Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом посилаючись на те, що 17 грудня 1997 року померла [PERSON] яка була її матірю. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить1/3 частка квартири [ADDRESS]. Позивачка є єдиною спадкоємицею майна, однак, коли вона звернулася з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом то нотаріусом їй було відмовлено, що є підставою для звернення з позовом до суду за захистом своїх прав. В судове засідання [PERSON]не зявилася однак направила на адресу суду заяву згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Від Вапнярської селищної ради Томашпільського району надійшла заява, в якій остання просить справу розглянути по суті без їх представника, позов визнає. В зв'язку з відсутністю сторін судове засідання проводиться без повної фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів фіксації, відповідно до положень ст. 197 ЦПК України Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим, який підлягає задоволенню з таких підстав. До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась 17 грудня 1997 року в день смерті спадкодавця [PERSON] В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Судом установлено, що 17 грудня 1997 року у смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме 1/3 частка квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 27.12.1993 р. Спадкоємцем майна [PERSON] за законом є позивачка у справі [PERSON] дочка спадкодавця. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Вапнярської селищної ради Томашпільського району інших спадкоємців немає. Крім цього, позивачка [PERSON] спадщину прийняла протягом шести місяців з її відкриття, а саме протягом цього строку фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Як вбачається з відповіді нотаріуса позивачці [PERSON] відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно. Враховуючи те, що [PERSON] єдина спадкоємиця, яка спадщину прийняла, тобто набула прав та обовязків спадкодавця, суд уважає визнати за нею право власності на спадкове майно та таким чином задовольнити позовні вимоги повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved