Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним вище позовом, у якому просить стягнути із [PERSON]: - аліменти на її користь на утримання їх із відповідачем малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня предявлення позову й до досягнення дитиною повноліття; - аліменти на її користь в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу), починаючи із дня предявлення позову й до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначала, що в квітні 2010 року вона почала зустрічатися із відповідачем [PERSON], а із червня 2015 року проживати однією сімєю без реєстрації шлюбу. 03 серпня 2015 року у них народився [PERSON] Відповідач не бере участі у вихованні та матеріальному забезпеченні сина, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Інших дітей не має, має нормальний стан здоровя і є працездатним. Дитина знаходяться на повному утриманні позивача, яка на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому має право на отримання від чоловіка грошової допомоги відповідно до частини другої статті 84 Сімейного Кодексу України. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Надала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі й вказала, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду не повідомлені. Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Перевіривши матеріали справи й дослідивши зібрані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із частинами першою, третьою статті 181, статті 183 СК України способи виконання обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між батьками. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначаються судом. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлено в 2015 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2015 року 1176 гривень, з 1 грудня 1330 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року 1032 гривень, з 1 грудня 1167 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року 1286 гривень, з 1 грудня 1455 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2015 року 1218 гривень, з 1 грудня 1378 гривень; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2015 року 949 гривень, з 1 грудня 1074 гривні. З копії свідоцтва про народження серії І-ОК № 305930 вбачається, що [PERSON] народився 03 серпня 2015 року в місті Броварах Київської області. Батько [PERSON]. Мати [PERSON] (а.с.4). Малолітній [PERSON] проживає разом із матірю [PERSON]. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] матеріальну допомогу [PERSON] на утримання сина [PERSON] не надає. У звязку із вище викладеним, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, та враховуючи, що обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається на обох батьків, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню й з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їхнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частинами другою, четвертою статті 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови що чоловік може надавати матеріальну допомогу.\~\~ Враховуючи викладене вище, та те, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження, суд приходить до висновку, що [PERSON] може надавати матеріальну допомогу на утримання позивача [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення [PERSON], 03 серпня [INFO], трирічного віку.\~ За змістом частини першої статті 79, частини першої статті 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з дня предявлення позивачем до суду позову, а саме із 06 листопада 2015 року. Згідно із статтею 367 СК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. Суд приходить до висновку про необхідність допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина й на матір за один місяць. Відповідно до статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved