Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

У липні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Кредекс фінанс» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилалося на те, що 21 лютого 2012 року між Публічним акціонерним товариством (ПАТ) «Платінум Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 401/3961 CLPS2 на умовах його повернення, строковості, платності. 26 вересня 2012 року між ПАТ «Платінум Банк» ( первинним кредитором) та ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» був укладений договір факторингу, за яким останній набув право вимоги за кредитним договором. 08 жовтня 2012 року між ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу, за яким останнє набуло право вимоги за вищевказаним кредитним договором. 08 травня 2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та позивачем ТОВ «Кредекс фінанс» був укладений договір факторингу, за яким позивач набув право вимоги за кредитним договором № № 401/3961 CLPS2 від 21 лютого 2012 року в сумі 4530, 10 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу 3292,60 грн.; заборгованість за відсотками 931 грн.; заборгованість за пенею 306, 50 грн., оскільки за період з 21.02.2012 по 06.07.2015 відповідачем [PERSON] сплачено тільки 560 грн. на користь ПАТ «Платінум Банк». У звязку з зазначеним позивач просив стягнути на його користь з [PERSON] непогашену заборгованість за кредитним договором в сумі 4530, 10 грн. та понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Позивач також просив розглянути справу за відсутністю свого представника, і у разі неявки відповідача ухвалити по справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до ст. 74 ЦПК України, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що 21 лютого 2012 року між ПАТ «Платінум Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 401/3961 CLPS2 з обслуговування кредитної картки та страхуванням життя позичальника (пошта) на умовах його повернення, строковості, платності. Відповідно до пунктів 1-2 кредитного договору його сторони погодили предмет договору, відповідно до якого в порядку, передбаченому договором банк надав позичальнику [PERSON] кредит з цільовим використанням на поточні потреби у poзмipi 3442,26 грн. на строк до 21.08.2014 року шляхом безготівкового перерахування коштів електронним переказом у відділення поштового звязку за місцем фактичного проживання позичальникарахунок позичальника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжних засобів, а позичальник прийняв кредит та зобов'язався належним чином використати та повернута банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом в розмірі 36,0% річних, комісію за надання кредиту в сумі 90 грн. та комісію за обслуговування кредиту в сумі 103 грн. і виконати всі зобовязання, визначені договором. Повернення кредиту мало здійснюватися позичальником [PERSON]Г щомісяця ануїтетними платежами у poзмipi та строки, визначені у графіку платежів, а саме з 13 по 18 числа кожного місяця. На виконання умов договору банк перерахував відповідачу кредитні кошти у вищевказаному розмірі, тобто банком був виконаний обов'язок щодо надання грошових коштів у позику. Згідно графіку погашення кредиту, що є додатком №1 до кредитного договору, [PERSON] була зобовязана здійснити перший платіж по поверненню кредиту 21.03.2012 року, однак зазначені обовязки повністю не виконала, сплативши за період з 21.02.2012 по 06.07.2015 тільки 560 грн. на користь ПАТ «Платінум Банк». 26 вересня 2012 року між ПАТ «Платінум Банк» ( первинним кредитором) та ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» був укладений договір факторингу, за яким останній набув право вимоги за кредитним договором. 08 жовтня 2012 року між ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу, за яким останнє набуло право вимоги за вищевказаним кредитним договором. 08 травня 2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та позивачем ТОВ «Кредекс фінанс» був укладений договір факторингу № 1/15 -ФКю, за яким позивач набув право вимоги за кредитним договором № № 401/3961 CLPS2 від 21 лютого 2012 року в сумі 4530, 10 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу 3292,60 грн.; заборгованість за відсотками 931 грн.; заборгованість за пенею за порушення графіку погашення заборгованості 306, 50 грн., що підтверджується наданими до суду копією договору факторингу та реєстром боржників (додаток №5 до договору факторингу). До заборгованості відповідача [PERSON] відносяться зобов'язання щодо повернення суми кредиту (несплаченої станом на день укладання цього договору, в тому числі суми поверненняяких прострочено), сплати процентів за користування кредитом, сплати сум комісійної винагороди та інші платежі, несплачені на день підписання договору про відступлення права вимоги. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених цим договором або чинним законодавством, зокрема у разі порушення позичальником зобов'язань, що випливають з умов кредитного договору, невиконання (неналежного виконання) зобов'язань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами договору, затримання позичальником повернення частини кредиту та/або сплати процентів по кредиту щонайменше на один календарний місяць. Згідно із 4.2. ст. 1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Крім того, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором (ст. 612 Цивільного кодексу України). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, на порушення умов кредитного договору [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 401/3961 CLPS2 від 21 лютого 2012 року в сумі 4530,10 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 3292,60 грн.; заборгованість за відсотками 931 грн.; заборгованість за пенею за порушення графіку погашення заборгованості 306, 50 грн. Надані позивачем розрахунки заборгованості за вказаними вище кредитними договорами відповідають матеріалам справи та вимогам ст.ст. 1048-1050 ЦК України. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст. ст. 10, 60 ЦПК України). Суд вважає, що позовні вимоги доведені і підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 243,60 грн., сплачений позивачем за платіжним дорученням № 9884 від 07 липня 2015 року, підягає стягненню з відповідача [PERSON]

Outcome: approved