Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно починаючи з дня подання позову і до закінчення ним навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач є його батьком та сплачував аліменти на його утримання в розмірі 1/3 частини заробітку до його повноліття. На дачний час він досяг повноліття, але продовжує навчання на денному відділенні Новоград-Волинського промислово-економічного технікуму на бюджетній формі навчання з 01.09.2017 по 30.06.2021. Його мати [PERSON] не може надавати йому матеріальну допомогу, оскільки є особою з інвалідністю, часто хворіє та потребує коштів на лікування. Йому потрібні кошти на проїзд, обід, навчальні посібники, канцелярські товари, одяг та взуття. Відповідач інших дітей немає, а також осіб, які потребують обов`язкового утримання з його боку та має можливість надавати матеріальну допомогу. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення заперечень не має. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, надіслав відзив, в якому позовні вимоги визнає частково в розмірі 1159 грн. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заяві, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що відповідач у справі є батьком позивача [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.7). Згідно довідки № 355 від 13.05.2020 року [PERSON] навчається на бюджетній основі, денній формі навчання в Новоград-Волинському промислово-економічному технікумі. Термін навчання з 01.09.2017 по 30.06.2021 року (а.с.8). Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Так, згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Потреба в матеріальній допомозі означає, що сукупний дохід особи не забезпечує їй підтримання нормальної життєдіяльності, яка є критерієм визначення прожиткового мінімуму. Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, позивач на бюджетній основі навчається в Новоград-Волинському промислово-економічному технікумі, у зв`язку з чим, потребує витрат на харчування та особисті потреби, йому не виповнилось 23 років та він додатково потребує матеріальної підтримки з боку обох батьків. Суд наголошує, що обов`язок по утриманню дорослого сина, після досягнення ним 18 років, не може бути покладений виключно на одну матір, яка самостійно утримує сина. Оскільки відповідач\~є особою\~працездатного віку, офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату, не надає добровільно позивачу матеріальну допомогу, суд вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання останнього на період його навчання. На думку суду позовні вимоги дещо завищені. Враховуючи визначений розмір прожиткового мінімуму на одну особу (Закон України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01.07.2020 2118 грн.); виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів позивача та наявність певних\~обмежень для\~самостійного заробітку\~в період\~навчання (денна\~форма навчання);\~відсутність у\~нього інших\~джерел фінансування,\~окрім матеріальної\~допомоги з\~боку батьків,\~які,\~в свою\~чергу,\~обоє працездатні, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1200 грн. щомісячно. Це відповідатиме як інтересам позивача, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості. Позивачем не доведено можливість сплати відповідачем аліментів у визначеному в позові розмірі. Закон рівною мірою покладає обов`язок щодо утримання повнолітнього сина, який навчається, на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне його утримання. З`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами - будь-яких причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги своєму сину судом не встановлено. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у зв`язку із об`єктивною потребою позивача у матеріальному утриманні суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 13 травня 2020 року. Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави в сумі 840,80 грн.

Outcome: partial