Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулася до Менського районного суду Чернігівської області з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житлом. Мотивувала позивач свої позовні вимоги тим, що їй на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] . В даному господарстві з 07 лютого 2015 року зареєстрована відповідач [PERSON] , але з 2016 року вона не проживає в даному будинку. Позивач не може в повній мірі використовувати права власника, оскільки відповідач залишається зареєстрованою за даною адресою, проте вона не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, особистих речей в будинку не має, не несе інших витрат по утриманню та не приймає участі у спільному побуті. Тому позивач для захисту своїх прав звернулася до суду. Ухвалою від 30 липня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явилася, просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник позивача [PERSON] с судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим будинком з надвірними будівлями, що належить позивачеві. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні дали аналогічні за змістом показання про те, що вони є сусідами позивача. Свідки підтвердили, що в домоволодінні [ADDRESS] постійно проживає позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] зареєстрована, проте в будинку довготривалий період часу (3-4 роки) не проживає, оскільки вийшла заміж та проживає за межами України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про розгляд справи тільки з її участю суду не надала. Представник третьої особи Менської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився, але надіслав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без їх участі, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. За таких обставин, справу можливо розглянути без участі відповідача та представника третьої особи, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши всі зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Стаття 8 п. 1 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод визначає, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Відповідно до ст. 71 ч. 1 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК УРСР) при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно з положеннями ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У судовому засіданні достеменно встановлено, що позивачу на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] (а.с.7-8). З копії будинкової книги для реєстрації громадян, які проживають в будинку [ADDRESS] слідує, що у домоволодінні [ADDRESS] , крім позивача, зареєстрована її донька - [PERSON] (а.с.14-16). Згідно Акту обстеження житлового - побутових умов житлового будинку за адресою: [ADDRESS] від 15 липня 2019 року, [PERSON] зареєстрована за даною адресою, але на момент обстеження - 15.07.2019, не проживає (а.с.17). Стаття 405 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач заявила правомірну вимогу про визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. На підставі викладеного,

Outcome: approved