Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

У липні 2014 року до суду звернувся із зазначеним позовом [PERSON], в обґрунтування якого зазначає, що у березні - квітні 2014 р. [PERSON], разом з іншими жителями селища Велика Димерка, Броварського району, Київської області, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] склали та направили до голови Київської обласної державної адміністрації [PERSON] звернення, яке в подальшому було скероване до Броварської міжрайонної прокуратури Київської області для розгляду по суті та прийняття рішення відповідно до чинного законодавства України. У Зверненні Відповідач та інші особи, які його підписали, у досить грубій, образливій формі називають Позивача «оборотнем» (абзац 1 Звернення), «царем» (абзац 5 Звернення) та «корумпованою людиною» (абзац 5 Звернення), тобто розповсюджують про Позивача неправдиву інформацію. В абзаці 5 Звернення зазначено, що, дослівно, «Ця корумпована людина не гідна займати будь-які посади при владі. [PERSON] депутат районної ради разом з Головою Великодимерської селищної Ради вже на протязі більше 10 років займаються відмиванням державних коштів, шляхом робіт, якими займається підприємство «Регіон-2001» та його підставними фірмами. Незаконними шляхами загарбали під свою власність всі землі, які знаходились у селищі, і оформлені на підставних осіб, які працюють у нього на підприємстві, родичів. Та, які займаються торгівлею земельних ділянок. До речі земельний податок [PERSON] і його люди не платять роками. Так невідомо, яким чином у власність був отриманий Великодимерський кар'єр, де на даний час незаконно побудований асфальтний завод. Цим асфальтом покривають і асфальтують дороги в селищі, по цінам дорожчим ніж у Європі».? В абзаці 8 Звернення зазначено, що, дослівно, «Таких випадків дуже багато, тому ми, жителі селища Велика Димерка, просимо негайно перевірити діяльність селищного голови [PERSON], «Великодимерського» комунального господарства, підприємство «Регіон- 2001». На перевірку прислати незалежний аудит, органи прокуратури, спеціально створену незалежну комісію, яка буде контролювати цю перевірку. Тільки не районну і обласну, а генеральну бо на місцях тут все схвачено». Таким чином, інформація, яку поширив відповідач та особи, які підписали Звернення, не відповідає дійсності та є недостовірною, оскільки вона не підтверджена жодним доказом. При цьому, поширена інформація є доведеною до відома багатьох осіб. Порушення прав Позивача щодо поширення недостовірної інформації полягає в тому, що такі відомості ганьблять честь, гідність та ділову репутацію останнього в очах невизначеного кола осіб, які читали та могли б читати Звернення, з точки зору додержання ним законів України та загальноприйнятих норм моралі. Поширена неправдива інформація формує думку суспільства, що нібито Позивач тісно пов'язаний з корупційною діяльністю, більш того, що нібито особисто вчиняє кримінально-карані діяння. У випадку поширення такої інформації особами, які отримали Звернення від Відповідача та осіб, які його підписали, вважаючи цю інформацію достовірною, невизначеному колу осіб, то такими діями буде остаточно та фактично безповоротно заплямовано честь, гідність та ділову репутацію Позивача, в тому числі суспільну оцінку його ділових та професійних якостей при виконанні ним трудових, службових, громадських чи інших обов'язків, в очах таких осіб. А особливо з огляду на те, що Позивач неодноразово обирався депутатом Великодимерської селищної і Броварської районної рад, та нині є головою Броварської районної ради. На підставі викладеного, позивач просив: визнати недостовірною інформацію відносно нього, поширену [PERSON] у Зверненні до голови Київської обласної державної адміністрації [PERSON], яке в подальшому було спрямоване до Броварської міжрайонної прокуратури Київської області; зобов'язати відповідача не пізніше 15-ти календарних днів від набрання рішенням у даній справі законної сили, надати позивачу докази направлення листів щодо спростування інформації, яка вказана в попередньому пункті, до Київської обласної державної адміністрації та Броварської міжрайонної прокуратури Київської області із зазначенням у них такого тексту: «Мною, [PERSON], та іншими жителями селища міського типу Велика Димерка Броварського району Київської області, а саме, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], на адресу голови Київської обласної державної адміністрації [PERSON] направлено звернення, яке в подальшому було спрямоване до Броварської міжрайонної прокуратури Київської області для розгляду по суті та прийняття рішення відповідно до чинного законодавства України. До вказаного звернення я, [PERSON], а також мешканці селища Велика Димерка [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], внесли завідомо неправдиву, недостовірну та негативну інформацію про голову Броварської районної ради [PERSON] тим самим обвинуватили його у скоєнні злочинів проти власності і у сфері господарської діяльності та у вчиненні корупційних дій. В цьому зверненні я, спільно з іншими жителями смт. Велика Димерка, а саме, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], у досить грубій, образливій формі називаємо [PERSON] «оборотнем», «царем», «корумпованою людиною» та «бандитом. Повідомляємо Вас про те, що вказані факти стосовно [PERSON] у зверненні є неправдивими, недостовірними та мають характер наклепу, які посягають на його права і свободи, честь і гідність. З огляду на викладене спростовуємо інформацію, що зазначена в зверненні стосовно [PERSON], як недостовірну». Крім того, просив стягнути з [PERSON] кошти у сумі 2 454,98 (дві тисячі чотириста п'ятдесят чотири грн. 98 коп.) гривень, що витрачені позивачем на придбання ліків, які будуть перераховані як благодійна допомога неприбутковим організаціям та стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5 000 (п'ять тисяч) гривень, що будуть перераховані як благодійна допомога неприбутковим організаціям. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2014 року прийнято позов третьої особи Заготівельно-виробничого приватного підприємства «Регіон-2001» до [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON], про захист гідності, честі та ділової репутації юридичної особи та відшкодування майнової шкоди та об'єднано в одне провадження із позовом [PERSON]. В обґрунтування позову зазначено, що у березні - квітні 2014 р. [PERSON], разом з іншими жителями селища Велика Димерка, Броварського району, Київської області, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] склали та направили до голови Київської обласної державної адміністрації колективне звернення, яке в подальшому було направлене до Броварської міжрайонної прокуратури для розгляду по суті та прийняття рішення відповідно до чинного законодавства України. Указана в колективному зверненні інформація стосовно Третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору є недостовірною, образливою та такою, що завдає шкоди його діловій репутації. Зі змісту листа прокуратури від 23 квітня 2014 року № 2168 вих.-14, вбачається, що інформація, указана у Зверненні Відповідачем свого підтвердження не знайшла. Порушень чинного законодавства зі сторони третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору, не встановлено. Третя особа з самостійними вимогами щодо предмета спору створена та зареєстрована в квітні місяці 2001 року Броварською районною державною адміністрацією Київської області, є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий рахунок в банківських установах, колову печатку зі своїм найменуванням, фірмовий бланк. Відповідно до установчих документів його засновником (власником) с [PERSON]. Відповідно до рішення № 1 засновника (власника) від 30.03.2001 року на підприємстві було створено виконавчий орган в особі директора. Згідно наказу № 01-Р від 10.04.2001 року виконання статутних обов'язків директора покладено з 10.04.2001 року на [PERSON] Відповідно до рішення засновника (власника) третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору від 27.02.2014 та наказу № 27/02 від 27 лютого 2014 року, директора [PERSON] звільнено з 28 лютого 2014 року з роботи, у зв'язку з переходом на виборну посаду - Голови Броварської районної ради. Третя особа з самостійними вимогами щодо предмета спору на протязі 13-ти років своєї діяльності, кропіткою, повсякденною працею здобула ділову репутацію підприємства, яке знають не тільки на території району, але й в межах області і всієї України, успішного, надійного партнера, що має позитивний імідж, великий виробничий потенціал, сплачує податки, збори та обов'язкові платежі до загальнодержавних та місцевих бюджетів. Указана інформація Відповідачем у Зверненні є недостовірною, тобто такою, яка не відповідає дійсності і викладена неправдиво, містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені), а також образливою та негативною виходячи. Своїм Зверненням Відповідач ініціював ряд позапланових перевірок фінансово-господарської діяльності Третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору, які відбулися в квітня цього року. Таким чином, негативна інформація щодо третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору, що внесена до Звернення розповсюджена Відповідачем до Київської обласної державної адміністрації та в подальшому спрямована до Броварської міжрайонної прокуратури стала відома невизначеному колу осіб, послужила приводом до перевірок його фінансово-господарської діяльності, спричинила збитки у сумі 4 699,14 гривень, нанесла шкоду гідності, честі та діловій репутації, оскільки такі Звернення мають негативні наслідки: державні службовці, працівники правоохоронних органів, оточуючі, клієнти та мешканці селища міського тину Велика Димерка та Броварського району можуть сприйняти інформацію, яка в ній указана за таку, що відповідає дійсності. На підставі викладеного, третя особа з самостійними вимогами щодо предмета спору просить визнати недостовірною інформацію відносно юридичної особи Зготівельно-виробничого приватного підприємства «Регіон-2001», поширену [PERSON] у зверненні до голови Київської обласної державної адміністрації та спрямованої, в подальшому, до Броварської міжрайонної прокуратури, зобов'язати відповідача не пізніше 15-ти календарних днів від набрання рішенням у даній справі законної сили надати ЗВПП «Регіон-2001» докази спростування недостовірної інформації щодо підприємства, шляхом направлення листа до Київської обласної державної адміністрації та Броварської міжрайонної прокуратури із зазначенням у них тексту про спростування інформації, викладеної у колективному зверненні до Голови Київської обласної державної адміністрації, стягнути з Відповідача кошти, які ЗВПП «Регіон-2001» витрачено на ініційовані Відповідачем перевірки контролюючими органами у сумі 4 699,14 гривень, що будуть направлені набувачам благодійної допомоги. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] доводи позову підтримав та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник третьої особи із самостійними вимогами ЗВПП «Регіон-2001» [PERSON] надав пояснення, викладені у позовній заяві та просив задовольнити позовні вимоги. Також вважає обґрунтованими позовні вимоги, пред'явлені [PERSON] Третя особа [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що інформація викладена у колективному зверненні [PERSON] є недостовірною та неправдивою, тому він вважає, що позовні вимоги [PERSON] та ЗВПП «Регіон-2001» підлягають задоволенню. Крім того, пояснив, що багатьох осіб, прізвища та підписи яких є на колективному зверненні, навіть йому, як сільському голові, важко ідентифікувати. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення пред'явлених позовів заперечувала та пояснила, що вона особисто звернення до Голови Київської обласної адміністрації не направляла, але свій підпис на зверненні ставила, не знала куди буде спрямоване звернення, але із фактами, викладеними у зверненні погоджується, однак, доказів таким обставинам не має. Хто саме є автором звернення вона не може вказати, а також вона не знає інших осіб, які там розписувались, підписи не збирала. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог просив відмовити у їх задоволенні. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що Прокуратурою Київської області 09.04.2014 року направлено за належністю до Броварської міжрайонної прокуратури колективне звернення [PERSON] та інших щодо можливих неправомірних дій посадових осіб місцевого самоврядування та з інших питань. Із копії звернення вбачається, що воно адресоване Голові Київської обласної державної адміністрації [PERSON] та містить наступний текст, який стосується позивача та третьої особи із самостійними вимогами: «Шановний Голова Київської обласної державної адміністрації, просимо Вас допомогти нам простим людям, не дати оборотням знову прийти до влади. Жителі селища Великої Димерки, Броварського району, Київської області, вкрай схвильовані тім, що зараз знову члени «партії регіонів», які після повалення злочинного режиму в один момент стали безпартійними, лізуть до влади. Це ті люди, які під час мирних акцій протесту свідомих жителів України, за кошти, під тиском, в примусовому порядку вивозили жителів нашого селища на так званий «антимайдан». 27.02.2014 року була проведена районна сесія Броварського району, хто її скликав і на яких підставах невідомо. Мабуть все було, так продумано районною владою. Знімали з посади голову районної Ради [PERSON] наставленника «партії регіонів» на другого члена цієї партії пана [PERSON], генерального директора підприємства «Регіон-2001», яке знаходиться в селищі Велика Димерка, Броварського району. За що боролись, на те й напоролись. Одного царя в державі скинули пана Януковича, а другого царя селища Велика Димерка [PERSON] (це він себе так називає) до влади поставили в районі, тепер царювати. Ця корумпована людина не гідна займати будь-які посади при владі. [PERSON] депутат районної ради разом з Головою Великодимерської селищної Ради вже на протязі більше 10 років займаються відмиванням державних коштів, шляхом робіт, якими займається підприємство «Регіон-2001» та його підставними фірмами. Незаконними шляхами загарбали під свою власність всі землі, які знаходились у селищі, і оформлені на підставних осіб, які працюють у нього на підприємстві, родичів. Та, які займаються торгівлею земельних ділянок. До речі земельний податок [PERSON] і його люди не платять роками. Так невідомо, яким чином у власність був отриманий Великодимерський кар'єр, де на даний час незаконно побудований асфальтний завод. Цим асфальтом покривають і асфальтують дороги в селищі, по цінам дорожчим ніж у Європі. ... ми жителі селища Велика Димерка, просимо негайно перевірити діяльність селищного голови [PERSON], Великодимерського комунального господарства, підприємства «Регіон-2001». На перевірку прислати незалежний аудит, органи прокуратури, спеціально створену незалежну комісію, яка буде контролювати цю перевірку. Тільки не районну і обласну, а генеральну бо на місцях тут все схвачено.… Будемо дуже вдячні, якщо Ви не дозволити знову бандитам прийти до влади!» У зверненні рукописним текстом дописано про те, що відповідь необхідно надати на адресу: 07442, [ADDRESS], та містить підписи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Із матеріалів наглядового провадження №221з/14 видно, що Броварською міжрайонною прокуратурою проведена перевірка колективного звернення [PERSON] та інших та прокуратура не знайшла підстав для реагування, про що викладено у листі від 23.04.2014 року №2168 вих.-14. Судом також встановлено, що Заготівельно-виробниче приватне підприємство «Регіон-2001» створено та зареєстровано в квітні місяці 2001 року Броварською районною державною адміністрацією Київської області, є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий рахунок в банківських установах, колову печатку зі своїм найменуванням, фірмовий бланк. Відповідно до установчих документів його засновником (власником) с [PERSON]. Відповідно до рішення № 1 засновника (власника) від 30.03.2001 року на підприємстві було створено виконавчий орган в особі директора. Згідно наказу № 01-Р від 10.04.2001 року виконання статутних обов'язків директора покладено з 10.04.2001 року на [PERSON] Відповідно до рішення засновника (власника) третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору від 27.02.2014 та наказу № 27/02 від 27 лютого 2014 року, директора [PERSON] звільнено з 28 лютого 2014 року з роботи, у зв'язку з переходом на виборну посаду - Голови Броварської районної ради. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], який працює охоронцем у дитячому садочку, надав покази про те, що він не підписувався під колективним зверненням, а підпис на зверненні - не його. Відповідно до ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканість її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які їй можуть належати. Відповідно до ч.1ст.275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Згідно з ч.1ст.277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених в п.п.15, 16 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27 лютого 2009 року, при розгляді справ зазначеної категорії (позови про захист честі та гідності) суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Проте судам необхідно враховувати, що повідомлення оспорюваної інформації лише особі, якої вона стосується, не може визнаватись її поширенням, якщо особа, яка повідомила таку інформацію, вжила достатніх заходів конфіденційності для того, щоб ця інформація не стала доступною третім особам. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. У випадку звернення особи із заявою до правоохоронних органів судам слід враховувати висновки, викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року N 8-рп/2003 (справа про поширення відомостей). Таким чином, аналіз спірних правовідносин, фактичних обставин справи, дає підстави вважати, що у відповідача не було мети поширювати недостовірні відомості щодо особи позивача та третьої особи із самостійними вимогами ЗВПП «Регіон-2001», оскільки, підписуючи вищезазначене зверненням, відповідач реалізовувала своє конституційне право на звернення до відповідних органів. Більше того, у самому зверненні міститься прохання здійснити перевірку викладених у зверненні фактів. ( абз. 8 Звернення ). Доводи позивача про те, що [PERSON] була працівником правоохоронних органів, тому їй відомо, що розслідування фактів, викладених у звернені не може здійснювати Голова Київської обласної державної адміністрації, що свідчить про свідоме поширення нею недостовірної інформації про позивача та третю особу, є безпідставними з огляду на те, що матеріали справи не містять доказів направлення відповідачем колективного звернення саме на адресу голови Київської обласної адміністрації. Крім того, предметом даного спору є захист честі та гідності [PERSON], який з 28.02.2014 року обраний на посаду Голови Броварської районної ради та захист ділової репутації підприємства, засновником якого є [PERSON] та очолював його до обрання на виборну посаду. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі - Декларація), схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя. Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі). У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв'язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. Отже, [PERSON], як голова Броварської районної ради є публічною особою, тому відкритий для суворої критики і пильного нагляду громадськості й межа допустимої критики щодо такої особи є значно ширшою. Відповідно до абз.1 ч.2 ст.30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. З огляду на викладене, інформація, яка викладена в колективному зверненні: «не дати обротям знову прийти до влади», «другого царя селища Велика Димерка [PERSON] (це він себе так називає) до влади поставили в районі, тепер царювати», «Ця корумпована людина не гідна займати будь-які посади при владі.» є лише критичною оцінкою певних фактів та діяльності позивача, який став Головою Броварської районної ради, та не може бути витлумачена як така, що містить фактичні дані. Тому такі оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. За таких обставин, згідно положень ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідачів, не можна перевірити на предмет їхньої відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і не можуть бути спростовані, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка висловлена, зокрема, у рішеннях цього суду у справах «Лінгенс проти Австрії» від 8 липня 1986 року та «Українська прес-група» проти України» від 29 березня 2005 року. У зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що немає фактів, які б доводили, що вказане вище колективне звернення мотивовано цілеспрямованими діями відповідача з метою принизити честь, гідність чи ділову репутацію позивача та третьої особи із самостійними вимогами. Відповідно позовні вимоги [PERSON] та третьої особи ЗВП «Регіон-2001» щодо визнання інформації недостовірної та зобов'язання відповідача спростувати таку інформацію є необґрунтованими та безпідставними. Не підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди виходячи з наступного. Так, з наданих копій медичних документів підтверджується, що в період з 18 по 25 квітня 2014 року позивач [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Броварській ЦРЛ з діагнозом гіпертонічна хвороба 2 стадії, що підтверджується випискою з історії хвороби № 2/1. За час лікування, згідно товарного чеку від 24.04.2014 року філії Броварської центральної районної лікарні Аптеки № 2, сплачено 2 454, 98 гривень за призначені лікарем лікарські засоби. Проте, посилання позивача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди не знайшли свого підтвердження, оскільки жодних доказів, які б підтверджували причинно-наслідковий зв'язок між діями відповідача і захворюванням позивача, суду останнім не надано, тобто, не доведено наявності вини позивача в тому, що позивач захворів на вищевказану хворобу. На думку третьої особи ЗВПП «Регіон-2001», своїм зверненням відповідач ініціював ряд позапланових перевірок фінансово-господарської діяльності підприємства, які відбулися в квітні 2014 року. Відповідно до калькуляції затрат на проведенні перевірки ЗВПП «Регіон-2001» було потрачено матеріально-технічних засобів, електроенергії та робочого часу працівників, всього на загальну суму 4 699,14 гривень. Відповідно до ст.ст.1166, 1167 ЦК України, як матеріальна, так і моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. За правилами ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди (п.27 Постанови від 27.02.2009 року № 1). Таким чином, підстави для покладення відповідальності на відповідача за спричинену позивачу матеріальну та моральну шкоду та третій особі за спричинену матеріальну шкоду відсутні, оскільки останніми не надано суду безспірних доказів того, що [PERSON] поширювала щодо них недостовірну інформацію або вчинила якісь протиправні дії. Отже, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників цивільного процесу та надавши об'єктивну оцінку зібраним доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та ЗВПП «Регіон-2001» є недоведеними та безпідставними, тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed