Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

У липні 2017р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі - ПАТ КБ «Приват Банк») звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON],посилаючись на те, що 01 лютого 2013р. між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правила користування платіжною картою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06 березня 2010р. та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит, у встановленому договором розмірі. Оскільки відповідач ухиляється від належного виконання взятих на себе зобов'язань, встановлених кредитним договором, позивач просив стягнути з останнього суму заборгованості за кредитним договором б/н від 01 лютого 2013р. в розмірі 12641,06 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00грн. Представник ПАТ КБ «Приват Банк» діючий за довіреністю від 19 травня 2017р., в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути поданий позов за його відсутності в порядку заочного провадження, у зв'язку з неявкою відповідача в судові засідання (а.с.118,119). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с.116). Раніше у судових засіданнях позовні вимоги не визнав, проти його задоволення заперечував, із підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову, але не заперечував факту отримання кредитних коштів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Встановлено, що ПАТ КБ «Приват Банк» є юридичною особою, керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (а.с. 35,36,37). Судом встановлено, що 01 лютого 2013р. між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.7-33). Відповідно до умовп.1.1.1.33 кредитного договору, договір складається з «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною картою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06 березня 2010р. та «Тарифів Банку»(а.с.9). Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правила користування платіжною картою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06 березня 2010р. та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.1.1.7.12 Кредитного договору, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом даного строку жодна із сторін не проінформувала іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на той же строк (а.с.20). Згідно п.1.1.7.31 Кредитного договору строк позовної давності щодо вимог Банку щодо повернення кредиту, оплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів, витрат Банку складає 50 років. За таких підстав, у суду не має можливості застосувати строк позовної давності до даних правовідносин, оскільки відповідач погодився з умовами договору (а.с.22). Судом встановлено, що банк свої зобов'язання за кредитним договором б/н від 01 лютого 2013р. виконав в повному обсязі, однак відповідач від виконання своїх зобов'язань ухиляється. Через невиконання зобов'язань за кредитним договором б/н від 01 лютого 2013р. у відповідача станом на 31 травня 2017р. склалася заборгованість перед ПАТ КБ «Приват Банк» в сумі 12641,06грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 1844,15грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом -9718,76грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00грн., штрафу (процентна складова) - 578,15грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов Кредитного договору б/н від 01 лютого 2013р. (а.с.5-6). Суд вважає, що розрахунок заборгованості, наявний в матеріалах справи є належним доказом існування заборгованості за кредитним договором, оскільки не спростований ні контррозрахунком відповідача, ані висновком експерта. Крім того, відповідачем не надано доказів належного виконання зобов'язань за кредитним договором. Згідно виписки по картрахунку відповідача за період з 01 січня 1999року по 27 вересня 2017року, судом встановлено, що відповідачу було видано платіжну картку та відкрито картрахунок, на який встановлено кредитний ліміт та чітко прослідковується, що відповідач користувався грошима (а.с.76-85). З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором . Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки відповідача - баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням датипроведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної з коштами операції). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та умовами договору кредиту для досудового врегулювання спірних правовідносин. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач розпорядився на свій розсуд. Надані відповідачем письмові заперечення проти позову не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні , та спростовуються матеріалами справи. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в розмірі 1600,00грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача (а.с.38).

Outcome: approved