Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

У липні 2013 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей, [INFO] та [INFO], по 1 / 4 частині всіх видів доходів щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. В обґрунтування позову зазначала, що перебувала у фактичних шлюбно-сімейних стосунках з відповідачем з 2003 р. по 2013 р. Офіційно шлюб не був зареєстрований в органах РАЦС. У них є 2 малолітніх дітей. 14.04.13р. у зв'язку з протиправною поведінкою відносно неї з боку відповідача, вона з дітьми пішла з будинку до своєї тітки. З того часу, відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання дітей. Її матеріальне становище є скрутним, вона не працює бо не може влаштуватися на роботу, заробляє на себе та дітей тимчасовими нестабільними заробітками. Зазначає, що відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу на виховання їхніх дітей, оскільки він фізично здоровий, інших дітей та утриманців не має, має постійне місце роботи, працює охоронцем на авто ринку «Лоск». У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні вищевикладеним. Не заперечувала проти стягнення аліментів у розмірі, передбаченому законом. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів, заперечував лише щодо їх розміру, з цього приводу надав суду заперечення, у яких просив задовольнити позовні вимоги частково. Представник відповідача у судовому засіданні надав правові обґрунтування вимогам позивача, також не заперечував проти стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1 / 3 частини від усіх видів доходу. Суд, вислухавши пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що сторони мають доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується повторними свідоцтвами про їх народження, відповідно серії [NUMBER] від 31.05.2013 р. та серії [NUMBER] від 31.05.2013 р. (а.с. 3-4). Батьками яких зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а у разі ухилення від цього обов'язку, кошти на утримання дітей, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, стягуються з них в судовому порядку. Відповідач є батьком дітей, у добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання не надає, цієї обставини у суді не заперечував. Вимоги позивача у цій частині є обґрунтованими. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з положеннями ч.2 ст. 183 Сімейного Кодексу України якщо стягуються аліменти на двох дітей, суд визначає єдину частку від заробітку /доходу/ матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи, що відповідач працює, про що свідчить характеристика № 353 від 04.10.13 р., на ПВКФ «Лоск» (а.с. 25), проти стягнення з нього аліментів не заперечує, інших аліментних зобов'язань не має, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1 / 3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Щодо вимог позивача про стягнення аліментів на утримання доньок по 1 / 4 частині на кожну, вони, задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на законі. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial