Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON], діючи в інтересах [PERSON], звернувся до суду з даним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], посилаючись на те, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина на будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 6,477 га, розташовану на території Розо-Люксембурзької сільської ради Каховського району Херсонської області. [INFO], після відкриття спадщини, помер син [PERSON] - [PERSON], який не встиг прийняти спадщину і залишив заповіт на ім'я [PERSON], яким заповідав останньому все належне йому майно. Просив суд визначити, що частка померлої [PERSON] в праві спільної сумісної власності на будинок [ADDRESS] становила 1/2 його частину; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та [PERSON], визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Розо-Люксембурзької сільської ради Каховського району Херсонської області площею 6,477 га, у межах згідно з планом меж земельної ділянки у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ХС №006259 від 27 лютого 2003 року, кадастровий №6523584000:06:010:0007, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та [PERSON] Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28.01.2014 року до участі у справі у якості співвідповідача залучено [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі за обставинами, викладеними у позові, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] У задоволенні позову просили відмовити. Відповідачі [PERSON] у судове засіданні не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідачка [PERSON] та представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні 13.02.2014 року позовні вимоги не визнали. Також, [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання заповіту недійсним. Ухвалою суду від 20.02.2014 року у відкритті провадження у справі за зустрічним позовом відмовлено. У подальші судові засідання [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представник відповідача [PERSON] [PERSON] не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. ст. 1225, 1226 ЦК України, право власності на земельну ділянку із збереженням її цільового призначення та частка у праві спільної сумісної власності спадкуються на загальних підставах. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Ст. 1276 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частини спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частини у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. У судовому засіданні з'ясовано, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.8, 107). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшла частина будинку по [ADDRESS], який належав на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.219) та земельна ділянка за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Розо-Люксембурзької сільської ради Каховського району Херсонської області, площею 6,477 га (а.с.12, 192). Відповідно до ст.. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 370 ЦК України передбачено, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Отже, [PERSON], належала по 1/2 частина будинку по [ADDRESS]. Спадщину після смерті [PERSON] шляхом подачі заяви до нотаріальної контори прийняв син спадкодавця - [PERSON] (а.с.104). Інший спадкоємець [PERSON] першої черги за законом- її син [PERSON] помер [INFO] та не встиг прийняти спадщину (а.с.9, 10). Відповідно до заповіту від 08.12.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] все належне йому майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, заповів [PERSON] (а.с. 11, 117). Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 17.07 2013 року у справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним у задоволенні позову відмовлено. Рішення набрало законної сили (а.с. 130 - 131). У встановлений законодавством строк [PERSON] звернувся до Каховської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини відповідно до ст. 1276 ЦК України (а.с.104), однак свідоцтво про право на спадщину не отримав через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів (а.с. 17, 18, 147,148). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, приймаючи до уваги вище наведені норми цивільного права, суд приходить до висновку про те, що позивач [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] набув право власності на ? частину спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] Інша ? частина спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], належить спадкоємцю першої черги - відповідачу [PERSON], тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.88 ЦПК, судові витрати підлягають стягненню з відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial