Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

У листопаді 2015 р. [PERSON] предявила позов до [PERSON], у якому просила стягти з останнього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сторони від шлюбу мають сина, який після розірвання шлюбу проживає з позивачем. Відповідач приховує місце своєї роботи і відмовляється сплачувати кошти на утримання сина, посилаючись на невиплату зарплати за місцем роботи. Крім того, він є фізичною особою-підприємцем та має дохід від підприємницької діяльності. [PERSON] проживає разом з батьками і не сплачує аліменти ні на чию користь. Отже останній може надавати допомогу на утримання сина. Оскаржуваним рішенням позов задоволено: з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 02.11.2015 р. до досягнення останнім повноліття; з відповідача на користь держави стягнуто 487 грн. 20 коп. судового збору. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати дане рішення і постановити рішення про відмову в задоволенні вимог [PERSON] Доводи скарги зводяться до такого: - суд І інстанції розглянув справу у відсутність [PERSON], не повідомивши його про час і місце розгляду справи, чим позбавив останнього можливості надати суду докази, що підтверджують його заперечення на позов, - в оскаржуваному рішенні не зазначено, на підставі яких даних суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина, - [PERSON], незважаючи на те, що син сторін є йому нерідним, постійно у грошовій та у натуральній формі надає допомогу на його утримання рідній бабі сина [PERSON] Остання фактично виховує й утримує сина, т.я. [PERSON] зловживає спиртними напоями та приділяє недостатньо уваги синові. Про це апеляційному суду буде надано докази у судовому засіданні, - місцевий суд не врахував матеріального й сімейного стану відповідача. Так, він має на утриманні сина [PERSON], [INFO], мати непрацездатного віку та дружину, яка здійснює догляд за їхнім малолітнім сином. [PERSON] не працює з 2010 р., має тимчасові заробітки, яких не вистачає на забезпечення всіх потреб сімї. Враховуючи це і те, що відповідач добровільно надає допомогу на утримання спільного з позивачем сина, стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини від його заробітку залишить його сімю без засобів до існування. У судовому засіданні [PERSON] та його представник підтримали апеляційну скаргу, а [PERSON] просила її відхилити за безпідставністю. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Постановляючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що сторони не досягли угоди про добровільну сплату аліментів. Це рішення постановлене за неповноти зясування обставин, що мають значення для вирішення спору між сторонами. Так, по справі встановлено наступне. Сторони мають сина [PERSON], [INFO], відомості про батька у актовому записі про народження якого внесено у порядку п. 1 ч. 2 ст. 125 СК України (за взаємною заявою [PERSON] і [PERSON]Г.), що підтверджується копіями свідоцтва про народження [PERSON] та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження останнього від 17.12.2015 р. № 00016122342 (а.с. 3, 35-37). Сторони перебували у шлюбі з 16.05.2009 р., який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.10.2013 р., що набрало законної сили, що підтверджено копіями свідоцтва про шлюб та цього рішення (а.с. 4, 5). Згідно з копією довідки КП «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради від 21.10.2015 р., син сторін проживає разом з позивачем (а.с. 6). З 08.10.2014 р. [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON], від якого вони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджено копіями відповідних свідоцтв (а.с. 32, 33). Згідно з копією довідки КП «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради від 18.12.2015 р., разом з відповідачем проживають, зокрема, батько [PERSON], [INFO], мати [PERSON], [INFO], та син [PERSON] (а.с. 6). Згідно з копією дубліката трудової книжки відповідача, що виданий 11.02.2010 р., він не працює з 31.10.2010 р. (а.с. 34). Факт зайняття підприємницькою діяльністю [PERSON] заперечує. Відповідно до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 24.12.2015 р., у цьому реєстрі не знайдено записів про те, що останній є фізичною особою-підприємцем (а.с. 58). Згідно з повідомленням ДПІ у м. Чернігові від 19.02.2016 р. № 553/Г/25-26-11-01-40 (його копія на а.с. 59), за період з 01.07.2015 р. по 30.09.2015 р. у центральній базі даних Державного реєстру фізичних осіб немає інформації про доходи відповідача. Довідкою КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 18.01.2016 р. № 95 (її копія на а.с. 56) підтверджено, що [PERSON] є власником 1/5 частини квартири [ADDRESS] - квартири, де згідно з вищезгаданою довідкою ЖЕК він зареєстрований і мешкає. За інформацією Чернігівського МРЕВ, у власності [PERSON] маються мопеди HONDA DIO CESTA, 1996 року випуску, і VIPER SPORT, 2007 року випуску (а.с. 68, 69). [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Деснянської у м. Чернігові ради і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини у сумі 860 грн. 00 коп. на місяць, що підтверджено довідкою цього Управління від 15.01.2016 р. № 213 (а.с. 61). Копіями квитанцій про сплату житлово-комунальних послуг за період з серпня 2015 р. по січень 2016 р. (за 6 місяців) підтверджено, що за цей період батьком відповідача [PERSON] сплачено квартплату і абонплату за водо-, тепло-, електро- та газопостачання за адресою, за якою проживає відповідач, у середньомісячний сумі 608 грн. 16 коп. (а.с. 62-67). Згідно з письмовим поясненням [PERSON], яка є матірю позивача і бабою сина сторін [PERSON], вона щомісячно отримувала від відповідача грошові кошти на утримання [PERSON] з моменту розірвання сторонами шлюбу у звязку з тим, що весь цей час [PERSON] проживає з нею з бабою (а.с. 60). Заперечень проти цього пояснення [PERSON] апеляційному суду не виказала. З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки. Посилання [PERSON] на те, що суд І інстанції не повідомив його про час і місце розгляду справи, підтверджено матеріалами справи: виклик його до суду на 10 год. 00 хв. 07.12.2015 р. повернувся до суду за закінченням строку зберігання на підприємстві поштового звязку (а.с. 17). Тому в силу ч. 2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд вирішує цю справу як на підставі наданих суду І інстанції доказів, так і на підставі доказів, наданих [PERSON] апеляційному суду. Оскільки син сторін проживає разом з позивачем, то згідно з ст.ст. 180, 181 ч. 3 СК України вона має право на отримання на нього аліментів від відповідача. Факт добровільного надання [PERSON] допомоги на утримання сина сторін не є підставою для відмови у задоволенні позову в силу гл. 15 СК України - т.я. надання цієї допомоги може бути припинено [PERSON] у будь-який час з незалежних від [PERSON] причин (її надання обумовлено виключно розсудом [PERSON]Г.). Доказів того, що відповідач не працює та що він має тимчасові заробітки, яких не вистачає на забезпечення всіх потреб сімї, суду не надано. Так, згадана вище копія дублікату трудової книжки відповідача у встановленому чинним законодавством порядку не посвідчена, пропозицію суду надати оригінал цього дубліката ним не виконано. Вищевказане повідомлення ДПІ у м. Чернігові теж не є доказом того, що відповідач не працює та не має доходів, т.я. на момент складення цього повідомлення ДПІ у м. Чернігові не мала інформації про наявність (відсутність) у відповідача заробітку (доходів) за період з 01.10.2015 р. по цей час. Отож твердження позивача про те, що відповідач приховує місце своєї роботи, не спростовано. Посилання [PERSON] на те, що він на утриманні має мати непрацездатного віку, наявними у справі доказами не підтверджується. Сам по собі факт проживання їх разом не свідчить про перебування матері на утриманні відповідача. До того ж, згідно з довідкою КП «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради від 18.12.2015 р., разом з ними проживає [PERSON] чоловік матері [PERSON], який останньому є батьком. Виходячи з встановленого по справі та описаного вище матеріального становища [PERSON], наявності у нього малолітнього сина [PERSON] від шлюбу з [PERSON] і що [PERSON] не спростував твердження [PERSON] про те, що він приховує місце своєї роботи, апеляційний суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню аліменти на їхнього сина у розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отож оскаржуване рішення підлягає зміні шляхом приведення його у відповідність до вищевикладеного. Законність та обґрунтованість цього рішення апеляційним судом перевірено у межах доводів апеляційної скарги та на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи викладене,

Outcome: partial