Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся в суд до відповідача з зазначеним позовом. Посилався на те, що відповідно до кредитного договору № 17-15043-н від 21 квітня 2015 року, який був укладений між КС «Народний кредит» та [PERSON], останній було видано кредит в сумі 2000 гривень на строк 24 місяці з платою за користування в розмірі 85,41 % річних, тобто 0,234 % денних від суми залишку по кредиту за кожний день користування кредитом. Відповідно до п. 1.1. додаткового договору до Кредитного договору у разі прострочення планового платежу повністю або частково, з першого дня прострочення цей кредит визнається з підвищеним ризиком, плата за користування яким становить 365 % річних, тобто 1 % денних на суму залишку по кредиту. Згідно п. 7.3. кредитного договору у разі своєчасного ненадходження (прострочення) повністю або частково, планового платежу встановленого графіком розрахунків, кредитодавець нараховує, а позичальник зобов'язується сплатити пеню у розмірі 0,5 % за кожен день прострочення від суми несвоєчасного в строк платежу. Пунктом 7.4. кредитного договору передбачено, що у разі прийняття рішення про стягнення процентів за користування кредитом та сум кредиту в судового порядку внаслідок невиконання позичальником зобов'язань, встановлених п. 2.3. та 5.1., до позичальника застосовується штраф у розмірі 50 % від суми фактичного залишку кредиту на дату прийняття кредитодавцем рішення про стягнення простроченої заборгованості в судовому порядку. Представник позивача подала заяву про збільшення позовних вимог та просила стягнути заборгованість, яка станом 28 січня 2016 року складає 7786 гривні 78 копійок, з яких: -1920 гривень - борг по тілу кредиту; -4513 гривень 31 копійка- борг по відсоткам; -393 гривні 47 копійок - пеня; -960 гривень - штраф. У судове засідання представник позивача не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність представника кредитної спілки. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 31). Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач [PERSON] 21 квітня 2015 року уклали кредитний договір на суму 2000 гривень на строк 24 місяці з платою за користування в розмірі 85,41 % річних, тобто 0,234 % денних від суми залишку по кредиту за кожний день користування кредитом, що підтверджується наданою суду копією кредитного договору № 17-15043-н (а.с. 9-11). Відповідно до п. 1.1. додаткового договору до Кредитного договору у разі прострочення планового платежу повністю або частково, з першого дня прострочення цей кредит визнається з підвищеним ризиком, плата за користування яким становить 365 % річних, тобто 1 % денних на суму залишку по кредиту. Згідно п. 7.3. кредитного договору у разі своєчасного ненадходження (прострочення) повністю або частково, планового платежу встановленого графіком розрахунків, кредитодавець нараховує, а позичальник зобов'язується сплатити пеню у розмірі 0,5 % за кожен день прострочення від суми несвоєчасного в строк платежу. Пунктом 7.4. кредитного договору передбачено, що у разі прийняття рішення про стягнення процентів за користування кредитом та сум кредиту в судового порядку внаслідок невиконання позичальником зобов'язань, встановлених п. 2.3. та 5.1., до позичальника застосовується штраф у розмірі 50 % від суми фактичного залишку кредиту на дату прийняття кредитодавцем рішення про стягнення простроченої заборгованості в судовому порядку. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а відповідач, всупереч умовам Кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Станом 28 січня 2016 року складає 7786 гривні 78 копійок, з яких: - 1920 гривень - борг по тілу кредиту; - 4513 гривень 31 копійка - борг по відсоткам; - 393 гривні 47 копійок - пеня; - 960 гривень - штраф. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON]. по кредитному договору станом на 28 січня 2016 року наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 32). З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір.

Outcome: approved