Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], 20167 року народження, в твердій грошовій сумі по 1200 грн. на кожну дитину, а також 800 грн. на своє утримання до досягнення дочкою трьох років. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що діти знаходяться на її утриманні, проте вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, її дохід лише соціальна допомога на дітей. Відповідач, за твердженням позивача, є фізичною особою-підприємцем, отримує дохід, але не виконує свій батьківський обов'язок по утриманню дітей. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 січня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.11.2916 року і до повноліття дітей. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 14.11.2016 року в до 20.10.2019 року. В задоволенні решти вимог відмовлено, вирішено питання про розподіл судових витрат. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду має бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню. Проте, наведені вимоги процесуального закону в повному обсязі судом першої інстанції дотримані не були. Як вбачається з матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 28 травня 2010 року. Від шлюбу мають малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], 20 жовтня 2016 року. Заочним рішенням Деснянського районного суду від 24 жовтня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.4 ст.84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Розглядаючи справу та ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як батько в силу закону зобовязаний утримувати дітей та має можливість здійснювати виплату аліментів у розмірі 1\\3 частини всіх доходів на дітей та 1/6 на колишню дружину. З дотриманням вимог положень ст.180 СК України суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про необхідність стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей та дружини. Проте вирішуючи питання про визначення розміру аліментів, суд першої інстанції неповно зясував обставини справи щодо наявності у відповідача можливості надавати утримання на дітей у розмір 1\\3 частини та на дружини в розмірі 1\\8 частини доходів, з урахуванням матеріального стану відповідача, що має значення для визначення розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Позивач, звертаючись до суду з позовом, вказувала, що відповідач є фізичною особою-підприємцем, отримує нерегулярний дохід. Згідно відповіді Чернігівської обєднаної державної податкової інспекції , наданої на запит апеляційного суду, за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року відсутня звітність про доходи [PERSON], податки протягом 2016 році ним не сплачувались. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Апеляційний суд,

Outcome: partial