overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

У липні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 09 липня 2010 року. Від спільного шлюбу вони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, в зв'язку з чим звертається до суду з даним позовом та просить стягнути з нього аліменти на утримання сина у розмірі ? частини заробітку (всіх доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму до повноліття дитини. У судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву щодо розгляду справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням слухати справу у його відсутності, визнає позов в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 09 липня 2010 року, який було зареєстрованого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1439, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09 липня 2010 року. [PERSON] є батьком дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.04.2009 року, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, і, як батько дитини, відповідно до вимог Закону, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання до досягнення нею повноліття. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, те, що відповідач визнав позов, на утриманні інших дітей не має, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісяця до повноліття дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

У липні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилалася на те, що з 28 лютого 2009 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку [PERSON], 01 червня 2009 року та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно допомоги на утримання дітей не надає, хоча має можливість надавати допомогу, на утриманні інших дітей та непрацездатних родичів не має, тому просила суд стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісяця до повноліття дітей. У судовому засіданні позивачка [PERSON] надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволені позову наполягала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі 400 грн. в іншій частині позовні вимоги не визнав. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком дітей: [PERSON], 01 червня 2009 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвами про народження і зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дітей та платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, те, що відповідач визнав позов частково, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 400 грн., щомісячно до повноліття дітей. Суд не може погодитися з посиланнями позивача [PERSON] щодо можливості відповідача сплачувати щомісячно аліменти в розмірі по 500 грн. на кожну дитину, оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження цих обставин, тоді як обовязок доказування статтею 60 ЦПК України покладено на сторону, яка посилається на доказувані обставини як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

У липні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, у якому просила стягнути з нього кошти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та стягнути аліменти на її утримання у розмірі ? частки від усіх видів його заробітку щомісячно. В обґрунтування вимог зазначає, що відповідач допомоги на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], не надає. Дитина проживає разом з позивачкою, відповідач участі у його вихованні не бере. Позивачка виховує дитину сама, можливості працювати не має, у звязку з чим, знаходиться в скрутному матеріальному становищі. Тому, вимушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка не зявилася, але надала суду уточнену позовну заяву, в якій остаточно просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення ним повноліття, та стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Просила справу слухати за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій уточнені позовні вимоги визнав та просив дану справу розглянути без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 180 СУ України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідач доводиться батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4), який знаходиться на утриманні позивачки. [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, через що рівень її матеріального забезпечення значно зменшився. Тому, суд вважає за необхідне, стягнути у судовому порядку з відповідача аліменти та утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму та аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

У липні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться у шлюбі з 29.12.1999 р., зареєстрованому Введеньскою селищною радою Чугуївського району Харківської області, за актовим записом № 36. Від шлюбу мають дитину [PERSON], 15 квітня 2000 року. Вказує, що приводом для розлучення стали розбіжність характерів, різні життєві інтереси та цілі, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. Строк для примирення просить не надавати. Крім того, просить стягнути з відповідача на їїкористь судови витрати повязані зі зверненням до суду. У судове засідання сторони не зявилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач проти позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва серії І-ВЛ №105607 виданного Введеньскою селищною радою Чугуїаського району Харківської області, [PERSON] та [PERSON], 29.12.1999 р. уклали шлюб та отримали спільне прізвище «Конарєви», про що зроблено відповідний актовий запис № 36. Відповідно до свідоцтва серії І-ВЛ № 130231 про народження [PERSON] [INFO], виданого Введенською селищної радою Чугуївського району Харківської області батьками дитини зазначені сторони по справі. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після з'ясування фактичних взаємин подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається зписьмових пояснень позивачки, вона наполягає на розірванні шлюбу та не бажає його збереження, посилаючись на фактичне припинення з відповідачем шлюбно -сімейних відносин. Зазначені позивачкою причини розірвання шлюбу та неможливість збереження сім'ї суд вважає поважними, тому нання строку для примирення суд вважає не доцільним. Майнового спору між сторонами немає. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з позивачкою про що сторони дійшли згоди. Таким чином, суд вважає, що шлюб між подружжям підлягає розірванню, оскільки вступ до шлюбу здійснюється вільно і добровільно та ніхто не може бути примушений до зберігання подружніх відносин, якщо їхні засади втрачені. З відповідача підлягають стягненню судові витрати понесенні позивачкою у сумі 240 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

У липні 2015 року позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 06 червня 2006 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 196. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - Назара, [INFO]. Вказала, що з травня 2015 року однією сім'єю не проживають, оскільки відповідач матеріально не допомагає, має іншу сім'ю, на підставі чого виникають сварки, що негативно впливає на дитину. Вказані причини призвели до розпаду шлюбу. Просила її шлюб із відповідачем розірвати, адже сім'ю зберегти неможливо. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище «Хавула». Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає, і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

У липні 2015 року позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 18 червня 2011 року вона уклала шлюб із відповідачем у Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецької області, актовий запис № 198. У шлюбі народилась дочка [PERSON], [INFO]. Вказала, що з 2014 року однією родиною з чоловіком не проживають, оскільки відповідач не працює, матеріально родину не забезпечує, з огляду на це виникають сварки, що негативно впливає на виховання дитини. Вважала, що зберегти їх родину неможливо, просила шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

У липні 2015 року позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 23 вересня 2000 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у виконкомі Старо-Кримської селищної ради Іллічівського району міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 08. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Вказала, що відповідач зловживає спиртними напоями, на підставі чого виникають сварки, що негативно впливає на дитину. Вказані причини призвели до розпаду шлюбу. Просила її шлюб із відповідачем розірвати, адже сім'ю зберегти неможливо. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає, і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

У липні 2015 року позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 26 квітня 2007 року вона уклала шлюб із відповідачем в Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 111. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], 02 жовтня 2007року народження. Вказала, що під час подружнього життя із відповідачем в них постійно виникали сварки, а також вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. На теперішній час спільні стосунки припинились та з 01 червня 2015 року вони проживають окремо. Просила їх шлюб із відповідачем розірвати, адже сім'ю зберегти неможливо. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати їх шлюб із відповідачем, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у звязку із чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає, і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

У липні 2015 року позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 29 серпня 1998 року вона уклала шлюб із відповідачем в Виконкомі Анадольської сільської ради Волноваського району Донецької області, актовий запис № 3. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Вказала, що з 2013 року однією родиною з чоловіком не проживають, оскільки мають різні характери та різні погляди на життя. Під час подружнього життя разом із відповідачем зрозуміла, що вони не підходять один до одного та не можуть спільно проживати. Вважала, що зберегти їх родину неможливо, просила шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем. Відповідач у судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

У липні 2015 року позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 29 січня 2011 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 20. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - Володимира, [INFO]. Вказала, що в останні роки між ними постійно виникають сварки, оскільки мають різні погляди на життя. Вказані причини призвели до розпаду шлюбу. З 2015 року однією сімєю не проживають. Просила її шлюб із відповідачем розірвати, адже сімю зберегти неможливо. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище «Русанова». Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За умовами ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що на теперішній час між подружжям склались неприязливі стосунки, шлюбні відносини вони не підтримують, родина розпалася, підстав для її збереження немає, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

У липні 2015 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Деражнянським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №3 від 10.01.2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Вероніку, [INFO]. Спільне проживання та фактичні шлюбні відносини між подружжям припинено протягом тривалого часу, спільного господарства не ведуть. За таких обставин шлюб між позивачкою та відповідачем носить лише формальний характер, між подружжям виникають часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках. В судове засідання позивачка не зявилась, проте подала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Гриніцка». Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З врахуванням позиції сторони позивача, суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 січня 2013 року. За час спільного проживання у сторін народилась донька Вероніка, [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що постійно виникали сварки та конфліктні ситуації, тривалий час спільно не проживають. Судом сторонам не надавався термін для примирення, оскільки позивачка фактично має іншу сімю та враховуючи тривалість часу, протягом якого сторони не проживають разом, вказане буде суперечити їх інтересам. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

У липні 2015 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка вказує на те, що з 05 жовтня 2001 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Позивачка не має можливості самостійно утримувати сина належним чином. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно, до досягнення ним неповноліття. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, з 05 жовтня 2001 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з дня подання позовної заяви і до його повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved