Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

У липні 2015 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позивач зазначив, що 09.07.2012 між сторонами укладено договір позики № 2, (надалі договір) згідно із яким він позичив відповідачу 62160 грн., строк повернення боргу було передбачено не пізніше 10.08.2012 року. Кошти були передані відповідачу у названій сумі, що підтверджується власноручною розпискою відповідача. Посилаючись на ст.ст. 526,530,1046,1047,1049 ЦК України позивач просив позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 62160,0 грн. 15% штрафу у розмірі 9324,00 грн., 5% пені за весь період прострочки (1060 днів) у розмірі 3 294 480,00 грн., всього 3 365 964,00 грн. Представник позивача надав до суду заяву про заочний розгляд справи без його участі та задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідач на виклики суду не з'явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про участь у розгляді справи не надійшло. Суд, вивчивши заяву позивача, дослідивши матеріали справи вважає, можливим провести заочний розгляд справи без участі відповідача за наданими доказами та задовольнити позовні вимоги частково. Звертаючись до суду, позивач зазначив, що за договором позики № 2 від 09.07.2012 (а.с. 4), він позичив відповідачу 62160,00 грн., строк повернення боргу було передбачено не пізніше 10.08.2012 року. Кошти були передані відповідачу у названій сумі, що підтверджується власноручною розпискою відповідача. (а.с.5) Оскільки Відповідач зобов'язання не виконав і гроші не повернув, позивач просив стягнути з відповідача суму боргу в розмірі заборгованість за договором позики у розмірі 62160,00 грн. 15% штрафу у розмірі 9324,00 грн., 5% пені за весь період прострочки (1060 днів) у розмірі 3 294 480,00 грн., всього 3 365 964,00 грн. Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст.ст. 1046,1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Виходячи із оцінки зібраних доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведені обставини щодо спростування умов договору позики, розписки про отримання коштів, які свідчать про факт отримання ним грошей. За викладених обставин підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 62160,00 грн. Відповідно до п. 3 договору передбачено, що у випадку прострочення внеску останньої суми позичальник виплачує позикодавцю штраф у розмірі 15% від суми позики та пеню у розмірі 5% від суми позики за кожний день прострочення. За викладених обставин, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача штраф у розмірі 15% від суми позики за кожний день прострочення, що становить 9324,00 грн. Відповідно до ч.2 ст. 258 ЦК України зазначено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Враховуючи вимоги зазначеної статті, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пеня у розмірі 5% від суми позики за кожний день прострочення, що складає 3108,00 грн. починаючи з 11.08.2012 (за період 365 днів * 3108,00 грн.) по 11.08.2013 включно в сумі 1 134 420,00 грн. Відповідно до статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 6090,00 грн. за ставками, які діяли на час подання позову до суду відповідно до Закону України «Про судовий збір» З огляду на викладене на підставі ст. ст.252,258, 526,530,1046,1047 ЦК України та

Outcome: partial