Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

У липні 2017 року ПАТ «КБ «Надра» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 07.03.2008 року між ВАТ «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є позивач та [PERSON] було укладено Договір «Автопакет» №117/П/27/2008/-840. Відповідно до умов даного договору відповідачу був наданий у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) у розмірі 14 376,24 доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 14,80% на рік. Кредит надавався на придбання Автотранспортного засобу, з терміном погашення до 06 березня 2015 року. Згідно п.п. 2.2.1-2.2.3. кредитного договору, відповідач, зобов»язався щомісячно сплачувати мінімально необхідний платіж у розмірі 280,00 доларів США. 11.11.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено Додатковий договір про внесення змін та доповнень №1 до Договору «Автопакет» №117/П/27/2008-840 від 07.03.2008 року. За умовами Додаткового договору строк дії договору продовжено до 20 лютого 2017 року. Відповідач свої зобов'язання за даним договором не виконує належним чином, не здійснює платежів в рахунок погашення сум кредитів та нарахованих процентів, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 20.06.2017 року складає 10 240 доларів США 99 центів та 101 750 грн 79 коп. Посилаючись на наведене, просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором №117/П/60/2008-840 від 07.03.2008 року у розмірі 10 240 доларів США 99 центів та 101 750 грн. 79 коп та стягнути судові витрати у розмірі 5 523,80 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, розглядати справу за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмові пояснення у справі, у яких просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що розрахунок заборгованості є неправильним. Також зазначив, що грошові кошти, обумовлені кредитним договором відповідач не отримував, оскільки вони були перераховані на рахунок ТОВ «УкрАвтоЗаз-Сервіс» і в національній валюті. Відповідач належним чином здійснював погашення кредитної заборгованості з 2008 по 2015 рік, припинивши робити це після змін у сімейних обставинах, втрати роботи та захворюванням. Крім того вказує на те, що нарахування штрафу у розмірі 1 437,62 долари США є необґрунтованим, оскільки не надано жодних доказів невиконання відповідачем вимог п.4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 Договору, за невиконання яких передбачено стягнення штрафу. Крім того, зазначає про те, що пеня нарахована з порушенням строку позовної давності. Вказує на неможливість одночасного нарахування штрафу та пені. В судове засідання 31.01.2019 року представник відповідача та відповідач до суду не з'явились, причини неявки суду не повідомили. Суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.03.2008 року між ВАТ «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є позивач та [PERSON] було укладено Договір «Автопакет» №117/п/27/2008/-840. Відповідно до умов даного договору відповідачу був наданий у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) у розмірі 14 376,24 доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 14,80% на рік. Кредит надавався на придбання Автотранспортного засобу, з терміном погашення до 06 березня 2015 року. 11.11.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено Додатковий договір про внесення змін та доповнень №1 до Договору «Автопакет» №117/П/27/2008-840 від 07.03.2008 року. За умовами Додаткового договору строк дії договору продовжено до 20 лютого 2017 року. Згідно п.п. 2.2.1-2.2.3. кредитного договору, відповідач, зобов»язався щомісячно сплачувати мінімально необхідний платіж у розмірі 280,00 доларів США. Відповідно до п.2.2.3. позичальник вносить чергові мінімальні платежі по Кредиту/Кредитній лінії , визначені у п.п. 2.2.1. 2.2.2. цього Договору, щомісячно до 18 числа поточного місяця, а Банк здійснює списання с поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості до 20 числа поточного місяця. У випадку, коли Позичальник до 18 числа поточного місяця не вніс (повністю або частково) суми мінімально необхідних платежів, внаслідок чого станом на 20 число поточного місяця не була погашена поточна заборгованість Позичальника, Банк, починаючи з 21 числа поточного місяця, застосовує до Позичальника штрафні санкції, передбачені цим Договором. Якщо 18-е число є небанківським днем, то платіж необхідно внести в останній банківський день, який передує цій даті. Відповідно до п. 4.2.5. Кредитного договору Позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язань щодо повернення Кредиту/Кредитної лінії, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник несвоєчасно чи не в повному обсязі сплатив черговий платіж. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши Відповідачеві кредит у сумі 14 376,24 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки №26 від 07 березня 2008 року (а.с.25). Відповідач свої зобов'язання за даним договором не виконує належним чином, не здійснює платежів в рахунок погашення сум кредитів та нарахованих процентів, у зв'язку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Частиною першою статті 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно розрахунку, наданого позивачем та перевіреного судом,заборгованість відповідача станом на 20.06.2017 року складає 10 240 доларів США 99 центів, з яких 7 471,59 долари США - заборгованість за кредитом, 2 769,40 долари США - заборгованість за відсотками. В цій частині суд вважає правильним задовольнити заявлені позовні вимоги. Крім того, за порушення умов кредитного договору позивачем нараховано штраф у розмірі 1 437,62 доларів США, що еквівалентно 37 411,47 гривень згідно офіційного курсу НБУ станом на 20.06.2017 року. Згідно п. 5.2. Кредитного договору у разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3.1., 4.3.2., 4.3.7., 4.3.9., 4.3.10. цього Договору, Позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% (десять) відсотків від суми Кредиту, визначеної у п. 1.1. цього Договору, за кожен випадок. Позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів порушення відповідачем вказаних пунктів кредитного договору, що зумовлювало б нарахування штрафу у розмірі, визначеному п.5.2 Договору, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Також, позивачем нараховано пеню за прострочення сплати кредиту у розмірі 2 472,39 долари США, що еквівалентно станом на 20.06.2017 року 64 339,32 грн. З розрахунку заборгованості вбачається, що пеня нарахована за період з 20.06.2016 року по 26.05.2017 року, тобто за період, що не перевищує строк позовної давності до вимог про стягнення пені, що визначений ст.258 ЦК України. Підстав для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині, суд не вбачає. При цьому суд зауважує те, що позивачем викладено вимоги про стягнення пені у гривневому еквіваленті станом на 20.06.2017 року. На момент ухвалення рішення судом дана сума є більшою з урахуванням курсу НБУ, однак присудження іншої суми пені в даному випадку порушує принцип диспозитивності цивільного процесу, оскільки виходить за межі пред'явлених у справі вимог. З урахуванням викладеного, суд приймає рішення про часткове задоволення позовних вимог з підстав та у обсязі, що зазначені вище. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 5 227,90 гривень, пропорційно до обсягу задоволених позовних вимог.

Outcome: partial