Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Наблюдатель», товариства з обмеженою відповідальністю «Українські медійні системи» про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, у вимогах якого просив суд: Визнати недостовірною, такою, що принижує честь, гідність і порушує право на недоторканність ділової репутації [PERSON] та його батька - [PERSON], наступну інформацію, поширену в мережі Інтернет на веб-сайтах http://nabludatel.net та http://glavcom.ua: - [INFO] - Для того чтобы работа шла без сбоя и чтобы грамотно координировать коррупционные процессы в Минприроды, [PERSON] пригласил своего старого друга, земляка и бывшего подчиненного - [PERSON], который в недавнем прошлом работал у него первым заместителем. - Главным звеном в этой пирамиде и стал [PERSON], который, как утверждают многочисленные СМИ, несмотря на молодой возраст, овладел всеми навыками зарабатывания миллионов на государственной службе. - Деятельность [PERSON] на протяжении последних двух лет не раз становилась объектом журналистских расследований. Он был уличен не только в создании коррупционных схем, но и в терроре предпринимателей, на которых оказывал давление с целью получения денежных средств. Впервые внимание журналистов [PERSON] привлек в период, когда работал в Кабмине, будучи самым молодым сотрудником в правительстве. Уже тогда он приезжал на работу в дорогих авто, которые постоянно менял. - Доподлинно неизвестно, удалось ли [PERSON] превзойти своего отца в построении и налаживании коррупционных схем. Тем не менее молодой чиновник за свою недолгую карьеру на государственной службе стал миллионером. Журналисты неоднократно обвиняли [PERSON] в рейдерстве, а средства массовой информации просто пестрят статьями о коррупционном беспределе этого правительственного хищника. - По данным редакции, сейчас [PERSON] пытается управлять рядом коррупционных схем министра экологии, помогая [PERSON] выстраивать интегрированную вертикаль для системного личного обогащения из государственного бюджета. - Как оказалось, [PERSON] не единственный в теневой схеме [PERSON]. - Работая в Кабмине, [PERSON] привлек в свою коррупционную команду [PERSON] (…). - И хотя улаживать вопросы ездит лично [PERSON] …. - Выдачу лицензий, экспертиз и разрешений на выбросы контролирует лично [PERSON]. При этом он официально никакого отношения к Минприроды не имеет, не числится даже дворником. - Наши источники сообщают, что, считая себя талантливым юристом-пройдохой, [PERSON] не смог ничего умнее придумать, как привлечь к работе министерства команду подконтрольных себе юристов, которые под его руководством фактически организовали при министерстве неформальный коррупционный штаб, так называемый «бек-офис», в котором и генерируются основные схемы по трансформации министерского влияния [PERSON] в звонкую монету. - В частности, хотелось бы узнать, как, занимая должность руководителя Киевского управления юстиции во времена правления [PERSON], [PERSON] избежал увольнения по Закону Украины «Об очищении власти». - Активно предпринимаются действия членами семьи [PERSON] по выводу в непрозрачное владение многочисленных объектов недвижимости и элитного автопарка» (…). - Впрочем, молодому чиновнику было у кого поучиться, ведь его отец [PERSON] в свое время стал известен как мастер построения «теневых схем». (… ) Коррупционная схема незаконной сертификации автомобилей, которую успешно внедрил [PERSON] во времена [PERSON], работала очень хорошо, о чем свидетельствует тот факт, что название учреждения стало нарицательным в чиновничьих кругах: «Львовская система» [PERSON]. - В 2013 году Львов заработал славу одного из наиболее коррупционных центров незаконной сертификации благодаря именно «Львовской системе» [PERSON]. Решать вопрос к [PERSON] приезжали со всей страны. На первый взгляд, все это выглядело странно: пока отец строил «теневые схемы», сын был заместителем и помощником [PERSON] в антикоррупционной борьбе, являясь его ближайшим человеком в Кабмине. Однако только на первый взгляд, ведь что связывает «антикоррупционеров» больше, чем общие коррупционные схемы? - Редакцию «Наблюдателя» известили о повсеместном «терроре» со стороны должностных лиц Минприроды в отношении крупных предприятий и о причастности к этому (…) [PERSON]. - Как утверждают инсайдеры, ценовая политика разработана не кем иным, как уже хорошо известным нашим читателям [PERSON], помощником [PERSON]. - ОПГ: [PERSON], [PERSON], [PERSON], Или коррупционеры с OLX. - 22 мая [PERSON] начал осуществлять план [PERSON] по шантажу «Наблюдателя». Сначала он попросил редакцию за деньги снять статьи, которые вредят репутации его клиентов. Он объяснил, что представляет интересы не только [PERSON], но и одного из коррупционных фигурантов наших статей - [PERSON], который является внештатным советником министра [PERSON] . - Картинка сразу же начала складываться. Дело в том, что ряд статей, о которых говорил [PERSON], были посвящены разоблачению коррупционных схем в Минприроды, созданных [PERSON] и [PERSON]. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЙНЕ АГЕНТСТВО «НАБЛЮДАТЕЛЬ» (місцезнаходження: 65023, Одеська обл., м.Одеса, вул. Садова, буд.3, код ЄДРПОУ 38722714) спростувати інформацію, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність, ділову репутацію [PERSON] та його батька - [PERSON], в громадській думці шляхом опублікування на веб-сайті http://nabludatel.net/ повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ МЕДІЙНІ СИСТЕМИ» (місцезнаходження: 01103, м.Київ, вул. Німанська, буд.7, кв. 24, код ЄДРПОУ 36677393) спростувати інформацію, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність, ділову репутацію [PERSON] та його батька - [PERSON], в громадській думці шляхом опублікування на веб-сайті http://glavcom.ua повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЙНЕ АГЕНТСТВО «НАБЛЮДАТЕЛЬ» (65023, Одеська обл., м.Одеса, вул. Садова, буд.3, код ЄДРПОУ 38722714) на користь [PERSON] (03150, [ADDRESS]) моральну шкоду у розмірі 100 000,00 (сто тисяч) гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що поширена в мережі Інтернет на веб-сайтах http://nabludatel.net/ та http://glavcom.ua інформація про позивача та його батька є недостовірною та такою, що принижує честь і гідність та ділову репутацію. В позові [PERSON] посилався на те, що поширення спірної інформації має на меті виключно опорочення честі і гідності та ділової репутації позивача та його близьких родичів, викладена в статтях інформація не є оціночними судженнями, а містить твердження, які можна перевірити на предмет їх істинності, а отже, вони можуть бути предметом судового захисту. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, з підстав, викладених у позові, просила суд його задовольнити. Представники відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Наблюдатель», в судовому засіданні проти вимог позову заперечували, просили в їх задоволенні відмовити. Зазначали, що в статтях, інформація в яких оскаржується позивачем, висловлюється виключно редакційна думка газети та відбувається формулювання оціночного судження, позивач не надав суду жодного доказу про те, що поширена про нього інформація є відомостями, які містять фактичні дані, що є необхідною умовою спростування такої інформації. Вказували про те, що в обґрунтування завданої моральної шкоди, позивач не надав суду доказів, які підтверджували б втрати немайнового характеру внаслідок приниження честі, гідності та ділової репутації. Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Українські медійні системи», заперечував проти задоволення позову. Зазначав, що оскільки статтю «[INFO]» було дослівно передруковано із веб-сайту http://nabludatel.net, про що міститься вказівка на веб-сайті інтернет-видання «Главком», ТОВ «Українські медійні системи» не несе відповідальності за поширення відомостей, які не відповідають дійсності та принижують честь, гідність позивача. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності (ст. ст. 3, 28). Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34). Разом з тим, відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, на веб-сайті http://nabludatel.net/ [INFO] було опубліковано статтю під назвою «[INFO]», в якій поширено наступну інформацію: «Для того чтобы работа шла без сбоя и чтобы грамотно координировать коррупционные процессы в Минприроды, [PERSON] пригласил своего старого друга, земляка и бывшего подчиненного - [PERSON], который в недавнем прошлом работал у него первым заместителем. Главным звеном в этой пирамиде и стал [PERSON], который, как утверждают многочисленные СМИ, несмотря на молодой возраст, овладел всеми навыками зарабатывания миллионов на государственной службе. Деятельность [PERSON] на протяжении последних двух лет не раз становилась объектом журналистских расследований. Он был уличен не только в создании коррупционных схем, но и в терроре предпринимателей, на которых оказывал давление с целью получения денежных средств. Впервые внимание журналистов [PERSON] привлек в период, когда работал в Кабмине, будучи самым молодым сотрудником в правительстве. Уже тогда он приезжал на работу в дорогих авто, которые постоянно менял. Доподлинно неизвестно, удалось ли [PERSON] превзойти своего отца в построении и налаживании коррупционных схем. Тем не менее молодой чиновник за свою недолгую карьеру на государственной службе стал миллионером. Журналисты неоднократно обвиняли [PERSON] в рейдерстве, а средства массовой информации просто пестрят статьями о коррупционном беспределе этого правительственного хищника. По данным редакции, сейчас [PERSON] пытается управлять рядом коррупционных схем министра экологии, помогая [PERSON] выстраивать интегрированную вертикаль для системного личного обогащения из государственного бюджета. Как оказалось, [PERSON] не единственный в теневой схеме [PERSON]. Работая в Кабмине, [PERSON] привлек в свою коррупционную команду [PERSON]. И хотя улаживать вопросы ездит лично [PERSON]. Выдачу лицензий, экспертиз и разрешений на выбросы контролирует лично [PERSON]. При этом он официально никакого отношения к Минприроды не имеет, не числится даже дворником. Наши источники сообщают, что, считая себя талантливым юристом-пройдохой, [PERSON] не смог ничего умнее придумать, как привлечь к работе министерства команду подконтрольных себе юристов, которые под его руководством фактически организовали при министерстве неформальный коррупционный штаб, так называемый «бек-офис», в котором и генерируются основные схемы по трансформации министерского влияния [PERSON] в звонкую монету. В частности, хотелось бы узнать, как, занимая должность руководителя Киевского управления юстиции во времена правления [PERSON], [PERSON] избежал увольнения по Закону Украины «Об очищении власти». Активно предпринимаются действия членами семьи [PERSON] по выводу в непрозрачное владение многочисленных объектов недвижимости и элитного автопарка. Впрочем, молодому чиновнику было у кого поучиться, ведь его отец [PERSON] в свое время стал известен как мастер построения «теневых схем». Коррупционная схема незаконной сертификации автомобилей, которую успешно внедрил [PERSON] во времена [PERSON], работала очень хорошо, о чем свидетельствует тот факт, что название учреждения стало нарицательным в чиновничьих кругах: «Львовская система» [PERSON]. В 2013 году Львов заработал славу одного из наиболее коррупционных центров незаконной сертификации благодаря именно «Львовской системе» [PERSON]. Решать вопрос к [PERSON] приезжали со всей страны. На первый взгляд, все это выглядело странно: пока отец строил «теневые схемы», сын был заместителем и помощником [PERSON] в антикоррупционной борьбе, являясь его ближайшим человеком в Кабмине. Однако только на первый взгляд, ведь что связывает «антикоррупционеров» больше, чем общие коррупционные схемы?». Судом також встановлено, що статтю під назвою «[INFO]» аналогічного змісту було розміщено на веб-сайті інтернет-видання «Главком» (http://glavcom.ua), під статтею на веб-сайті інтернет-видання «Главком» міститься посилання на веб-сайт http://nabludatel.net/. [INFO] на веб-сайті http://nabludatel.net/ було опубліковано статтю під назвою «[INFO]», в якій поширено наступну інформацію: «Редакцию «Наблюдателя» известили о повсеместном «терроре» со стороны должностных лиц Минприроды в отношении крупных предприятий и о причастности к этому (…) [PERSON]». [INFO] на веб-сайті http://nabludatel.net/ було опубліковано статтю під назвою «[INFO]», в якій поширено наступну інформацію: «Как утверждают инсайдеры, ценовая политика разработана не кем иным, как уже хорошо известным нашим читателям [PERSON], помощником [PERSON]». [INFO] на веб-сайті http://nabludatel.net/ було опубліковано статтю під назвою «[INFO]», в якій поширено інформацію: «1. 22 мая [PERSON] начал осуществлять план [PERSON] по шантажу «Наблюдателя». Сначала он попросил редакцию за деньги снять статьи, которые вредят репутации его клиентов. Он объяснил, что представляет интересы не только [PERSON], но и одного из коррупционных фигурантов наших статей - [PERSON], который является внештатным советником министра [PERSON]. 2. Картинка сразу же начала складываться. Дело в том, что ряд статей, о которых говорил [PERSON], были посвящены разоблачению коррупционных схем в Минприроды, созданных [PERSON] и [PERSON]». Відповідно до положень ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності з ч. 1 ст.275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Згідно ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Положення п.6 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1 визначає, що позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім'ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, зазначених в п.15 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1 недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). У відповідності з п. 12 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1 належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК). Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет. Судом встановлено, що адвокат позивача звертався із адвокатськими запитами до адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет, до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Наблюдатель» та до товариства з обмеженою відповідальністю «Центр інтернет-імен України», однак, відповіді на запити не отримав. За клопотанням позивача судом було витребувано у відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Наблюдатель» інформації про власника веб-сайту http://nabludatel.net/ та авторів статей. Від відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Наблюдатель» надійшли письмові пояснення, в яких зазначено про те, що власником веб-сайту http://nabludatel.net/ є відповідач 1 - товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Наблюдатель», опубліковані статті є редакційними статтями газети «Спостерігач», яка зареєстрована як друкований засіб масової інформації. Судом встановлено, що власником веб-сайту http://glavcom.ua є товариство з обмеженою відповідальністю «Українські медійні системи». Пунктом 19 вказаної Постанови визначено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які є вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, а тому їх неможна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 08 липня 1986 року у справі Лінгенса проти Австрії («Lingens v. Austria») (12/1984/84/131) зазначив, що слід розмежовувати факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. Суд не погоджується з доводами відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Наблюдатель» про те, що поширена інформація є оціночними судженнями та не підлягає доведенню і спростуванню, оскільки зважаючи на зміст та характер даної інформації, оспорювана інформація викладена у формі тверджень, ця інформація за змістом не є нейтральною і не може розцінюватись як оціночне судження. Поширені про позивача відомості не підтверджуються жодними доказами. Розповсюдження такої недостовірної інформації порушує особисті немайнові права позивача та його батька, принижує їх гідність, честь та ділову репутацію, а тому така інформація підлягає спростуванню. Суд критично сприймає посилання відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Наблюдатель» на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Українська Прес-Група» проти України від 29 березня 2005 року, відповідно до якого суд вказав, що обираючи свою професію, політики залишили себе відкритими для судової критики і пильного нагляду, це той тягар, який політики мають прийняти в демократичному суспільстві; положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року Комітетом Міністрів Ради Європи, а також на те, що межі свободи вираження думок залежать від їх змісту та від того, чим займається особа, стосовно якої ці думки висловлені. Суд не вбачає, що будь-яка з фраз, розповсюджених відповідачами про позивача, характеризується як критична оцінка діяльності позивача, оскільки вони не містять таких мовно-стилістичних засобів як гіпербола, алегорія, сатира, які зазвичай використовуються при надання критичної оцінки діяльності тієї чи іншої особи. Натомість, поширена інформація містить стверджувальні вислови про вчинення позивачем та його батьком правопорушень, які містять ознаки кримінальних правопорушень, пов'язаних зі зловживанням службовим становищем. У відповідності до положень ст. 302 ЦК України, інформація, що поширюється, має бути достовірною - отриманою з офіційних джерел (інформація органів державної влади, органів місцевого самоврядування, стенограми тощо). Особа, що поширює таку інформацію зобов'язана посилатися на таке джерело. У разі отримання інформації з джерел, відмінних від офіційних, особа, що поширює інформацію, зобов'язана переконатися в її достовірності. Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що чинне законодавство та міжнародні договори захищають право журналістів публікувати інформацію з питань, що становить громадський інтерес, однак, за умови, що вони діють сумлінно і така інформація ґрунтується на точних, перевірених фактичних даних. Згідно ст. 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» редакція, журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста, якщо: 1) ці відомості одержано від інформаційних агентств або від засновника (співзасновників); 2) вони містяться у відповіді на інформаційний запит щодо доступу до офіційних документів і запит щодо надання письмової або усної інформації, наданої відповідно до вимог Закону України «Про інформацію»; 3) вони є дослівним відтворенням офіційних виступів посадових осіб державних органів, організацій і об'єднань громадян; 4) вони є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих іншим друкованим засобом масової інформації з посиланням на нього; 5) в них розголошується таємниця, яка спеціально охороняється законом, проте ці відомості не було отримано журналістом незаконним шляхом. Відповідачі не надали жодних доказів про те, що оспорювана інформація була опублікована на підставі відомостей, одержаних з офіційних джерел, або вона є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих іншим засобом масової інформації з посиланням на нього, а також того, що відповідачі перед її поширенням переконалися в її достовірності. З приводу посилання відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Українські медійні системи» на те, що він не несе відповідальності за поширення відомостей, які не відповідають дійсності та принижуть честь, гідність позивача, які були дослівно передруковані з веб-сайту http://nabludatel.net/ суд зазначає наступне. Згідно роз'яснень, викладених в п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» в зазначених випадках засоби масової інформації звільняються лише від обов'язку щодо відшкодування збитків та моральної шкоди. Оскільки спростування поширеної недостовірної інформації не є способом цивільно-правової відповідальності, бо не має компенсаційного та майнового характеру, то на засоби масової інформації може бути покладено обов'язок опублікувати спростування. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Суд приймає до уваги, що позивачем на підтвердження недостовірності поширеної інформації було надано копію рішення Дарницького районного суду м. Києва від 31 жовтня 2014 року у справі № 753/18231/14-ц, копію рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року у справі № 761/21691/15-ц, копію рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 березня 2016 року у справі № 757/27398/15-ц; витяг із офіційного сайту Кабінету Міністрів України про [PERSON]; витяг із офіційного сайту Кабінету Міністрів України, в якому міститься інформація щодо проведення перевірки стосовно [PERSON], передбаченої Законом України «Про очищення влади»; витяг із офіційного сайту Кабінету Міністрів України про результат проведеної перевірки стосовно [PERSON]. У відповідності з приписами ч. 7 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Відповідно до положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Судом встановлено наявність юридичного складу правопорушення, зважаючи на те, що відбулося поширення недостовірної інформації в мережі Інтернет, яка є доступною для сприйняття та використання досить широкого кола осіб; поширена інформація стосується позивача та його батька, в статтях вживаються їх прізвище ім'я по батькові, займані посади, що не заперечується відповідачами; належних та допустимих доказів на підтвердження правдивості зазначеної інформації відповідачами надано не було; внаслідок поширення недостовірної інформації позивач зазнав порушень його особистих немайнових прав, поширена інформація є такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача та його батька, спотворила та принизила оцінку ділових якостей позивача, негативно впливає на мікросоціальні, міжособистісні стосунки, знижує його авторитет серед колег та підриває довіру до нього з боку суспільства. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачами не доведена достовірність оспорюваної інформації, а тому остання підлягає визнанню недостовірною та спростуванню. Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Наблюдатель» моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У результаті поширення спірної інформації позивач зазнав втрат немайнового характеру внаслідок приниження його честі, гідності і ділової репутації, ускладнення подальшого професійного та громадського життя. Розповсюдження недостовірної інформації про вчинення позивачем та його батьком кримінально караних діянь без жодних та те підстав та доказів негативно впливає на соціальне життя Позивача, знижує його авторитет серед знайомих і колег та спричиняє негативне ставлення суспільства до його особи. Враховуючи те, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевних страждань, суд дійшов висновку про необхідність присудження позивачу відшкодування завданої йому моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial