Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

У листопаді 2014 року до суду з позовною заявою звернувся представник Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» - Товариство з додатковою відповідальністю «Інтер-Ріск «Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві зазначено, що 21 травня 2008 року між ВАТ «Кредобанк» (правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 152, відповідно до умов якого позивач зобов'язався видати відповідачу кредит у сумі 300 000 грн., а відповідач зобов'язався повернути банку кредит у повному обсязі в терміни, передбачені договором. Прийняті на себе зобов'язання по кредитному договору позивач виконав повністю та видав відповідачу кредит в сумі 300 000 грн. в безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача. Відповідно до п 4.1. зазначеного вище кредитного договору боржник зобов'язався повертати банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього. Згідно з п. 4.9 кредитного договору у випадку прострочення сплати чергового платежу, банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за цим договором, про що письмово повідомляє позичальника. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим станом на 24 квітня 2013 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 335 118, 23 грн., з яких 292 095, 54 грн. - неповернута сума кредиту, 43 022, 69 грн. - пеня. З метою позасудового врегулювання спору, ТзДВ «Інтер-Ріск «Україна» 21 жовтня 2013 року направило на адресу відповідача лист з вимогою про погашення заборгованості по кредитному договору, однак відповідач борг не сплатив. З підстав, зазначених вище, представник позивача звернувся до суду з даною позовною заявою. Судом було прийнято до розгляду заяву представника позивача про уточнення позовних вимог, у відповідності до якої останній просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 152 від 21 травня 2008 року, який станом на 13 січня 2014 року складає 444 685 грн. 54 коп., що складається з: 292 095 грн. 54 коп. - неповернута сума кредиту; 106 227 грн. 05 коп. - прострочені відсотки; 46 362 грн. 95 коп. - пеня по простроченій заборгованості. В судовому засіданні представник позивача Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» Палюх А.В. вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі, просила суд її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову не визнав в, просив суд у її задоволенні відмовити та суду пояснив, що на забезпечення виконання зазначеного вище кредитного договору 22 травня 2008 року між ним та ВАТ «Кредобанк» було укладено договір іпотеки земельної ділянки площею 0, 0816 га, що знаходиться в [ADDRESS], та належить йому на праві приватної власності. Зазначена земельна ділянка була продана торгуючою організацією ПП «СП Юстиція» в процесі примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, вчиненого у зв'язку з порушенням відповідачем умов вищевказаного кредитного договору. Зазначив, що грошові кошти, отримані в результаті продажу іпотечної земельної ділянки пішли в рахунок погашення боргу за вказаним вище кредитним договором. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк» (правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк», що підтверджується статутом ПАТ «Кредобанк» - а.с. 38-42) та [PERSON] укладено кредитний договір № 152 (а.с. 5-7). Як вбачається з п. 1.1 кредитного договору, банк видає позичальнику кредит в сумі 300 000 грн. на строк до 01 травня 2023 року. Відповідно до п. 2.2. кредитного договору кредит видається на наступні цілі: придбання земельної ділянки. Кредит видається на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання (п. 2.4. кредитного договору). Кредит видається позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника (п. 2.6. кредитного договору). Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами по 1 675, 98 грн. не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, якщо інше не передбачено цим договором та/або додатками до нього (п. 4.1. кредитного договору). Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме: надав позивачу грошові кошти (кредит) в розмірі 300 000 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру № 3978 від 22 травня 2008 року (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У відповідності до п. 3.2. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує банку 24. 2 % річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості за кредитом за ставкою, визначеною у п. 3.2. цього договору з моменту видачі кредиту до терміну, вказаного у п. 2.1. цього договору (п. 3.3. кредитного договору). Позичальник сплачує проценти щомісяця, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти. Частиною 1 ст. 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з п. 3.6. кредитного договору у випадку неповернення позичальником кредиту в термін, визначений п. 2.1. цього договору, на вимогу банку позичальник сплачує пеню, вказану у п. 5.1 цього договору. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за цим договором позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 3.2. цього договору, але не менше однієї гривні за кожний день прострочення. Відповідач [PERSON] в порушення прийнятих на себе зобов'язань, не виконав умови кредитного договору, у зв'язку з чим, станом на 13 січня 2014 року його заборгованість за кредитним договором склала 444 685 грн. 54 коп., з яких: - 292 095 грн. 54 коп. - неповернута сума кредиту; - 106 227 грн. 05 коп. - прострочені відсотки; 46 362 грн. 95 коп. - пеня по простроченій заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 152 від 21 травня 2008 року (а.с. 71-76). Відповідно до п. 4.9. кредитного договору банк у випадку несвоєчасної сплати процентів та/або повернення кредиту або його частини вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим договором, про що письмово повідомляє позичальника. 06 квітня 2012 року між ПАТ «Кредобанк» та Товариством з додатковою відповідальністю «Інтер-Ріск Україна» укладено договір доручення, відповідно до якого довіритель доручає, а повірений зобов'язується здійснити від імені і за рахунок довірителя дії, спрямовані на стягнення належної до сплати заборгованості за кредитними договорами та договорами забезпечення, укладеними довірителем з позичальниками (а.с. 21-38), в тому числі і з відповідачем [PERSON], що підтверджується витягом з додатку № 2 до договору доручення від 06 квітня 2012 року (а.с. 56-59). 21 жовтня 2013 року ТзДВ «Інтер-Ріск Україна» направило відповідачу повідомлення-вимогу про погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором № 152 від 21 травня 2008 року (а.с. 10). Дане повідомлення відповідач отримав 04 листопада 2013 року (а.с. 11). Судом встановлено, що 22 травня 2008 року в забезпечення виконання по кредитному договору № 152 від 21 травня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «Кредобанк» було укладено договір іпотеки земельної ділянки площею 0, 0816 га, що знаходиться в [ADDRESS], та належить [PERSON] на праві приватної власності (а.с. 149-152). 16 квітня 2009 року у зв'язку з порушенням п.п. 3.4, 4.1. 4.7 та на підставі п. 5.1, 5.2 кредитного договору № 152 від 21 травня 2008 року, приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис, відповідно до якого пропонується звернути стягнення на грошові кошти або ж на майнові права на зазначену вище земельну ділянку, яка передана в іпотеку банку (а.с. 153, 154). За рахунок коштів, отриманих від реалізації земельної ділянки, пропонується задовольнити вимоги ВАТ «Кредобанк» в розмірі 336 139, 02 грн. Строк, за який проводиться стягнення: з 31 жовтня 2008 року по 14 квітня 2009 року. Як вбачається з постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, винесеної 09 липня 2012 року державним виконавцем Староміського ВДВС Вінницького міського управління юстиції, з [PERSON] стягнуто 42 768, 00 грн. за рахунок реалізації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] Розподіл коштів: 580 грн. - повернення авансового внеску на виготовлення експертного висновку, 38 270, 90 грн. - стягнення боргу, 3 827, 10 грн. - стягнення виконавчого збору, 90 грн. - витрати на проведення виконавчих дій (а.с.147). Таким чином, в рахунок погашення боргу за кредитним договором № 152 від 21 травня 2008 року було зараховано 38 270, 90 грн., що були враховані банком та на які була зменшена сума заборгованості, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку боржника (а.с. 54, 55). З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що вимоги позовної заяви про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 152 від 21 травня 2008 року в розмірі 444 685 грн. 54 коп. є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи. Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язань (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З огляду на викладене вище, суд вважає що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по кредитному договору № 152 від 21 травня 2008 року в сумі 444 685 грн. 54 коп., що складається з: - 292 095 грн. 54 коп. - неповернута сума кредиту; - 106 227 грн. 05 коп. - прострочені відсотки; - 46 362 грн. 95 коп. - пеня по простроченій заборгованості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача. Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3 654 грн. 00 коп. Враховуючи наведене вище,

Outcome: approved