Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, служба у справах дітей районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському районі, у якому просив: зобов`язати відповідача, [PERSON] , не перешкоджати [PERSON] , брати участь у спілкуванні зі своєю дитиною: сином - [PERSON] , [INFO] ; визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні із малолітнім сином [PERSON] , [INFO] : побачення з дитиною щотижня з 17 год. п`ятниці до 08 год. понеділка із врахуванням, що ночівля за адресою проживання батька здійснюється за погодженням з матір`ю. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він з [PERSON] перебував у шлюбі, який було розірвано рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2016 року. В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачем. Після розірвання шлюбу відповідач обмежує позивача у спілкуванні з дитиною та в її вихованні. Позивач був змушений звернутись із заявою до органів опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району і відповідно до розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району №786 від 02.09.2016 року було визначено порядок участі у вихованні дитини, а саме: визначено порядок його участі у вихованні сина щотижня з 17 год. п`ятниці до 08 год. понеділка із врахуванням, що ночівля за адресою проживання батька здійснюється за погодженням з матір`ю. Не зважаючи на встановлений порядок участі позивача у вихованні дитини, відповідач й надалі чинить перепони у спілкуванні з дитиною. В зв`язку з чим позивач звернувся з відповідною заявою до Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за результатами розгляду якої йому було рекомендовано для вирішення даного питання звернутися до суду. Заочним рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 17.05.2017 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, а саме встановлено порядок участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , наступним чином: щотижня з 17 год. п`ятниці до 08 год. понеділка, враховуючи вікові особливості дитини, її ночівля за адресою проживання батька здійснюється за погодженням з матір`ю. В іншій частині позову відмовлено. 01 квітня 2020 року відповідач [PERSON] , звернулася до суду із заявою, в якій просить скасувати вищевказане заочне рішення. В обґрунтування заяви посилався на те, що вона не отримувала судові повістки по даній справі та не знала про дату та час розгляду цивільної справи, у зв`язку з чим була позбавлена права на захист своїх законних прав та інтересів в суді, не мала можливості надати свої заперечення проти позовних вимог. Про наявність судового рішення відповідач дізналася 14 лютого 2020 року в ході розгляду іншої судової справи Комунарським районним судом м. Запоріжжя, після чого нею було направлено до суду заяву про отримання вищевказаного заочного рішення суду, яке вона отримала 11.03.2020 року. Відповідач не згодна з постановленим рішенням, оскільки, не змогла надати суду особисті пояснення та докази, які можуть вплинути на судове рішення. Крім того, зазначає що при винесенні вказаного заочного рішення судом не враховано, що позивач притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, часто знаходиться в неадекватному стані, який може бути викликаний вживання алкогольних напоїв чи наркотичних засобів, не проявляє жодного інтересу щодо стану здоров`я дитини, її розвитку, харчування, забезпечення одягом тощо. Ухвалою Сахновщинського\~районного суду\~Харківської області\~від 30.12.2020\~року заяву\~ [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено та скасовано заочне рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 17.05.2017 року по вказаній цивільній справі. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, в матеріалах справи наявна заява представника позивача в якій останній просить розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, та проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач та її представник повторно у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час та місце судового засідання завчано та належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про вручення 12.03.2021 року та 06.03.2021 року судових повісток. Представник третьої особи: служби у\~справах дітей\~районної адміністрації\~Запорізької міської\~ради по\~Комунарському районіу судове засідання не звився, надав заяву про розгляд справи без його участі, та при винесенні рішення по справі просив врахувати інтереси малолітнього [PERSON] . Представник третьої особи: органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району у судове засідання не звився, про причини неявки суд не повідомили. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 28.04.2021 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду даної справи. Суд, на підставі ч.4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 28.12.2013 року перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2016 року. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15 серпня 2014 року, видане міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Після розірвання шлюбу [PERSON] , [INFO] , залишилася проживати разом з матір`ю [PERSON] . Згідно розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району №786 від 02.09.2016 року було визначено порядок участі позивача [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а саме: визначено порядок його участі у вихованні сина щотижня з 17 год. п`ятниці до 08 год. понеділка із врахуванням, що ночівля за адресою проживання батька здійснюється за погодженням з матір`ю. На відповідача по справі [PERSON] покладено зобов`язання не перешкоджати [PERSON] в реалізації його права на особисте спілкування з сином. (а.с. 6). Відповідно до листа Вознесенівського ВП Дніпроваського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 05.10.2016 року №12837/46/02/06-2016 звернення [PERSON] щодо невиконання колишньою дружиною батьківських обов`язків розглянуто та рекомендовано [PERSON] звернутися до суду. Згідно наданого висновку про визначення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] районною адміністрацією Запорізької міської ради, як органом опіки та піклування від 13.04.2017 року №01-10/0086 визначено наступний порядок участі [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] : щотижня з 17 год. п`ятниці до 08 год. понеділка. Враховуючи вікові особливості дитини, її ночівля за адресою проживання батька здійснюється за погодженням з матір`ю. Крім того, судом досліджені докази надані відповідачем до заяви про перегляд заочного рішення, а саме: копія постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.03.2017 року; копія вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.06.2019 року; копія постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.02.2014 року; копія листа ГУНП в Запорізькій області від 22.09.2017 року, копія договору оренди квартири від 28.09.2018 року; Копія виконавчого листа №333/839/16-ц від 28.04.2016 року, копія розрахунку заборгованості по аліментам від 12.12.2019 року, копія заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.04.2016 року; копія рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2016 року; копія декларації про вибір лікаря №001-Р7МО-Р500; копію свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 15.08.2014 року; копія довідки-характеристики [PERSON] ; копія листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» від 16.09.2019 року №1937/01-18; копія листа ДНЗ №177 «Дзвіночок» від 25.09.2019 року №01-21/95. Відповідно до ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його приживання, тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи. Частиною 2\~ст. 155 СК України\~визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 2\~ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 8\~ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Отже, із тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст.\~7,\~141,\~159 СК України\~випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. З урахуванням встановлених обставин справи, враховуючи висновок районної адміністрації Запорізької міської ради як органу опіки та піклування щодо участі позивача у вихованні дитини, суд вважає за необхідне встановити наступний порядок участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] : щотижня з 17 год. п`ятниці до 08 год. понеділка, враховуючи вікові особливості дитини, її ночівля за адресою проживання батька здійснюється за погодженням з матір`ю. Суд вважає, що із урахуванням віку малолітньої дитини, встановлення такого способу участі у вихованні дитини на даному етапі буде відповідати інтересам дитини. При цьому, у разі зміни обставин, пов`язаних із віком дитини, за наявності спору між батьками, позивач не позбавлений можливості, згідно вимог\~ст. 158 СК України, звернутись до органу опіки та піклування для встановлення способів участі у вихованні дитини або згідно до ст.159 СК України\~звернутись до суду про визначення іншого способу його участі у вихованні дитини. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З наданих відповідачем доказів, суд не вбачає, що спілкування батька з сином буде перешкоджати нормальному вихованню дитини. Таким чином суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в частині встановлення порядку участі позивача у спілкуванні та вихованні малолітнього сина. В частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача не перешкоджати брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено в цій частині позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: partial