Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

У листопаді 2016 року представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.08.2012 року в розмірі 17\~199,73 грн., яка складається з наступного: 499,92 грн. - заборгованість за кредитом; 12\~005,78 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3\~398,80 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. фіксована частина; 795,23 грн. - штраф (процентна складова). На обгрунтування позовних вимог послався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06.08.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 8\~000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 30.09.2016 року за відповідачем числиться заборгованість у розмірі, вказаному вище. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин наявні підстави для заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06.08.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 8\~000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 06.08.2012 року за відповідачем станом на 30.09.2016 року числиться заборгованість у розмірі 17\~199,73 грн., яка складається з наступного: 499,92 грн. - заборгованість за кредитом; 12\~005,78 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3\~398,80 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. фіксована частина; 795,23 грн. - штраф (процентна складова). Вирішуючи спір, судом ураховано наступне. Відповідно до п.п. 1.1.2.5, 1.1.2.6, 1.1.5.25, 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, процентах за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку позичальник зобовязаний виконати зобовязання по поверненню кредиту, оплатити винагороду банку. За несвоєчасну оплату послуг, передбачених даним договором, Умовами і Правилами позичальник платить банку по кожному порушенню пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не більше подвійної ставки НБУ, яка діяла в період, за який платиться пеня, за кожен день прострочки. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, з врахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положення ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Аналізуючи зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідач порушує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, тому позивач вправі вимагати стягнення з відповідача боргу у сумі 17\~199,73 грн., а тому позов задовольняється в повному обсязі. Враховуючи задоволення позову в повному обсязі суд,

Outcome: approved