Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 13 червня 2005 року між сторонами укладено договір про відкриття картрахунку та обслуговування кредитної карти, відповідно до якого на платіжну карту відповідача надається кредитний ліміт у розмірі 5 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач не виконує умови взятого на себе зобов'язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом, в зв'язку з чим, станом на 20 вересня 2013 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 20 375 грн. 05 коп., яка складається з: 3 124 грн. 59 коп. заборгованості за кредитом; 17 250 грн. 46 коп. заборгованості за відсотками. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд застосувати до правовідносин, які виникли між сторонами наслідки спливу строку позовної давності, у зв'язку з чим у задоволенні позову відмовити (а.с. 65-66). Зазначив, що відповідач перестав виконувати умови договору, починаючи з 31 березня 2006 року, а тому позивач повинен був звернутись з вказаним позовом до суду до 31 березня 2009 року. Також представник відповідача пояснив, що строк виконання договору закінчувався 13 червня 2007 року, у зв'язку з чим позивач до 13 червня 2007 року також міг звернутись з цим позовом до суду. Проте, позивач звернувся до суду лише 12 листопада 2013 року, тобто з пропущенням строку позовної давності. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ході судового розгляду справи встановлено, що 13 червня 2005 року між сторонами [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено договір про відкриття картрахунку та обслуговування кредитної карти, відповідно до якого на платіжну карту [PERSON] встановлено кредитний ліміт у розмірі 5 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 8-10). Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав усі взяті на себе зобов'язання, встановивши відповідачу кредитний ліміт у розмірі 5 000 грн. Відповідно до п. 6.2 договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. При несплаті частини заборгованості за кредитом, нараховані за звітній місяць проценти в період сплати, вони вважаються простроченими. На прострочену частину заборгованості по кредиту банком нараховуються проценти, виходячи з подвійної базової процентної ставки (п. 1.1 договору). Оскільки, вказані умови кредитного договору відповідач не виконує належним чином, то суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором, яка станом на 20 вересня 2013 року становить 20 375 грн. 05 коп. та складається з: 3 124 грн. 59 коп. заборгованості за кредитом; 17 250 грн. 46 коп. заборгованості за відсотками згідно з розрахунком позивача (а.с. 6-7). Разом з цим, заява представника відповідача про сплив позовної давності з часу, коли відповідач перестав виконувати умови договору - з 31 березня 2006 року та з часу закінчення строку дії картки 13 червня 2007 року (п. 1.1 договору), що, на його думку, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Відповідно до п. 1.2 договору про відкриття картрахунку та обслуговування кредитної карти клієнт (відповідач) здійснює за допомогою карти операції по картрахунку, передбаченому п. 2 договору, у відповідності до діючого законодавства, Правил користування платіжними картами, які є невід'ємною частиною цього договору. Пунктом 3.1 договору передбачено, що підписання договору клієнт підтверджує те, що він ознайомлений з Тарифами банку, Правилами користування платіжними картами, які зобов'язується виконувати. Крім того, відповідно до п. 9.1 дія договору припиняється в момент виконання клієнтом всіх зобов'язань, передбачених цим договором. Згідно з п. 1. 1 договору строк дії картки (а не дії самого договору) встановлюється у 2 роки. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Враховуючи те, що відповідачем не надано доказів повного виконання ним взятих зобов'язань, не доведено факт спливу позовної давності, то суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved