Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

У липні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якому вказала, що 15.10.2011 року вона уклала шлюб з відповідачем. Сторони мають спільну дитину [PERSON] [INFO] . Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, в зв`язку з чим позивачка вимушена звернутись до суду. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 25% від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилась, відповідно до наданої заяви просила розглядати справу за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву в якій позовні вимоги визнав повністю, просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд Згідно ст. 180 СК України «батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». Згідно ст. 184 СК України «суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі». Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України «Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття». Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 27.09.2012 р., [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.2). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 15.10.2011 р., [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.10.2011 року, прізвища після реєстрації шлюбу « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.3). У зв`язку з тим, що [PERSON] добровільно не надає необхідних для утримання дитини коштів, але зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину, надавати їй необхідну матеріальну допомогу у вигляді аліментів, приймаючи до уваги що відповідач повністю визнав позов та згоден виплачувати аліменти на утримання дитини, враховуючи матеріальний стан платника та отримувача аліментів, їх стан здоров`я, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю. Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, а також положення ст.185 Сімейного кодексу України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ст.ст. 84, 91, 180, 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 12,13, 263-265 ЦПК України, суд,

Outcome: approved