Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

У листопаді 2013 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулися до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.11.2006 р. між ними та [PERSON] був укладений договір кредиту №4085 цільового призначення (поточні потреби) на суму 30000 доларів США строком на 10 років (до 02.11.2016 р.) під 13% річних (далі Договір). Погашення даного кредиту необхідно було проводити щомісячно шляхом внесення до 10 числа кожного місяця 250 доларів США. На забезпечення виконання умов Договору 02.11.2006 р. між ними та [PERSON] був укладений договір поруки, згідно якого останній прийняв на себе зобов'язання солідарної з основним боржником відповідальності перед Банком у повному обсязі. Прийняті на себе зобов'язання за Договором відповідачка [PERSON] виконувала неналежним чином, в результаті чого за станом на 23.10.2013 р. в неї утворилася заборгованість в розмірі 17705,56 доларів США, що еквівалентно 141520 грн. 55 коп., яка складає з тіла кредиту - 13250 доларів США (105907 грн. 25 коп.); заборгованості по процентам за користування кредитом - 2760,92 доларів США (22068 грн. 06 коп.); пені за несвоєчасне повернення кредиту - 355,93 доларів США (2844 грн. 95 коп.; пені за несвоєчасне повернення процентів - 1338,71 доларів США (10700 грн. 28 коп.), яку просили стягнути на їх користь з відповідачів у солідарному порядку. Також просили стягнути на їх користь судові витрати в розмірі 1529 грн. 95 коп. В ході слухання справи Банком позовні вимоги були уточнені і в остаточному вигляді позивач просив стягнути на їх користь з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за Договором за станом на 15.01.2014 р. в розмірі 17327,22 доларів США, що еквівалентно 138496 грн. 47 коп., яка складає з тіла кредиту - 13250 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом - 3224,69 доларів США; пені за несвоєчасне виконання зобов'язань - 852,53 доларів США, яку просили стягнути на їх користь з відповідачів у солідарному порядку. Рішенням Слов'янського міськрайсуду від 18 лютого 2014 року позовні вимоги Банку були задоволені: на їх користь з відповідачів у солідарному порядку в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором стягнуто 138496 грн. 47 коп. та судові витрати в розмірі 1529 грн. 95 коп. Не погодившись з рішенням суду, відповідач [PERSON] приніс апеляційну скаргу, вимоги якої в судовому засіданні вточнив і просив рішення суду в частині задоволених позовних вимог щодо нього скасувати як таке, що не відповідає вимогам діючого законодавства та фактичним обставинам справи, яким суд дав неправильну оцінку. Просив ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову, пред'явленого до нього, відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач [PERSON] посилався на те, що в порушення вимог процесуального законодавства, суд розглянув справу у його та його представника відсутності, а надіслані на його адресу процесуальні документи є нечитабельними. Крім того, при ухваленні рішення судом першої інстанції були порушені норми матеріального права. Стягуючи з нього на користь Банку заборгованість як з поручителя, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивачем підвищено відсоткову ставку за користування кредитом без належного його повідомлення, чим значено збільшено відповідальність поручителя без отримання на це його згоди. У судовому засіданні відповідач [PERSON] апеляційну скаргу підтримав з уточненими вимогами, просив її задовольнити у повному обсязі. Інші сторони до судового засідання не прибули, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Заслухавши доповідача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що уточнена відповідачем скарга підлягає задоволенню, а рішення суду в частині стягнення заборгованості з [PERSON] скасуванню з ухваленням нового з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно визначив правовідносини, які виникли між сторонами, надав їм оцінку і обгрунтовано дійшов висновку про неналежне виконання основним боржником умов договору кредиту і утворення у зв'язку з цим заборгованості. Разом з тим, стягуючи з поручителя у солідарному порядку з основним боржником заборгованості, суд неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, є підставами для скасування рішення з ухваленням нового. Так, при розгляді справи судом встановлено, що 02.11.2006 р. між Банком та [PERSON] був укладений договір кредиту №4085 цільового призначення (поточні потреби) на суму 30000 доларів США строком на 10 років (до 02.11.2016 р.) під 13% річних (далі Договір). Погашення даного кредиту необхідно було проводити у відповідності з узгодженим між сторонами графіком, відображеним в Договорі, шляхом щомісячного внесення до 10 числа 250 доларів США. На забезпечення виконання умов Договору 02.11.2006 р. між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки, згідно якого останній прийняв на себе зобов'язання солідарної з основним боржником відповідальності перед Банком у повному обсязі. Прийняті на себе зобов'язання за Договором відповідачка [PERSON] виконувала неналежним чином, в результаті чого за станом на 15.01.2014 р. в неї утворилася заборгованість в розмірі 17327,22 доларів США, що еквівалентно 138496 грн. 47 коп., яка складає з тіла кредиту - 13250 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом - 3224,69 доларів США та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань - 852,53 доларів США. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 526 та ст. 525 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, зокрема, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, Договір сторонами підписаний, що свідчить про досягнення домовленості щодо всіх істотних його умов. Позивач виконав прийняті на себе зобов'язання і надав [PERSON] кошти в розмірі і на умовах, визначених Договором. Остання ж умови договору виконувала неналежним чином, про що свідчить наявність заборгованості. Рішення суду відповідачкою [PERSON] не оскаржене. Відповідно до вимог ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. При цьому, як вбачається з вимог ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як вбачається з Договору, Банком було надано [PERSON] кредит під 13% річних за користування грошима. За належне виконання умов Договору поручився [PERSON] Відповідно до п. 2.8 Договору, передбачена можливість Банку у разі виникнення певних обставин ініціювати зміну процентної ставки, визначеної даним Договором. Згідно п. 2.8.1. Договору, про намір змінити розмір процентів за надання кредиту, кредитор зобов'язаний повідомити позичальника не пізніше ніж за десять днів до дати початку їх введення, а також надати для укладання додаткову угоду про внесення змін до цього Договору. Крім того, відповідно до п. 7.1. Договору, усі додатки, зміни та доповнення мають біти вчинені у письмовій формі та підписані належним чином уповноваженими на те представниками сторін з обов'язковим посиланням на цей Договір. При цьому, згідно п.7.2. Договору, усі повідомлення за цим Договором будуть вважатися зробленими належним чином у випадку, якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур'єром, телеграфом або вручені особисто за зазначеними адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпелю відділення зв'язку одержувача. Такий же порядок повідомлення, передбачений п. 6.1. договору поруки. Крім того, відповідно до п.2.1.2. даного договору, відповідач [PERSON] поручився за сплату процентів за користування [PERSON] кредитом у розмірі 13%, а кредитор зобов'язався (п.3.3.1.) до моменту виконання забезпеченого порукою зобов'язання не змінювати умови Договору кредиту без попереднього письмового погодження поручителя. Як вбачається з матеріалів справи, починаючи з грудня 2008 р. Банк в односторонньому порядку змінив процентну ставку за Договором кредиту з 13% на 15%. При цьому, позивачем не надано доказів належного повідомлення поручителя про збільшення обсягу його відповідальності. За вказаних обставин, оскільки зміна зобов'язання відбулася без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, поруки, у відповідності з вимогами ч.1 ст. 559 ЦК України, є припиненою. На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув і помилково стягнув з поручителя заборгованість за Договором кредиту, як із солідарного боржника. На підставі викладеного та

Outcome: partial