Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

У квітні 2021 року заявники [PERSON] та [PERSON] звернулись до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою, в якій просять розірвати шлюб, укладений між [PERSON] , та [PERSON] , який зареєстровано 02.01.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, за актовим записом №11. У своїй заяві зазначили, що 02 січня 2004 року вони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №11. Від шлюбу мають двоє дітей: сина - [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №481; сина - [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження реєстраційний номер [NUMBER] виданим 26 жовтня 2012 року муніципалітетом міста Гайдельберґ, Німеччина. Зазначають, що в серпні 2019 року заявники остаточно вирішили, що подружнє життя між сторонами не можливе, через відстань та протилежні погляди на спільне життя, разом з цим зазначили, що спільне господарство та шлюбні відносини припинились з серпня 2019 року. Також зазначають, що сторони за домовленістю вирішили, що [PERSON] разом з спільними дітьми - [PERSON] та [PERSON] продовжують тимчасово проживати у [ADDRESS] , де [PERSON] працює у дослідницькому центрі Технологічний Університет Карсруе. Окрім того, зазначили, що між сторонами укладено угоду про місце проживання дітей та укладений шлюбний договір, відповідно до якого, майнові права та обов`язки подружжя врегульовані. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.04.2021 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримав подану заяву в повному обсязі та просив задовольнити. Заявник [PERSON] в судове засідання не з?явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв чи клопотань про розгляд справи за її відсутності до суду не надійшло. Судом встановлено, що заявники 02 січня 2004 року уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №11. Від шлюбу заявники мають спільних дітей: сина - [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №481; сина - [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження реєстраційний номер [NUMBER] виданим 26 жовтня 2012 року муніципалітетом міста Гайдельберґ, Німеччина. Судом встановлено, що сторони на даний час не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки та проживають окремо, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. 07 квітня 2021 року сторонами було укладено договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесниченком М.О. та зареєстрований в реєстрі за №1479, яким врегульовані питання здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей. Відповідно до п. 1.3 Договору місцем проживання дітей батьки визначили місце проживання матері за кордоном, що не суперечить умовам цього договору, а батько надає згоду на навчання та проживання дітей за кордоном разом з матір?ю. У разі зміни місця проживання дітей, мати зобов`язується попереджати батька письмово із вказанням точного місця проживання дітей, не пізніше одного місяця з моменту зміни місця проживання. Відповідно до п. 2.1 батько має право зустрічатися та без перешкод спілкуватися з дітьми, в тому числі у будь-який день тижня та у будь-який час, а також має право, за попередньою домовленістю з матір?ю брати дітей до себе за місцем свого проживання у вихідні дні, у період шкільних канікул. Відповідно до п. 3.3.1. батьки зобов`язуються належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання, а також своєчасно повідомляти один одного про зміну свого місця проживання, контактних телефонів, будь-які інші обставини, що мають суттєве значення для своєчасного виконання своїх зобов`язань за цим договором. 08 вересня 2020 року сторонами було укладено шлюбний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесниченком М.О. та зареєстрований в реєстрі за №2480, яким врегульовані питання майнових прав та обов`язків подружжя. Згідно п. 3 Договору у випадку розірвання шлюбу майно (майнові права), що придбане (придбані) подружжям за час шлюбу, залишається (залишаються) тому з подружжя, на чиє ім?я воно придбане (вони придбані) та/або зареєстровано (зареєстровані), а те (ті), що придбане (придбані) як спільна часткова власність - розподіляється (розподіляються) відповідно до часток, визначених у відповідних документах/державних реєстрах. При цьому, той з подружжя, який не є власником нерухомого майна, зобов`язаний звільнити його від власних речей, а в разі реєстрації у житловому приміщенні - знятись з реєстрації протягом 1 (одного) місяця з дня реєстрації розірвання шлюбу. За визначенням ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що однією із ознак сім`ї є спільне проживання та спільний побут подружжя. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З точки зору сімейного законодавства шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки. Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Стаття 109 СК України, встановлює, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Враховуючи обставини наведені вище, суд вважає за необхідне задовольнити спільну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки, дійшов до висновку про те, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, та відповідно після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Outcome: approved