Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним право користування житлом по [ADDRESS] . В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він з квітня 2019 року проживає у даному будинку із своїми батьками без реєстрації. У період перебування його батька у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] останніми був приватизований зазначений вище будинок, котрий належить їм на праві спільної сумісної власності. Позивач має намір зареєструватися в даному будинку, але відповідачка [PERSON] відмовляється надати згоду на його місце реєстрації, у зв`язку з чим йому було відмовлено в.о. старости Будянського старостинського округу Ічнянської міської ради Чернігівської області у реєстрації місця проживання, що позбавляє його можливості скористатися конституційними правами у частині права голосування, працевлаштування, отримання банківської картки. За клопотанням представника відповідачки [PERSON] (а.с. 77), ухвалою суду від 13 січня 2021року визначено судове засідання по справі, призначене на 21 січня 2021 року проводити в режимі відеоконференції (а.с. 80-81); ухвалою суду від 21 січня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 96-97); за клопотанням представника відповідачки [PERSON] (а.с. 105), ухвалою суду від 02 лютого 2021року визначено судове засідання по справі, призначене на 11 лютого 2021 року проводити в режимі відеоконференції (а.с. 107-108); за клопотанням представника відповідачки [PERSON] (а.с. 116), ухвалою суду від 23 лютого 2021року визначено судове засідання по справі, призначене на 26 лютого 2021 року проводити в режимі відеоконференції (а.с. 117-118). Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Позивач у судове засідання не з`явився, який письмово у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити із зазначених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, надавши клопотання про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала та просила у його задоволенні відмовити. Представник відповідачки [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала та просила у його задоволенні відмовити за безпідставністю, оскільки будь-яких перешкод позивачу у користуванні житлом відповідачка не чинить. Представник третьої особи Ічнянської міської ради Чернігівської областіу судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відзиву на позов відповідачами не подано. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що власниками житлового будинку [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.11.2011 року є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7, 11), який є батьком позивача (а.с. 6). Із довідки Будянського старостинського округу Ічнянської міської ради Чернігівської області № 129 від 13.07.2020 року вбачається, що у житловому будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Відповідно до акту, складеного комісією за участю депутата Ічнянської міської ради [PERSON] та сусідами [PERSON] , [PERSON] від 13 липня 2020 року вбачається, що у житловому будинку [ADDRESS] зареєстрований та проживає [PERSON] , разом із ним без реєстрації проживають син [PERSON] та співмешканка [PERSON] , при цьому [PERSON] також зареєстрована за вказаною адресою, але з вересня 2018 року фактично за нею не проживає (а.с. 14). Із довідки Будянського старостинського округу Ічнянської міської ради Чернігівської області № 123 від 06.07.2020 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , відмовлено у реєстрації місця проживання у будинку [ADDRESS] у зв`язку із відсутністю згоди співвласника [PERSON] (а.с. 12). Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Статтею 310 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Згідно ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Відповідно до п. 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 № 207 для реєстрації місця проживання особа або її представник подає: 1) заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8; 2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження. Реєстрація місця проживання дітей, які є іноземцями чи особами без громадянства, здійснюється за умови внесення даних про дітей до посвідки на постійне або тимчасове проживання їх батьків та копії свідоцтва про народження. Документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами; 3) квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу); 4) документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників)… З урахуванням норм зазначених вище Правил, якщо особа не є власником житла, зареєструватися вона може лише за згодою власника. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 15 постанови від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Під час розгляду справи будь-яких перешкод у користуванні позивачем житловим будинком [ADDRESS] зі сторони відповідачки встановлено не було, при цьому у судовому засіданні остання зазначила, що з питанням реєстрації за вказаною адресою позивач до неї не звертався, хоча вона не заперечує проти того, щоб він там проживав. Разом із тим суд враховує, що під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Обраний позивачем спосіб захисту, з урахуванням зазначених у його позові підстав, порушує встановлені Правилами реєстрації місця проживання права співвласника [PERSON] щодо реєстрації іншої особи в її житлі, а тому не може бути застосований до правовідносин, які склалися між сторонами, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed