Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення суми заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 26.02.2009 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №02/980/К/011. Відповідно до умов кредитного договору банк надає позичальнику грошові кошти в розмірі 5 488 906,73грн. на строк з 26.02.2009р. до 25.02.2010 року, з оплатою по процентній ставці 14% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. 25.02.2010 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до умов якої термін користування кредитом продовжено до 24.03.2010 року. 24.03.2010 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON]укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору, відповідно до умов якої термін користування кредитом продовжено до 23.09.2010 року. 23.09.2010 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору, відповідно до умов якої термін користування кредитом продовжено до 22.09.2011 року. 22.09.2011 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №4 до кредитного договору, відповідно до умов якої термін користування кредитом продовжено до 21.09.2012 року. 21.09.2011 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №5 до кредитного договору, відповідно до умов якої термін користування кредитом продовжено до 19.10.2012 року. 19.10.2012 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №6 до кредитного договору, відповідно до умов якої термін користування кредитом продовжено до 16.11.2012 року. 16.11.2012 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №7 до кредитного договору, відповідно до умов якої термін користування кредитом продовжено до 15.11.2013 року. 04.06.2013 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №8 до кредитного договору, відповідно до умов якої термін користування кредитом продовжено до 03.06.2014 року. 02.06.2014 року в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] був укладений договір поруки №02/980/К/003, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань по кредитному договору в повному обсязі солідарно. 02.06.2014 року в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] був укладений договір поруки №02/980/К/002, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань по кредитному договору в повному обсязі солідарно. Позивач зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином, здійснивши перерахування коштів кредиту на поточний рахунок позичальника. Факт отримання коштів позичальником підтверджується меморіальним ордером № 5761/1 від 26.02.2009р. та виписками з особових рахунків. 05.06.2014 року була повністю погашена заборгованість по сумі отримання кредиту: [PERSON] в розмірі 5 445 448,80грн., [PERSON] в розмірі 43 457,93грн. Проте, [PERSON] зобов'язання по сплаті процентів за кредитним договором своєчасно та в повному обсязі не виконав. Заборгованість позичальника перед банком по кредитному договору складає по сумі нарахованих несплачених процентів 3 465 379,98 грн. Станом на 13.11.2014 року борг за кредитним договором позичальником не погашено, заборгованість за процентами та неустойкою (пеня, штраф) становить 4 361 727,57 грн., з яких: заборгованість по процентам в сумі 3 465 379,98 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів в сумі 2 857,24 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів- 619 045,012грн.; штраф за недотримання умов кредитного договору в сумі 274 445,34 грн. У зв'язку з тим, що існує заборгованість по вищевказаному кредитному договору, позивач просив стягнути її з відповідачів, як солідарних боржників. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позовній заяві та просив суд постановити рішення, яким позов задовольнити. Представник відповідачі в судовому засіданні проти наданого позову заперечив та надав зустрічний позов відповідно до вимог якого просив суд постановити рішення, яким стягнути з ПАТ «Старокиївського банку» на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 5 445 448,80грн. та судові витрати, посилаючись на те, що положення договору поруки містять суперечки не можна вважати що сторони договору поруки досягли згоди з усіх істотних умов цього договору, а тому від є неукладеним. Непрямою обставиною, яка підтверджує, що договір поруки є неукладеним є і те, що відповідачі на момент його підписання, ані на даний час не були ознайомлені з розміром заборгованості [PERSON] зі сплати за кредитним договором №02/980/К/011 від 26.02.2009р. відсотків та неустойки. Відповідно п.2.4 розділу 2 « права та обов'язки сторін» договору поруки поручитель приймає на себе зобов'язання у випадку невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, здійснити виконання зобов'язань за кредитним договором, здійснити виконання зобов'язань в обсязі, заявленому кредитором в письмовій вимозі, протягом 5( п'яти) робочих днів. Незважаючи на те, що позивач не направляв вказаної вимоги відповідачі здійснили сплату в розмірі 5 488 906,73гривень, тобто виконали свої зобов'язання за договорами поруки в повному обсязі. Представник відповідача за зустрічним позовом (ПАТ «Старокиївський банк») в судовому засіданні проти наданого зустрічного позову заперечив, посилаючись на його необґрунтованість. Третя особа за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що містяться відповідні документи в матеріалах справи. Заяв, заперечень, клопотань суду не надав, в зв'язку з чим суд визнає його неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у його відсутності по наявним в справі доказам та постановити рішення. Суд дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що первинний позов підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову відмовлено з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 26.02.2009 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №02/980/К/011. Відповідно до умов кредитного договору банк надає позичальнику грошові кошти в розмірі 5 488 906,73грн. на строк з 26.02.2009р. до 25.02.2010 року, з оплатою по процентній ставці 14% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. 25.02.2010 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до умов якої термін користування кредитом продовжено до 24.03.2010 року. 24.03.2010 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON]укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору, відповідно до умов якої термін користування кредитом продовжено до 23.09.2010 року. 23.09.2010 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору, відповідно до умов якої термін користування кредитом продовжено до 22.09.2011 року. 22.09.2011 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №4 до кредитного договору, відповідно до умов якої термін користування кредитом продовжено до 21.09.2012 року. 21.09.2011 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №5 до кредитного договору, відповідно до умов якої термін користування кредитом продовжено до 19.10.2012 року. 19.10.2012 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №6 до кредитного договору, відповідно до умов якої термін користування кредитом продовжено до 16.11.2012 року. 16.11.2012 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №7 до кредитного договору, відповідно до умов якої термін користування кредитом продовжено до 15.11.2013 року. 04.06.2013 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №8 до кредитного договору, відповідно до умов якої термін користування кредитом продовжено до 03.06.2014 року. 02.06.2014 року в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] був укладений договір поруки №02/980/К/003, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань по кредитному договору в повному обсязі солідарно. 02.06.2014 року в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] був укладений договір поруки №02/980/К/002, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань по кредитному договору в повному обсязі солідарно. Встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання по кредитному договору та надав [PERSON] грошові кошти, що підтверджується меморіальним ордером №5761/1 від 26.02.2009 року та виписками з особових рахунків. Відповідно до п.п. 2.6 кредитного договору нараховані проценти сплачуються позичальником протягом перших семи календарних днів наступного місяця, що слідє за місяцем нарахування процентів, шляхом внеску в касу кредитора або шляхом безготівкового перерахування платіжним дорученням на рахунок кредитора, вказаний в п.2.5 цього договору та одночасно з остаточним погашенням кредиту, а також при остаточному погашені кредиту позичальник зобов'язаний в першу чергу сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом. Відповідно до п.п. 4.2 кредитного договору, за прострочення строків сплати процентів позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Пунктом 4.4. кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, він сплачує 5% від суми кредиту за кожний випадок такого порушення, а відповідно до п.п. 3.3.5 позичальник зобов'язався дотримуватись положень кредитного договору. 05.06.2014 року була повністю погашена заборгованість по сумі отримання кредиту: [PERSON] в розмірі 5 445 448,80грн., [PERSON] в розмірі 43 457,93грн. Однак, [PERSON] зобов'язань по сплаті процентів за кредитним договором своєчасно та в повному обсязі не виконав. Станом на 13.11.2014 року борг за кредитним договором позичальником не погашено, заборгованість за процентами та неустойкою (пеня, штраф) становить 4 361 727,57 грн., з яких: заборгованість по процентам в сумі 3 465 379,98 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів в сумі 2 857,24 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів- 619 045,012грн.; штраф за недотримання умов кредитного договору в сумі 274 445,34 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитора має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушив умови кредитного договору №02/980/К/011 від 26.02.2009 року, а тому з відповідачів, як солідарних боржників, слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 4 361 727,57 грн., в задоволенні зустрічного позову відмовити. У зв'язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору 3654,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved