Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з заявою встановлення факту, що має юридичне значення, просила встановити факт батьківства, а саме, що громадянин України [PERSON] , [INFO] , який народився в м. Світловодськ, Кіровоградської області, померлий [INFO] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] . Внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] за № 2234 від 29.11.2004 року складеного Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області відповідно до рішення суду, де у відомості про батьківство вказати батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України. В обґрунтування заяви вказано, що заявник перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] з 2003 року. [INFO] народилась спільна донька - [PERSON] . Оскільки батьки не перебували у шлюбі, відомості про батька в актовому записі про народження дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, а саме, у графі «Відомості про батька» було зазначено « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] помер. Вказано, що встановлення факту батьківства є необхідним для захисту майнових та немайнових прав дитини, зокрема оформлення пенсії по втраті годувальника та ін. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 квітня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами окремого провадження в судовому засіданні. 05 травня 2021 року від заявника до суду надійшла заява, відповідно якої вона просила суд уточнити (доповнити) вимоги заяви про встановлення факту батьківства, а саме вимогою наступного змісту: внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] . за № 2234 від 29 листопада 2004 року складеного Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області відповідно до рішення суду, де у відомості про батьківство вказати батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України. В судове засідання заявник надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання надала заяву, відповідно якої просила справу розглядати за її відсутності, не заперечувала проти задоволення зави. Підтвердила, те що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживали однією сім`єю. [PERSON] , [INFO] є їх спільною донькою та її онукою. Представник заінтересованої особи Кропивницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції 10 червня 2005 року, актовий запис № 2234. Матір`ю [PERSON] є заявник [PERSON] . В актовому записі про народження [PERSON] , відомості про батька записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Заявник станом на час народження дитини в зареєстрованому шлюбі не перебувала. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Міським відділом по реєстрації смертей Головного управління юстиції у Кіровоградській області 26 травня 2008 року, актовий запис № 1010. Відповідно до довідки № 29 виданої 17 квітня 2021 року квартальним комітетом № 24 Фортечного району м. Кропивницького, [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] з 12 серпня 2003 року по 06 червня 2006 року і була зареєстрована. Разом з нею проживав її співмешканець [PERSON] (без реєстрації) [INFO] та їх новонароджена донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до письмових пояснень [PERSON] , вказано, що [PERSON] , 1981 р.н. проживала разом з [PERSON] , 1976 р.н. в належному їй будинку [ADDRESS] . В період їх спільного проживання в них народилась донька [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є її рідним батьком. Відповідно до письмових пояснень [PERSON] , вказано, що вона знає сім`ю [PERSON] більше 20 років. Їй відомо, що її син [PERSON] , 1976 р.н. проживав разом з [PERSON] , 1981 р.н., в яких народилась донька - [PERSON] , [INFO] . В якості доказів факту, що має юридичне значення, заявником долучено до матеріалів фотокартки із зображенням [PERSON] разом з дитиною [PERSON] . Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За нормою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до вимог ст.121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленого ст. ст.122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п. 13 постанови Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз. 3-5 п. 7 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, судом встановлено, що факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON] підтверджено належними доказами, тому заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Згідно ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved