Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

У листопаді 2015 року до суду звернувся ПАТ «Акцент-Банк» з вказаним позовом, в якому зазначав, що між банком та відповідачем 08 червня 2012 року було укладено договір № А225RX73680058, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5098,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами у встановлені строки, але взятих на себе зобов'язань не виконав. Просив стягнути з відповідача борг на загальну суму 13279,05 грн., який виник станом на 13 листопада 2015 року та у повернення сплачені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не прибув, просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав, про що надав письмову заяву. Відповідач у судове засідання не прибула повторно, про дату розгляду справи повідомлялася належним чином - засобами рекомендованого поштового зв'язку, про причини своєї неявки суд не повідомляла. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ст.ст. 1049, 1050 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. Статтею 553 ЦК України визначає, що поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом достовірно встановлено, що 08 червня 2012 року відповідач подав заяву до банку про надання кредитних коштів за умовою програми кредитування ПАТ «Акцент-Банк» - «Розстрочка». Відповідача було ознайомлено з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт). Позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 5098,50 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 0,12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом на строк 12 місяців з 08 червня 2012 року по 07 червня 2013 року. Фактично між сторонами по справі було укладено кредитний договір, що підтверджується заявою відповідача, згаданими вище Умовами. Сторонами були визначені всі істотні умови, зокрема: предмет договору, строки дії договору, права, обов'язки та відповідальність сторін. Відповідно до умов кредитного договору відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування у встановлені строки. Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує, що підтверджується розрахунком заборгованості, загальний розмір якої станом на 13 листопада 2015 року становить 13279,05 грн., з них заборгованість за кредитом - 3798,85 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 2,00 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 1165,67 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 7204 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 608,53 грн. Вказана сума заборгованості станом на день розгляду справи відповідачем банку не сплачена. Спір між сторонами у справі з приводу розрахунку заборгованості - відсутній. Крім того, розрахунок наданий позивачем заборгованості відповідає умовам кредитного договору, а розрахунок пені обчислено в межах однорічного строку позовної давності. Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин та позову. На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача зазначеного розміру заборгованості на загальну суму 13279,05 грн., з них заборгованість за кредитом - 3798,85 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 2,00 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 1165,67 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 7204 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 608,53 грн. та у повернення сплаченого судового збору в розмірі 1218 грн.

Outcome: approved