Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. За даною адресою зареєстровані, але не проживають з 2013 року син [PERSON] та з 2011 року дочка [PERSON]. Реєстрація відповідачів за вказаною адресою заважає в оформленні житлової субсидії, в можливості повноцінно користуватися та розпоряджатися квартирою. У судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача надав письмову заяву про можливість розгляду справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав. Причини неявки відповідачів суду невідомі. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до рішення Олександрійського міського суду Кіровоградської області від 17.11.2003 року, зареєстрованого в Олександрійському комунальному бюро технічної інвентаризації, [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS]. Згідно довідки, виданої КП «Житлогосп» 09.11.2015 року №1222, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані донька та син [PERSON] [PERSON] та [PERSON] З акту-розпорядження №579 від 09.04.2015 року, затвердженого КП «Житлогосп», вбачається що [PERSON] не проживає в [INFO] з 2013 року, за вказаною адресою відсутні його особисті речі. Актом-розпорядженням №592 від 14.04.2015 року, затвердженим КП «Житлогосп», встановлено, що [PERSON] не проживає в [INFO] з 2013 року, за вказаною адресою вона та її речі відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ч. 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, докази свідчать про те, що відповідачі є членами сімї власника житла, понад рік без поважних причин не проживають в [INFO]. Дані про існуючу домовленість між ними та позивачем про більш тривалий термін користування житлом відсутні. Таким чином, позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved