Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила поділити в натурі житловий будинок з надвірними спорудами за [ADDRESS] Васильківського району відповідно до висновку спеціаліста в галузі проведення судових будівельно-технічних експертиз, виділивши їй в користування приміщення кухні 1-1 площею 18,0 кв.м.; ванни 1-2 площею 3,3 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 13,6 кв.м., житлової кімнати 1-6 площею 10,0 кв.м., веранди 1 площею 14,5 кв.м., з надвірних будівель сарай Б, сарай В, гараж Г; визнати за нею право власності на дані приміщення, що загалом складають 78/100 часток в праві власності на будинок. Також просила виділити в користування [PERSON] приміщення, що складаються з житлової кімнати 1-4 площею 10,0 кв.м.; житлової кімнати 1-5 площею 17,7 кв.м., погребу - В, що загалом складає 22/100 частки в праві власності на будинок. В жовтні [PERSON], подала до суду зустрічний позов, в якому просила виділити їй в натурі частку із майна, що є у спільній частковій власності на будинок шляхом поділу житлового будинку з надвірними спорудами за [ADDRESS] Васильківського району Київської області, відповідно до встановленого порядку користування та висновку експерта про технічну можливість такого поділу за результатами проведення інженерно - технічного дослідження за № 15/11/14 виділивши їй в користування та визнавши за нею право власності на наступні приміщення: житлова кімната 1-4 площею 10,0 кв.м.; житлова кімната 1-5 площею 17,7 кв.м., погріб - В, а також припинити право спільної часткової власності на вказане нерухоме майно. Позивачі за первісним та зустрічним позовами в заявлених ними вимогах вказують на те, що вони, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом є співвласниками в рівних частинах по ? частині кожна житлового будинку [ADDRESS] в селі Плесецьке Васильківського району, порядок користування яким визначено між ними у варіанті за яким вони просять здійснити поділ. Оскільки, визначений ними варіант користування житловим будинком проведений з відступом від успадкованих ними часток у спадковому майні, вимушені були звернутися до суду із даними первісним та зустрічним позовами. Представник позивача за первісним позовом заявлені вимоги підтримала, зустрічний позов визнала. Позивач за зустрічним позовом заявлений позов підтримала, заявлені первісні вимоги визнала. Суд, заслухавши представника позивача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 29 липня 2014 року державним нотаріусом Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області посвідчено, що на підставі статті 1261 ЦК України спадкоємцями майна померлого [INFO] року [PERSON] є [PERSON], яка спадкує ? частку спадщини, та [PERSON], яка спадкує ? частку спадщини, що засвідчено свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстрованим в реєстрі за № 1-1957, спадкова справа № 47/2010р. (далі-свідоцтво) (а.с. 7). Згідно свідоцтва, спадщина на яку в рівних частках видане це свідоцтво, складається з житлового будинку з господарсько-побутовими надвірними будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] На земельній ділянці розташований один цегляний житловий будинок, житловою площею 51,6 кв.м., загальною площею 87,6 кв.м., сарай, сарай, гараж, погріб (а.с. 7). Висновком експерта № 15/11/14, за результатами проведення інженерно-технічного дослідження від 15 листопада 2014 року, обумовлений варіант розподілу житлового будинку [ADDRESS] Васильківського району Київської області в натурі, відповідно до встановленого порядку користування, що склався між співвласниками та згідно з яким: - [PERSON] займає наступні приміщення у житловому будинку та надвірні будівлі: 1-1 кухня площею 18,0 кв.м, вартістю 61624 грн.;1-2 санвузол площею 3,5 кв.м, вартістю 20873 грн.; 1-3 житлова кімната 13,6 кв.м вартістю 39259 грн.; 1-6 житлова кімната 10,0 кв.м, вартістю 29943 грн.; І веранда площею 14,5 кв.м, вартістю 24 276 грн., а разом 59,6 кв.м, вартістю 175 975 грн. з урахуванням надвірних будівель та споруд: сарай «Б» вартістю 31 186 грн.; сарай «В» вартістю 27707 грн.; гараж «Г» вартістю 51 109 грн., разом по надвірних будівлях 110 002 грн. Всього по домоволодінню по [ADDRESS] Васильківського району Київської області становить 28 5977 гривень, що складає 78/100; - [PERSON] займає наступні приміщення у житловому будинку та надвірну будівлю: 1-4 житлова кімната площею 10,0 кв.м вартістю 27282 грн.; 1-5 житлова кімната площею 17,7 кв.м вартістю 47909 грн., а разом 27,7 кв.м. вартістю 75 191 грн., а також погріб «В» вартістю 6 805 грн. Всього по домоволодінню по [ADDRESS] Васильківського району Київської області становить 81 996грн., що складає 22/100 з технічної точки зору. Фактичні частки співвласників після розподілу житлового будинку по [ADDRESS] Васильківського району Київської області в одиницях вартості будуть складати:[PERSON] - 78/100 частки; [PERSON] - 22/100 частки (а.с. 13-20). Рішенням Плесецької сільської ради Васильківського району Київської області від 19 серпня 2014 року №449-46-VI надано дозвіл [PERSON] та [PERSON] на розробку проекту щодо ведведення у спільну часткову власніть (а.с.24). Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, отримуючи свідоцтво про право на спадщину за законом позивачі за первісним та зустрічним позовами успадкували усі права, які належали їх батьку на момент його смерті (відкриття спадщини) в рівних частинах. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. В силу ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ч. 4 ст. 358 ЦК України, визначено, якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов»язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Відповідно ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно що є у спільній частковій власності, може бути поділене між співвласниками за їх домовленістю. Відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦК України, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» визначено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути відокремлено частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» встановлено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що представник позивача за первісним та відповідача за зустрічним позовом заявлені вимоги визнав, враховуючи те, що відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним позовами заявлені вимоги визнала, їх визнання є безумовним і таким, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення первісного та зустрічного позовів. Судові витрати просили не стягувати.

Outcome: partial