Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

У липні 2013 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у травні 1994 року між сторонами було укладено шлюб, від шлюбу з відповідачем у позивача народився син [PERSON], [INFO]. На час подання позову шлюб, укладений між сторонами, розірваний. Повнолітній [PERSON] проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні, після досягнення повноліття продовжує навчання у вищому навчальному закладі на денній формі навчання. За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу відповідача до закінчення [PERSON] навчання, але не довше, як до досягнення ним двадцяти трьох років. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09 грудня 2013 року скасовано заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05 листопада 2013 року у даній справі, призначено справу до розгляду в загальному порядку. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов. Вказала, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину на час його навчання в університеті, однак у добровільному порядку відмовляється це робити. Представник відповідача у судовому засіданні частково заперечував проти задоволення позову, вказав, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина у сумі 2000 гривень на місяць. Підкреслив, що на утриманні у відповідача перебуває його дружина, малолітній син та його батьки. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 14 травня 1994 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про одруження. (а.с. 10) У період перебування позивача у шлюбі з відповідачем [INFO] народився [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження від 11 вересня 1995 року. (а.с. 10) 21 серпня 2008 року шлюб укладений між сторонами було розірвано. Відповідно до довідки від 22 липня 2013 року № 1410 [PERSON] є студентом другого курсу факультету електроніки НТУУ «КПІ» денної форми навчання, навчається за бюджетом, закінчує університет 30 червня 2016 року. (а.с. 8) За приписами ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як встановлено судом, на даний час повнолітній [PERSON] мешкає з матір'ю [PERSON], перебуває на її утриманні, потребує матеріальної допомоги. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами справи не досягнуто. Після досягнення повноліття [PERSON] продовжує навчатися в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут», на денній формі навчання, є студентом ІІ курсу факультету електроніки, що підтверджується довідкою від 22 липня 2013 року. Крім того, [PERSON] не отримує стипендію. (а.с. 8, 65) Згідно з довідкою від 03 липня 2013 року позивач працює у ДНЗ-ЗНЗ І ступеню - НВК «Лелека» на посаді музичного керівника, її посадовий оклад складає близько 1600 гривень на місяць. (а.с. 7) Отже, що повнолітній [PERSON], який після досягнення повноліття продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] працює на посаді провідного інженера Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, отримує щомісячний дохід в середньому у сумі 25000 грн., що підтверджується довідкою про заробітку плату та інші доходи від 27 січня 2014 року № 101-113. На утриманні у відповідача перебуває його малолітній син [PERSON], [INFO]. Крім того, його дружина [PERSON] на час розгляду справи перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 06 квітня 2012 року. Докази на користь незадовільного стану здоров'я відповідача у матеріалах справи відсутні. За таких обставин, суд доходить висновку, що відповідач [PERSON] має можливість надавати допомогу своєму повнолітньому сину у період його навчання в університеті. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що повнолітній [PERSON], продовжуючи навчання на денній формі навчання у ВНЗ, потребує матеріальної допомоги, відповідач має можливість надати таку допомогу, на час розгляду справи на утриманні відповідача перебуваються малолітній син та його дружина. Відтак, з урахуванням принципів розумності та справедливості суд вирішує частково задовольнити позов, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення [PERSON] навчання, але не довше, як до досягнення ним двадцяти трьох років. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць

Outcome: partial