Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй на праві власності належить житловий будинок №7 по вул. Тхоржевського в с. Фастівець, Фастівського району, Київської області. Вказаний будинок вона отримала по спадщині після смерті чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.06.2012 року. З відповідачем було укладено типовий договір найму житлового приміщення № 8385 від 18.05.2005р. У звязку з чим відповідача було зареєстровано у [INFO], як квартиронаймача з 12.05.2005р. по 12.05.2008р. Термін дії типового договору закінчився, проте відповідач і до цього часу продовжує користуватися приміщенням. [PERSON] неодноразово зверталася до [PERSON] про закінчення дії типового договору та про виселення з будинку, проте відповідач відмовляється в добровільному порядку виселитися та знятися з реєстраційного обліку. Відповідач систематично порушує умови співжиття, постійно погрожує що відбере будинок, навмисно вчиняє дії. повязані із зневажанням загальноприйнятих норм спільного проживання людей в будинку: вчиняє сварки, перешкоджає користуватися підсобним приміщенням, ігнорує вимоги дотримуватися тиші та спокою. На офіційні застереження не реагує і не бажає змінювати свою поведінку. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, однак про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок №7 по вул. Тхоржевського в с. Фастівець, Фастівського району, Київської області. Вказаний будинок вона отримала по спадщині після смерті чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.06.2012 року. З відповідачем було укладено типовий договір найму житлового приміщення № 8385 від 18.05.2005р. У звязку з чим відповідача було зареєстровано у [INFO], як квартиронаймача з 12.05.2005р. по 12.05.2008р. В будинку постійно проживають: [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON]. Термін дії типового договору закінчився, проте відповідач і до цього часу продовжує користуватися приміщенням. [PERSON] неодноразово зверталася до [PERSON] про закінчення дії типового договору та про виселення з будинку, проте відповідач відмовляється в добровільному порядку виселитися та знятися з реєстраційного обліку. Відповідач систематично порушує умови співжиття, постійно погрожує що відбере будинок, навмисно вчиняє дії, повязані із зневажанням загальноприйнятих норм спільного проживання людей в будинку: вчиняє сварки, перешкоджає користуватися підсобним приміщенням, ігнорує вимоги дотримуватися тиші та спокою. На офіційні застереження не реагує і не бажає змінювати свою поведінку. Позивач неодноразово зверталась до правоохоронних органів з проханням надати допомогу для вирішення питання про виселення відповідача. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способі захисту порушених права, є зокрема зупинення дії, яка порушує право на відновлення становища, яке існувало до порушення. Виселення відповідно до ст.116 ЖК України осіб, які систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для всіх інших членів сімї проживання в одній квартирі, допускається як крайній захід. При вирішенні справ про виселення з цих підстав мають враховуватись порушення правил співжиття у сфері даних житлових відносин, а не такі правопорушення, що допущені особою в іншому місці або не мають відношення до користування сторонами жилим приміщенням. Під таким порушенням слід розуміти навмисні дії, повязані з нехтуванням загальноприйнятими нормами спільного проживання людей в квартирі, а саме вчинення скандалів, бешкетів, нанесення образ, навмисне створення перешкод в користуванні підсобними приміщеннями, явне ігнорування вимог про дотримання тиші в установлений час і тому подібне. За таких обставин, коли права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень ї прав, в даному випадку у спосіб визначений чинним законодавством шляхом виселення відповідача та зняття з реєстрації. Аналізуючи матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині виселення [PERSON] з житлового будинку та зобовязати Фастівецьку сільську раду зняти з реєстраційного обліку [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до частини третьої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем доказів того, що відповідач чинить перешкоди у користуванні зазначеним житловим будинком не надано. Тому, позов в цій частині задоволенню не підлягає. Таким чином, відповідно до статті 16, 391 Цивільного кодексу України, статей 116, 157 Житлового кодексу Української РСР,

Outcome: partial