Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

У липні 2013 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до Київської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є єдиним спадкоємцем майна після смерті [PERSON] За час свого життя [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], якою на праві власності придбано квартиру [ADDRESS]. У [INFO] року [PERSON] померла, заповіту на випадок своєї смерті не залишила, спадкоємці першої черги, окрім її чоловіка [PERSON], відсутні. Позивач вказує, що [PERSON] протягом 6 місяців після смерті своєї дружини вступив у фактичне управління та володіння спадковим майном шляхом зняття грошових коштів із спільної чекової книжки на території США. Починаючи з 1996 року, позивач проживала однією сім'єю з [PERSON] у вказаній квартирі, після смерті останнього [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спірною квартирою, однак Першою Київською нотаріальною конторою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спірну квартиру в порядку спадкування, оскільки [PERSON] пропустив 6-ти місячний строк, встановлений для прийняття спадщини після смерті [PERSON] За таких обставин, позивач просить встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] та право на отримання документу на право власності на вказану квартиру. Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити позов у повному обсязі. Вказали, що [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS], однак фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті своєї дружини [PERSON] шляхом зняття грошових коштів зі спільної чекової книжки на території США. Після смерті своєї дружини [PERSON] повернувся на територію України та почав фактично проживати у спірній квартирі, вчинив фактичні дії, направлені на управління спадковим майном, а саме оплачував вартість житлово-комунальних послуг, послуг зв'язку. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила суд відмовити у задоволенні позову. Зазначила, що для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, однак у зв'язку із перебуванням [PERSON] закордоном, останній не міг фактично вступити в управління або володіння спадковим майном, зокрема, спірною квартирою. Крім того, [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї дружини лише у грудні 2004 року, тобто ним було пропущено строки для прийняття спадщини. Крім того, представник відповідача підкреслює, що [PERSON] користувався чековою книжкою як до моменту смерті його дружини, так і після, це було його правом, тому не можна вважати зняття [PERSON] своїх власних коштів фактичним вступом в управління, володіння та розпорядження спадковим майном. Свідок [PERSON], допитана у судовому засіданні, показала, що вона з середини 80-х років особисто була знайома з прийомним батьком [PERSON] - [PERSON]. Періодично [PERSON] з дружиною проживав за кордоном у Нью-Йорку, [PERSON] організовувала виставки, також підробляла у барах та ресторанах Нью-Йорка. Свідок вказала, що їй здається, що на момент смерті [PERSON] [PERSON] перебував в Києві, виїхав до Нью-Йорку потім повернувся до України через 2-3 місяці. [PERSON] разом із своїм другом зверталися до свідка за допомогою в оформленні спадщини на квартиру, до цього часу свідок вважала, що [PERSON] оформив спадщину після смерті своєї дружини. [PERSON] мешкав у квартирах по вул. Велика Житомирська та по просп. Оболонський в м. Києві. Вся інформація відома свідку зі слів прийомного батька [PERSON] та близьких друзів. Свідок [PERSON], допитаний у судовому засіданні, показав, що він товаришував з родиною [PERSON], був багато разів в гостях в квартирі по вул. Велика Житомирська в м. Києві. Після смерті своєї дружини [PERSON] мешкав у квартирі по просп. Оболонський в м. Києві. Подружжя [PERSON] тимчасово поїхали до США з метою продати картини [PERSON], під час перебування в США [PERSON] працювала в кафе. Про смерть [PERSON] свідок дізнався від [PERSON] або його батька, після смерті дружини [PERSON] повернувся до України, скільки часу пройшло після смерті [PERSON] та повернення [PERSON] до України свідок не пам'ятає. З родиною [PERSON] свідок зустрічався в квартирі по просп. Оболонський в м. Києві, проживали вони як на Оболоні, так і в квартирі по вул. Велика Житомирська. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05 січня 2010 року. (а.с. 15) Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 липня 2010 року встановлено факт проживання [PERSON] та [PERSON], однією сім'єю без реєстрації шлюбу з червня 1996 року по [INFO] року. (а.с. 100) Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 листопада 2010 року, виданого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Кравченко Т.В., [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] майна, що складається з 45/100 частин квартири [ADDRESS]. (а.с. 16) Листом Першої Київської державної нотаріальної контори від 22 січня 2013 року позивача повідомлено про неможливість видати на її ім'я свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] року [PERSON] на квартиру [ADDRESS], яка належала [PERSON], дружині спадкодавця, яка померла [INFO] року, оскільки спадкоємець [PERSON] пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] (а.с. 18) У відповідності до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Згідно зі ст. 524 Цивільного кодексу УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За приписами ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як убачається з матеріалів справи, 14 лютого 1981 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом РАГС Шевченківського райвиконкому м. Києва. (а.с. 46) [PERSON] померла [INFO] року, місце смерті Нью-Йорк, США, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 07 грудня 1995 року, виданим відділом реєстрації смертей Міністерства охорони здоров'я міста Нью-Йорк. (а.с. 110-111) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина щодо майна померлої, у тому числі, на квартиру [ADDRESS]. За відповіддю Київського міського бюро технічної інвентаризації від 11 листопада 2013 року вказана вище квартира зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Одинадцятою Київською державною нотаріальною конторою 31 березня 1992 року 4с-601. Копії документу в Київському МБТІ не знайдено. (а.с. 95) На запит суду листом від 30 грудня 2013 року Одинадцята Київська державна нотаріальна контора повідомила, що згідно перевірки нарядів договорів відчуження квартир та реєстру нотаріальних дій від 31 березня 1992 року, договір купівлі-продажу квартири укладеного від імені [PERSON] не посвідчувався. (а.с. 120) ЖЕК-504 КП «Житлосервіс «Приозерне» у своєму листі від 05 лютого 2014 року повідомив про неможливість надати копію договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладеного [PERSON] від 31 березня 1992 року, у зв'язку з відсутністю запитуваної інформації. Як убачається з копії спадкової справи № 2482 щодо майна померлої [PERSON], [INFO] року [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї дружини. (а.с. 78-83) Заяв від інших спадкоємців не надходило. Крім того, [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою від 10 вересня 2005 року про видачу дублікату договору купівлі-продажу спірної квартири, укладеного [PERSON], у відповідь на яку Одинадцята Київська державна нотаріальна контора повідомила [PERSON], що видача дублікату правовстановлюючого документа на спірну квартиру можлива лише за умови належного оформлення спадщини після померлої [PERSON], зокрема, спадкоємцем не були подані документи, що підтверджують спільне проживання [PERSON] та [PERSON], свідоцтво про смерть, легалізоване у консульському відділі посольства України в США, тощо. За таких обставин, [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини щодо майна померлої [PERSON] з пропуском шестимісячного строку, встановленого ст. 549 ЦК УРСР. У матеріалах справи відсутні докази звернення [PERSON] до суду із позовом про надання йому додаткового строку для прийняття спадщини. Місце проживання [PERSON] було зареєстровано в [ADDRESS], що підтверджується заявою останнього про прийняття спадщини та не заперечувалося позивачем. Відповідно до довідки КП «Управління житлового господарства» Оболонського району м. Києва від 15 квітня 2005 року [PERSON] проживала та була прописана за адресою: [ADDRESS], з 01 серпня 1974 року по 19 жовтня 2004 року. (а.с. 10) Позивач вказує, що [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, посилаючись на те, що ним зняті грошові кошти з чекової книжки у лютому 1996 року, оплачені послуги з міжміського телефонного зв'язку, житлово-комунальні послуги. Так, матеріалами справи підтверджено, що на ім'я [PERSON] та [PERSON] відкрито розрахунковий рахунок у Федеральному кредитному союзі, про що свідчить дублікат ощадної книжки. (а.с. 107-108) З дублікату ощадної книжки вбачається, що [PERSON] мав право робити вклади або вилучення за наявності цієї книжки. Так, після смерті [PERSON] у період з 30 листопада 1995 року по 07 лютого 1996 року [PERSON] вносив та знімав грошові кошти з рахунку. Крім того, позивачем надані копії квитанцій про оплату 07 травня 1996 року міжміського зв'язку, послуги з якого надані у спірній квартирі у березні - квітні 1996 року. Також позивачем надано копію посадкового талону на ім'я [PERSON] на літак Нью-Йорк - Київ на 18 лютого, на якому не зазначено рік польоту. Аналізуючи надані позивачем докази, на підтвердження факту вступу [PERSON] в фактичне управління та володіння спадковим майном, зокрема, спірною квартирою, суд звертає увагу на наступне. Дії, направлені на прийняття спадщини, мають бути вчинені спадкоємцем протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] померла [INFO] року, тобто до 28 травня 1995 року [PERSON] мав вступити у фактичне управління та володіння майном. У матеріалах справи відсутні докази постійного проживання [PERSON] у спірній квартирі. Оплата житлово-комунальних послуг за квітень - травень 1996 року здійснена 12 серпня 1996 року, тобто з пропуском встановленого строку для прийняття спадщини. (а.с. 11) Користування телефонним зв'язком у спірній квартирі та оплата таких послуг, зняття грошових коштів з рахунку, відкритого на [PERSON] та [PERSON], відвідування квартири не можуть вважатися діями спадкоємця, спрямованими на фактичний вступ в управління та користування майном. Крім того, за правилами ст. 564 ЦК УРСР якщо вкладник не зробив розпорядження ощадній касі або банку, то в разі смерті вкладника його вклад переходить до спадкоємців на загальних підставах за правилами цього розділу. Ощадний рахунок був відкритий на ім'я двох осіб, такі особи мали рівні права на користування коштами, що там зберігалися, при чому мали право як знімати, так класти кошти на рахунок. Отже, зняття коштів [PERSON] після смерті його дружини є фактично одержанням вкладу за заповідальним розпорядженням вкладника. Таке право у [PERSON] виникло на підставі оформлених банківських документів незалежно наявності у нього права на спадкування. Відтак, дії [PERSON], що виразилися у користуванні рахунком фінансової установи, відкритим також і на ім'я спадкодавця, не можна вважати дією про фактичний вступ в управління або володіння іншим майном спадкодавця. Така позиція висловлена Судовою колегією в цивільних справа Верховного Суду України в листі від 1 грудня 1997 року «Правові позиції, висловлені судовою колегією в цивільних справах Верховного Суду України в зв'язку з аналізом причин перегляду судових рішень у цивільних справах у 1996 році», пункт 65. Враховуючи те, що єдиний спадкоємець після смерті [PERSON] - [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з пропуском строку, встановленого ст. 546 ЦК УРСР, у матеріалах справи відсутні докази звернення останнього до суду з приводу надання додаткового строку для прийняття спадщини, а також належні докази, які б свідчили про фактичний вступ у володіння та управління спадковим майно, у позивача відсутнє право на спадкування спірної квартири після смерті [PERSON] За таких обставин, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Outcome: dismissed