Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ «Юридична компанія «ВасилисК» про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначав, що між сторонами укладено договір на правове обслуговування, який не виконується відповідачем, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 187104,83, яка складається з суми заборгованості за договором №12/01/2004 від 12.01.2004 року у розмірі 87000, 00 гривень, а також 3% річних у розмірі 7830,00 грн., інфляційні витрати 29145,00 грн., 63129,83 грн. експлуатаційних витрат, які просив стягнути у судовому порядку з відповідача. Ухвалою від 31.07.2019 року відкрито спрощене провадження по справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Юридична компанія «ВасилисК» про стягнення заборгованості. У судовому засіданні позивач позов підтримав і просить його задовільнити на підставах зазначених у позовній заяві. У судове засідання відповідач не з`явився, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву в якій зазначив, що визнає заявлені позовні вимоги у повному обсязі і у зв`язку із перебуванням у відрядженні просить розглянути справу у його відсутність. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали заяви учасників справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 12.01.2004 року між [PERSON] та ТОВ «Юридична компанія «ВасилисК» укладено договір №12/01/2004 року, за яким [PERSON] взяв на себе зобов`язання по здійсненню юридичної практики від імені та в інтересах ТОВ «ЮК «ВасилисК» за оплату відповідно до умов, викладених у договорі. Відповідно до Акту звірки взаємних розрахунків за договором сума заборгованості за договором становить 87000 грн., які станом на 29.08.2019 року так і не були сплачені позивачу. 3% річних за користування грошовими коштами становлять 7830,00 грн., інфляційні витрати 29145,00 грн., 63129,83 грн. експлуатаційні витрати, які відповідачем також не повернуті позивачу. Відповідач позов визнав у повному обсязі, не заперечує розрахунку заборгованості і зазначивши у письмовій заяві, що на рахунку підприємства відсутні грошові кошти. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може\~відмовитися від\~позову,\~а відповідач\~-\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач взяв на себе зобов`язання, але не виконав його, суд, враховуючи вимоги ст.ст.509 та 526 ЦК України, згідно з якими зобов`язання має виконуватись належним чином, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, суд, при вирішенні спору по суті,\~\~враховує вимоги ст.ст.12,\~81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.\~\~ Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~\~Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.\~\~ Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він визнаний сторонами по справі і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що було перевірено у ході судових засідань, що відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України оскільки позивач від сплати судового збору при поданні позову був звільнений, на користь держави слід стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1871,04 грн.

Outcome: approved