Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним і [PERSON], зареєстрований 17 вересня 2011 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~688. В обґрунтування позову зазначав, що з 17 вересня 2011 року він перебуває у шлюбі із [PERSON], від шлюбу дітей не мають. Шлюб виявився невдалим, спільне життя не склалося через різні психологічно несумісні характери та погляди на життя, у результаті чого між ними постійно виникали сварки та непорозуміння. Протягом останніх років спільне сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення ними шлюбних відносин. Відповідач нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи між ними постійно виникають сварки, вона не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. На даний час шлюбних відносин вони не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Вважає, що за таких обставин примирення між ними неможливе. Їхній шлюб носить суто формальний характер, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Шлюб вони розривають вперше. Спір про поділ майна відсутній. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов підтримує, просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не зявилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов вона визнає, просить суд розглянути справу за її відсутності. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 17 вересня 2011 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~688. Дітей від шлюбу вони не мають. Суд встановив, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved