Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

У липні 2020 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася [PERSON] , в особі представника адвоката Коваленка В.В., із позовом до Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом. У позовній заяві [PERSON] , в особі адвоката Коваленка В.В., просить суд визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В позовній заяві позивачка, в особі представника, вказує, що після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , залишився спадок у вигляді квартири [ADDRESS] , яка в 1/3 частині належала йому на підставі свідоцтва про право на житло виданого 03.01.2003 року виконкомом Дніпрорудненської міської ради за розпорядженням від 28.12.2002 року №225 та 2/3 частини належали йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.11.2007 року посвідченого державним нотаріусом Дніпрорудненської державної нотаріальної контори після смерті його сина [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцем першої черги після смерті її батька [PERSON] . Після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа №49 за 2014 рік. 16 червня 2014 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Петричковнч Юлії Анатоліївни для оформлення спадку, але з`ясувалось, що право власності за [PERSON] на 2/3 частини квартири не має державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 16 червня 2014 року приватний нотаріус Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Петричкович Ю.А. відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого батька [PERSON] у зв`язку з відсутністю реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на вищевказану квартиру. Відповідно до свідоцтва про право на житло, виданого 03.01.2003 року виконкомом Дніпрорудненської міської ради за розпорядженням від 28.12.2002 року №225, квартира [ADDRESS] належала на праві часткової власності [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] по 1/3 частині кожному. Згідно технічного паспорту зареєстрованого РКП «Василівське БТІ» за №14-8/20017933 від 06.08.2007 року вказано, що власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] по 1/3 частині кожному. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] . У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.11.2007 року посвідченого державним нотаріусом Дніпрорудненської державної нотаріальної контори Никаноровим О.О. по спадковій справі №216 за 2007 рік зареєстрованого в реєстрі №1609 спадкоємець першої черги [PERSON] прийняв спадок на 2/3 частини квартири після смерті його сина [PERSON] , який помер [INFO] і якому належала 1/3 частина квартири на підставі свідоцтва про право на житло виданого 03.01.2003 року та 1/3 частина квартири після смерті його матері [PERSON] , яку він прийняв, але не переоформив на себе. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №210958793 від 01.06.2020 року, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , по 1/3 частині кожному. Тобто, після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.11.2007 року посвідченого державним нотаріусом Дніпрорудненської державної нотаріальної контори Никаноровим О.О., [PERSON] не подав заяву до БТІ про реєстрацію права власності за ним, так як вважав, що його право власності вже зареєстроване. [PERSON] звернулась до державного реєстратора Дніпрорудненської міської ради для реєстрації прав на нерухоме майно, але їй було відмовлено в прийнятті заяви, оскільки із заявою про реєстрацію може звернутись тільки власник. В зв`язку з тим, що [PERSON] було відмовлено в оформлені спадку на квартиру в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а саме державної реєстрації прав власності на нерухоме майно в державному реєстрі, вона вимушена звертатись до суду. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 03 серпня 2020 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] , в особі представника адвоката Коваленка Володимира Васильовича, до Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Петричкович Юлія Анатоліївна, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом. Розгляд справи ухвалено провести в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 21 вересня 2020 року витребувано у приватного нотаріуса Василівського нотаріального округу Запорізької області Петричкович Ю.А. фотокопію спадкової справи та закрито підготовче провадження в цивільній справі. Призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 01 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивачки адвоката Коваленка В.В. про залишення без розгляду позову [PERSON] , в особі представника адвоката Коваленка Володимира Васильовича, до Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Петричкович Юлія Анатоліївна, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом, оскільки на момент звернення із відповідним клопотанням, розпочато розгляд справи по суті. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Коваленко В.В., у судове засідання не з`явилися. Представник позивачки адвокат Коваленко В.В. надав заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької областів судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа приватний нотаріус Василівського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Петричкович Ю.А. у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] видане Виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізькій області від 26 серпня 2014 року. Після смерті спадкодавця залишилася спадщина - квартира [ADDRESS] , яка в 1/3 частині належала йому на підставі свідоцтва про право на житло виданого 03.01.2003 року виконкомом Дніпрорудненської міської ради за розпорядженням від 28.12.2002 року №225 та 2/3 частини належали йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.11.2007 року посвідченого державним нотаріусом Дніпрорудненської державної нотаріальної контори після смерті його сина [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON] , інших спадкоємців не має. 16 червня 2014 року [PERSON] звернулась до, приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Петричковнч Юлії Анатоліївни для оформлення спадку, але з`ясувалось, що право власності за [PERSON] на 2/3 частини квартири не має державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 16 червня 2020 року за №290/02-31/02-31/02-14/49/2014 приватний нотаріус Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Петричкович Ю.А. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в зв`язку з відсутністю реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на вищевказану квартиру. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №210958793 від 01.06.2020 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] по 1/3 частині кожному. На даний час право власності на вищевказане спадкове майно [PERSON] не має можливості оформити відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, тому питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права власності на це майно. Належність вищевказаного нерухомого майна померлому [PERSON] підтверджується: свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02.11.2007 року посвідченого державним нотаріусом Дніпрорудненської державної нотаріальної контори Никаноровим О.О. по спадковій справі №216 за 2007 рік зареєстрованого в реєстрі №1609 спадкоємець першої черги [PERSON] прийняв спадок на 2/3 частини квартири після смерті його сина [PERSON] , який помер [INFO] і якому належала 1/3 частина квартири на підставі свідоцтва про право на житло виданого 03.01.2003 року та 1/3 частина квартири після смерті його матері [PERSON] , яку він прийняв, але не переоформив на себе. Згідно з витягу з звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, виконану ФОП [PERSON] за зверненням [PERSON] , оцінка квартири становить станом на 01 червня 2020 року - 144691 грн. Разом з тим, позовна вимога щодо визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не може бути задоволена, оскільки ні в додатках до позовної заяви, ні в матеріалах спадкової справи №49/2014 рік після померлого [PERSON] , відсутній заповіт. Доказів, що такий заповіт був, суду не надано.

Outcome: dismissed