Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

У листопаді 2013р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка» (далі - КС «Промислово-фінансова спілка»), посилаючись на те, що з 01.11.2011р. на підставі наказу № 10 він був прийнятий на роботу на посаду заступника Голови правління КС «Промислово-фінансова спілка» з окладом однієї щомісячної мінімальної заробітної плати. Зазначав, що він належним чином виконує свої службові обов'язки, які передбачені Законом України «Про кредитні спілки» та статутом КС «Промислово-фінансова спілка», але відповідач не виплачує йому заробітну плату, тому за період з 01.11.2011р. по 01.10.2013р. у відповідача виникла заборгованість перед позивачем по заробітній платі в розмірі 26636,00грн. Позивач стверджував, що він неодноразово звертався до відповідача з прохання виплатити йому заборгованість по заробітній платі, але через відсутність фінансування йому в цьому було відмовлено. Оскільки відповідач відмовляється виплатити позивачу заборгованість по заробітної платі, позивач просив суд стягнути з КС «Промислово-фінансова спідка» на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 26636,00грн. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, якою підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі, крім того, просив суд розглянути поданий позов в порядку заочного провадження, у зв'язку з систематичною неявкою відповідача в судові засідання, про що надав відповідну заяву (а.с.69). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України (а.с.63,64,66,68). Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, суд зі згоди представника позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами Кодексу законів про працю України. Судом встановлено, що КС «Промислово-фінансова спілка» є юридичною особою, має свій баланс, банківські рахунки, які відкриває і використовує згідно із законодавством у самостійно обраних банківських установах, а також печатку, штамп та баланс із своїм найменуванням, власну символіку (а.с.46-55). Згідно наказу Голови правління КС «Промислово-фінансова спілка» №10 від 01.11.2011р. [PERSON] було прийнято на роботу на посаду заступника Голови правління КС «Промислово-фінансова спілка» з окладом однієї щомісячної мінімальної заробітної плати (а.с. 7,8). Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2011», Закону України «Про державний бюджет на 2012», Закону України «Про державний бюджет на 2013», розмір мінімальної заробітної плати за 2011 - 2013 роки змінювався, а саме: у 2011р. розмір мінімальної заробітної плати з 01 жовтня становив - 985,00грн., з 01 грудня - 1004,00грн., у 2012р. розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня становив - 1073,00грн., з 01 квітня - 1094,00грн., з 01 липня - 1102,00грн., з 01 жовтня 1118,00грн., з 01 грудня 1134,00грн., у 2013р. розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня становив - 1147,00грн. З табелю обліку використання робочого часту та розрахунку позивача до позовної заяви, який суд за власними підрахунками вважає вірним, вбачається, що за період з 01.11.2011р. по 01.10.2013р. у відповідача виникла заборгованість перед позивачем по заробітній платі в розмірі 26636,00грн. (а.с.9-30). Згідно ч.1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, який не перевищує шістнадцяти календарних днів. Розмір заборгованості по заробітній платі відповідача перед позивачкою станом на жовтень 2013р. складає 26636,00грн., яка до теперішнього часу не виплачена позивачу. У порушення зазначених вимог чинного законодавства КС «Промислово-фінансова спілка» свої зобов'язання по виплаті заробітної плати перед [PERSON] не виконало, при цьому розмір сум, відповідач також не оспорював. Суд вважає доведеним факт того, що на момент розгляду справи існує заборгованість відповідача по заробітної платі перед позивачем, а тому позовні вимоги останнього підлягають задоволенню. Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі є законними і обґрунтованими. На підставі ч.1 та ч.3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Відповідачем до суду не було надано жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на власний розсуд. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позов про стягнення заборгованості по заробітної платі підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач на підставі закону України «Про судовій збір» звільнений від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави 266,36грн.

Outcome: approved