Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

у липні 2013 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, поділ майна та стягнення аліментів. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21.07.2014 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів виділено в окреме провадження шляхом роз»єднання позовних вимог. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19.11.2014 року об»єднані в одне провадження справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину та за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Після остаточної зміни розміру позовних вимог, позивачка заявила позовну вимогу, якою просила шлюб з відповідачем розірвати, стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини ? частину його заробітку; стягнути з відповідача ? частину понесених нею витрат на оздоровлення їхньої дитини в розмірі 2250,00 грн; стягнути з відповідача додаткові витрати на навчання дитини в розмірі 920 грн. щомісяця, починаючи з 01.09.2014 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що шлюб між сторонами зареєстрований 14.01.2006 року. [INFO] року народилась їх донька [PERSON]. Спільне життя подружжя не склалося. З самого початку сім»я практично не мала спільного бюджету, відповідач витрачався переважно на себе та робив власні заощадження, свої дійсні доходи приховував, посилаючись на мінімальну заробітну плату на посаді комерційного директора ТОВ «АВТО ТРЕЙД КОМПАНІ». Після декількох років спільного подружнього життя з вини відповідача почали виникати сварки, мали місце побиття ним позивачки. Крім того, зазначила, що вона самостійно несе витрати на оздоровлення та навчання дитини. Донька має здібності та навчається на 3 курсі Вищого мистецького коледжу Київської дитячої Академії мистецтв (далі ВМК КДАМ), де вартість місяця навчання коштує 1000,00 грн. Додатково дитина займається на індивідуальному спецкурсі з фортепіано три рази на тиждень, вартість одного зайняття 70 грн. Внаслідок понесеної хвороби у 2011 році донька потребує щорічного оздоровлення. З цією метою вона придбала путівку у 2014 році в ДП Дитячий оздоровчий центр «Дніпро» вартість 4500 грн. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Вважає, що відповідач зобов»язаний брати участь у додаткових витратах на навчання та оздоровлення дитини та загалом утримувати свою дитину. Інших утриманців відповідач не має, орендує трикімнатну квартиру, користується автомобілем, працює комерційним директором ТОВ «АВТО ТРЕЙД КОМПАНІ» та вважає, що заробляє він значно більше ніж зазначено у довідці, пояснила, що з розміщених в Інтернеті фотокарток видно, що відповідач дозволяє собі їздити на відпочинок. Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечував проти розірвання шлюбу, пояснивши, що він проживає окремо, веде окреме господарство, шлюбних стосунків з позивачкою не підтримує. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі ? частки його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення нею повноліття; 200 грн. щомісяця додаткових витрат на навчання та одноразової виплати понесених витрат позивачкою на оздоровлення дитини в сумі 500 грн. Пояснив суду, що він орендує квартиру та сплачує 2500 грн. щомісячно, має невеликий заробіток проте наразі приймає участь у забезпеченні дитини, зокрема, купує одяг, взуття, іграшки, подарунки, бачиться з дочкою кожного тижня. Разом з тим, позивачка не узгоджувала з ним місце відпочинку дитини та відвідування навчальних курсів. Просив позов задовольнити частково. Представник відповідача в судовому засіданні дав пояснення аналогічні поясненням відповідача. Не заперечував проти часткового задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 14.01.2006 року, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві. Дочка сторін [PERSON] народилася [INFO] року. Сторони визнали, що вони протягом декілька років не проживають сім»єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки. Примирення сторони не бажають. Відповідач визнав позов в цій частині. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між подружжям припиненні шлюбні стосунки. Сторони не ведуть спільне господарство, шлюб має формальний характер, дитина за згодою подружжя залишається проживати з матір»ю. Враховуючи викладене суд, з»ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, вважає доцільним прийняти рішення про розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Дитина сторін донька [PERSON] навчається у Вищому мистецькому коледжі Київської дитячої Академії мистецтв на факультеті образотворчого мистецтва на 3 курсі, оплата за місяць навчання складає 1000,00 грн., що підтверджується відповідною довідкою навчального закладу та договором-контрактом на навчання (70-73). Крім того, [PERSON] займається на факультеті підготовки юних абітурієнтів на індивідуальному спецкурсі з музичного інструменту (фортепіано) три рази на тиждень. Вартість одного заняття складає 70 грн. Під час занять дитина проявила неординарні музичні здібності, велику зацікавленість до набуття знань з музичного мистецтва та навичок гри на фортепіано. Зазначене викладено в довідці від 08.10.2014 року даного навчального закладу (а.с.74). Квитанціями з лютого по жовтень 2014 року позивачкою підтверджено сплату нею 1000,00 грн. за навчання дитини. Відповідно до виписки з історії хвороби від 22.02.2011 року дитячого відділення МНПО «Мед буд» [PERSON] поступила на лікування 14.02.2011 року та виписана 22.02.2011 року у зв»язку з гострою респіраторною інфекцією з проявом ринофаринготонзилиту. ДЖВП. Панкреатопадія. Вторична кардіопатія (а.с.81) Рекомендована, крім ліків, дієта, ЛФК. Квитанцією від 23.04.2014 року №42 підтверджено сплату позивачкою 4500,00 грн. за путівку до ДП Дитячий оздоровчий центр «Дніпро» (а.с.83). Відповідачем надано квитанції за 2013 рік на підтвердження оплати ним за навчання дитини у коледжі, здійснені від імені [PERSON] (а.с.127-131), та які не містять підтвердження перерахування грошей саме відповідачем на відміну від квитанцій позивачки. Згідно довідки №85 від 11.11.2014 року [PERSON] працює в ТОВ «Авто Трейд Компані» з 06.11.2006 року на посаді комерційного директора з окладом 4200,00 грн. (а.с.133). Середній заробіток відповідача відповідно до довідки про доходи за вересень-жовтень 2014 року складав 3158,15 грн. (а.с.134). Відповідачем не надано суду доказів щодо утримання інших осіб, крім доньки, щодо стану здоров»я чи інших особливих обставин, що впливають на його можливості забезпечення дитини. Також не надано доказів оренди квартири, про що усно заявив відповідач, зазначивши, що він орендує трикімнатну квартиру проте займає лише одну кімнату та витрачає на оренду 2500 грн. Також відповідач визнав, що користується автомобілем марки «Субару». Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. Відповідно до ст. 183СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов»язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Оцінюючи у сукупності зібрані у справі докази на підтвердження матеріального стану відповідача, який суд враховує при визначенні розміру аліментів, суд приймає до уваги, що зазначений відповідачем усно розмір орендної плати жилого приміщення, користування автомобілем з врахуванням зазначеного в довідці доходу відповідача, а також ведення побуту є майже неможливим за 3158,15 грн. на місяць, а тому критично оцінює такі пояснення свого матеріального стану відповідачем та вважає їх неповними, нелогічними. Оскільки відповідач не відмовляється від обраних для себе зручностей, це свідчить про його можливість надавати як щомісячну так і додаткову допомогу своїй дочці. Суд також враховує стан здоров»я відповідача, який також не викликає нарікань, відсутність інших утриманців, враховує здібності дитини у навчанні, необхідність їх розвитку, стан здоров»я дитини, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що складає 1286 грн. на даний час та станом на грудень 2015 року буде складати 1455 грн. відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік». Суд враховує і матеріальний стан позивачки, яка як провідний фахівець ПРАТ «АвтоКарпітал» отримує середню заробітну плату 11903,05грн., та вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини підлягають частковому задоволенню. Підлягають стягненню аліменти в розмірі ? частини від всіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати подачі позову до суду, понесені позивачкою додаткові витрати на оздоровлення дитини у дитячому центрі в розмірі 700 грн, та щомісячні додаткові витрати на навчання дитини в розмірі 500 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача післягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: partial