Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 19 червня 2013 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя у них 17 квітня 2015 року народилася дочка [PERSON]. Однак, спільне подружнє життя не склалося, тому із червня 2017 року сторони почали проживати окремо один від одного, не ведуть спільного господарства. Спільна від шлюбу дитина залишилася проживати із відповідачем. З цього часу, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, будь-якої матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, тому позивач змушена звернутися із даним позовом, в якому просить стягувати із відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. У разі неявки відповідача, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. За змістом п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням цієї статті. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб серії І-ОК № 142467 вбачається, що 19 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а. с. 4). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін 17 квітня 2015 року народилася дочка [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про її народження серії І-ОК № 298487, виданого 05 травня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Батьком у свідоцтві про її народження зазначений [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1,2,3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно із ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. Матеріалами справи встановлено, що домовленість про сплату аліментів на дитину між сторонами відсутня. Таким чином, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, докази того, що на його утриманні є інші особи до матеріалів справи не додано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, шляхом стягнення із відповідача аліментів у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного, та

Outcome: approved