Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

У липні 2020 року комунальне підприємство теплових мереж Криворіжтепломережа (далі Підприємство) звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за централізоване опалення та гаряче водопостачання. У серпні 2020 року до відкриття провадження по справі, КПТМ Криворіжтепломережа подало до суду уточнену позовну заяву вказавши відповідачем лише [PERSON] , про стягнення заборгованості за централізоване опалення та гаряче водопостачання В обґрунтування позову представник позивача вказував, що підприємство по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населення, яке зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію та гарячу воду, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Відповідач є споживачем теплової енергії, яку надає позивач за адресою: [ADDRESS] . Відповідач своєчасно та в повному обсязі за надані послуги не сплачує, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.07.2013р. по 01.12.2019р. за централізоване опалення у розмірі 28\~366,19 грн та гаряче водопостачання 1\~162,80 грн. Відповідачу було направлено лист щодо заборгованості з вимогою добровільно сплатити борг. Однак заборгованість у добровільному порядку сплачено не було. За таких обставин, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованість, а також судові витрати. Ухвалою суду від 20.08.2020 р. прийнято справу до провадження суддею Дудіковим А.В., визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 08.10.2020р. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення судом не заперечує (а.с. 32). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Відповідач у судові засідання призначені на 08.10.2020р., 23.11.2020р., 23.12.2020р., 25.01.2021р., 03.03.2021р. та 06.04.2021р. не з`явилася, про день\~та час\~розгляду справи повідомлялася судом належним чином, а саме шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання та за допомогою публікації оголошень про виклик на сайті суду. Відзив на позовну заяву відповідач не подала, будь-яких клопотань на адресу суду не надходило (а.с. 55, 61). Згідно ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася без поважних причин та без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подала, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначено у Законі України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачем комунальних послуг є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб. Згідно ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Отже, відповідно до зазначеної норми та за змістом Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов`язані вносити плату за їх використання. Згідно довідки КПТМ «Криворіжтепломережа» квартира [ADDRESS] , належить до комунальної форми власності: наймач [PERSON] , [INFO] . На даний час у вищевказаній квартирі зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Відповідно до довідки відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради від 07.08.2020р. № 5376 [PERSON] знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із вибуттям до нового місця проживання з 29.11.2018р. (а.с. 21). Відповідно до ст.\~5\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» до\~житлово-комунальних\~послуг належать: 1)\~житлова послуга\~-\~послуга з\~управління багатоквартирним\~будинком. Послуга\~з управління\~багатоквартирним будинком\~включає: утримання\~спільного майна\~багатоквартирного будинку,\~зокрема прибирання\~внутрішньобудинкових приміщень\~та прибудинкової\~території,\~виконання санітарно-технічних\~робіт,\~обслуговування внутрішньобудинкових\~систем (крім\~обслуговування внутрішньобудинкових\~систем,\~що використовуються\~для надання\~відповідної комунальної\~послуги у\~разі укладення\~індивідуальних договорів\~про надання\~такої послуги,\~за умовами\~яких обслуговування\~таких систем\~здійснюється виконавцем),\~утримання ліфтів\~тощо; купівлю\~електричної енергії\~для забезпечення\~функціонування спільного\~майна багатоквартирного\~будинку; поточний\~ремонт спільного\~майна багатоквартирного\~будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно із ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а пунктом 5 частини 2 тієї ж статі Закону передбачений обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначено відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Таким чином, суд приходить до висновку про те, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню та гарячому водопостачанню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ України №630 від 21.07.2005 р. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. При цьому, обов`язок з укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», покладено саме на споживача. Крім того, на відповідача, як споживача комунальних послуг, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів». Даним законом передбачено, що під договором слід розуміти усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»). Отже, відсутність між сторонами письмового договору про надання житлово-комунальних послуг, не звільняє споживача від оплати отриманих житлово-комунальних послуг, а лише позбавляє її можливості скористатися в повному обсязі правами споживача, передбаченими Законом «Про захист прав споживачів», на отримання послуг вчасно та відповідної якості згідно з умовами укладеного договору. У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Позивачем були надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання [PERSON] , однак остання належним чином не виконувала своїх зобов`язань по оплаті за отриману теплову енергію, у зв`язку з чим, у неї перед КПТМ Криворіжтепломережа утворилася заборгованість за період з 01.07.2013р. по 01.12.2019р., за централізоване опалення у розмірі 28\~366,19 грн та гаряче водопостачання у розмірі 1\~162, 80 грн (а.с. 5). Факт наявності\~заборгованості,\~а також\~правильність розрахунку\~заборгованості за\~житлово-комунальні\~послуги,\~законність тарифів\~та розміру\~нарахування послуг\~у встановленому\~законом (ст.\~ст.\~12,\~81 ЦПК України) порядку ніким не спростовано. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не в повному обсязі виконувались зобов`язання щодо оплати за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, у зв`язку з чим у останньої виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в повному обсязі, а тому позов КПТМ Криворіжтепломережа підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами ст. 141 ЦПК України,\~стягнувши суму\~судового збору\~у розмірі\~2\~102\~гривні з\~відповідача на\~користь позивача.

Outcome: approved