overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

У липні 2016 року заявник звернувся до суду з вище вказаною заявою, в обґрунтування якої посилався на те, що він проживає разом зі своєю матірю [PERSON], яка страждає хронічним психічним захворюванням та не може адекватно сприймати оточуючу дійсність і усвідомлювати значення своїх дій. Вказував на те, що останнім часом стан здоровя матері почав погіршуватись, вона не спроможна самостійно доглядати за собою, а її неадекватна поведінка може спричинити шкоду як оточуючим так і їй самій. У звязку з наведеним, звернувся до суду з даною заявою та просив визнати [PERSON], [INFO], уродженку [INFO], яка зареєстрована і проживає за адресою [INFO] недієздатною. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав зазначених у заяві. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідно до копії паспорта громадянина України, [PERSON] народилась 01.08.1930 року та зареєстрована за адресою [INFO] (а/с 4). Як вбачається з виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого та довідки Чернівецької обласної психіатричної лікарні від 06.07.2016 року [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням (а/с 7, 8). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Так, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №381 від 15.08.2016 року, [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у формі судинної деменції (недоумства) та за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними (а/с 35-36). Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» № 3 від 28.03.1972 року в резолютивній частині рішення слід зазначати лише висновок суду про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним або про відмову в задоволенні заявлених про це вимог. Вирішення інших питань (наприклад, про призначення опікуна або піклувальника) до компетенції суду не входить. Після набрання рішенням законної сили суд повинен надіслати копію його органові опіки та піклування для призначення опікуна або піклувальника. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

У липні 2016 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та [PERSON]. На обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що 04.04.2002 року померла його тітка [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку пай розміром 2,44 га в умовних кадастрових одиницях, яка розташована в КСП «Антоніни» смт. Антоніни Красилівського району Хмельницької області. Вказане спадкове майно практично прийняла рідна сестра спадкодавця, а його мати [PERSON], але оформити спадщину нотаріально не змогла через відсутність документів, які підтверджували їх родинні відносини. 24.06.2013 [PERSON] померла. Він являється спадкоємцем за законом першої черги після її смерті і фактично прийняв спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Оформити спадщину тітки нотаріально він не має можливості, так як не може документально підтвердити родинні відносини між ним та тіткою [PERSON], що підтверджується постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 16.06.2016 року, а тому він вимушений звертатись до суду з вказаною заявою. Просить суд встановити факт родинних відносин, вказавши, що [PERSON], яка померла 04.04.2002 року була його тіткою, рідною сестрою його матері [PERSON]. У судовому засіданні заявник просив задовольнити його заяву. Представник заінтересованої особи Антонінської селищної ради Хмельницької області в судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо задоволення вимог заявника не заперечив. Допитавши свідків, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується: показаннями свідків [PERSON] і [PERSON], згідно яких [PERSON] і [PERSON] були рідними сестрами, а заявник [PERSON] є племінником [PERSON]; свідоцтвами про смерть [PERSON] та [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON]; сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0141885 виданого Красилівської РДА від 06.02.1997 року, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.06.2016 року; довідкою Антонінської селищної ради Красилівського району Хмельницької області №666 від 05.04.2016 року про те, що до дня смерті [PERSON] постійно проживала в [INFO] разом зі своєю сестрою [PERSON] та племінником [PERSON], який є заявником в справі;Спадковими справами до майна померлої [PERSON] і [PERSON], згідно яких [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті сестри [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

У липні 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто борг за договором. Посилаючись на відсутність у відповідача грошових коштів в обсязі достатньому для одночасного виконання рішення суду, заявник просить розстрочити виконання рішення суду до квітня 2017 року. Від позивача по справі на адресу суду надійшла заява, в якій він не заперечує проти поетапної сплати залишку заборгованості, який станом на 27 жовтня 2016 року становить 53717,67 грн. Представник відповідача просив розглянути справу за його відсутності, підтримав вимоги заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву [PERSON] про розстрочку виконання рішення слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 20 січня 2016 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу у розмірі 107858,57 грн., три проценти річних від прострочення суми боргу у сумі 859,91 грн., вирішено питання про розподіл судових витрат. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишені без змін. Сторони дійшли згоди щодо поетапного виконання рішення суду, що підтверджується розпискою [PERSON] від 06 липня 2016 року. (а.с. 181-182) До заяви про розстрочення виконання рішення суду від 27 жовтня 2016 року заявником долучені докази часткової сплати боргу у серпні та жовтні 2016 року. З огляду на викладене, приймаючи до уваги обопільну згоду сторін на розстрочення виконання рішення суду, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви [PERSON] про розстрочення виконання рішення Оболонського районного суду від 29 жовтня 2015 року до квітня 2017 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

У липні 2016 року заявник звернулася до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту що має юридичне значення. Заявник посилається на те, що [INFO] року померла її мати - [PERSON]. Виникла потреба для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак при зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадкового майна, було в цьому відмовлено, оскільки в свідоцтві про народження заявника прізвище матері записано «[PERSON]», хоча вірно - «[PERSON]». Вказані протиріччя позбавляють заявника можливості отримання свідоцтва на право на спадщину. Тому для усунення протиріч виникла необхідність звернення до суду. Заявник в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі, підтримує заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про можливість слухання справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER], виданого 03 серпня 1992 року, батьками [PERSON] (а. с. 5), яка народилася [INFO] року, про що в Книзі реєстрації народжень [INFO] року зроблено відповідний запис № 8, є [PERSON] та [PERSON]. (а. с. 4). Мати заявника - [PERSON] - померла [INFO] року, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26 листопада 2015 року. (а. с. 6) Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Із матеріалів справи вбачається, що померла [PERSON] дійсно є матір`ю заявника, також судом встановлено, що заявникові встановлення факту родинних відносин має значення для оформлення свідоцтва на право на спадщину. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

У липні 2016 року заявниця - [PERSON], [INFO], звернулася до суду з заявою про надання їй права на шлюб з [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що у них з вказаною вище особою склалися дуже теплі та щирі стосунки, вони мають взаємні почуття любові і поваги, та відповідно мають намір створити сім'ю. Вона завагітніла, однак зареєструвати шлюб з ним не може через те, що вона не досягла шлюбного віку. Батьки не заперечують проти шлюбу. В зв'язку із зазначеним обставинами, просить суд її заяву задовольнити. Заявниця в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, просила суд її задовольнити за наведених підстав. Заінтересовані особи в судове засідання не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення судом заявлених вимог не заперечили. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що заявниця бажає зареєструвати шлюб з [PERSON], [INFO], який працює офіційно на СП ТОВ «РІФ-1» (а.с.15), однак, вона не досягла шлюбного віку встановленого законом (а.с.7). Відповідно до довідки Бердичівської центральної міської лікарні від 01.04.2015 року, заявниця вагітна (а.с.10). Відповідно до ч.2 ст.23 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Оскільки судом достовірно встановлено, що заявниця вагітна та спільно з [PERSON], [INFO]., батьком майбутньої дитини, вирішили створити сім'ю та зареєструвати шлюб, суд вважає за можливе надати право на шлюб до досягнення шлюбного віку на день реєстрації шлюбу, оскільки це відповідає інтересам заявниці. З огляду на наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

У липні 2016 року заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO] р. н. є рідною донькою [PERSON], [INFO] р. н. та [PERSON], [INFO] р. н. В судовому засіданні заявниця свою заяву підтримала та просила її задовольнити. Заінтересована особа Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Набока Ю.В. в судове засідання не з»явилась, але надала суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі. Суд, вислухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] р. ЇЇ батьками є [PERSON] та [PERSON]. У свідоцтві про народження серія [NUMBER], виданому 15.05.1963 р. Щербанівською сільською радою Полтавського району Полтавської області, її прізвище та прізвище її батьків вказані як [PERSON] та [PERSON]. У 1983 р. заявниця вийшла заміж та відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 01.10.1983 р., виданого Полтавським міським Палацом шлюбів, її прізвище змінилось на [PERSON]. Свідоцтво видане на російській мові. Як зазначила в судовому засіданні та у своїй заяві заявниця [PERSON] факт родинних відносин їй необхідно встановити в зв'язку з наміром оформити договір дарування. Після її звернення до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Набоки Ю. В., остання їй роз'яснила, що її прізвище та прізвища її батьків, вказані у свідоцтві про народження та у їхніх паспортах не збігаються, що змушує її звертатися до суду з даною заявою. Факт родинних зав'язків з батьками підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 27.11.1998 р., виданого відділом приватизації житла виконкому Полтавської міської ради відповідно до якого 27.11.1998 р. була приватизована квартира [ADDRESS] [PERSON], [PERSON] та членами їх сім'ї: [PERSON] [PERSON] [PERSON], [PERSON]. Також факт родинних відносин з батьками підтверджується довідкою селищного комітету «Пост-Островок», згідно з якою в квартирі [ADDRESS] проживають та зареєстровані [PERSON] [INFO] р. н., [PERSON] [INFO] р. н., а також вказується про те, що квартира була приватизована на батьків заявниці та на заявницю, доньку [PERSON] та членів її сім'ї. Крім того, факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO] р. н. є рідною донькою [PERSON], [INFO] р. н. та [PERSON], [INFO] р. н. також підтверджується показами даними в судовому засіданні свідками [PERSON], [PERSON] Згідно частини 2 статті 256 Цивільно-процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість встановлення факту родинних відносин , а саме, що [PERSON], [INFO] р. н. є рідною донькою [PERSON], [INFO] р. н. та [PERSON], [INFO] р. н. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

У липні 2016 року заявниця звернулася до суду з заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. На доведеність своїх вимог заявниця вказала, що 28.09.2008 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], від вказаного шлюбу 03.07.2009 року в них народилась донька [PERSON], яка постійно проживає з заявницею. Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 13.04.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 20.04.2011 року рішенням Дзержинського міського суду Донецької області з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів. [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [INFO], але в березні 2014 року він зібрав свої речі та виїхав з будинку та з того часу місце його знаходження невідомо. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім заявниці необхідно для оформлення соціальної допомоги та призначення пенсії на дитину. Заявниця у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю та наполягала на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи - Департаменту соціального захисту населення Торецької міської ради до судового засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень не надав. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона приблизно з вісімдесятих років була знайома з батьками [PERSON] та знаходилась з ними в дружніх стосунках. [PERSON] знає з його дитинства. Навесні 2014 року вона останній раз бачила [PERSON], місце його можливого перебування їй невідомо. З моменту його зникнення минуло більше двох років. Вислухавши пояснення заявника, свідка, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Судом встановлено, що заявниця перебувала в шлюбі з [PERSON], який було 13.04.2011 року розірвано. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [INFO], але в березні 2014 року він зібрав свої речі та виїхав з будинку та з того часу місце його знаходження невідомо. Актом вуличного комітету від 20.07.2016 вбачається, що [PERSON] з березня 2014 року за адресою: м. Торецьк, вул. Кожедуба, 3 фактично не проживає. Отже, проаналізувавши всі обставини справи, суд вважає встановленим факт відсутності [PERSON] за місцем проживання більше одного року і відповідно до вимог ст. 43 ЦК України може бути визнаний безвісно відсутнім. На підставі ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

У липні 2016 року на адресу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 23 вересня 2011 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 713. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з квітня 2015 року у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, байдужості до життя та проблем кожного. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути за його відсутності. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 713. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені з квітня 2015 року у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, байдужості до життя та проблем кожного. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом та взаємними права та обов'язками, а тому суд вважає недоречним вжиття заходів щодо примирення подружжя. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути проявлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 551,20 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

У липні 2016 року орган опіки і піклування Червоноградської міської ради Львівської області звернувся в суд із заявою про визнання недієздатним [PERSON], [INFO] В обґрунтування заяви вказано, що передумовою звернення послужи систематичні скарги сусідів по будинку, де мешкає [PERSON] разом зі своїм братом. Під час обстеження житла останніх виявлено, що останнє перебуває у ансанітарному стані, а мешканці такого ведуть аморальний спосіб життя, порушують громадський порядок, організовують притулок для осіб, що зловживають алкоголем. Вказано, що [PERSON] перебуває на обліку в лікарні як інвалід ІІ групи по психічному захворюванню. Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримав та просить таку задовольнити. Заінтересована особа у судове засідання не зявився. Заслухавши представника заявника, зясувавши обставини справи, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з копій документів, доданих заявником до заяви, мешканці будинку, що живуть по сусідству з [PERSON], неодноразово зверталися до місцевої влади з питанням про вирішення ситуації з останнім та щодо його антигромадського способу життя. Власне дані звернення, а також інформація з медичної установи, послугували владі міста для подачі заяви про визнання недієздатним [PERSON] Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 384 від 01.07.2016 року, [PERSON] «на даний час страждає на психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, з дефектом в емоційно-вольовій сфері. Враховуючи задовільну соціальну адаптацію, періодичний перебіг захворювання, недостатньо глибокі зміни особистості, даний психічний розлад не позбавляє [PERSON] можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, але істотно впливає на цю здатність. Потребує піклування». Згідно ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Беручи до уваги такий припис законодавства та висновок експерта, суд вважає, що відсутні підстави для визнання [PERSON] недієздатним, оскільки відсутня обовязкова умова для цього нездатність усвідомлення останнім своїх дій та/або керувати ними. Відтак у задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed