Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, неодноразово уточнюючи позовні вимоги (том 2 а.с.46-52), просила: -визначити розмір часток відповідно до реальних часток у праві власності на житловий будинок співвласників будинку, що знаходиться за адресою: вул.Орловська, буд.13, м.Дніпро відповідно до висновку №3905/3906-14 від 19.01.2015 р. судової будівельно- технічної експертизи, наданого Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз: кв. №1 ([PERSON]О.) - складає 29,3 кв.м., що відповідає 39/100 частини від загальної площі житлового будинку, кв. №2 ([PERSON]М.) - складає 27,6 кв. м., що відповідає 36/100 частини від загальної площі житлового будинку; -виділити позивачу 39/100 частини від загальної площі житлового будинку, розташованого за адресою: вул.Орловська, буд.13, м.Дніпро в окремий обєкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] м.Дніпро, у склад якого входять: частина житлового будинку літ. А-1, з прибудовою літ. а-1, загальною площею 29,3 кв.м., житловою площею 13,10 кв.м., яка складається з: коридору 1-1 пл. 3,8 кв.м., кухні 1-2 пл. 6,8 кв.м., ванної 1-3 пл. 5,6 кв.м., житлової кімнати 1-4 пл. 13,1 кв.м. відповідно до 39/100 реальної частки спільної часткової власності житлового будинку на частині земельної ділянки площею 145,37 кв.м., відповідно до реальних часток у домоволодінні у відповідності до варіанту №1 висновку №3905/3906-14 від 19.01.2015 р. судової будівельно-технічної експертизи, виконаної Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз; -виділити позивачу в натурі 39/100 реальної частки із спільної часткової власності житлового будинку, розташованих на частині земельної ділянки площею 145,37 кв.м. за адресою: вул.Орловська, буд.13, м.Дніпро відповідно до реальних часток у домоволодінні у відповідності до варіанту №1 висновку №3905/3906-14 від 19.01.2015 р. судової будівельно-технічної експертизи, виконаної Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз; -зобовязати державного нотаріуса Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори - [PERSON] здійснити державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та внести зміни до Державного реєстру прав та визнати за [PERSON] [PERSON] право власності на 39/100 частки у житловому будинку (квартира № 1) за адресою: м.Дніпро, вул.Орловська, буд.13, згідно розміру реальних часток у праві власності на житловий будинок, до складу 39/100 частки входить: частина житлового будинку літ. А-1, з прибудовою літ. а-1, загальною площею 29,3 кв.м., житловою площею 13,10 кв.м., яка складається з: коридору 1-1 пл. 3,8 кв.м., кухні 1-2 пл. 6,8 кв.м., ванної 1-3 пл. 5,6 кв.м., житлової кімнати 1-4 пл. 13,1 кв.м. В обґрунтування позовної заяви, позивач вказала на те, що вона купила частину жилого будинку, який розташований за адресою: м.Дніпро, вул.Орловська, буд. 13 згідно договору купівлі - продажу від 17 грудня 1975 року, в якому вказано, що вона купила 1/4 частину жилого будинку А-1, каркасно-мазаного з жилою прибудовою а-1, каркасно-мазаною, жилою площею 43,6 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель. На теперішній час, з відповідачем, виникли суперечливі питання з приводу розміру частки позивача у власності житлового будинку. Тому, позивач у 2013 році звернулася із заявою до КП «Томаківське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради з метою обстеження та технічної експертизи домоволодіння №13 по вул.Орловська м.Дніпро для складання акту ідеальних часток. Фахівцем вищезазначеної організації було складено акт ідеальних часток у домоволодінні, де визначено, що у фактичному користуванні позивача знаходиться 1/3 частина домоволодіння: частина будинку А, з прибудовою а-1 (загальна площа даної частини 29,3 кв.м., сарай Б, літній душ). У звязку з невідповідністю реальному розміру частки квартири №1 у житловому будинку №13 по вул.Орловській в м.Дніпро, розміру, вказаному у договорі купівлі-продажу від 17 грудня 1975 року, позивач не може вільно розпоряджатися своєю власністю, не може її продати чи подарувати, у звязку з чим, позивач вимушена звернутися до суду із вказаною позовною заявою. У судовому засіданні представник позивача підтримала уточнені позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила в позові відмовити, посилаючись на те, що позивач, вже будучи власником 1/4 частини жилого будинку за адресою: м.Дніпро, вул.Орловська, буд. 13, бажає збільшити свою частку до 1/3 частини спірного житлового будинку за рахунок частки відповідача. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила в позові відмовити, посилаючись на те, що вимоги позивача є передчасними; до теперішнього часу остаточне формування земельної ділянки, а також документів на неї не проведене сторонами відповідно до вимог чинного\~Земельного Кодексу. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Третя особа - державний нотаріус Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилась, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Вислухавши представника позивача, заперечення представника відповідача та представника третьої особи - Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у звязку з наступним. В судовому засіданні встановлено, що сторони є співвласниками домоволодіння №13 по вул.Орловській в м.Дніпро, а саме: [PERSON] належить 1/2 частина вказаного домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу від 26 травня 1981 року, посвідченого Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром №1-2138, який зареєстровано БТІ в реєстрову книгу №364 за реєстровим №88; [PERSON] належить 1/4 частина вказаного домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу від 17 грудня 1975 року, посвідченого Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром №2-3436, який зареєстровано БТІ в реєстрову книгу №267 за реєстровим №34; та [PERSON] належить 1/4 частина вказаного домоволодіння на підставі договору дарування від 10.07.1979 року, посвідченого Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром №2-3331, який зареєстровано БТІ в реєстрову книгу №364 за реєстровим №88, що підтверджується листом Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 16 червня 2015 року за №6663. Відповідно до вимог\~ст.358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно\~ст.361 ЦК України\~співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.\~\~ Відповідно до ч.1\~ст.364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до п.6\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 р. «Про практику застосування законодавства, що регулює права власності громадян на житловий будинок», поділ права спільної власності на житловий будинок можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділена окрема частина будинку із самостійним виходом. Встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на момент отримання сторонами у власність часток домоволодіння, їх частки вже були сформовані за попередніх власників. На момент отримання у власність цих часток ті приміщення та споруди, які були у попередніх власників, перейшли у такому ж складі і до сторін у справі. Враховуючи те, що позивачка вже є власником 1/4 частини вказаного домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу від 17 грудня 1975 року, посвідченого Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром №2-3436, та її право власності зареєстроване Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради в реєстрову книгу №267 за реєстровим №34, а тому, її права порушені не були, у звязку з чим, вимоги позивача є необґрунтованими. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27.07.2015, у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Дніпропетровської міської ради, Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про виділення в натурі частки із спільної часткової власності, визнання права власності на частку, припинення права спільної часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою, в задоволенні позову відмовлено (том 1 а.с.141-142); ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.12.2015, рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27.07.2015 залишено без змін (том 1 а.с.191-192). Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникає спір стосовно користування спірним домоволодінням та земельною ділянкою на якій воно розташоване. Так, в матеріалах справи наявні лише правовстановлюючі документи на домоволодіння та споруди, у яких не зазначена площа земельної ділянки домоволодіння. Сторони по справі не надали суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що саме така площа земельної ділянки виділена під це домоволодіння та на підставі якого правовстановлюючого документу, відповідно до\~Земельного Кодексу\~УРСР 1970\~року, Земельного Кодексу України 1990 року. До теперішнього часу остаточне формування земельної ділянки, а також документів на неї не проведене сторонами і відповідно до вимог нині чинного\~Земельного Кодексу. Отже, позивач не довела своїх позовних вимог в частині визначення порядку користування земельною ділянкою у відповідності до часток співвласників житлового будинку, що суперечить положенням\~ст.79-1 ЗК України. Разом із цим, взявши до уваги, що, позивач не надала суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх позовних вимог в частині визначення порядку користування земельною ділянкою у відповідності до часток співвласників житлового будинку, суд прийшов до висновку, що, вказані позовні вимоги є необґрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають. Вимога позивача щодо зобовязання державного нотаріуса Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори - [PERSON] здійснити державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та внести зміни до Державного реєстру прав, також задоволенню не підлягає у звязку з тим, що відповідно до вимог ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення суду, яке набрало законної сили, є підставою для державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. За таких обставин, вимоги позивача не ґрунтуються на законі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати відшкодуванню не підлягають, оскільки позивачу в позові відмовлено. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed