Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

у липні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Старокиївський банк» про стягнення належних їй грошових коштів. В позовній заяві позивач просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» на її користь кошти: - за договором банківського рахунку № 7068 від 11 лютого 2013 року грошові кошти у розмірі 13 000,00 грн.; - за договором банківського вкладу № 8275 від 27 травня 2014 року грошові кошти у розмірі 89 858,грн.; - за договором банківського вкладу № 02/1038-2014 від 17 лютого 2014 року грошові кошти у розмірі 120 886,92 грн., а саме: - 93 880,27 грн. - сума вкладу за договором; - 27 006,65 грн. - 21% процентна ставка за вкладом відповідно до п. 1.3 Договору. В обґрунтування позовних вимог вказала на те, що 11 лютого 2013 року між нею та ПАТ «Старокиївський банк» було укладено договір банківського рахунку № 7068, за умовами якого банк за заявою відкрив банківський поточний (на вимогу) рахунок № [NUMBER] у гривні та здійснював за ним операції. Пунктом 3.1 договору передбачено, що банк зобов'язується забезпечити виплату готівкою або перерахувати в безготівковій формі кошти з рахунку за першою вимогою клієнта. 13 червня 2014 року вона звернулась з усною заявою у відділення банку щодо видачі їй грошових коштів, що знаходяться на поточному рахунку № [NUMBER] й сума яких на вказану дату складала 13 000,00 грн., але отримала відмову у видачі грошових коштів без будь-яких пояснень. Крім того, зазначила, що 27 травня 2014 року між нею та ПАТ «Старокиївський банк» було укладено договір банківського рахунку № 8275, за умовами якого банк відкрив рахунок № [NUMBER] у доларах США та здійснював за ним операції. Пунктом 3.1 даного договору передбачено, що банк зобов'язується забезпечити виплату готівкою або перерахувати в безготівковій формі кошти з рахунку за першою вимогою клієнта. Однак, вернувшись 13 червня 2014 року з усною заявою у відділення банку щодо видачі їй грошових коштів, що знаходяться на поточному рахунку № [NUMBER], також отримала відмову у видачі грошових коштів без будь-яких пояснень. Тобто, грошові кошти, які знаходяться на поточному рахунку № [NUMBER] у розмірі 7641, 00 доларів США, що становить - 89 858, 16 грн., за договором банківського рахунку № 8275 залишаються невиплаченими. До того ж, вказала на те, що 17 лютого 2014 року між Голяткіною Л.В. в її інтересах з ПАТ «Старокиївський банк» було укладено договір банківського вкладу № 02/1038-2014, за умовами якого банк відкрив рахунок № [NUMBER] під назвою «Класичний стандарт» у гривні, а вкладник вніс на цей рахунок грошові кошти у сумі 93 880, 27 грн. під 21% річних, що підтверджується квитанцією № 57001 від 17 лютого 2014 року. Пунктом 1.2. даного договору датою повернення вкладу визначено 22 лютого 2015 року, але в зазначену дату грошові кошти позивачу не були повернуті. Звернувшись вказаного числа з усною заявою у відділення банку щодо повернення вкладу, тобто видачу їй грошових коштів, що знаходяться на поточному рахунку № [NUMBER], їй було відмовлено у їх видачі без будь яких пояснень. Вважаючи свої права порушеними, змушена звернутись до суду за їх захистом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги та обґрунтування позов підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, виходячи з обставин, викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні категорично заперечив проти пред'явлених до банку вимог, виходячи з відсутності з боку останнього порушень прав [PERSON], а тому просив суд відмовити у задоволенні позову, прийнявши до уваги доводи банку, викладені в письмових запереченнях. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 11 лютого 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Старокиївський банк» було укладено договір банківського рахунку № 7068, за умовами якого банк за ї заявою відкрив банківський поточний (на вимогу) рахунок № [NUMBER] у гривні та здійснював за ним операції (а.с. 9). Пунктом 3.1 договору передбачено, що банк зобов'язується забезпечити виплату готівкою або перерахувати в безготівковій формі кошти з рахунку за першою вимогою клієнта. 13 червня 2014 року [PERSON] звернулась з усною заявою у відділення банку щодо видачі їй грошових коштів, що знаходяться на поточному рахунку № [NUMBER] й сума яких на вказану дату складала 13 000,00 грн., але отримала відмову у видачі грошових коштів без будь-яких пояснень (а.с. 10). Судом встановлено, що 27 травня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Старокиївський банк» було укладено договір банківського рахунку № 8275, за умовами якого банк відкрив рахунок № [NUMBER] у доларах США та здійснював за ним операції (а.с. 11). Пунктом 3.1 даного договору передбачено, що банк зобов'язується забезпечити виплату готівкою або перерахувати в безготівковій формі кошти з рахунку за першою вимогою клієнта. Однак, вернувшись 13 червня 2014 року з усною заявою у відділення банку щодо видачі грошових коштів, що знаходяться на поточному рахунку № [NUMBER], [PERSON] також отримала відмову у видачі грошових коштів без будь-яких пояснень (а.с. 12). Тобто, грошові кошти, які знаходяться на поточному рахунку № [NUMBER] у розмірі 7641, 00 доларів США, що становить - 89 858, 16 грн., за договором банківського рахунку № 8275 залишаються невиплаченими. Розрахунок грошової суми у гривні відповідає курсу національного банку до долара США. Судом також встановлена, що 17 лютого 2014 року між Голяткіною Л.В. в інтересах [PERSON] з ПАТ «Старокиївський банк» було укладено договір банківського вкладу № 02/1038-2014, за умовами якого банк відкрив рахунок № [NUMBER] під назвою «Класичний стандарт» у гривні, а вкладник вніс на цей рахунок грошові кошти у сумі 93 880, 27 грн. під 21% річних, що підтверджується квитанцією № 57001 від 17 лютого 2014 року (а.с. 13). Пунктом 1.2. даного договору датою повернення вкладу визначено 22 лютого 2015 року, але в зазначену дату грошові кошти позивачу не були повернуті. Звернувшись вказаного числа з усною заявою у відділення банку щодо повернення вкладу, тобто видачу їй грошових коштів, що знаходяться на поточному рахунку № [NUMBER], їй було відмовлено у їх видачі без будь яких пояснень. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зокрема, ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Крім того, як визначає п. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. У даному випадку, на думку суду, наявність підписаних правочинів свідчить про те, що обидва учасники бажали укласти правочин і що зовнішній вираз їх волі відповідає внутрішньому. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Обставин, визначених частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України при розгляді даної справи судом не встановлено. Доказів на підтвердження зворотного в розпорядження суду надано не було. Відповідно до ч. 1 ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Судом встановлено, що між сторонами у справі, а саме: [PERSON] та ПАТ «Старокиївський банк», виникли правовідносини, що врегульовані укладеними ними договорами з приводу використання грошових коштів. За цими ж договорами банком прийняті в користування від вкладника грошові кошти, визначено порядок і строк їх використання, а також визначено строк повернення вкладу та порядок виплати відсотків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За правилами ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача з посиланням на те, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки(штрафів,пені), інших фінансових(економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може привести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим законом; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами. Договір вважається розірваним з моменту звернення вкладника [PERSON] за поверненням вкладу. Таке звернення [PERSON] за належними їй грошовими коштами відбулось до того, як було розпочато процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації. Процедура ліквідація ПАТ «Старокиївський банк» почалась з 18 вересня 2014 року, а договори банківського рахунку з [PERSON] були розірвані раніше, та термін дії строкового вкладу закінчився ще 22 лютого 2015 року, тобто ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до даних правовідносин не може бути застосована. Враховуючи звільнення позивача від судового збору та прийняття рішення щодо неплатоспроможності відповідача, суд на підставі ст. 88 ЦПК України відносить судові витрати на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved