Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

У липні 2014 року позивачка - [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом до Бердичівської міської ради Житомирської області (Відповідач-1), [PERSON] (Відповідач-2), [PERSON] (Відповідач-3) про визначення розміру ідеальних часток у праві спільної сумісної власності, в якому просить суд визначити розмір ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, розташовану в [ADDRESS], між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/5 за кожним. Позовні вимоги позивачки мотивовані тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді частки квартири в [ADDRESS]. При житті [PERSON] разом із членами своєї родини отримав свідоцтво про право власності на житло, виданого « 22» серпня 1993р. заводом «Прогрес» м. Бердичів, згідно розпорядження № 2515 від 04.08.1993р. та зареєстровано у Бердичівському БТІ за № 55 стор. 175 р. 9924. Згідно вказаного свідоцтва про право власності на житло співвласниками квартири стали: [PERSON] (матір чоловіка позивачки), [PERSON] (чоловік позивачки), [PERSON] (позивачка), [PERSON] (дочка позивачки) та [PERSON] (син позивачки). В установлений законом строк позивачка прийняла спадщину та подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Діти позивачки відмовились від прийняття спадщини. Окрім позивачки [PERSON] інших спадкоємців немає. Після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, позивачка вирішила оформити нотаріально своє право на частку квартири, що залишилась у спадок від чоловіка та його матері. При звернені до нотаріальної контори позивачці роз'яснили, що вона дійсно має право на успадкування часток квартири, що належали покійним родичам, однак для цього обов'язковою умовою являється визначення ідеальних часток, які належали чоловіку з його матір'ю та дітям в їх спільній квартирі. При видачі свідоцтва про право власності на житло частки, які належать співвласникам визначені не були, що перешкоджає оформити в установленому законом порядку спадщину. У зв'язку із невизначеністю розміру часток у праві приватної спільної сумісної власності на квартиру позивачка не може реалізувати свого права на успадкування, а тому змушена звертатися до суду для визначення часток у спільній квартирі, а саме по 1/5 за кожним із співвласників. При проведенні приватизації всі співвласники квартири отримали право на рівні її частини і відповідно вона просить суд встановити за кожним співвласником рівні розміри часток квартири. Спору між співвласниками квартири щодо належних їм часток немає і не було. У судове засідання представник позивачки на підставі довіреності від 04.06.2014 року [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проте надав суду заяву про відмову позовних вимог до Бердичівської міської ради, просив суд їх задовольнити з наведених підстав. Представник відповідача-1 в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином згідно ст.74-78 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, заперечення на позов суду не надавали. Відповідач-2 в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечила проти їх задоволення судом. Відповідач-3 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав повністю, не заперечив проти його задоволення судом. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до п. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши їх в сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема і правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Ч.1 статті 369 ЦК України передбачає, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Стаття 370 ЦК України передбачає, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved