Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

У липні 2014 року позивач публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк» звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 18.05.2007 між приватним підприємством «СКІФ ПЛЮС» та товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Експобанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк» був укладений договір кредитної лінії № 26, згідно з яким банком відповідачу було надано кредит, ліміт якого в сумі не перевищує 6 200 000, 00 (шість мільйонів двісті тисяч) грн. 00 коп. із сплатою за користування кредитом у розмірі 14,5% річних, строком повернення кредиту та процентів за користування кредитом 15.05.2013. 18.05.2007 для забезпеченням виконання зобов'язань позичальником за договором кредиту між банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір, відповідно до якого відповідач діє як майновий поручитель позичальника. Посилаючись на викладене вище та норми закону, позивач просив суд: в рахунок виконання основного зобов'язання за договoрoм кредитної лінії № 26 від 18.05.2014 в сумі 8628805,07 (вісім мільйонів шістсот двадцять вісім тисяч вісімсот п'ять) грн. 07 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором 18.05.2014, укладеного між АТ «КБ «ЕКСПОБАНК» та [PERSON] шляхом визнання за іпотекодержателем публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» права власності на предмет іпотеки: на земельну ділянку загальною площею - 0,1504 га, розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - будівництво та обслуговування жилого будинку. Кадастровий номер 3222488202:00:004:40014. Зобов'язати [PERSON] передати Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Експобанк» оригінали правовстановлювальних, технічних та інших документів на земельну ділянку, загальною площею - 0, 1504 га, розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - будівництво та обслуговування жилого будинку. Кадастровий номер 3222488202:00:004:40014 та стягнути з [PERSON] на користь АТ «КБ «ЕКСПОБАНК» витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, причини неявки суду не повідомляла. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.575 Цивільного кодексу України та ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 18.05.2007 між приватним підприємством «СКІФ ПЛЮС» та товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Експобанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк» був укладений договір кредитної лінії № 26, згідно з яким банком відповідачу було надано кредит, ліміт якого в сумі не перевищує 6 200 000, 00 (шість мільйонів двісті тисяч) грн. 00 коп. із сплатою за користування кредитом у розмірі 14,5% річних, строком повернення кредиту та процентів за користування кредитом 15.05.2013 р.. 18.05.2007 для забезпечення виконання зобов'язань позичальником за договором кредиту між банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір, відповідно до якого відповідач діє як майновий поручитель позичальника. Згідно з п. 1.2. Іпотечного договору для забезпечення зобов'язань позичальника за договором кредиту іпотекодавець передає іпотекодержателю в іпотеку: - земельну ділянку, загальною площею - 0,1504 га, розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - будівництво та обслуговування жилого будинку. Кадастровий номер 3222488202:00:004:40014. Земельна ділянка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія КВ №002413, виданого 02.10.2003 на підставі рішення Шпитківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської обл. від 07.08.2003, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №44327/66. Предмет іпотеки передається в іпотеку разом з усіма будівлями та спорудами, у тому числі тими, що будуть у майбутньому побудовані на ньому. Рішенням Господарського суду м. Києва від 11.09.2013 по справі №910/15185/13 за позовом АТ «КБ «Експобанк» до приватного підприємства ««СКІФ ПЛЮС» про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № 26 від 18.05.2007 в розмірі 8628805,07 (вісім мільйонів шістсот двадцять вісім тисяч вісімсот п'ять) грн. 07 коп. Позовні вимоги банку були задоволені повністю. На підставі даного рішення Господарський суд м. Києва видав наказ про примусове виконання рішення від 02.10.2013. З метою виконання рішення суду банком було подано відповідну заяву до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві. Постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 14.05.2014 р., банку було повернуто виконавчий документ у зв'язку із відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу. Відсутність майна у позичальника є підставою для позивача скористатись правами, наданими йому Законом України «Про іпотеку» та умовами іпотечного договору для задоволення вимог, забезпечених іпотекою. Листом від 20.05.2013 позивач повідомив відповідача про свій намір звернути стягнення на предмет іпотеки у встановленому законом порядку, проте будь-якої відповіді від відповідача не отримав. Згідно з п. 4.2. іпотечного договору та ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Пунктом 4.3.1.-4.3.3. іпотечного договору визначено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до вимог чинного законодавства України у разі коли, в момент настання терміну виконання іпотекодавцем зобов'язань, забезпечених іпотекою, вони не будуть виконані. В разі виникнення права звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель вправі прийняти рішення про передачу йому права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання Договору кредитної лінії, реалізувати предмет іпотеки відповідно до приписів чинного законодавства України, самостійно визначивши спосіб його реалізації. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 526, 530, 575, 629 ЦК України, ст. 3-7, 33, 37 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved