overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 26 липня 2003 року Виконавчим комітетом Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 9. Від шлюбу дітей вони не мають. За час перебування у шлюбі між ними виникали непорозуміння, конфлікти, сварки у зв'язку з несумісністю характерів, нерозумінням один одного та різними поглядами на життя. [PERSON] зазначала, що [PERSON] не піклується про побудову сімейних відносин, тому вона вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе та суперечить її інтересам. Спільне проживання, ведення господарства та шлюбні відносини між ними припинено. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований Виконавчим комітетом Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області 26 липня 2003 року, актовий запис № 9. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, поданий позов підтримала та просила її задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки позивач у поданій суду заяві не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 26 липня 2003 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Як зазначала позивач [PERSON], спільне життя між ними не склалося, оскільки у позивача та відповідача різні характери та погляди на життя, через що між ними виникали сварки та непорозуміння. Їхня сім'я розпалася, позивач та відповідач разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. [PERSON] зазначала, що сім'ю зберегти не бажає. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка [PERSON] просила залишити їй прізвище «[PERSON]», а тому суд залишає прізвище позивачці після розірвання шлюбу - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 08 серпня 2004 року між ними було зареєстровано шлюб. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Домовленості щодо утримання дитини між ними немає, тому позивач [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, до суду надійшла заява позивача про розгляд справи у її відсутності, поданий позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 08 серпня 2004 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Відповідно до довідки виконавчого комітету Софіїївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 10 листопада 2014 року за № 640 [PERSON] дійсно проживає та зареєстрована в [ADDRESS], та разом з нею проживає та знаходиться на її утриманні дочка [PERSON], [INFO]. [PERSON] зазначала, що між нею та [PERSON] не існує домовленості щодо участі в утриманні та вихованні дитини [PERSON], [INFO], її батька [PERSON] Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову і стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] щомісячно аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України витраті по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON], третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зубкова О.Є., про визнання недійсним договору дарування квартири [ADDRESS] від 25.12.2013 року. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02.12.2014 року за заявою представника позивача - [PERSON] в порядку забезпечення позову накладено арешт на квартиру [ADDRESS]. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24.03.2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 04.06.2015 року, в задоволенні позову відмовлено. 12.10.2015 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на відсутність підстав для забезпечення. В судове засідання сторони не з'явились, про час і місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили. Відповідно до положень ч.5 ст. 154 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24.03.2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 04.06.2015 року, в задоволенні позову відмовлено. Відповідно до ст. 154 ЦПК України, суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Враховуючи те, що позов вирішено по суті і в задоволенні позову відмовлено, рішення суду набрало законної сили, вжиті заходи забезпечення позову щодо вказаної квартири підлягають скасуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 01 жовтня 2005 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №1612. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, між ними часто виникають сварки, конфлікти, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони не мешкають разом з січня 2013 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 01 жовтня 2005 року між нею та [PERSON] У судовому засіданні позивач підтримала свій позов, пояснила, що подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливе, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності останній до суду не подавав. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 01 жовтня 2005 року між [PERSON] та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №1612 (а.с.5). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не мешкають разом з січня 2013 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 15 липня 2005 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №894. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони не мешкають разом з жовтня 2013 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 15 липня 2005 року між нею та [PERSON] У судовому засіданні позивач підтримала позов, пояснила, що подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливе, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, пояснив, що подружнє життя з [PERSON] не склалось, зазначив, що вони з позивачем не мешкають разом з жовтня 2013 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 15 липня 2005 року між [PERSON] та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №894 (а.с.9). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.10). У відповідності до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не мешкають разом з жовтня 2013 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 22.08.1998 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Долинівській сільській раді Гайворонського району Кіровоградської області, актовий запис №4. Від шлюбу із [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони не мешкають разом з травня 2014 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 22.08.1998 року між нею та [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 22.08.1998 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у зареєстрований у Долинівській сільській раді Гайворонського району Кіровоградської області, актовий запис №4 (а.с.5). Від шлюбу із [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Згідно з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не мешкають разом з травня 2014 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 24 липня 2010 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1008. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони не мешкають разом з 29 травня 2014 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 24 липня 2010 року між нею та [PERSON] У судовому засіданні позивач підтримала позов, пояснила, що подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливе, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, пояснив, що подружнє життя з [PERSON] не склалось, зазначив, що вони з позивачем не мешкають разом з 29 травня 2014 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 24 липня 2010 року між [PERSON] та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1008 (а.с.5). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6), та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). У відповідності до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не мешкають разом з 29 травня 2014 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 31.05.2008 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №364. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, відповідач зловживає спиртними напоями, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони тривалий час не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 31.05.2008 року між нею та [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності останній до суду не подавав. За таких обставин суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 31.05.2008 року між [PERSON] та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №364 (а.с.7). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи тривалий час не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, та,

Outcome: approved