Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

У липні 2019 року позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 26 травня 2008 року між КБ «Західінкомбанк» ТзОВ та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит №2605/08-206, право вимоги за яким відступлено позивачу на підставі договору про відступлення права вимоги №2077/08 від 15 жовтня 2008 року. Відповідно до договору позичальнику було надано грошові кошти у розмірі 1 000 000 грн. з сплатою по процентній ставці 14,0 % річних на поліпшення житлових умов із строком погашення не пізніше 2038 року. Вказали, що виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором забезпечено іпотекою від 26.05.2008 року укладеною між КБ «Західінкомбанк» ТзОВ та [PERSON] та договором поруки №2605/08-207 від 26.05.2008 року укладеного між КБ «Західінкомбанк» ТзОВ та [PERSON] . Станом на 18.07.2019 року заборгованість [PERSON] за договором про іпотечний кредит №2605/08-206 від 26.05.2008 року становить 126 703,08 грн. Тому позивач просив суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Державної іпотечної установи заборгованість за договором про іпотечний кредит №2605/08-206 від 26 травня 2008 року у розмірі 126 703,08 грн., яка складається з основного боргу 123 820,02 грн., прострочених відсотків за користування кредитними коштами 2 328,52 грн., пені 361,52 грн., інфляційний втрат 193,02 грн. 04.08.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від [PERSON] , в якому відповідач вказав,що він не заперечує, що були присутні порушення щодо додержання, як позичальником графіку погашення іпотечного кредиту, але за неналежне виконання виконання взятих на себе зобов`язань сплатив штрафні санкції. Вимогу щодо дострокового повернення суми кредиту в цілому від кредитора відповідач не отримував, а отже Державна іпотечна установа порушила право [PERSON] відповідно до умов договору щодо дострокового погашення кредити. На підставі викладеного просив відмовити в задоволенні позову. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.09.2019 р. відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно розпорядження керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Дідура М.О. щодо повторного автоматичного розподілу справи за №486 від 04.05.2020 року та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 04.05.2020 року, який проведений, у зв`язку закінченням строку відрядження судді Медведського М.Д., в провадження судді Дубас Т.В. надійшов вищевказаний цивільний позов. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.05.2020 року прийнято до провадження справу та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Згідно із частинами 1, 8 ст.279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. В судове засідання призначене 18.02.2021 року представник позивача не з`явився. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Відповідачі в судове засідання призначене 18.02.2021 року не з`явилися. Повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.19,274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 26.05.2008 року між КБ «Західінкомбанк» ТзОВ та [PERSON] був укладений іпотечний договір №2605/08-206, за умовами якого останньому був наданий кредит у розмірі 1 000 000 грн. Відповідно до п.1.2 кредитного договору кредит надавався до 26 травня 2038 року на поліпшення житлових умов. Пунктом 2.4 договору сторони обумовили порядок повернення кредиту шляхом сплати позичальником рівними частинами щомісяця в сумі не менше 2 777, 78 гр. та сплачувати відсотки нараховані кредитором на залишок заборгованості. Згідно з п.6.4 договору виконання позичальником вимоги щодо дострокового повернення суми кредиту та інших платежів повинно бути здійснено позичальником протягом 30 тридцяти календарних днів з дати надіслання кредитором відповідної вимоги. Відповідно до п.6.2 договору за порушення взятих на себе зобов`язань з повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, позичальник зобов`язувався сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення. В забезпечення виконання позичальником зобов`язань за умовами кредитного договору від 26.05.2008 року між КБ «Західінкомбанк» ТзОВ та [PERSON] був укладений Договір поруки № 2605/08-207. Відповідно до п.1 Договору поруки поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобов`язань за договором про іпотечний кредит та додатковими угодами до нього. Пунктом 3.4 договору поручитель та боржник залишаються зобов`язаними перед кредитором до того моменту, поки всі зобов`язання за договором про іпотечний кредит не будуть виконані повністю. 15 жовтня 2008 року між Державною іпотечною установою та ТОВ «Західінкомбанк» був укладений Договір відступлення права вимоги №2077/08, відповідно до умов якого права вимоги за Договором про іпотечний кредит №2605/08-206, Іпотечний договір № б/н від 26.05.2008 року та договір поруки №2605/08-207 перейшли до позивача. 15.10.2008 року ТОВ «Західінкомбанк» направило відповідачам повідомлення про відступлення права вимоги. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В зв`язку з порушенням позичальником умов кредитного договору 25 липня 2019 року йому було направлено вимогу про дострокове повернення кредитних коштів. Така ж вимога 25 липня 2019 року була направлена відповідачу [PERSON] як поручителю. Станом на 16.02.2021 року заборгованість позичальника перед позивачем за договором про іпотечний кредит №2605/08-206 від 26.05.208 року складає 52 057,88 грн., з яких: 51 446,16 сума основного боргу.; 611,72 грн. відсотки за користування кредитом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 553,554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Враховуючи, що між КБ «Західінкомбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір, умови якого банком були виконані, шляхом надання [PERSON] кредитних коштів, останній взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, також ці зобов`язання не виконує поручитель [PERSON] , який відповідно до договору поруки несе солідарну відповідальність за порушення [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, а позивач є новим кредитором за умовами Договору відступлення права вимоги № 2077/08, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині солідарного стягнення з позичальника та поручителя суми заборгованості, яка станом на 16.02.2021 року становить 52 057,88 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, задоволення позовних вимог, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в розмірі 789,14грн.

Outcome: partial