Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати, стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно до повноліття дитини. В обгрунтування позову послалась на те, що 02.10.2008 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від спільного життя у сторін є син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, з 2013 року сім'я існує лише формально, так як проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, втратили один до одного почуття любові та поваги. Також вказує, що син [PERSON] проживає з нею, а відповідач коштів на утримання сина дає в недостатній мірі, хоча є контрактним військовослужбовцем, його місячна плата становить близько 7 000,00 грн. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, двічі підряд у судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин наявні підстави для заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.10.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від спільного життя у сторін є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження. Сімейне життя в сторін не склалося, шлюбні стосунки, ведення спільного господарства та спільного бюджету припинені, втратили один до одного почуття любові та поваги. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Стосовно позовної вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з такого. Дитина проживає з позивачем та фактично перебуває на її утриманні, так як відповідач на утримання дитини дає кошти в недостатньому розмірі. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням наведеного вище, беручи до уваги те, що позивачу самій важко повноцінно утримувати сина, так як несе інші витрати пов'язані з його фізичним, духовним та моральним розвитком, а також враховуючи пояснення позивача у позовній заяві стосовно отримання відповідачем постійного доходу, суд вважає, що позовна вимога про стягнення аліментів задовольняється в повному обсязі. Таким чином, позов задовольняється в повному обсязі.

Outcome: approved