Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що шлюб між сторонами рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26.04.2016 року розірвано. Як вказує позивач, від вказаного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем і навчається в Київському медичному коледжі №3, строк навчання з 01.09.2017 року по 28.06.2020 року. За твердженням позивача, відповідач від утримання дитини ухиляється, матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. Таким чином, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01.07.2018 року до 28.06.2020 року. У січні 2019 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що окрім повнолітнього сина [PERSON] , у сторін є син [PERSON] , який проживає з відповідачем. Рішенням Оболоського районного суду м. Києва з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання меншого сина [PERSON] , у розмірі ј частини від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно. При цьому, позивач [PERSON] не сплачує аліментів на утримання дитини і заборгованість по аліментам станом на 16.01.2019 року перед [PERSON] становить 72 976,87 грн. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не заперечувала надавати, за можливості, матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, однак акцентувала увагу на тому, що така допомога не повинна позбавляти, або обмежувати гарантоване право неповнолітньої дитини на обов`язкове утримання. При цьому, просила визначити розмір аліментів на розсуд суду із врахуванням обставин справи. [PERSON] позов підтримав, підтвердив, що проживає разом із батьком, зазначив, що отримує від матері кошти, однак не завжди у бажаному розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26.05.2016 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.4). Судом встановлено та підтверджено сторонами, що у [PERSON] та [PERSON] є повнолітній син, [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з батьком [PERSON] . За довідкою Департаменту охорони здоров`я Виконавчого органу Київської міської ради від 18.06.2018 року за №2846 [PERSON] є студентом ІІ курсу відділення денної форм навчання ВНЗ «Київський медичний коледж №3», строк навчання з 01.09.2017 року по 28.06.2020 року. За приписами ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, крім іншого, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. З матеріалів справи вбачається 18.10.2016 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання меншого сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.04.2016 року (а.с.32). У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. При цьому, в судовому засіданні з`ясовано, що станом на 16.01.2019 року у [PERSON] існує заборгованість перед [PERSON] за несплату аліментів у розмірі 72 976 грн. 87 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості Оболонського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві (а.с.34-35). За таких обставин, у судовому засіданні з`ясовано наявність суттєвих обставин, які на думку суду, впливають на можливість матері сплачувати та розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, взявши до уваги наведені докази, проаналізувавши вимоги позивача, відзив відповідача та часткове визнання позову, суд буре до уваги прохання відповідача визначитись з розміром стягнення, приходить до висновку, що позовні вимоги потрібно задовольнити частково, а саме у розмірі 400 грн. щомісячно. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави за розгляд позовної вимоги щодо стягнення аліментів в розмірі 768,40 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial