Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

У липні 2017 року позивач ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.07.2015 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 2010950673, відповідно за умовами якого банк надав [PERSON] кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на споживчі цілі у сумі 28990,73 грн. та за сплату комісії за оформлення кредиту 3623,84 грн. в загальній сумі 32614,57. Позивач посилається на те, що перед відповідачем виконав свої зобов'язання, про те відповідач не виконувала належним чином умов кредитного договору, а відтак позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 38485,12 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 27173,10 грн., за відсотками 2,14 грн., заборгованість за комісією 11309,88 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. 20.07.2017 судом направлено запит щодо місця проживання (перебування), на підставі ст. 122 ЦПК України (у редакції закону від 18.03.2004 № 1618-IV), та відповідь на який отримано судом 01.08.2017. Відповідно до отриманої інформації відповідач з 03.09.1996 року значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 43-44). Ухвалою суду від 03.08.2017 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду на 12.10.2017 о 10-00 год. У судове засідання призначене на 12.10.2017 року учасники процесу не з'явились, позивач про дату, місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, та відкладено розгляд справи на 28.11.2017. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.11.2017 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (у редакції закону від 18.03.2004 № 1618-IV). 27.11.2018 року електронною поштою представник позивача направив до суду клопотання, яке зареєстроване 28.11.2017 року, про розгляд справи за його відсутності, позов просить задовольнити в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 61). 13.12.2017 року до суду надійшла апеляційна скарга на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28.11.2017 року (а.с. 66-68). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21.12.2017 року апеляційну скаргу ПАТ «ОТП Банк» залишено без руху, оскільки оформлена в порушення вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України. 22.12.2017 року представником позивача подано до Апеляційного суду м. Києва заяву про доручення до матеріалів провадження квитанції про сплату судового збору (а.с. 83-84). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26.12.2017 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою [PERSON] в інтересах ПАТ «ОТП Банк» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28.11.2017 року. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26.12.2017 року справу призначено до розгляду на 24.01.2018 року о 17-00 год. про що повідомлено учасників справи. Постановою Апеляційного суду м. Києва від 24.01.2018 року апеляційну скаргу задоволено, скасовано ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28.11.2017 та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 22.02.2018 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва прийнято до провадження цивільну справу та призначено до розгляду на 15.03.2018 о 10-00 год. 15.03.2018 року розгляд справи знято зі складу у зв'язку із перебуванням судді на у відпустці та призначено на 02.04.2018 о 15-45 год. У судове засідання на 02.04.2018 року учасники процесу не з'явились, розгляд справи відкладено на 20.04.2018 о 11-00 год. із зобов'язанням ЖК УЖГ «Печерськжитло» вручення відповідачу [PERSON] судової повістки про виклик, копії ухвали суду від 22.02.2018 та позовної заяви з додатками. На виконання даного зобов'язання складено акт від 16.04.2018 про неможливість вручення відповідачу документів, оскільки за адресою: [ADDRESS], двері не відчинили. 17.04.2018 року на електрону пошту суду надійшло клопотання представника позивача [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, позов просить задовольнити та проти заочного розгляду справи не заперечує. Разом з тим, від відповідача відзив на позов не надходив до суду, копія належним чином завіреної ухвали суду від 22.02.2018, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання (перебування), відомості про яке надано відповідним органом реєстрації - Відділом адресно-довідкової роботи ГУДМС України в м. Києві та Київській області, а також зобов'язувалось вручення згаданих вище документів ЖК УЖГ «Печерськжитло», проте у суду відсутні відомості про вручення відповідачу судової повістки про розгляд справи. Але, повідомлення відповідача про розгляд даної цивільної справи розміщено на веб-порталі Судової влади України. Виходячи з викладеного, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи. Оскільки, судом були вчиненні всі можливі дії щодо повідомлення відповідача по справі та у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормам права, та приходить до наступного висновку. 28.07.2015 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 2010950673, відповідно за умовами якого банк надав [PERSON] кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на споживчі цілі у сумі 28990,73 грн. та зі сплатою комісії за оформлення кредиту 3623,84 грн. в загальній сумі 32614,57 (а.с. 9-11) Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до ст. 1055 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ст. 526 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Аналізуючи наведені положення закону, належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Оскільки відповідач не виконує належно умови договору у добровільному порядку, сума отриманого кредиту, відсотки за користування ним та пеня за порушення відповідачем терміну повернення кредиту, підлягають примусовому стягненню. Згідно розрахунку заборгованості, наданому представником позивача, сума заборгованості за період з 28.07.2015 року по 15.06.2017 року за кредитним договором становить - 38485,12 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 27173,10 грн., за відсотками - 2,14 грн., заборгованість за комісією - 11309,88 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved