Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому зазначає, що 30 квітня 2010 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у них є одна неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому вона знаходяться на її повному утриманні. На даний час [PERSON] офіційно не працює. Враховуючи, що батьки мають рівні права та обов'язки щодо дітей, просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дочки у розмірі 750 грн. щомісячно, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з викладених у позові підстав і пояснила, що вони з відповідачем [PERSON] мають рівні права та обов'язки щодо дитини, а тому він повинен платити аліменти в розмірі не менше половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме в розмірі 750 грн. на кожну дитину, про який вона просить. Окрім того, пояснила, що відповідач [PERSON] інших дітей на утриманні не має, а тому може сплачувати аліменти на утримання їхньої спільної дитини. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до ст. 76 ЦПК України. За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивачки проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19 жовтня 2010 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області (а.с. 3). Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 30 квітня 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що аліменти у твердій грошовій сумі суд може визначити за заявою платника або одержувача аліментів якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Наведені норми закону діють підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками свого обов'язку по утриманню неповнолітньої дитини, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на дитину відповідно до вимог ст. 184 СК України можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). На даний час дочка сторін перебуває на утриманні матері [PERSON] Між сторонами немає домовленості про розмір і порядок сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів та їх розміру, суд враховує, що відповідач [PERSON] офіційно не працевлаштований, але є молодою та працездатною особою, інших утриманців немає, дані про незадовільний стан його здоров'я відсутні, а також бере до уваги матеріальне становище позивачки та стан здоров'я дитини, який, як пояснила [PERSON] в судовому засіданні, є задовільним, і приходить до висновку, що з [PERSON] належить стягувати аліменти на утримання його неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, [PERSON] спроможний сплачувати аліменти у такому розмірі і вони забезпечать необхідні потреби його неповнолітньої дитини. Позивачка [PERSON] не надала суду доказів, які б свідчили про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки у більшому розмірі, а саме у розмірі 750 грн. Визначений судом розмір аліментів на утримання дитини за позовом платника або одержувача аліментів може бути в подальшому змінений судом за наявності зміни встановлених у судовому засіданні обставин, зокрема, зміни матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць належить допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності до підпункту 1 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та враховуючи, що позивачка при подачі позову звільнена від сплати судового збору, з відповідача [PERSON] в дохід держави належить стягнути судовий збір у мінімальному розмірі, а саме у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial