Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

У липні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, а в подальшому уточнивши позовні вимоги. В обґрунтування заявлених вимог зазначивши, що 23.08.2012 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» та фізична особа - [PERSON], досягли згоди та уклали договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» (надалі - Умови та Правила), «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010р. та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис [PERSON] у заяві. Крім того позивач зазначає, що відповідно до 2.1.1.5.5 Умов та Правил Відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. У порушення норм ЦК України та умов договору, відповідач своїх зобов'язань не виконав, у зв'язку з чим станом на 30.04.2016 року йому була нарахована заборгованість за договором в сумі 31485 грн. 49 коп. Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у загальному розмірі 31485 грн. 49 коп. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву у якій підтримав позовні вимоги, просив суд розглядати справу у його відсутність та не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 509, 1054 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що згідно Анкети заяви від 23.08.2012 р. про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с.6), ПАТ КБ «Приватбанк» був наданий кредит [PERSON] з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки з базовою відсотковою ставкою по кредитному ліміту на момент підписання договору 2,5% на місяць (30% на рік на суму залишку заборгованості) в обмін на зобов'язання Позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії, що зазначені в Заяві та Умовах та Правилах, щомісяця, з періодом сплати до «25» числа місяця, наступного за звітним, де Позичальник повинен внести до Банку щомісячний платіж в розмірі 7% від заборгованості, але не менш ніж 50,00 грн. і не більше ніж залишок заборгованості на поточний рахунок, який був відкритий на ім'я [PERSON] Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач зобов'язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідно до п. 1.1.2.5 Умов та Правил позичальник зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, перевитратам за кредитним лімітом, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Проте, відповідач зобов'язання щодо сплати кредиту за кредитним договором виконувала з порушенням умов договору. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 23.08.2012 року (а.с.4-5) станом на 30.04.2016 року відповідачу були нараховані такі суми: заборгованість за кредитом - 3006,05 грн.; за процентами за користування кредитом - 23053,94 грн.; за пенею та комісією - 3450,00 грн., та у відповідності до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил, нараховані штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн. та штраф (процентна складова) в розмірі 1475,50 грн., що у загальному розмірі складає заборгованість за договором в сумі 31485,49 грн. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 546 ЦК України, передбачено виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Виходячи з аналізу зазначених статей, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді обов'язку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, а й від часу такого невиконання. Тобто, пеня є видом відповідальності за порушення зобов'язань боржником. Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, суд дійшов до висновку про те, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути наступну суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 23.08.2012 р. у загальному розмірі 31485,49 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 1378,00 грн. (а.с.1) з огляду на що на користь позивача з відповідача підлягають стягненню 1378,00 грн. в рахунок відшкодування судових витрат. На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 551, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved