Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

У липні 2017 року позивачі звернулися до суду із позовом до відповідачів про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна дійсним, посилаючись на те, що 16.07.2001 року [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з однієї сторони, та [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на підставі рішення Опікунської ради Корабельного РВК м. Миколаєва за № 62 від 12.07.2001 року, [PERSON], з другої сторони, уклали договір № 2533 купівлі продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS] (на даний час вул. Океанівська) в м. Миколаєві. Вказаний договір купівлі продажу був посвідчений 16.07.2001 р. на Універсальній Товарній Біржі Південь, в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, а 24.07.2001 року право власності за позивачами було зареєстровано в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № 118. Дана угода була виконана сторонами повністю. На теперішній час позивачам стало відомо, що вищезазначений договір купівлі продажу нерухомого майна необхідно в судовому порядку визнати дійсним. Сторони при укладені договору купівлі продажу керувалися ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», відповідно до якої, угоди, які зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, тому позивачі вважали, що договір укладено згідно вимог чинного на той час законодавства. На підставі вищевикладеного позивачі вимушені звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачі не зявилися, надали заяву з проханням слухати справу у їх відсутність, позов підтримують на підставах, викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачі у судове засідання не зявилися, були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання через оголошення в газеті Південна Правда. Представник третьої особи Універсальна Товарна Біржа Південь також у судове засідання не з'явився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, будь яких заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі письмових доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані суду письмові докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із такого. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до ст.ст. 47, 227 ЦК УССР (в редакції ЦК 1963р.), які діяли на момент виникнення правовідносин між сторонами, коли одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати її дійсною. Судом встановлено, що 16.07.2001 року [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з однієї сторони, та [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на підставі рішення Опікунської ради Корабельного РВК м. Миколаєва за № 62 від 12.07.2001 року, [PERSON], з другої сторони, уклали договір № 2533 купівлі продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS] (на даний час вул. Океанівська) в м. Миколаєві. Вказаний договір купівлі продажу був посвідчений 16.07.2001 р. на Універсальній Товарній Біржі Південь, в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, а 24.07.2001 року право власності за позивачами було зареєстровано в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № 118. Дана угода була виконана сторонами повністю. На теперішній час у позивачів виникла необхідність провести відчуження вказаної квартири, однак через невідповідність даного договору вимогам закону, позивачі позбавлені можливості провести відчуження належної їм нерухомості. На підставі викладеного, суд вважає за можливе, відповідно до норм ч.2 ст.47 ЦК УССР задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved