Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

У листопаді 2013 р. публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 1474,26 грн. Позов обґрунтований наступним. На підставі кредитного договору від 1 квітня 2008 р. № 002-09097-010408 відповідачу [PERSON] відкрито кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. і видано платіжну картку для розрахунків за товари чи послуги, зняття готівки, виконання своїх зобов'язань перед банком та вчинення інших операцій. На день укладення договору банк встановив відповідачу ліміт кредитної лінії в сумі 1500 грн. і залишив за собою право самостійно раз на місяць змінювати розмір ліміту кредитної лінії. За умовами договору [PERSON] зобов'язалася щомісяця, у строки, визначені Правилами здійснення операцій за картковими рахунками, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній місяць, а також погашати в повному обсязі заборгованість за овердрафтом, яка виникла за попередній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та в разі порушення строків сплати заборгованості, всю суму пені, нарахованої за попередній звітний місяць. Проте [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, що обумовило виникнення заборгованості в сумі 1474,26 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 1454,40 грн. та заборгованості по відсотках в сумі 19,86 грн. Представник позивача подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав. Послався на те, що позивач в обґрунтування своїх вимог не надав належних та допустимих доказів існування кредитних правовідносин та належного розрахунку суми заборгованості. Так оформлений до чинного законодавства кредитний договір з відповідачем не укладався, а розрахунок заборгованості не містить інформації щодо предмета доказування, так як у ньому відсутні посилання на дати здійснення перерахунку коштів та їх розміри, первинні документи і джерела походження вихідних даних. Окрім того відповідно до п. 9.12. Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців, а отже позивач пропустив строк позовної давності. Заслухавши представника відповідача та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Зі статуту позивача вбачається, що він є правонаступником усіх прав і зобов'язань товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта» (надалі ТОВ «Комерційний банк «Дельта») (а.с. 16, 17). 1 квітня 2008 р. між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» (Банком) та [PERSON] (Держателем) було укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки № 002-09097-010408, предметом якого є відкриття Банком Держателю карткового рахунку № [NUMBER] в національній валюті України - гривні та видача платіжної картки. (а.с. 5-6). За умовами договору Банк надає Держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 1000 грн. При укладенні договору його сторони домовилися, що усі терміни вживаються у значенні, визначеному Правилами здійснення операцій за картковими рахунками, відкритими фізичним особам, затвердженими рішенням ради директорів ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», які оприлюднюються шляхом їх розміщення на інформаційних стендах стендах банку та на сайті банку, при цьому Держатель засвідчив, що він ознайомлення з вищевказаними Правилами і Тарифами та погоджується вважати їх обов'язковими до застосування до відносин, які виникли на підставі цього договору (п.п. 1.1., 5.1.). Таким чином на підставі вищевказаного договору між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» та [PERSON] виникли кредитні відносини. З огляду на те, що за умовами укладеного між сторонами кредитного договору при його виконанні застосовуються положення затверджених банком Правил здійснення операцій за картковими рахунками та Тарифів обслуговування платіжних карток, вказаний договір за своєю правовою природою є договором приєднання. Згідно з приписом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 3.6. договору Держатель картки зобов'язаний щомісяця у строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються в Тарифах. Обов'язковими складовими обов'язкового мінімального платежу є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. Тарифами на обслуговування платіжних карток Visa Classik Тарифний пакет «Visa Подарунок», затвердженими Рішенням Тарифного комітету банку, встановлено процентну ставку за користування кредитною лінією в розмірі 29,90% річних (а.с. 10). Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором виконав. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що 3 квітня, 5 травня та 12 травня 2008 р. відповідач [PERSON] за допомогою виданої їй платіжної картки здійснила операції по зняттю готівки та здійсненню платежів на загальну суму 1500 грн. (а.с. 7-8). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, яка згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України застосовується до відносин за кредитним договором, позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] умови договору по своєчасному погашенню заборгованості за кредитною лінією та сплаті процентів за користування кредитними коштами порушила. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] на погашення тіла кредиту, процентів за користування кредитними коштами, комісії та пені сплатила всього 1241,57 грн., а з травня 2009 р. вона взагалі припинила виконання зобов'язань за кредитним договором. Відтак заборгованість відповідача за кредитним договором становить 1474,26 грн. і складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 1454,40 грн. та заборгованості по відсотках в сумі 19,86 грн. (а.с. 7-8). Всупереч доводам відповідача вказаний розрахунок містить підпис уповноваженої особи та відтиск печатки банку, тобто він оформлений належним чином. Жодних доказів на спростування вищевказаного розрахунку відповідач не надала, а відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на вказане, при визначенні суми заборгованості відповідача суд покладає в обґрунтування рішення наданий позивачем розрахунок як об'єктивний доказ, що містить відомості про періоди здійснення позичальником платежів на погашення заборгованості за кредитним договором, суми платежів, порядок погашення вимог, який узгоджується з приписом ст. 534 ЦК України, та детальний розрахунок заборгованості за тілом кредиту та процентами. Доводи відповідача про сплив строку позовної давності суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне. Відповідно до п. 1.4. кредитного договору кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 кредитних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої на умовах, погоджених сторонами, та не потребує підписання додаткових угод. Таким чином укладеним між сторонами договором передбачена його пролонгація, яка полягає у продовженні його строку із збереженням тих умов, на яких його було укладено. Оскільки жодна із сторін про припинення дії договору не заявляла, строк позовної давності за кредитним договором не сплив. Враховуючи наведене, виходячи з положень ст. 629 ЦК України, відповідно до якої договір є обов'язковим для виконання сторонами, та ст. 526 цього Кодексу, яка встановлює загальні умови виконання зобов'язань, які повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, суд вважає позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх. На підставі ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору в розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved