Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

У липні 2016 року представник позивача [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом посилаючись на те, що не будучи в зареєстрованому шлюбі між собою, у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON], яку з матір'ю з пологового будинку [PERSON] забрав до себе додому і з того часу дівчинка проживає у нього. Зазначає, що відповідачка вживала та вживає алкогольні напої, тоді як з новонародженою дитинною перебували батько та бабуся з дідусем, а з 5 річного віку доньки [PERSON], відповідачка забрала всі свої речі з квартири позивача і переїхала до свого місця проживання, залишивши доньку з батьком. Мати дитини не цікавиться ні донькою, ні її станом здоров'я, ні розвитком здібностей і успіхами в навчанні, не вітає дитину зі святами та не дарує подарунків, не забезпечує продуктами харчування, одягом, іграшками та іншим, потрібним для дитини її віку. Відповідачка не проявляє до доньки батьківської турботи та любові. Тому позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] , що забезпечить інтереси доньки [PERSON], визначить її соціальний статус, створить належні умови для її розвитку та виховання, оздоровлення та її майбутнього. У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, клопотання про розгляд справи за своєї відсутності не подавала. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься клопотання в якому справу просять слухати у їх відсутність. Суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення, оскільки позивач та представник позивача не заперечують проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON]. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). З висновку органу опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації щодо позбавлення батьківських прав вбачається, що дитина проживає разом з батьком , мати життям доньки не цікавиться , не телефонує , не приймає участі в її вихованні . Враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача (а.с.87-88). Як пояснили в судовому засіданні позивач та представник позивача , не перебуваючи в зареєстрованому шлюбі між собою, у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON]. З пологового будинку і дівчинку і її матір [PERSON] забрав до себе додому і з того часу донька проживає у нього. Мати дитини, [PERSON] з народження дитиною не займалась, з 4 дня від народження дівчинки залишила дитину на повне утримання та виховання батька, [PERSON] та бабусі [PERSON] і дідуся [PERSON] Відповідачка веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями і з 5 річного віку доньки взагалі її не бачить і не цікавиться нею, при цьому отримує допомогу держави на утримання дитини, як мати одиначка. [PERSON] не вітає доньку зі святами, не дарує подарунків, не забезпечує продуктами харчування, одягом, іграшками та іншим, потрібним для дитини її віку, не приймає участі у розвитку здібностей доньки, у навчанні доньки, не забезпечує дитину необхідним медичним доглядом та лікуванням і не проявляє до дитини батьківської турботи та любові, а тому позбавлення її батьківських прав відносно доньки визначить соціальний статус дитини, забезпечить належне виховання та захист прав малолітньої дитини. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], який є братом позивача та хрещеним батьком [PERSON], [PERSON], яка є хрещзеною матір»ю [PERSON], [PERSON], яка є вчителем у школі № 162 та класним керівником дитини, надали суду покази, що маму дівчинки вже понад чотири роки не бачили, дитиною мама не цікавиться, веде аморальний спосіб життя зловживаючи спиртними напоями, не турбується ні про здоров'я дитини, ні про харчування, ні про виховання доньки. Не цікавиться навчанням доньки, не відвідує школу, дома за місцем реєстрації не проживає і її місце перебування рідним не відоме. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, враховує докази, які містяться в матеріалах справи та вважає, що позивачем повністю доведено необхідність позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої доньки у зв'язку з невиконанням ним своїх батьківських обов'язків та враховує, що відповідачка офіційно не працює, при цьому зловживає спиртними напоями у зв'язку з чим розмір аліментів повинен бути визначений у твердій грошовій сумі. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved