Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

У липні 2017 року позивач звернувся до суду із названим позовом у якому просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 06 серпня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вишгородської райдержадміністрації Київської області, актовий запис № 86. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він з відповідачкою перебувають у шлюбі з 06 серпня 1996 року. Від шлюбу у них народилися двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що між ними відсутнє почуття поваги та любові один до одного, спільне господарство вони не видують, спільних інтересів не мають. Фактично шлюбі між ними припинено з липня 2013 року. Позивач через канцелярію суду надав письмову заяву, якою позовні вимоги підтримав, та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала, зазначила, що строк для примирення їй не потрібен. Суд, вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів та доказів Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 серпня 1996 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб [NUMBER] видане відділом реєстрації актів громадянського стану Вишгородської райдержадміністрації Київської області, актовий запис № 86 (а.с. 11). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження дітей сторони записані батьками (а.с. 12-13). Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові та поваги один до одного. З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім'ї [PERSON] та [PERSON] стало неможливим, миритися наміру сторони не бажають, за наявності таких обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову.

Outcome: approved