Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

у липні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири. Свої вимоги мотивував тим, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS]. 03 травня 2014 року сталося залиття його квартири із квартири № 30, розташованої поверхом вище, що підтверджується актом житлово-експлуатаційної організації. Внаслідок залиття у квартирі було пошкоджено коридор, ванну, підлоги, спальні, зіпсовано меблі тощо. Згідно висновку, складеного ФОП [PERSON] вартість завданої йому внаслідок залиття майнової шкоди становить 44 757,00 грн. Крім того, залиттям йому завдана моральна шкода, яку він оцінює в розмірі 1000,00 грн. та обґрунтовує її втратою спокою, душевними стражданнями, яких він та члени його родини зазнали у зв'язку із знищенням пошкодженням майна. У зв'язку з тим, що відповідач заперечує проти відшкодування йому збитків у добровільному порядку, просив суд стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в розмірі 44 757,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 1000 грн., які завдані внаслідок залиття квартири, а також 1 000,00 грн. збитків, понесених ним задля проведення оцінки завданої йому матеріальної шкоди, а також судовий збір. В судовому засіданні представник позивача обґрунтування позову підтримав та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечили проти пред'явлених до її довірителя вимог та просила суд відмовити в задоволенні останніх. Зазначила про те, що позивач та його родина у квартирі № 26 не проживають, квартира порожня, речей останніх там не має, а тому жодних душевних страждань він та його родина не зазнали. Крім того, вказала на те, що акт про залиття квартири був складений за відсутності [PERSON], через що остання зверталась до експлуатуючої організації з приводу проведення повторного огляду квартири № 26 задля встановлення дійсної причини залиття та визначення точної площі деформованої паркетної дошки, проте, відповіді з даного приводу не отримала. До того ж звіт, складений ФОП [PERSON], не має доказової бази з огляду на некомпетентність суб'єкта оціночної діяльності, оскільки використані в ньому Правила визначення вартості будівництва втратили силу (а.с. 73-76). Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується: договором купівлі-продажу зазначеної квартири від 11 жовтня 1994 року (а.с. 5). Поверхом вище знаходиться квартира № 30, власником якої є відповідач. Положеннями ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Сторонами не заперечується, що 03 травня 2014 року квартиру позивача було затоплено водою. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Відшкодування збитків є одним із способів захисту цивільних прав (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207 передбачено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. Як вбачається, в акті повинно бути зазначено причину залиття квартири. Як встановлено в ході розгляду справи, з приводу факту затоплення, позивач звернувся до ЖЕК ТОВ фірма «Квартет» ЛТД, начальник якого Кравчук Л.Д. затвердив акт від 23 травня 2014 року про залиття квартири. 23 травня 2014 року комісія у складі: головного інженера ЖЕК [PERSON] - голови комісії, майстра технічної дільниці [PERSON], майстра ремонтної дільниці [PERSON] та робітника, слюсаря-сантехніка [PERSON] склала акт про те, що 3 травня 2014 року в будинку [ADDRESS] трапилося залиття квартири № 26 із вище розташованої квартири № 30, в результаті чого залито: стеля S 0,60 кв. м (водоемульсійна суміш), ванна; стеля S 0,90 кв. м (водоемульсійна суміш), туалет; стеля S 0,70 кв. м, кухня; стеля S 0,5 кв. м (водоемульсійна суміш), кімната; стеля S 0,40 кв. м (водоемульсійна суміш), стіна S 12,25 кв. м (шпалери), підлога S 15,0 кв. м (паркетна дошка), спальні; стіна S 5,80 кв. м (шпалери), підлога S 12,7 кв. м (паркетна дошка). Причина залиття: приєднання пральної машини до мережі холодного водопостачання виконано не якісно. Висновки і рекомендації комісії: мешканцю кв. № 30 виконати за власний рахунок місць залиття в квартирі № 26 (а.с. 6). Вказаний акт вручено відповідачу 19 червня 2014 року (а.с. 77). 03 липня 2014 року комісія у складі: головного інженера ЖЕК [PERSON] - голови комісії, майстра технічної дільниці [PERSON] , майстра ремонтної дільниці [PERSON] та робітника, слюсаря-сантехніка [PERSON] склала акт про те, що 3 травня 2014 року в будинку [ADDRESS] трапилося залиття квартири № 26 із вище розташованої квартири № 30. При повторному обстеженні кв. № 26 03.07.2014 року сліди залиття спостерігаються на стелях (руді п'ятна) в ванній кімнаті, туалеті, кухні та кімнаті площею 15,0 кв. м, на стінах в кімнатах та коридорі сліди залиття на шпалерах та багато п'ятен темного кольору, місцями спостерігається відклеювання шпалер. Підлога, яка покрита паркетною дошкою, потребує ремонту, або заміни. Паркетна дошка пошкоджена. Причина залиття: приєднання пральної машини до мережі холодного водопостачання виконано не якісно. Висновки і рекомендації комісії: мешканцю кв. № 30 виконати за власний рахунок місць залиття в квартирі № 26 (а.с. 79). Вказаний акт отриманий відповідачем 04 липня 2014 року, що останньою не заперечується. На думку суду, акти від 23 травня 2014 року та 03 липня 2014 року відповідають вимогам закону, зокрема, пункту 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76. Зокрема, зазначені акти комісійного обстеження квартири складені за участю представників ЖЕК ТОВ фірма «Квартет» ЛТД, яке, відповідно, є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та затверджений директором Кравчук Л.Д.; в актах зазначено дату, прізвища, ініціали та займані посади членів комісії, адресу квартир, відображено причини залиття, обсяг та перелік пошкоджень житлового приміщення. Акти підписаний всіма членами комісії. Тому, на думку суду, оскільки акти відповідають вимогам закону, факт залиття в ході судового розгляду не заперечений, обставина не підписання його відповідачем через її відсутність не спростовує її вини у залитті квартири, що належить на праві власності позивачу. Вказаного не спростовує й відсутність відповіді ЖЕК ТОВ фірма «Квартет» ЛТД на її заяву від 04 липня 2014 року (а.с. 80). Не приймає до уваги суд й посилання представника відповідача на те, що вказаними актами не встановлено дійсної причини залиття та не визначено точної площі деформованої паркетної дошки, оскільки вказана позиція сторони відповідача не доведена з точки зору положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, а наданими ст. ст. 27, 137 ЦПК України правами та порядком витребування доказів відповідач не скористалась та не витребувала у встановленому законом порядку доказів, необхідних для обґрунтування своєї позиції Згідно звіту № 71/14 оцінки збитків, завданих власнику квартири внаслідок залиття, складеного 11 липня 2014 року ФОП [PERSON], вартість майнової шкоди, завданої [PERSON] в результаті залиття 03.05.2014 року його квартири [ADDRESS], за цінами і станом на час дослідження, становить 44 757,00 грн. (а.с. 8-11). Заперечення відповідача щодо недодержанні при складанні звіту встановлених законодавством вимог проведення експертиз та некомпетентність спеціаліста судом оцінюються критично з огляду, знову-таки, на їх недоведеність з точки зору ст. ст. 57-59 ЦПК України. Сторона відповідача не скористалась правом, передбаченим ст. 143 ЦПК України, на заявлення клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, хоча судом були роз'яснені її права. Отже, суд не вбачає підстав для неприйняття до уваги висновків звіту № 71/14 оцінки збитків, завданих власнику квартири внаслідок залиття, складеного 11 липня 2014 року ФОП [PERSON] Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Такий же обов'язок на власників квартир покладено і п.18 Правил користування приміщеннями житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків. При наявності несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла. При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. У силу ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки причиною затоплення квартири позивача є вина власника вище розташованої квартири № 30, тобто відповідача, яка не надала доказів на підтвердження відсутності її вини в затопленні квартири позивача, а також не спростувала висновку звіту щодо розміру завданої шкоди, суд приходить до висновку про доведеність вимоги позивача щодо стягнення на його користь 44 757,00 грн. При цьому посилання відповідача на те, що вона бажала самостійно виконати ремонтні роботи у квартирі позивача, проте, останній ніяким чином не погодився на її пропозицію і вимагає лише грошей, не спростовує висновків суду, викладених вище, й до того ж, на думку суду, не породжує жодних обов'язків для позивача, оскільки вибір способу захисту порушених прав та інтересів є його прерогативою. Крім того, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача щодо стягнення на його користь з боку відповідача 1 000,00 грн., сплачених ФОП [PERSON] за складання звіту від 11 липня 2014 року, оскільки зазначена сума є збитками в розрізі положень ст.. 22 ЦК України, які поніс позивач. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Статтею 23 ЦК України встановлено яку форму може набувати моральна шкода та в яких випадках вона може бути заподіяна особі, право на відшкодування якої особа має внаслідок порушення її прав. Частиною 2 цієї статті встановлено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з постановою Пленуму Верховного суду від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» визначено поняття моральної шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 5 вказаної постанови обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Звертаючись до суду, позивачем в обґрунтування заподіяння їй з боку відповідача моральної шкоди в розмірі 1 000,00 грн. було зазначено про те, що внаслідок залиття було порушено звичайний спосіб життя його та його родини, мали місце негативний вплив на стан здоров'я, а моральні страждання, пов'язані із затопленням квартири, ремонт якої він здійснював сам. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ході розгляду справи стороною позивача клопотань заявлено не було. У судовому засіданні судом роз'яснювалося право сторін заявляти клопотання, в тому числі і про витребування відповідних доказів, однак сторонами, зокрема, стороною позивача, останніх заявлено не було, зазначеними в ст. ст. 27, 137 ЦПК України правами та порядком витребування доказів сторона позивача не скористалась та не витребувала у встановленому законом порядку доказів, необхідних для обґрунтування своєї позиції. Разом з тим, враховуючи положення вказаних статей, приймаючи до уваги те, що позивачем як при зверненні до суду, так і в ході розгляду справи на підтвердження факту заподіяння моральної шкоди, наявності такої шкоди, причинного зв'язку між діями відповідача та виникненням моральної шкоди, її розміру, не було надано доказів, на які б він посилався як на підставу своїх вимог в даній частині позову, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог позивача в цій частині. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 457,57 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial