Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, вказавши, що 22.01.1999р. батько позивача - [PERSON] придбав у відповідача домоволодіння [ADDRESS], оформивши договір купівлі-продажу нерухомого майна від 22.01.1999р. за № 9580 на Південній Товарній Біржі. Сторони домовилися про всі істотні умови договору, які ними були виконані, крім нотаріального посвідчення договору. [INFO] помер батько позивача - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді вказаного домоволодіння, спадкоємцями за законом першої черги є дружина померлого - [PERSON], сини померлого - позивач та [PERSON] [INFO]. померла дружина спадкодавця, а [INFO]. помер син спадкодавця [PERSON] На теперішній час позивач не має можливості успадкувати майно, тому що договір купівлі-продажу нерухомого майна від 22.01.1999р. за № 9580 не був посвідчений нотаріально. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд визнати вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна, дійсним. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити. Від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутністю, а також про те, що вимоги позову визнає та не заперечує проти задоволення позову. Від представника Другої Миколаївської державної нотаріальної контори надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних матеріалів та прийняти рішення на розсуд суду. Представник третьої особи - Південної Товарної Біржі в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Вислухавши пояснення позивача по справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Домоволодіння [ADDRESS], належало на праві власності відповідачу на підставі дублікату Свідоцтва про право на спадщину за законом Серії ААК № 236791, посвідчений Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою 20.07.1999р. за р. № 4-2013, зареєстрованого БТІ 16.02.1998р. за р. № 15933. 22.01.1999р. на Південній Товарній Біржі був зареєстрований договір купівлі-продажу нерухомого майна від 22.01.1999р. за № 9580, а саме: домоволодіння [ADDRESS], укладений між [PERSON], - з однієї сторони та [PERSON], - з іншої сторони. Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 22.01.1999р. за № 9580 був зареєстрований в ММБТІ 25.01.1999р. за № 15933. Претензій сторони один до одного не мали на момент укладання угоди та за минулий час. Всі істотні умови угоди дотримані, договір зареєстрований в ММБТІ. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] (Свідоцтво про смерть Серії [NUMBER], а/з № 3436), після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді спірного домоволодіння. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] були його дружина - [PERSON], яка [INFO]. померла (Свідоцтво про смерть Серії [NUMBER], а/з № 4083 від 04.10.2010р.), сини померлого - [PERSON], який [INFO]. помер (Свідоцтво про смерть Серії [NUMBER], а/з № 3603 від 03.09.2012р.) та сам позивач. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір купівлі-продажу укладено сторонами під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР), ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу квартири, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно ст. 47 цього Кодексу недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору. Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. У відповідності до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурор вправі визнати угоду дійсною. На час укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, у зв'язку з чим позивач не має можливості прийняти спадщину. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 22.01.1999р. за № 9580 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved