Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

У липні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] , яка діє від свого імені та від імені та малолітнього [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 09 лютого 2013 року між банком та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Позивач зазначав, що за умовами вказаного договору позичальник отримав кредит у розмірі 25 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом у заяві [PERSON] підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 21 вересня 2017 року. Спадкоємцями померлого [PERSON] є: [PERSON] , малолітній - [PERSON] , від імені якого діє [PERSON] , [PERSON] , які звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. 15 жовтня 2019 року до спадкоємців після померлого [PERSON] направлено вимогу про повернення кредитних коштів, яка залишилась не виконана. Оскільки зобов`язання за кредитним договором не виконанні, унаслідок чого станом на 11 грудня 2019 року утворилась заборгованість у розмірі 5 330 грн 37 коп. - заборгованість за тілом кредиту. Ураховуючи викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з [PERSON] , малолітнього - [PERSON] , від імені якого діє [PERSON] , [PERSON] , на його користь заборгованість за кредитним договором від 09 лютого 2013 року у розмірі 5 330 грн 37 коп. (тіло кредиту), а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 08 липня 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до частини п`ятої статті 279 ЦПК України. Визначений частиною третьою статті 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачамидо суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останні належним чином повідомлялися про розгляд справи у суді, а саме за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання направлялась позовна заява з додатками, ухвала про відкриття провадження у справі та судове повідомлення. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 28 вересня 2020 року призначено судове засідання у справі з викликом сторін. Відповідно до пункту 2 прохальної частини позовної заяви, у разі неявки в судове засідання відповідача, АТ КБ «Приватбанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. В судове засіданні учасники справи не з`явились, суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 09 лютого 2013 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, на підставі якого останній отримав кредит який у розмірі 25 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а. с. 15). До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: www.privatbank.ua/terms. (а. с. 16-33). Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, визначені цим розділом Умов та Правил, та розділом Умов та Правил про надання відповідної послуги, до якого Клієнт приєднався шляхом підписання Заяви про приєднання. Позичальник [PERSON] [INFO] помер, про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 21 вересня 2017 року (а. с. 35). Із копії спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] вбачається, що до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за законом після померлого [PERSON] , [INFO] , звернулися: [PERSON] (дружина померлого), малолітній - [PERSON] (син померлого), законним представником якого є [PERSON] , [PERSON] (мати померлого). (а.с. 69-70). Оскільки зобов`язання за кредитним договором не виконанні, унаслідок чого станом на 11 грудня 2019 року за розрахунками банку утворилась заборгованість у розмірі 5 330 грн 37 коп.- заборгованість за тілом кредиту (а. с. 14). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявленіпозовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Частиною першою статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. При цьому за правилами частини першої статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. За змістом статей 1218, 1219 ЦК України зобов`язання боржника за договором позики не є таким, що нерозривно пов`язано з його особою. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. АТ КБ «Приватбанк» 14 січня 2019 року, після смерті [PERSON] , направив до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори претензію кредитора до спадкоємців (а. с. 37). Із листа від 19 лютого 2019 року № 1112 П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори вбачається, що спадкоємцями які прийняли спадщину після померлого [PERSON] є: [PERSON] (дружина померлого), малолітній - [PERSON] (син померлого), [PERSON] (мати померлого). Свідоцтва про право на спадщину не видавались (а. с. 38). Відповідачі у справі є спадкоємцями першої черги померлого позичальники і у передбачений статтею 1268 ЦК України строк не відмовилися від прийняття спадщини. 30 вересня 2019 року банк направив спадкоємцям вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, однак вона не була виконана (а. с. 39-41). Смерть позичальника у цій справі не припиняє зобов`язання за кредитним договором. У разі смерті позичальника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в основному зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 17 квітня 2013 року у справі № 6-18цс13, правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15-ц (провадження № 14-49цс19). Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора. Якщо спадкоємець прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 607/98/17 (провадження № 61-27515св18). За таких обставин, вимоги позивача про стягнення заборгованості із спадкоємців боржника є обґрунтованими. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідачів заборгованості у розмірі 5330 грн 37 коп.(тіло кредиту). При цьому, суд враховує принцип змагальності цивільного процесу, який закріплений у статті 81 ЦПК України, передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна, а відповідачі не скористались своїм процесуальним правом надати такі заперечення. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі частини першої статті 141 ЦПК України, відповідно до якої з [PERSON] , [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн. На підставі статей 1218, 1282 ЦК України,

Outcome: approved