overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначаючи що знаходиться з нею в шлюбі з 29.07.2006 року, шлюб був зареєстрований у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сімї, актовий запис №1604 шлюбів м. Києва. Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Примирення та подальше збереження сім»ї є не можливим. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутність, позовні вимоги підтримав, просила їх задовольнити та провести заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі знаходяться у шлюбі з 29.07.2006 року, шлюб був зареєстрований у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сімї, актовий запис №1604. шлюбів м. Києва. Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього життя, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Примирення та подальше збереження сім»ї між сторонами є неможливим. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з відповідною позовною заявою, в якій просить суд розірвати її шлюб з відповідачкою [PERSON], зареєстрований 11 жовтня 2006 року виконавчим комітетом Великонизгірецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, актовий запис № 5. Від шлюбу сторони мають неповнолітній дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що подружні стосунки припинені протягом останнього часу, їх спільне життя не склалося, вони мають різні погляди на сімейне життя та обовязки, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені в наслідок чого їх спільне життя та збереження вказаного шлюбу стало суперечити її інтересам, а тому позивачка дійшла висновку про необхідність розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечив. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце була належним чином повідомлена згідно ст.74-78 ЦК України, причини неявки суду не відомі, заперечень, заяви на примирення до суду не надходило. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. За згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, а саме: оригінал свідоцтва про одруження сторін (а.с.5), та врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження вище вказаного шлюбу. У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені нею і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Жуківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві зазначила, що в будинковолодінні по вул. Лесі Українки, 36, в с. Гиновичі Бережанського району Тернопільської області [PERSON] та [PERSON] належало по ? частці будинковолодіння кожному. 05 серпня 2009 року в місті Бережани помер [PERSON], після смерті якого спадщину за законом прийняла вона як неповнолітня дочка померлого та [PERSON], як матір померлого, яка проживала разом з спадкодавцем. 01 жовтня 2014 року в селі Гиновичі Бережанського району померла її баба - [PERSON], яка у відповідності до заповіту посвідченого 23 вересня 2009 року за реєстровим номером 60, заповіла все своє майно їй [PERSON]. [PERSON] спадщину після смерті баби прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини. Спадщину вона прийняла, однак оформити її виявилося неможливим і їй було відмовлено в цьому, оскільки відсутні свідоцтва про право власності на житловий будинок на імя спадкодавців. Отримати такі документи після смерті спадкодавців в установленому для цього порядку неможливо, оскільки згідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю власника і реєстрація такого права можлива тільки відносно живої особи. З цієї причини питання про визначення належності нерухомого майна особі, що померла та спадкоємцю, у разі відсутності первинної реєстрації права власності, повинно вирішуватись у судовому порядку. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася подала до суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився до суду надійшла заява в якій сільська рада позов визнає, просить розглядати справу у відсутності її представника. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1268 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем і спадщина належить їй з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивачів слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Літятинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві зазначила, що будинковолодіння по вул. Центральна, 69, в с. Літятин Бережанського району Тернопільської області належало [PERSON] та [PERSON], кожному з яких належало по ? частки вказаного будинковолодіння. 04 липня 2015 року в селі Літятин Бережанського району помер [PERSON], який у відповідності із заповітом посвідченим 13 травня 2010 року секретарем Літятинської сільської ради за реєстровим номером 10 заповів належний йому на приватній власності жилий будинок з надвірними будівлями по вул. Центральній, 69, с. Літятин Бережанського району Тернопільської області заповів їй [PERSON], а земельну ділянку в розмірі 2,13 га, що розташована на території Літятинської сільської ради [PERSON]. Вона прийняла спадщину після смерті [PERSON], подавши заяву про прийняття спадщини. Спадщину вона прийняла, однак оформити її виявилося неможливим і їй було відмовлено в цьому, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на житловий будинок на імя спадкодавця. Отримати такий документ після смерті спадкодавця в установленому для цього порядку неможливо, оскільки згідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю власника і реєстрація такого права можлива тільки відносно живої особи. З цієї причини питання про визначення належності нерухомого майна особі, що померла та спадкоємцю, у разі відсутності первинної реєстрації права власності, повинно вирішуватись у судовому порядку. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився подав до суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився до суду надійшла заява в якій сільська рада позов визнає, просить розглядати справу у відсутності її представника. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1268 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем і спадщина належить їй з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 14 листопада 2001 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1115, зареєструвала шлюб з [PERSON] 19 квітня 1999 року народилась донька [PERSON] та 23 жовтня 2000 року - син [PERSON] Дімітрій Спартакович. Посилалась, що родинне життя з відповідачем не склалося, постійно виникали сварки через побутові проблеми, виявилися різні погляди на життя, виховання дітей. Фактично родина розпалася, тривалий час шлюбно сімейні відносини не підтримують, проживають окремо. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях просила задовольнити позов, у разі неявки відповідача наполягала на заочному розгляді справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] Дімітрій Спартакович, [INFO]. Шлюбно сімейні відносини не підтримують, спільне господарство у сторін не ведеться, мешкають окремо один від одного, збереження шлюбу позивач вважає неможливим. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 26 січня 2008 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 65, зареєструвала шлюб з [PERSON] [INFO] у подружжя народився син [PERSON]. Посилалась, що мають з чоловіком різні характери та погляди на життя, через що часто відбувалися сварки. Це призвело до втрати почуття любові та взаємоповаги один до одного. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують декілька місяців, мешкають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях просила задовольнити позов, у разі неявки відповідача наполягала на заочному розгляді справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення у газеті. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з , що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу мешкатиме з матір'ю. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують протягом декількох місяців, спільне господарство у сторін не ведеться, мешкають окремо один від одного, збереження шлюбу позивач вважає неможливим. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 4 вересня 1999 року між сторонами у Відділі реєстрації актів громадянського стану Радянського районного управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб, актовий запис за № 351. Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між сторонами не склалось через різні погляди на життя, різне розуміння родинних цінностей та розбіжність характерів, збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам подружжя і дітей. Сторони до судового засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Тому, суд розглянув справу у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, сторони разом не проживають, та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя та неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] Кумара про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 09 червня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві між нею та [PERSON] Кумаром було зареєстровано шлюб, про що внесено актовий запис № 261. Від спільного подружнього життя вони дітей не мають. Подружнє життя між ними не склалося, оскільки подружнє життя між ними не склалося. Шлюбні відносини між ними припинені з 2009 року. Разом не проживають. Ведення спільного господарства між подружжям припинено, примирення між ними не можливе. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу також є неможливим. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Кумаром. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 09 червня 2006 року [PERSON] та [PERSON] Кумар перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК № 029608, видане 09 червня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 261. Подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалося, оскільки подружнє життя між ними не склалося. Шлюбні відносини між ними припинені з 2009 року. Разом не проживають. Примирення не можливе. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу також є неможливим. Спільного господарства подружжя не веде, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 02 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, між нею та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис № 169. Від шлюбу вони мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, оскільки у подружжя протягом останього року сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім»ю. Між ними постійно виникали сварки, свідком яких ставала дитина. Шлюбні відносини між ними припинені. Ведення спільного господарства між подружжям припинено, позивач вважає, що подальше збереження шлюбу також є неможливим. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 02 серпня 2008 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 068558, видане 02 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 169. Від шлюбу подружжя має дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, оскільки у подружжя протягом останього року сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім»ю. Між ними постійно виникали сварки, свідком яких ставала дитина. Шлюбні відносини між ними припинені. Подружжя проживає окремо один від одного, ведення спільного господарства між подружжям припинено. Примирення не можливе. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу також є неможливим. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 03 жовтня 2003 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції, актовий запис № 872. Від шлюбу вони мають двох дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, оскільки у подружжя відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства, втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними. З чоловіком спільного господарства не ведуть з лютого 2016 року. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення між ними не можливе. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 03 жовтня 2003 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОЛ № 9062591, видане 03 жовтня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції, актовий запис № 872. Від шлюбу подружжя має двох дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними не склалося, оскільки у подружжя відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства, втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення між ними неможливе, сім'ю зберегти вони не бажають, строк на примирення не потрібен. Сторони не ведуть спільного господарства з лютого 2016 року. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved