Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

у листопаді 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON],[INFO], та [PERSON], [INFO] в розмірі по 3000 грн. для кожного щомісячно, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що вона, [PERSON], зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] 19 травня 2007 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції та від подружнього життя вони мають двох дітей: [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюб із відповідачем виявився невдалим. Спільне життя у них не склалося через несумісність характерів, різних поглядів на життя, часто між ними виникали сварки та конфлікти, внаслідок чого вони не могли підтримувати нормальну атмосферу в сімї на почуттях взаємної допомоги та поваги. Свідками даних конфліктів ставали їх діти, що також негативно відбивалося на їхньому психічному та моральному стані. Відповідач нехтує сімейними цінностями, інтересами дітей, часто зловживає алкогольними напоями, не бере участі у вихованні дітей, не в достатній мірі матеріально забезпечує дітей, як цього останні потребують. При таких обставинах майбутнього у їхньому шлюбі не має, а тому нею подано позов про розірвання шлюбу до суду. Відповідач зареєстрований як фізична особа підприємець та здійснює підприємницьку діяльність щодо надання послуг в сфері вантажних перевезень. Їй також відомо, що відповідач має значний додатковий дохід від здійснення перевезень та надання відповідних послуг. На даний час відповідач не в достатній мірі матеріально забезпечує дітей, як цього останні потребують, не приймає жодної участі у їх вихованні. Діти на даний час проживають з нею, вона самостійно займається їх вихованням та матеріально забезпечує усім необхідним, що є важко. Зважаючи на дані обставини та інтереси малолітніх дітей, їх матеріальних потреб та можливостей відповідача, який є особою молодого, працездатного віку та з урахуванням того, що обовязок по утриманню дітей покладається на обох батьків, просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей. В судове засідання 04 квітня 2017 року о 15.30 год. позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, однак подали до суду заяву, з якої вбачається, що вони підтримують позов та просять суд розглядати справу у їх відсутності та проти винесення в справі заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у його відсутності, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання 04 квітня 2017 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] 19 травня 2007 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Від спільного життя з відповідачем у них народилася двоє дітей [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO]. Даний факт стверджується копіями свідоцтва про народження серія 1-СГ № 440373 від 30 грудня 2014 року та серія 1-СГ №440374 від 30 грудня 2014 року, копією свідоцтва про шлюб серія 1-СГ №060357 від 19 травня 2007 року (а.с. 3-5). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не надає кошти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON], а тому з нього слід стягувати ці кошти в примусовому порядку. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з положеннями ст.ст. 182, 184 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved