Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, просив встановити юридичний факт того, що він [PERSON] , [INFO] , постійно проживав з вересня 2014 року разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] на час відкриття спадщини в квартирі під [ADDRESS] . В обґрунтування поданої заяви зазначено, що дідові заявника на підставі реєстраційного посвідчення записаного в реєстрову книгу № 128 за реєстровим № 20889, посвідченого Кіровоградським БТІ 20 січня 1992 року, належить кооперативна квартира [ADDRESS] . 18 квітня 2016 року державним нотаріусам Кіровоградської міської державної нотаріальної контори Ляшенко В.Є. по реєстру № 2-109 був посвідчений заповіт, згідно якого [PERSON] усі свої права та обов`язки, які йому належать на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати йому у майбутньому та все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі, все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів йому, [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, спадкоємцями якого є його донька - [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом та він - [PERSON] , як спадкоємець за заповітом. Інші спадкоємці, як за законом, так і за заповітом відсутні. В червні 2021 року він звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини. Після вивчення документів нотаріус повідомила, що видати свідоцтво про право на спадщину не зможе, оскільки факт прийняття ним спадщини шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем - [PERSON] на час відкриття спадщини документально не підтверджується. Вказано, що заявник зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , але починаючи з вересня 2014 року він переїхав на постійне місце проживання до свого дідуся [PERSON] , оскільки він хворів та потребував догляду, після його смерті він повернувся проживати за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою від 09 липня 2021 року Амбулаторії загальної практики-сімейної медицини № 1 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , надглядався в АЗПСМ № 1 терапевтом з 2009 року, за своїм станом здоров`я потребував постійного медикаментозного лікування, стороннього догляду. Згідно медичних довідок, виписки з медичної картки, консультативного висновку вбачається, що [PERSON] був встановлений діагноз: Міастенія, генералізована форма з окоруховими порушеннями, вираженими бульбарними порушеннями; дісциркуляторна енцефалопатія ІІ ст., вестибулопатичний синдром, цукровий діабет, тип ІІ та інші захворювання. Зазначено, що на практиці ці захворювання означали, що кожні 6 годин, а потім кожні 4 години [PERSON] необхідно було давати таблетку калімін та інші ліки. При цьому, обов`язково потрібно було контролювати прийом ліків, оскільки у [PERSON] був відсутній ковтальний рефлекс, тобто під час самостійного прийому ліків або їжі він міг захвилюватися і це могло стати причиною смерті. Він міг під час ходьби впасти і самостійно встати не міг, недостатньо для цього було сил. В зв`язку з цим він потребував постійного цілодобового контролю, допомоги і догляду. Повний спектр необхідної [PERSON] допомоги надавав заявник у вказаний період його життя і завдяки цьому він ще прожив до [INFO]. Відповідно до довідки Кіровоградського ЖБК № 16 за вих. № 22 від 14 червня 2021 року встановлено, що на день смерті ( [INFO] ) [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з ним проживав його онук - [PERSON] , які вели спільне господарство. Для того, щоб заявник зміг оформити спадщину після смерті свого діда - [PERSON] , йому необхідно встановити юридичний факт його постійного проживання разом із спадкодавцем - [PERSON] на час відкриття спадщини, в зв`язку з чим він змушений звернутися до суду з даною заявою. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 липня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами окремого провадження в судовому засіданні. Заявник в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду представник заявника подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заяву підтримав та просив задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення заяви. Додатково зазначала, що заявник дійсно проживав з вересня 2014 року разом із [PERSON] до дня його смерті [INFO] . Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 18 квітня 2016 року державним нотаріусам Кіровоградської міської державної нотаріальної контори Ляшенко В.Є. по реєстру № 2-109 був посвідчений заповіт, згідно якого [PERSON] усі свої права та обов`язки, які йому належать на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати йому у майбутньому та все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі, все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів йому, [PERSON] , [INFO] . [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема на квартиру [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі реєстраційного посвідчення записаного в реєстрову книгу № 128 за реєстровим № 20889, посвідченого Кіровоградським БТІ 20 січня 1992 року. 18 червня 2021 року до державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 звернувся заявник, [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Кіровоградською міською державною нотаріальною конторою №2 18 квітня 2016 року. 18 червня 2021 року державний нотаріус Кропивницької державної нотаріальної контори № 1 надав роз`яснення, відповідно яких крім іншого вказав, що факт прийняття спадщини шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, документально не підтверджується. Запропоновано надати рішення суду про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до довідки виданої 14 червня 2021 року Кіровоградським ЖБК № 16, [PERSON] , на день смерті ( [INFO] ) його дідуся [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з ним проживав його онук - [PERSON] та вели спільне господарство. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частина 3 ст.1268 ЦК України визначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.315 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Метою встановлення даного факту є прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. За таких обставин, суд встановлює відсутність спору про право цивільне. Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних прав людини і основоположних свобод , кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом. Відповідно до ст.2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути підставою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Отже, при застосуванні ч. 3 ст.1268 ЦК України в частині визначення місця проживання фізичної особи слід застосувати положення вказаної норми ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та визначати вказане місце проживання на підставі наявних доказів. Аналогічна позиція викладена в Постановах ВС у складі КЦС Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 404/2163/16-ц. - Верховний суд не бере до уваги доводи касаційної скарги, що відсутність реєстрації місця проживання відповідача за останнім місцем проживання спадкодавця є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставини про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини якщо передбачені ч.3 ст.1268 ЦК України обставини підтверджується іншими належними і допустимими доказами. Також, ця позиція наведена у постановах ВС у складі КЦС від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17, від 15.01.2020 року у справі № 691/548/18., від 01.07.2020 року в справі № 222/1109/17. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтверджується те, що [PERSON] дійсно постійно проживав з вересня 2014 року разом із [PERSON] до дня його смерті, [INFO] . За таких обставин та на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд дійшов висновку, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживав з вересня 2014 року разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] на час відкриття спадщини в квартирі під [ADDRESS] , а тому заяву слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved