Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпропетровську Дніпропетровської області про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права на отримання страхових виплат. В обґрунтування позову зазначила, що на початку 1995 року вона познайомилася з [PERSON]. З 1997 року вона переїхала до помешкання [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. З того часу вони мали взаємні права та обов'язки - вели сумісне господарство, мали спільний сімейний бюджет, опікувалися один про одного, а також підтримували шлюбні стосунки. Питання юридичної легалізації у відповідному відділі РАЦСу відкладалося до влучного моменту, адже безпосередньо для них не мало важливого значення та не впливало на стосунки, що вже склалися між ними з розподілом сімейних прав та обов'язків. [PERSON] працював в ПАТ «Завод засобів механізації аеропортів». [INFO] стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого [PERSON] помер. Зазначає, що відповідач безпідставно не погоджується з тим, що вона має право на виплату одноразової допомоги у зв'язку зі смертю [PERSON]. Встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу необхідне для підтвердження права на отримання одноразової допомоги, що виплачується у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві відповідно до п.6 ст.42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Без встановлення даного фату позивач не в змозі скористуватися правами члена сім'ї [PERSON] Позивач з представником в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили пред'явлену позовну заяву задовольнити з підстав викладених у позові. Представник Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпропетровську Дніпропетровської області заперечував проти задоволення позовних вимог в частинні стягнення з них судового збору та визнання за позивачем права на отримання страхових виплат, в результаті смерті [PERSON], оскільки встановлення факту проживання позивача з [PERSON] є лише одним із документів, які позивач повинен надати їм для отримання такої допомоги. Вирішення питання щодо позовних вимог в частині встановлення факту проживання однією сім'єю поклала на розсуд суду. Суд, вислухавши сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 13 липня 2015 року, [PERSON] помер [INFO]. Позивачка стверджує, що з 1997 року по день смерті [PERSON] вони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. На підтвердження її спільного проживання, побуту і відпочинку разом із [PERSON] надала копії фотографій. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працював з [PERSON] з 2008 року. Позивач разом із [PERSON] проживали однією сім'єю за адресою: [ADDRESS]. Також зазначив, що позивачка із померлим [PERSON] мали дуже теплі стосунки, кохали один одного, опікувались про друг друга, дарували подарунки, це було видно всім, хто знав цю родину. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працював з [PERSON] з 2004 по 2013 роки, мав з останнім дружні стосунки. Бував вдома у [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Зазначив, що знає позивачку як дружину [PERSON] та підтвердив факт їхнього проживання однією сім'єю та ведення сумісного побуту. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є сусідкою та другом сім'ї [PERSON]. Зазначила, що починаючи з кінця дев'яностих років [PERSON] разом з позивачкою проживали однією сім'єю за адресою: [ADDRESS]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що двоюрідною сестрою позивачки. Зазначила, що остання з 1997 року проживала однією сім'єю з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Оцінюючи покази свідків суд, враховує, що всі свідки надали пояснення, що позивач із померлим [PERSON] проживала з 1997 року дружною міцною сім'єю, мали спільний бюджет, побут та відпочинок, їх покази логічні послідовні, логічні, узгоджуються між собою та іншими доказами по справі, вони знайшли підтвердження у судовому засіданні. За нормами ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Оскільки підставою для визнання осіб однією сім'ю є встановлення взаємовідносин, визначених ст. 3 СК України, то для підтвердження факту проживання однією сім'єю можуть прийматися будь-які, передбачені ст. 57 ЦПК України докази. Надані позивачкою докази відповідають вимогам ст. ст. 57, 58, 59 ЦПК України й у своїй сукупності переконують суд в доведеності факту проживання позивача з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1997 року по день смерті [PERSON], тобто до [INFO]. Щодо позовних вимог про визнання права позивача на отримання одноразової допомоги, що виплачується у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві відповідно до п.6 ст.42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», суд виходить з наступного. Згідно з ч. 7 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон) до складу страхових виплат входить, зокрема, страхова виплата в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого). Відповідно до ч. 6 ст. 42 Закону у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім'ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату. Пункт 6.1.1 «Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат», затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України №24 від 27 квітня 2007 року, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22 червня 2007 року за №715/13982, визначає перелік документів, які необхідні для призначення одноразової допомоги та щомісячних страхових виплат. Аналіз вищезазначеного Порядку дає підстави вважати, що встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу є лише одним із документів, який визначений у вищезазначеному Порядку. Таким чином одне лише рішення суду про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу не надає безумовне право на отримання вищезазначеної допомоги. У зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог в частинні визнання права на отримання одноразової допомоги, що виплачується у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві відповідно до п.6 ст.42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial