Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

у листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], територіальної громади Гадяцької міської ради про визнання права власності на 1 / 2 частину майна, набутого в період спільного подружнього життя з виділом реальних часток, визнання частково недійсною приватизацію присадибних земельних ділянок та визнання права власності на 1 / 2 їх частину, вказуючи, що з 25 жовтня 1986 року по 30 квітня 2014 року знаходилась в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Під час шлюбу з відповідачем набули майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності, зокрема домоволодіння по вул. П.Мирного, 43 в м. Гадяч та домоволодіння по вул. П.Мирного, 41 в м. Гадяч. Також в 2003 році відповідач приватизував земельні ділянки за вказаними адресами. Згоди про добровільний поділ майна між позивачкою та відповідачем не досягнуто, тому [PERSON] змушена звернутися до суду. У березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з додатковою позовною заявою, в якій уточнила остаточні позовні вимоги, вказавши, що після проведення останньої судової будівельно технічної експертизи бажає аби їй була виділена в натурі та частина домоволодіння по вул. П.Мирного, 43 в м. Гадяч, яка на схемі експертизи від 15 лютого 2016 року вказана як квартира під №2 та по [PERSON], 41, яка на схемі зафарбована в бузковий колір та визнати недійсною приватизацію земельних ділянок обох домоволодінь. Також просила стягти на її користь різницю вартості в ідеальних частках по обох домоволодіннях та понесені судові витрати. 9 березня 2016 року ухвалою суду додаткову позовну заяву [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно залишено без розгляду. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, суду пояснила, що з відповідачем під час шлюбу за спільні кошти був придбаний недобудований будинок, який вони завершили будівництвом. Без її відому [PERSON] приватизував земельну ділянку під цим домоволодінням. Також за спільні кошти вони придбали сусідню земельну ділянку на якій є господарська будівля. В 2014 році шлюб був розірваний. Після розірвання шлюбу в них виникають конфлікти з приводу користування будинком, іншого житла вона не має, тому бажає розділити будинок, щоб мати житло. Просила виділити їй квартиру, будівлі та земельні ділянки в обох домоволодіннях, що на плані зафарбовані бузковим кольором. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні щодо розподілу домоволодіння та земельної ділянки заперечував, вказуючи, що в будинку необхідно робити значну кількість переобладнань, на які потрібно велику суму грошей. Просив виділити йому ті варіанти, які на схемі зафарбовані в бузковий колір. Гадяцька міська рада та відділ Держгеокадастру у Гадяцькому районі, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області звернулися до суду з заявою про розгляд справи без участі представника. Експерт [PERSON] в судовому засіданні провела експертизу та надала висновок щодо порядку розподілу та частки в обох домоволодіннях, які наближені до ідеальних. Свідок [PERSON] показав суду, що він виготовляв технічний паспорт на будинок. Господарські будівлі та споруди він включив у загальну площу, хоча вони не повинні включатися. Але згідно акту вводу в експлуатацію гараж включений в загальну площу будинку. Свідок [PERSON] показав суду, що у виготовленому першому технічному паспорті на домоволодіння по вул. П. Мирного, 43 в м. Гадяч у будинку було зазначено 2 поверх, хоча згідно будівельно технічних норм він вважає його мансардою, тому у виготовленому ним технічному паспорті зазначив як мансардний поверх. Судом встановлено, що 25 жовтня 1986 року в Автозаводському відділі ДРАЦС Кременчуцького МУЮ Полтавської області було зареєстровано шлюб подружжя [PERSON] . Згідно договору купівлі-продажу від 22 березня 1995 року [PERSON] купив незакінчений будівництвом житловий будинок по вул. П.Мирного, 43 в м. Гадяч (а.с.22-25 т.1). Згідно акту прийомки в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку по вул. П. Мирного, 43 в м. Гадяч 18 листопада 1996 року будинок прийнятий в експлуатацію (а.с.24-25 т.1) Згідно договору купівлі-продажу від 8 липня 2003 року [PERSON] купив земельну ділянку 0,0558 га по вул. П.Мирного, 41 в м. Гадяч (а.с.26 т.1). Рішенням Гадяцької міської ради № 440-6 від 21 листопада 1996 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 560 кв.м по вул. П.Мирного, 43 в м. Гадяч.(а.с.98 т.2) 30 квітня 2014 року рішенням Гадяцького районного суду шлюб між подружжям розірвано. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 11 липня 2014 року за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок по вул. П.Мирного, 43 в м. Гадяч загальною площею 147,6 кв.м, до складу якого входить житловий будинок, літня кухня, сарай, погріб вхідний, навіс, вбиральня, сарай, огорожа. (т.1 а.с.200) Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме від 3 червня 2015 року за [PERSON] зареєстровано право власності на господарську будівлю, розташовану по вул. П.Мирного, 41 в м. Гадяч, власником вказаний [PERSON] Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 3 червня 2015 року господарська будівля зареєстрована на імя власника [PERSON], має площу 61,9 кв.м і складається з літньої кухні, сараю, погребу вхідного, гаража, огорожі (т.1 а.с.193-194) На підставі рішення Гадяцької міської ради № 440-6 від 21 листопада 1996 року [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на землю площею 0,06 га по вул. П.Мирного, 43 в м. Гадяч (а.с.50 т.1) Також на підставі договору купівлі-продажу від 8 липня 2003 року [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на землю площею 0,0558 га по вул. П.Мирного, 41 в м. Гадяч (а.с.51 т.1) Згідно висновку судової будівельно - технічної експертизи № 19/20/21 від 23.03.15 року загальна вартість будинку та господарських будівель і споруд, з урахуванням вартості земельної ділянки по вул. П.Мирного, 43 в м. Гадяч становить 957790 грн.. Ринкова вартістю обєкту нерухомості, що знаходиться в м. Гадяч по вул. П.Мирного, 41, а саме земельної ділянки складає 55160 грн. (а.с.81-135 т.1) Суд не приймає до уваги варіанти розподілу домоволодіння за даною експертизою, оскільки нею не враховані узаконені самочинно збудовані будівлі. Суд також не приймає до уваги висновок додаткової комплексної судової будівельно технічної експертизи від 27.11.2015 через значну різницю у частках в домоволодінні по вул. П.Мирного,43 та значний розмір грошової компенсації, який необхідно сплатити одній стороні, враховуючи, що сторони по справі є пенсіонерами і не мають можливості сплатити такі кошти. Суд приймає в якості доказу висновок експерта від 15 лютого 2016 року, проведений у судовому засіданні, яким визначено найбільш прийнятні варіанти розподілу домоволодіння, так як вони наближені до ідеальних часток.(а.с. 75-83 т.2) Технічні служби району та Гадяцька міська рада погодили запропонований варіант розподілу домоволодіння . На грошову компенсацію один одному сторони не погодились. Згідно ст.60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, згідно ст.70 цього ж кодексу у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Згідно ч.1 ст.71 Сімейного Кодексу України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що при розподілі будинку по вул. П. Мирного, 43 в натурі, позивачу слід виділити згідно висновку експерта від 15 лютого 2016 року у власність квартиру № 2, що на плані зафарбована бузковим кольором, оскільки вона є інвалідом 2 групи, яка повязана з захворюванням опорно рухового апарату, а вона як жінка та через стан здоровя самостійно не зможе провести значну кількість переобладнань, в тому числі систем опалення та газопостачання. Крім того в житловій добудові вона проживає на даний час і обладнала її всім необхідним для користування відповідно до своїх вікових та побутових потреб, тому суд вважає доцільним в інтересах позивача виділити цю частину будинку, яка згідно варіанту експертизи значиться як квартира №2. При цьому з [PERSON] слід стягти грошову компенсацію різниці вартості ідеальних часток. Відповідно до варіантів розподілу будинку слід розділити і земельну ділянку, залишивши у спільному користуванні 73,2 кв. м для проїзду транспорту та проходу. Згідно ч. 4 ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди. П. г ч. 3 ст. 152 цього ж Кодексу захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсним рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Таким чином суд вважає, що рішення виконкому Гадяцької міської ради від 21 листопада 1996 року №440-6 слід визнати частково недійсним, оскільки при його постановленні не були враховані інтереси позивача, як співвласника будинку. За таких же обставин слід визнати і частково недійсним державний акт на право приватної власності на землю та зобовязати сторін по справі за власний рахунок внести відповідні зміни в технічну документацію з землеустрою та виготовити нові державні акти на землю. Вирішуючи питання про розподіл господарської будівлі та земельної ділянки по вул. П.Мирного, 41 в м. Гадяч суд вважає, що вона підлягає розподілу відповідно до варіантів розподілу домоволодіння по вул. П. Мирного, 43 в м. Гадяч, так як такий розподіл буде відповідати інтересам обох сторін по справі, тому позивачу слід виділити господарську будівлю та земельну ділянку зафарбовану бузковим кольором, а відповідачу - червоним кольором, стягнувши з нього різницю вартості ідеальних часток, так як на його користь припадає більше площі будівель. Суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання приватизації земельної ділянки недійсною по вул. П.Мирного, 41 в м. Гадяч не можуть бути задоволені, так як встановлено, що державний акт на право приватної власності на землю виданий [PERSON] на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки від 8 липня 2003 року, отже приватизація земельної ділянки не проводилась, тому в цій частині в позові слід відмовити. При розподілі судових витрат, зокрема витрат на проведення експертизи, суд встановив, що [PERSON] сплатила за проведені експертизи 7008 грн. (3936+3072). Так як судом розділено домогосподарства на дві рівні частини зі стягненням грошової компенсації, тому на користь позивача слід стягти половину понесених нею витрат по оплаті за експертизу. Не можуть бути задоволені позовні вимоги про стягнення коштів за проведення геодезичної зйомки, так як згідно квитанції 1600 грн. сплачено за землевпорядні роботи, що не відноситься до судових витрат в розумінні ст. 79 ЦПК України. Також не підлягають задоволенню вимоги [PERSON] про стягнення коштів за виготовлення технічних паспортів, техзвітів та декларації, оскільки позов з даного приводу ним не заявлявся і вказані кошти не відносяться до витрат, повязаних з розглядом судової справи. Стосовно сплати судового збору, суд вважає, що так як [PERSON] є інвалідом 2 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] (а.с. 27) її слід звільнити від сплати судового збору, а із [PERSON] стягти судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, виходячи з дійсної вартості домоволодіння та спірного майна. При цьому суд враховує, що відповідно до п.1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» позовні заяви майнового характеру оплачуються у розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 (551,20 грн.) розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 (6890грн.) розмірів мінімальної заробітної плати. Так як сума судового збору для [PERSON] перевищує верхню межу, тому з нього слід стягти 6890 грн.

Outcome: partial