Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління державної казначейської служби України у м. Херсоні Херсонської області, Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» та приватного підприємства «[PERSON]Ш.», в якому з урахуванням заяви про уточнення вимог просив: - стягнути з Державного бюджету України через Управління державної казначейської служби України у м. Херсоні Херсонської області на його користь грошові кошти в сумі 6206,11 грн., які надійшли в якості оплати виконавчого збору згідно платіжного доручення № 1276 від 01.03.2013 року, та грошові кошти в сумі 6206,11 грн., які надійшли в якості оплати виконавчого збору згідно платіжного доручення № 1280 від 01.03.2013 року; - стягнути з ПАТ «[PERSON] Аваль» на його користь грошові кошти в сумі 124122,28 грн., які банком було отримано в якості оплати майна, придбаного з прилюдних торгів; - стягнути з ПП «[PERSON]Ш.» на його користь грошові кошти в сумі 23829,96 грн., які торгівельною організацією було отримано в якості оплати послуг по організації та проведенню прилюдних торгів. Позовні вимоги, з урахуванням заяви про їх уточнення, мотивовано тим, що позивачем з прилюдних торгів придбано квартиру за адресою: [ADDRESS]. Вказані торги рішенням суду від 22.12.2014 року визнано недійсними. Сплачені позивачем на придбання квартири кошти виконавчою службою розподілені та перераховані на рахунки різних установ. У звязку з тим, що після визнання прилюдних торгів недійсними, сплачені кошти позивачу не повернуто, він вирішив звернутись до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 28.01.2016 року було закрито провадження у справі в частині вимог до ПП «[PERSON]Ш.» у звязку з припиненням юридичної особи. У судове засідання позивач та його представник не зявилися, представник позивача направив заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представники відповідачів заперечували проти задоволення позову, просили відмовити в задоволенні позовних вимог у звязку з їх необґрунтованістю. Третя особа [PERSON] та представник третіх осіб проти задоволення позову не заперечували, у вирішенні справи поклались на розсуд суду. Заслухавши учасників процесу, зясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 20.02.2013 року Філією 22 ПП «НИВА-В.Ш.» було проведено прилюдні торги з реалізації належної [PERSON] та [PERSON] квартири [ADDRESS]. Переможцем зазначених торгів було визнано [PERSON], що підтверджується протоколами про проведення прилюдних торгів від 20.02.2013 року та актами державного виконавця від 22.02.2013 року про реалізацію предмету іпотеки. Дані торги проводились у зв'язку з примусовим виконанням Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області виконавчих проваджень № 22533631 та № 22534629 за виконавчим листом № 2-982/09 від 03.03.2010 року про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] Аваль» боргу на загальну суму 181267,64 грн. Відповідно до матеріалів справи за результатами торгів позивачем сплачено на рахунок ПП «НИВА-В.Ш.» кошти в сумі 23829,96 грн. в якості оплати за послуги з організації та проведення торгів. Крім того, на відкритий депозитний рахунок ВПВР УДВС ГУЮ у Херсонській області позивачем перераховано кошти у сумі 140514,54 грн. в якості оплати майна, придбаного з прилюдних торгів. В подальшому отримані від позивача кошти ВПВР УДВС ГУЮ у Херсонській області розподілив наступним шляхом: -12412,22 грн. було перераховано до державного бюджету в якості оплати виконавчого збору (платіжні доручення № 1276 та № 1280 від 01.03.2013 року на перерахування 6206,11 грн. кожне); -124122,28 грн. було перераховано на користь ПАТ «[PERSON] Аваль» як стягувачу за виконавчим листом (платіжні доручення № 1275 та № 1279 від 01.03.2013 року на перерахування 62061,14 грн. кожне); -346,64 грн. було перераховано на рахунок Головного управління юстиції у Херсонській області в якості оплати витрат виконавчого провадження (платіжні доручення № 1277 та № 1281 від 01.03.2013 року на перерахування 173,32 грн. кожне); -3633,4 грн. було перераховано на рахунок Головного управління юстиції у Херсонській області в якості оплати роботи субєкта оціночної діяльності (платіжні доручення № 1278 та № 1282 від 01.03.2013 року на перерахування 1816,7 грн. кожне). Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 22.12.2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 20.04.2015 року, визнано недійсними прилюдні торги з реалізації квартири [ADDRESS]. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.11.2015 року реєстрацію права власності за [PERSON] скасовано. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі відшкодувати вартість того, що одержано за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно до ч. 2 ст. 45 Бюджетного кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 13.02.2013 року у справі № 6-174цс12, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, пе\-редбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складан\-ня за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюд\-них торгах, а відтак є правочином. Оскільки відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купів\-лі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому поряд\-ку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). Отже, враховуючи те, що прилюдні торги, як вчинений правочин, визнано недійсними, за боржниками у виконавчому провадженні поновлено право власності на спірне нерухоме майно, а сплачені позивачем кошти в якості оплати витрат виконавчого провадження йому не повернуті, суд вважає, що позивач вірно звернувся до суду з вимогами про застосування наслідків недійсного правочину, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення коштів з ПАТ «[PERSON] Аваль» висновки суду наступні. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 18.11.2015 року у справі № 6-1884цс15, наслідком визнання результату прилюдних торгів, яким фактично є оформлений у вигляді протоколу про результати торгів договір купівлі-продажу, недійсним є повернення сторін договору купівлі-продажу продавця і покупця - до первісного стану, тобто реституція як спосіб захисту, що характерний для зобовязальних відносин. Покупцем за укладеним за результатами торгів договором купівлі-продажу є переможець торгів. Вирішуючи питання про те хто є продавцем за укладеним за результатами торгів договором необхідно виходити з умов договору, що укладається між ДВС та спеціалізованою організацією. У випадку якщо на підставі укладеного спеціалізованою організацією з відділом ДВС договору ця організація під час укладення на торгах договору виступає представником відділу ДВС, то стороною такого договору, а відтак і продавцем, є ДВС. Якщо ж спеціалізована організація виступає на торгах від власного імені на підставі укладеного з відділом ДВС договору, який за своїм змістом є договором комісії, то стороною такого договору, а відтак і продавцем, є спеціалізована організація. Згідно розяснень, викладених в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», що реституція як спосіб захисту цивільного права застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемний чи визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Отже, суд дійшов висновку, що ПАТ «[PERSON] Аваль» є неналежним відповідачем за вимогами про повернення сторін недійсного правочину в попередній стан, оскільки банк стороною правочину (оформленого за результатами прилюдних торгів) не виступав і жодні правовідносини між ним та переможцем торгів з приводу придбання нерухомого майна не виникли. За наведених обставин, враховуючи те, що суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, в задоволенні позову до ПАТ «[PERSON] Аваль» про стягнення 124122,28 грн. слід відмовити.

Outcome: partial