Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] та [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Управителя з питань ЖКХ мікрорайону «Золотоустівська» Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» Горового Володимира Миколайовича, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», Виробничо-обслуговуючого підрозділу «Золотоустівська» Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг», Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг» про відшкодування збитків, моральної шкоди, завданої залиттям квартири прийняти до свого провадження. У свій позовній заяві позивачі просили суд: стягнути з власників квартири [ADDRESS] , відповідачів 1-4 ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) на відшкодування завданої позивачу майнової шкоди (завданих збитків) 39 518 грн., а також моральну шкоду у розмірі 30 000 грн., завдану внаслідок останнього залиття нерухомого та рухомого майна позивача; стягнути з відповідачів 5-8 (Управителя з питань ЖКХ мікрорайону «Золотоустівська» Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» Горового Володимира Миколайовича, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», Виробничо-обслуговуючого підрозділу «Золотоустівська» Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг», Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг») моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. завдану внаслідок складання актів «Про залиття квартири [ADDRESS] » з порушенням вимог складу комісії, а також форми та змісту; стягнути з відповідачів судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 03 жовтня 2016 року сталося залиття квартири, що належить позивачам на праві власності (залиття зафіксовано у Центральній диспетчерській службі Шевченківського району м. Києва за №2202866 від 03.10.2016). Затоплення сталося внаслідок пориву гнучкої підводки холодного водопостачання (ХВП) до змішувача на кухні у кв. [ADDRESS] , що підтверджується Актом «Про залиття квартири [ADDRESS] », Актом «Про залиття квартири [ADDRESS] » від 05.10.2016, Актом «Про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 11 квітня 2017 року. Згідно з даними актами було встановлено, що залиття квартири [ADDRESS] сталося за причинно-наслідковим зв`язком з вини власника квартири №17 зазначеного будинку. На підставі зазначеного позивачі звернулися з відповідним позовом. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2017 року було відкрито провадження у справі. 21 березня 2018 року надійшов відзив на позовну заяву від представника Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», у якому останній просив відмовити у задоволенні позову. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2018 року було вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. 12 липня 2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника [PERSON] , у якому останній просив суд відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. На підставі розпорядження щодо повторного автоматичного розподілу справи № 01-08-1395 від 22 листопада 2018 року за підписом керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Марчук М.В., протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Фролової І.В., у зв`язку із припиненням повноважень судді Рибака М.А. по причині закінчення п`ятирічного строку призначення на посаду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2018 року справу прийнято до провадження судді Фролової І.В., призначено до розгляду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 лютого 2019 року позовну заяву було залишено без розгляду. 25 листопада 2019 року надійшла апеляційна скарга від позивачів на Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 лютого 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду. Постановою Київського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року апеляційну скаргу [PERSON] - задоволено. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 лютого 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду - скасовано, та направлено справу для продовження розгляду. 27 грудня 2019 року вказана цивільна справа надійшла на адресу суду. 28 грудня 2019 року надійшла заява від позивача [PERSON] про відмову від частини позовних вимог, підтримку позовних вимог до відповідачів 1,2,3,4,5 та викладення позовної заяви від 09.10.2017 року про відшкодування збитків і моральної шкоди, завданої залиттям квартири, поданої (Вхідний №82830 від 09.10.2019) до Шевченківського районного суду м. Києва, у новій редакції. Відповідно до вказаної редакції позовної заяви позивач просить суд: стягнути з валсників квартири [ADDRESS] , відповідачів 1,2,3,4,5 ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) на відшкодування завданої майнової шкоди 39 518,00 грн., а також моральну шкоду у розмірі 30 000 грн., завданої внаслідок останнього залиття нерухомого та рухомого майна з вищерозташованої квартири ( №17 ); стягнути з відповідачів судові витрати. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 грудня 2019 року справу прийнято до провадження судді Фролової І.В., призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 03 березня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», у якому останній просив відмовити у задоволенні позову. У судовому засіданні, яке відбулося 05 березня 2020 року, позивачем було заявлено клопотання про відвід головуючого судді Фролової І.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 березня 2020 року було відмовлено у задоволенні заяви про відвід. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року було закрито підготовче провадження у справі. Позивач зі своїм представником у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовної заяви заперечував, просив відмовити у повному обсязі. Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку наявним доказам, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як свідчить свідоцтво про право власності на житло, копія якого долучена до матеріалів справи, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] .( т.1, а.с.110). Встановлено, і не заперечується стороною відповідача, що 03.10.2019 р. відбулось залиття квартири [ADDRESS] . Як свідчить Акт від 05.10.2016 р. затверджений Управителем з питань ЖКГ Мікрорайону «Златоустівська» Горовим В. в складі: майстра тех. дільниці [PERSON] , майстра рем.дільниці [PERSON] , слюсаря-сантехніка [PERSON] склали акт про те, що в квартири [ADDRESS] , сталося залиття з вищерозташованої квартири №17 , що зафіксовано на Центральній диспетчерській службі Шевченківського району м. Києва за №2202866 від 03.10.2016р.., залиття сталось внаслідок виходу з ладу сантехнічного обладнання (порив гнучкої підводки ХВП на змішувач на кухні) у кв.17. Мешканцям кв. [ADDRESS] рекомендовано дотримуватись правил користування сантехнічним обладнанням (т.1, а.с.12) Відповідно до Акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 11 квітня 2017 року, комісія ВОП «Златоустівська» у складі: головного інженера виконавця послуг [PERSON] - голови комісії, майстра технічної дільниці [PERSON] , майстра ремонтної дільниці [PERSON] , слюсаря-сантехніка - [PERSON] , електрика [PERSON] , представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові мережі, та в присутності власника кв. [ADDRESS] , [PERSON] , та власника кв. [ADDRESS] , [PERSON] , склали акт про повторне обстеження квартири №13 за вищевказаною адресою, у зв`язку з її залиттям, яке сталося 03.10.2016 з вищерозташованої квартири №17 . За висновком комісії встановлено, що залиття квартири [ADDRESS] сталось з вини власника квартири №17 зазначеного будинку (т.1, а.с.13). Відповідно до п.2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005р. №76 (далі по тексту - Правил), у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт. Додатком 4 до Правил встановлено форму вказаного акта про залиття, якою передбачено обов`язкова присутність осіб, причетних до події, що сталася для спільного огляду приміщення та фіксації характеру, його причин та наслідків. При цьому, як роз`яснено в листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29 грудня 2009р. за №12/20-11-1975, факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Згідно висновку про вартість майна Приватного підприємства «Аверті» від 17 липня 2017 року встановлено, що загальна сума збитку завдана внаслідок залиття квартири [ADDRESS] становить 35 518 грн. (т.1, а.с.17). Відповідно до Звіту про оцінку майна від 12.07.2017, складеної Приватним підприємством «Аверті», яке діє на підставі Сертіфікату суб`єкта оціночної діяльності №514/17 від 31.05.2017 року в особі директора Березовської Тетяни Вікторівни було виконано незалежну оцінку майнового збитку завданого [PERSON] , заподіяного в результаті залиття квартири [ADDRESS] , вбачається, що загальна сума збитку становить 35 518 грн., та складається з: нерухоме майно - 10 361 грн.; будівельні матеріали - 15 718 грн.; рухоме майно (ремонт та заміна) - 6 539 грн.; витрати на перетяжку м`яких меблів - 2 900 грн.( т.1 а.с. 70-99) В результаті залиття, згідно із зазначеним актом, в квартирі № 13 пошкоджено: 1. Кухня (S=13,9 м2): стеля (оздоблення плитка-пінопласт) спостерігається залиття по всій площі стелі; стіни (шпалери поліпшені) спостерігається залиття по всій площі стін: спостерігається часткове пошкодження кухонної шафи, та частково пошкоджено кухонний куток; також відбулось пошкодження електрообладнання, а саме вийшли з ладу розетки в кількості 2 шт., вийшла з ладу витяжка, вийшли з ладу вбудовані в шафу світильники в кількості 5 шт. 2. Житлова кімната (S=11,2 м2): стеля (оздоблення плитка-пінопласт) спостерігається залиття по всій площі стелі; стіни (шпалери вітчизняного виробництва) спостерігається залиття по всій площі стін; на підлозі (паркет вітчизняного виробництва) спостерігається деформація паркету внаслідок залиття по всій площі; також відбулось пошкодження електрообладнання, а саме вийшла з ладу електрична розподільча коробка. 3. Коридор (S=18,2 м2): стеля (оздоблення плитка-пінопласт) спостерігається залиття площею 5,0 кв.м. Позивач вважає, що спричинена шкода має бути відшкодована винними особами, а саме відповідачами: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 своєї постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992р. №6, суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідок дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Згідно положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За приписами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В свою чергу частиною 2 ст. 1166 ЦК України визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Враховуючи презумпцію винуватості, встановлену ч. 2 ст. 1166 ЦК України саме відповідач зобов`язаний надати докази у підтвердження того факту, що залиття квартири позивача відбулось не з вини мешканців квартири № 17 . За приписами ч. ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В свою чергу за положеннями ч. ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За умовами ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За умовами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. За таких обставин, судом зроблено висновок, що залиття квартири [PERSON] сталось з вини відповідачів, при цьому на спростування розміру заподіяної шкоди відповідачами не надано жодного належного та допустимого доказу. Таким чином, з огляду на вищенаведені норми законів та пояснення представника позивача, суд вважає, що відповідачі як власники, несуть обов`язок по забезпеченню схоронності належного їм на праві власності житла, санітарно-технічного та іншого обладнання в квартирі, пошкодження якого в даному випадку стало причиною залиття квартири позивача, також суд враховує обставини встановлені Актами комісії ВОП «Златоустівська» від 05.10.2016 р., 11.04.2017 р., та 08.11.2018 р., та приходить до висновку, що відповідальність за завдану шкоду позивачу має нести саме мешканці квартири [ADDRESS] . Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню у відшкодування матеріальної шкоди 39 518 грн. Позивач також вказує на те, що залиттям квартири йому було спричинено моральну шкоду, яка полягає у хвилюваннях, незручностях в побуті, проживання в атмосфері підвищеної вологості, що є підставою для стягнення солідарно з відповідачів на відшкодування моральної шкоди у розмірі 30 000,00 грн. Норми ст. 23 ЦК України передбачають, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до положень ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Пленум Верховного Суду України в п. 5 Постанови № 4 від 31.03.19995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з відповідними доповненнями та змінами, роз`яснив, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової шкоди) підлягають: наявність такої шкоди, протиправність дій її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи обставини встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про наявність моральної шкоди, що її було спричинено позивачеві з боку відповідачів. Вирішуючи питання про розмір даної шкоди в грошовому еквіваленті, суд виходить з втрат немайнового характеру, що їх зазнав позивач, зміни, які відбулись в його житті, що призвело до негативних наслідків. Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача суму у розмірі 5 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Розподіляючи судову витрати суд керується приписами ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення. За результатами розгляду справи, необхідно стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача судові витрати у розмірі 4 000,00 грн. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial