Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] селищної ради Миргородського району посилаючись на те, що після смерті 26 квітня 2010 року [PERSON], який був батьком позивача, відкрил ась спадщина, до складу якої входить право власності земельну ділянку площею 1,600 га, розташованої на території смт.Ромодан Миргородського району, призначеної для ведення особистого селянського господарства, яку він успадкував після смерті [PERSON], якій земельна ділянка належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯГ №693029, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010754500091 в [PERSON] селищній раді Миргородського району 14 листопада 2007 року під кадастровим № 5323255700:30:002:0113, отримавши свідоцтво про право власності за законом. При зверненні позивача до органів нотаріату для оформлення спадщини, йому було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку, оскільки за життя батько не встиг зареєструвати за собою право власності на вказану успадковану земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі відповідного доручення (а.с. 34) позовні вимоги [PERSON] підтримала, просила їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не зявився, до суду направив заяву, в якій зазначив про відсутність заперечень проти позову [PERSON], просив справу розглянути у його відсутність (а.с. 33). Третя особа приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу [PERSON], в судове засідання не зявився, до суду подав заяву, в якій заперечень проти позову не висловив, справу просив розглянути у його відсутність (а.с. 24). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. [PERSON] селищна рада Миргородського району Полтавської області є належним відповідачем у справі, оскільки у відповідності з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» при відсутності інших спадкоємців зі заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, який на момент смерті був зареєстрований та проживав в [INFO] (а.с. 14). Встановлено, що [PERSON], помер 26 квітня 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). За свого життя [PERSON] успадкував земельну ділянку площею 1,600 га, під кадастровим № 5323255700:30:002:0113, розташовану на території смт.Ромодан Миргородського району, призначену для ведення особистого селянського господарства, після смерті [PERSON], якій земельна ділянка належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії ЯГ № 693029, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010754500091 в [PERSON] селищній раді Миргородського району 14 листопада 2007 року, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.9). За життя [PERSON] не встиг зареєструвати за собою право власності на вказану успадковану земельну ділянку та отримати правовстановлюючий документ на неї. Спадкоємець [PERSON], який є сином спадкодавця [PERSON] (а.с. 6) прийняв спадщину відповідно до ст.1269 ЦК України (а.с. 10), але приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу [PERSON], відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку в звязку з відсутністю державної реєстрації права власності спадкодавця (а.с. 7). Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки після смерті [PERSON] спадщина була прийнята [PERSON] та отримане свідоцтво про право на спадщину, суд вважає що на день смерті 26 квітня 2010 року останньому належала земельна ділянка площею 1,600 га з кадастровим номером 5323255700:30:002:0113, призначена для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на землях [PERSON] селищної ради Миргородського району. Оскільки позивач прийняв спадщину, то він успадкував належну померлому [PERSON] земельну ділянку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи що вищезазначені обставини перешкоджають позивачу оформити право власності на спадкове майно в позасудовому порядку, а визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову. Оскільки позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved