Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

У липні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив стягнути з останнього на його користь заборгованість за договором позики від 20.03.2016 року у розмірі 258 600 грн. Та судовий збір 2 586 грн. На підтвердження своїх вимог вказав, що 20.03.2016 року відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі 10 000,00 доларів США, які зобов`язався повернути до 20.03.2018 року, про що власноручно написав розписку. Однак у строк, обумовлений в розписці, кошти не повернув. Тому позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, зокрема через направлення позовних матеріалів та судових викликів на останню відому адресу проживання [PERSON] , яка відповідіє адресі місця проживання ФОП [PERSON] згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань та відповідає його обліковій картці особи та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяв про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 20.03.2016 року відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 10 000,00 доларів США, які зобов`язався повернути у строк до 20.03.2018р. (а.с. 5). Так, допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] під присягою дали покази, що вони були свідками позики відповідачем у позивача цих грошей 10 000 доларів США, які відповідач зобов`язався повернути до 20.03.2018 року, про що сам написав розписку. Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦПК України). Відповідно до правового висновку Верховного Суду України від 18.09.2013 року по справі № 6-63цс13 розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, і підтверджує як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Такий оригинал розписки був наданий суду для огляду в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами у відповідності до ст. 629 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В силу ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України. Ст. 524 ЦК України встановлено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Згідно з ч. 1 та 2 ст. 533 ЦПК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Враховуючи викладене, оцінюючи всі встановлені судом обставини та досліджені докази, суд дійшов висновку, що доводи позивача знайшли своє підтвердження, а тому позов слід задовольнити та стягнути з відповідача 10 000 доларів США, що станом на день розгляду справи за курсом НБУ складає 244 500 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 2 586 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved