Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів. У позовній заяві зазначала, що з 15 червня 2001 року по 11 червня 2009 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 13 травня 2003 року у справі № 2-1830 2003 року було стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 07 травня 2003 року до його повноліття. Водночас, рішення суду відповідачем в повному обсязі не виконувалося. Відповідно до розрахунку заборгованості боржника по аліментам, виконаного старшим державним виконавцем Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області [PERSON], в період з 01 грудня 2013 по 25 квітня 2017 року відповідачем було сплачено лише 2210,00 гривень аліментів, тоді як заборгованість становить 35463,71 гривні. Розрахунок не було оскаржено сторонами виконавчого провадження. У звязку з цим Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2013 року по квітень 2017 року в розмірі 7605,40 гривень. Позивач у судове засідання не зявилася, суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, без проведення фіксації судового процесу, відповідно до якої підтримала викладене в позовній заяві, наполягала на позовних вимогах, просила суд задовольнити їх в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином у зв'язку із чим, судом визнана неповажною причина неявки відповідача у вищезазначені судові засідання. Згідно із ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що з 15 червня 2001 року по 11 червня 2009 року [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС №023431. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 13 травня 2003 року у справі № 2-1830 2003 року було стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 07 травня 2003 року до його повноліття. Виконавчий лист про стягнення аліментів з [PERSON] перебуває на примусовому виконанні у Вознесенівському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області. Всупереч вимогам закону відповідач ухиляється від належного виконання рішення. Відповідно до розрахунку заборгованості боржника по аліментам, виконаного старшим державним виконавцем Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області [PERSON], в період з 01 грудня 2013 по 25 квітня 2017 року відповідачем було сплачено лише 2210,00 гривень аліментів, тоді як заборгованість становить 35463,71 гривні. Розрахунок не було оскаржено сторонами виконавчого провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Пунктом 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розяснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у\~ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним в постановах від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс, від 16 грудня 2015 року у справі № 6- 2696цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-2022цс15, від 01 липня 2015 року у справі № 6-94цс15, неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Судом встановлено, що відповідач є працездатним, будь-яких доказів щодо незадовільного стану здоров'я відповідач суду не представив, доказів того, що він має інших утриманців суду не надав, а тому є підстави вважати, що відповідач має змогу працювати і сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі, що визначений судовим рішенням, в зв'язку з чим суд приходить до висновку, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини [PERSON] Згідно розрахунку пені по несплаті аліментів наданому позивачкою, загальна сума неустойки за несвоєчасну сплату аліментів за період з грудня 2013 року по квітень 2017 року складає 7605,40 грн., суд погоджується із зазначеним розрахунком з урахуванням вимог ст. 10,11 ЦПК України та враховує, що відповідачем заперечень на позов до суду не подано, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved