Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 15.01.2014 року працювала як найманий робітник у відповідача на виробництві гофрованого картону та картону, паперової та картонної тари. До її обов'язків входило висікання заготовок із гофрокартону на висікальному станку ВК130М та склейка і упаковка чотирьох клапанних гофроящиків. При прийомі на роботу була усна домовленість із [PERSON] про укладення в подальшому трудового договору. Проте після нещасного випадку на виробництві, який стався із нею 15.04.2014 року, відповідач запропонувала їй укласти договір підряду, на що вона відмовилась. Вважаючи, що між сторонами склалися трудові відносини, просила встановити факт її перебування у трудових відносинах з ФОП [PERSON] з 15.01.2014 року; зобов'язати відповідача внести запис до трудової книжки про роботу у ФОП [PERSON] з 15.01.2014 року; зобов'язати ФОП [PERSON] прийняти та оплатити згідно з чинним законодавством листок непрацездатності серії АГО №025019 з 14.04.2014 року по 16.05.2014 року; зобов'язати ФОП [PERSON] видати їй направлення для проходження комісії МСЕК та стягнути на її користь судові витрати по справі. Відповідач пред'явила зустрічний позов про визнання договору підряду від 15.01.2014 року дійсним, посилаючись на те, що між [PERSON] та ФОП [PERSON] фактично склалися відносини підряду, проте [PERSON] ухиляється від підписання договору, оскільки вважає, що це вплине на розмір соціальної допомоги, яку вона отримує на утримання неповнолітньої дитини. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали повністю, проти задоволення зустрічного позову заперечували, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Представники відповідача позовні вимоги не визнали повністю, зустрічний позов підтримали, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у зустрічному позові. Представник третьої особи - територіальної державної інспекції з питань праці у Полтавській області, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, третіх осіб, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частин 1, 3 та 4 статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду трудових спорів», фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу. Як вбачається з пояснень позивача та підтверджується показаннями свідків, з 15.01.2014 року [PERSON] виконувала роботу у ФОП [PERSON] по висіканню заготовок із гофрокартону на висікальному станку та склейки і упаковки гофроящиків; вказана обставина не заперечується і відповідачем. Разом з тим, посилання відповідача на те, що ці роботи виконувалися в рамках цивільно-правої угоди є хибними, оскільки ні наданий суду договір підряду, ні акт виконаних робіт не підписані [PERSON] та заперечуються нею. Не надано відповідачем суду доказів одноразової виплати винагороди за виконану роботу, як це передбачено у тексті наданого суду договору підряду. Не спростовують позовних вимог і твердження відповідача про вільний графік роботи, оскільки з пояснень позивача та свідків вбачається, що приміщення цеху зачинялося на замок, ключів у позивача від нього не було, що унеможливлювало її вільний доступ до обладнання. За таких обставин, позов в частині встановлення факту перебування позивача у трудових відносинах з ФОП [PERSON], зобов'язання внести запис до трудової книжки про роботу та прийняти і оплатити листок непрацездатності підлягає задоволенню. У частині зобов'язання ФОП [PERSON] видати позивачу направлення для проходження комісії МСЕК позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» медико-соціальна експертиза повнолітніх осіб проводиться медико-соціальними експертними комісіями, а дітей-лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів. Огляд повнолітніх осіб з порушеннями стану здоров'я, інвалідів (за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу), дітей з порушеннями стану здоров'я та дітей-інвалідів проводиться після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності даних, що підтверджують стійкий розлад функцій організму у зв'язку з фізичними, психічними, інтелектуальними та сенсорними порушеннями, зумовленими захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами. Згідно з п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року №1317 медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності. Як вбачається з аналізу норм чинного законодавства, направлення на МСЕК не входить до повноважень власника підприємства, тому позов у цій частині є безпідставним. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до до вимог ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial