Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування 244 грн. матеріальної та 3\~000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоровя. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 05 лютого 2015 року близько 19 год 20 хв біля будинку № 17 по вул. Парниковій в м. Житомирі була покусана собакою, яка належить [PERSON]. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 20.03.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 154 ч2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Оскільки позивачу внаслідок правопорушення було завдано матеріальну та моральну шкоду, позивач просила суд задовольнити позов та стягнути [PERSON] на свою користь 244 грн. матеріальної та 3\~000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, просив суд відмовити у позові. Вислухавши сторін у справі, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається із постанови Богунського районного суду м. Житомира від 20.03.2015 року [PERSON] 05 лютого 2015 року близько 19 год. 20 хв. біля будинку № 17 по вул. Парникова в м. Житомирі порушив правило тримання своєї собаки, яка була не зареєстрована та без намордника і спричинила тілесні ушкодження [PERSON] Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 20.03.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 154 ч2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, який у судовому засіданні визнав вину. (а.с.6). В судовому засіданні відповідач не заперечував проти обставин встановлених у постанові суду та пояснив, що йому дійсно належить собака породи Алабай, віком 4 р., яка напала на позивача. Одночасно судом встановлено, що позивач в результаті нападу собаки отримала тілесні ушкодження у вигляді укушених садин, здавлення мяких тканин с/з лівого передпліччя та інші, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного хворого від 05.02.2015 р., виданою КУ «Центральна міська лікарня №2» у м. Житомирі. На придбання ліків та поїздку з травпункту позивачем витрачено 212 грн.10 коп. та 31 грн.90 коп., що підтверджується розрахунковими касовими чеками (а.с.9). Статтею 1187 ЦК України встановлено підстави відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, зокрема з утримання собак бійцівських порід, що створює підвищену небезпеку для особи, яка здійснює цю діяльність, та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє обєктом, утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст. 1187 ЦК України). Враховуючи, що позивач володіє собакою породи - Алабай, яка належить до бойових собак, що підтверджується загальнодоступними відомостями (ru.wikipedia.org/wiki/Среднеазиатская_овчарка), та визнав вину у недотриманні правил утримання собак, та встановивши, що шкода позивачеві завдана джерелом підвищеної небезпеки, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення матеріальної шкоди в повному обсязі. Позовні вимоги щодо заподіяної моральної шкоди знайшли підтвердження в судовому засіданні частково. Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду №5 від 25.05.2001 року) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості . В обґрунтування розміру заподіяної моральної шкоди позивач посилається на те, що у неї тимчасово змінився звичайний спосіб життя, з 06.02. по 10.02.2015 року позивач перебувала на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності серії АГІ №732618 (а.с. 7), трапилися розлади здоровя (загострення гіпертонічної хвороби), та не пройшов переляк. Як вказує позивач, внаслідок нападу собаки відповідача, позивачу заподіяно моральну шкоду яку остання оцінює в розмірі 3 000 грн. Разом з тим, позивач не в повній мірі обґрунтувала зазначену оцінку моральної шкоди саме в розмірі 3\~000 грн., так як в судовому засіданні не надала відповідних доказів щодо характеру та обсягу страждань, яких зазнала, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) саме на суму позову в цій частині. Суд, враховуючи факти встановлені постановою Богунського районного суду м. Житомира від 20.03.2015 року по справі №295/2686/15-п виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що із [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 1500 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути [PERSON] 487 грн. 20 коп судового збору в дохід держави. Враховуючи наведене та

Outcome: partial