Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання договору купівлі - продажу дійсним та про визнання права власності. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 10.07.2016 року вона придбала у своєї тітки [PERSON] житловий будинок по [ADDRESS] 50 000 грн. На підтвердження укладення договору та досягнутих між сторонами домовленостей [PERSON] була складена розписка, яку вона власноруч підписала. Згідно тексту розписки [PERSON] продала позивачу житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , та отримала за нього грошові кошти у сумі 50 000 грн., а також зобов`язалась переоформити документи на ім`я позивача протягом одного року. Після укладання договору купівлі-продажу [PERSON] передала позивачу ключі від спірного житлового будинку та оригінали усіх документів на житловий будинок та земельну ділянку, які вона мала. Житловий будинок належав продавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30.08.1988 року, посвідченого П`ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області та зареєстрованого в реєстрі за № 1671. Земельна ділянка, на якій розміщений спірний житловий будинок, площею 0,0586 га, кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08.08.2013 року. Так, з 2016 року та по теперішній час позивач є власником зазначеного житлового будинку та земельної ділянки, однак у нотаріальному порядку не переоформила на своє ім`я зазначене майно. [INFO] [PERSON] померла. За життя нею була складена довіреність, посвідчена 25.09.2017 року приватним нотаріусом ММНО Іваненко С.В., якою вона уповноважила [PERSON] представляти її інтереси стосовно продажу спірного житлового будинку та земельної ділянки, що підтверджує її намір нотаріального оформлення договору між сторонами. Жодних претензій від [PERSON] від дня продажу спірного нерухомого майна до самого дня її смерті до позивача не надходило. Позивач вважає, що є встановлені законом підстави для визнання спірної угоди дійсною та визнання за нею права власності на нерухоме майно. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, просив позов задовольнити. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 10.07.2016 року позивач придбала у [PERSON] житловий будинок по [ADDRESS] за 50000 грн. На підтвердження укладення договору та досягнутих між сторонами домовленостей [PERSON] була складена розписка, яку вона власноруч підписала. Згідно тексту розписки [PERSON] продала позивачу житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , та отримала за нього грошові кошти у сумі 50 000 грн., а також зобов`язалась переоформити документи на ім`я позивача протягом одного року. Житловий будинок належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30.08.1988 року, посвідченого П`ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області та зареєстрованого в реєстрі за № 1671. Земельна ділянка, на якій розміщений спірний житловий будинок, площею 0,0586 га, кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08.08.2013 року. [INFO] [PERSON] померла. За життя нею була складена довіреність, посвідчена 25.09.2017 року приватним нотаріусом ММНО Іваненко С.В., якою вона уповноважила [PERSON] представляти її інтереси стосовно продажу спірного житлового будинку та земельної ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ч. 1 ст. 209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. За ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі- продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Таким чином, сторонами договору було досягнуто згоди щодо всіх його істотних умов, в тому числі ціни, яка складала 50000 грн., продавець виконала угоду, передавши у власність позивача нерухоме майно, згідно розписки, позивач в свою чергу виконала угоду, сплативши за придбане майно грошові кошти. Претензій з боку продавця до позивача не надходило. Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню Оскільки у зв`язку зі смертю [PERSON] не існує можливості нотаріального посвідчення договору, є встановлені законом підстави для визнання спірної угоди дійсною та визнання за позивачем права власності на нерухоме майно. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Outcome: approved