Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, який уточнила у грудні 2014 року, та в якому просила збільшити розмір аліментів, присуджених рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09.10.2007 року, стягнувши з відповідача на її користь на утримання сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви. В обґрунтування позову посилалася на те, що 07.12.2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають сина, [PERSON], [INFO]. 09.10.2007 року шлюб між ними було розірвано. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09.10.2007 року за її позовом до [PERSON] стягнуто аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 250,00 грн. щомісячно до досягнення повноліття. З моменту винесення судового рішення по аліментам значно виріс мінімальний розмір аліментів, встановлений законодавством, і на час розгляду справи в суді він значно перевищує розмір аліментів, які сплачує відповідач, що не забезпечує потреб дитини. Окрім цього, на даний час у неї дуже скрутне матеріальне становище: з 03.12.2014 року вона знаходиться на обліку в Бердянському міському центрі зайнятості як безробітна, проте допомогу ще не отримувала. Але соціальна допомога по безробіттю буде складати, зі слів ведучого спеціаліста, приблизно 544 грн., що в сукупності значно менше ніж прожитковий мінімум на одну людину. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Тому, посилаючись на ст.ст.182, 192 СК України, просила збільшити розмір аліментів, визначених судовим рішенням. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позов із зазначених у ньому підстав та просили задовольнити. Крім цього, позивач додатково пояснила, що дитина займається з репетитором, відвідує танцювальний гурток, на навчальний рік вона купували підручники, проте платіжних документів у неї немає. Також збільшилися комунальні платежі за житлово-комунальні послуги. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов визнали частково, відповідач не заперечував проти збільшення розміру аліментів до 400 грн., пояснивши, що працює директором в ПП «Терра-Інк», розмір його заробітної плати становить 750 грн., проте, крім аліментів, додатково купував синові планшет, кросівки. Не заперечували, що розмір стягуваних за рішенням суду аліментів менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, що складає тепер 385,80 грн., тому відповідач визнає позов в розмірі 400 грн. Заслухавши сторони, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для його часткового задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з копії рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 жовтня 2007 року по справі №2-4681/2007, з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 250 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 09.10.2007 року і до досягнення повноліття дитиною. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.ст. 180, 181, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»N 2402-III від 26.04.2001р. передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом встановлено та підтверджується копією трудової книжки, що позивач з 03 грудня 2014 року перебуває на обліку в Бердянському міському центрі зайнятості та їй призначена допомога по безробіттю. Із оглянутої судом трудової книжки видно, що позивач працювала на сезонних роботах в літній період. Безсумнівно, з часу винесеного судом рішення про стягнення аліментів значно зросли платежі за житлово-комунальні послуги. Суд вважає, що позивачем надано докази в підтвердження зміни її матеріального стану та наведено обставини, які б у відповідності до вимог закону давали підстави для зміни розміру аліментів на дитину. Крім цього, суд вважає, що на час розгляду справи є й інші підстави для зміни розміру аліментів в сторону збільшення з наступних підстав. На час ухвалення рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09.10.2007 р. дитині сторін було менше шести років і прожитковий мінімум на дитину віком до шести років становив 442 грн. На даний час дитині сторін більше шести років і прожитковий мінімум на таку дитину становить 1286 гривень. Вищенаведену обставину суд також розглядає як таку, що має істотне значення, оскільки сплачувані аліменти в розмірі 250 гривень становлять менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину, тому вважає, що розмір аліментів слід визначити в розмірі, приближеному до 30 % прожиткового мінімуму на дитину сторін на даний час та встановити його в розмірі 400 гривень, приймаючи до уваги розмір заробітної плати відповідача, який визнав позов саме в цій частині. Підстав для стягнення аліментів у розмірі, що перевищує дохід відповідача, як просить позивач, суд не вбачає. Доказів отримання відповідачем інших додаткових доходів позивачем суду не представлено, тому позов підлягає частковому задоволенню. Враховуючи те, що позивач при подачі позову звільнена від сплати судового збору згідно Закону України « Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial