип ТЗ: легковий сєдан, марка: Mitsubishi, модель: Lancer, номер кузова: [NUMBER], державний реєстраційний номер: [NUMBER], який належить йому на праві власності, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] 06.03.2007 року (а.с.22). Рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УкрСиббанк» у зв'язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм Закону України «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». 20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір факторингу №05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11127296000 від 13.03.2007 року (а.с.53-56). 20.04.2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу №05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» своє право вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11127296000 від 13.03.2007 року (а.с.57-59). На підставі вказаних договорів до ТОВ «Вердикт Фінанс» перейшло право вимоги, що виникло з кредитного договору, укладеного 13.03.2007 року. Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим, відповідно до розрахунку, станом на 02.11.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 342 914,92 грн., яка складається з: заборгованості по основній сумі - 114 774,99 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги - 63 164,31 грн.; нарахованих відсотків на дату подачі позову - 49 429,79 грн.; пені за несвоєчасно виконані зобов'язання - 112 102,57 грн.; три проценти річних від простроченої суми - 3 443,26 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Частиною першою статті 19 вказаного Закону визначено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Кредитним договором передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється банком у випадках невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань за договором, зокрема, на підставі рішення суду (п. 8.1,8.2 кредитного договору). Відповідно до приписів ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Статтею 590 ЦК України визначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється, зокрема, за рішенням суду. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Приписами ч. 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд, дослідивши всі доказі по справі, з'ясувавши всі обставини справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно ст.88 ЦПК України поскільки задоволено позов у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2 939,62 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду. Враховуючи викладене та

Outcome: approved