Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

У квітні 2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Позов мотивує тим, що 13 липня 1996 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу вони мають спільну повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого у них часто виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим, оскільки вони не змогли створити нормальних сімейних стосунків, які б ґрунтувалися на взаємодопомозі один до одного, що і призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час шлюб існує лише юридично, оскільки спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Тому, звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 квітня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в ньому, просив суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13 липня 1996 року у відділі реєстрації актів громадського стану Фастівського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 167, що підтверджено Свідоцтвом про одруження Серія [NUMBER] виданим 13 липня 1996 року. Від даного шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. (ст. ст. 21, 24 СК України). Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позовну заяву необхідно задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved