Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

У липні 2013 року позивач звернувся в суд в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у квітні 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 95000 доларів США, під 13% річних, на строк до 17 квітня 2027 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між вказаними сторонами укладено іпотечний договір, відповідно до якого відповідач передав в іпотеку належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS]. У листопаді 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ Факторинговою компанією «Вектор Плюс» та між Факторинговою компанією «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладені договори факторингу, за якими право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, що укладені з відповідачем, перейшло до позивача. [PERSON] неналежним чином виконував зобов'язання за договором кредиту, що спричинило виникнення заборгованості з погашення кредиту. За таких обставин, позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 17 квітня 2007 року у загальній сумі 1383004,89 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS], шляхом проведення прилюдних торгів згідно з Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності / незалежним експертом на стадії оцінки майна, а також вирішити питання про розподіл судових витрат. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю. Вказав, що позивач не має права звернення до суду з позовом до [PERSON], оскільки ТОВ «Кредитні ініціативи» не надано доказів переходу до товариства права вимоги за договорами кредиту та іпотеки. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 17 квітня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2709/0407/88-102, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії у розмірі 95000 доларів США, на строк до 17 квітня 2027 року, під 13% річних. Цільове призначення кредиту - споживчі цілі. За умовами п. 3.1 кредитного договору позичальник зобов'язується погасити заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів на позичковий рахунок № 22034001071501 щомісяця через касу банку згідно з додатком № 1, що є невід'ємною частиною договору. Відповідно до п. 8.1 договору за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості. Кредитний договір укладений у письмовій формі та підписаний відповідачем та уповноваженим представником банку. 17 квітня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір № 2709/0407/88-102-Z-1. Цим договором забезпечено належне виконання відповідачем вимог банку, що випливають з кредитного договору № 2709/0407/88-102 від 17 квітня 2007 року з повернення кредиту у сумі 95000 доларів США в строк до 17 квітня 2027 року, сплати іпотекодавцем процентів за користування кредитом, а також іпотекою забезпечується відшкодування іпотекодавцем будь-яких витрат та збитків іпотекодержателя, пов'язаних з неналежним виконанням іпотекодавцем умов кредитного договору та/або цього договору, у тому числі сплати пені, штрафів, відшкодування збитків. Відповідно до п. 2 іпотечного договору на забезпечення виконання основного зобов'язання іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: квартиру [ADDRESS]. Згідно з п. 11 іпотечного договору іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання іпотекодавцем основного зобов'язання повністю або частково, у т.ч. якщо іпотекодавець не поверне іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню іншу заборгованість, не сплатить платежі та штрафи, що передбачені та/або випливають з основного зобов'язання, у тому числі у випадку одноразового прострочення основного зобов'язання. Зі умовами п. 12 іпотечного договору за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя: за рішенням суду або у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Іпотечний договір укладений в письмовій формі, підписаний сторонами та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] У відповідності до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За приписами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. (ст. 1050 ЦК України) Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно зі ст.ст. 575, 577 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню. Як убачається з матеріалів справи, між відповідачем та АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», були укладені договори кредиту та іпотеки нерухомого майна, форма правочинів відповідає вимогам закону. 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу № 15, за умовами якого банк відступив на користь товариства право вимоги по кредитному договору № 2709/0407/88-102 від 17 квітня 2007 року, позичальником за яким є [PERSON] У судовому засіданні судом оглянуто оригінал реєстру заборгованості боржників до договору факторингу від 28 листопада 2012 року № 15. Також 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено та посвідчено приватним нотаріусом КМНО [PERSON] договір про відступлення прав за іпотечними договорами, відповідно до якого до ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» перейшли права та обов'язки Первісного іпотекодержателя у зобов'язаннях, які виникли на підставі Іпотечних договорів. До реєстру до договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 28 листопада 2012 року також включено іпотечний договір від 17 квітня 2007 року № 2709/0407/88-102-Z-1, іпотекодатель - [PERSON] Оригінали реєстру та договору про відступлення прав за іпотечними договорами оглянуті судом в судовому засіданні. 28 листопада 2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладені договір факторингу та договір про передачу прав за іпотечним договором. За вказаними договорами до позивача перейшло право вимоги до відповідача за вищенаведеними договорами кредиту та іпотеки. Судом у судовому засіданні оглянуто оригінал реєстру заборгованостей боржників до договору факторингу. Позивачем внесені відповідні зміни до Державного реєстру іпотек, а саме: 05 грудня 2012 року до реєстраційного запису Державного реєстру іпотек за № 4830376, відповідно до якого об'єктом обтяження є квартира [ADDRESS] змінені дані про іпотекодержателя - ТОВ «Кредитні ініціативи». (а.с. 65, 70) Отже, твердження відповідача, що позивачем не надано належних доказів щодо наявності у ТОВ «Кредитні ініціативи» права звернення до суду, не знайшли свого підтвердження матеріалами справи. Судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання з погашення заборгованості за кредитним договором, допустив систематичні порушення строків сплати кредитної заборгованості. Станом на 01 червня 2013 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 713902,78 грн. за кредитом, 358649,99 грн. - проценти за користування кредитом, 310452,12 грн. - пеня. Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Частиною 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.12 цього Закону. За приписами ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Матеріалами справи підтверджено, що 03 липня 2013 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. (а.с. 17-18) Зазначена вимога залишена відповідачем без задоволення. За таких обставин, суд доходить висновку, що позивач має право задовольнити свої вимоги з приводу погашення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За приписами ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Зменшення розміру неустойки - це право суду. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням відповідача. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, нарахованої за несвоєчасне погашення кредиту та процентів, суд приймає до уваги, що відповідач частково виконав зобов'язання за кредитним договором, погасив частину тіла кредиту та нараховані проценти, та виходить із співмірності суми заборгованості відповідача за основною сумою кредиту із розміром нарахованих позивачем штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов'язання. Матеріалами справи підтверджено, що нарахований позивачем розмір пені у сумі 310452,12 грн. майже дорівнює сумі процентів за користування кредитом. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд доходить висновку про зменшення розміру пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами до 71390 грн., що складає 10% від суми основного боргу відповідача за кредитним договором № 2709/0407/88-102 від 17 квітня 2007 року. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову та вирішує у рахунок погашення заборгованості відповідача перед ТОВ «Кредитні ініціативи» за кредитним договором від 17 квітня 2007 року № 2709/0407/88-102 у сумі 1143942,77 гривні, що складається із заборгованості за кредитом у сумі 713902,78 грн., заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 358649,99 грн., пені у сумі 71390 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, у задоволенні решти позовних вимог - відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 3441 грн.

Outcome: partial