Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

У липні 2015 року позивач Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зобов'язання вчинити певні дії, а саме зобов'язати відповідача за власний рахунок демонтувати самовільно влаштований опалювальний прилад (радіатор), встановлений в квартирі [ADDRESS] Позов мотивований тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] Будинок, в якому знаходиться квартира відповідача перебуває в оперативному управлінні позивача. 5 травня 2015 року працівниками Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» обстежено приміщення квартири відповідача та зафіксовано самовільне втручання в загальнобудинкову систему теплопостачання будинку шляхом встановлення додаткового опалювального приладу (радіатора) на балконі квартири, внаслідок чого збільшено опалювальну площу квартири. Оскільки відповідач самостійно не демонтувала опалювальний прилад, то позивач звернувся з цим позовом до суду та просив його задовольнити. До судового засідання представник позивача не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та не заперечує щодо розгляду справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження. Відповідач до судового засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України розглянув справу у відсутність сторін в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 8). Будинок, в якому знаходиться вказане приміщення знаходиться в оперативному управлінні позивача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (а.с. 7). 5 травня 2015 року працівниками Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» обстежено приміщення квартири відповідача та зафіксовано самовільне втручання в загальнобудинкову систему теплопостачання будинку шляхом встановлення додаткового опалювального приладу (радіатора) на балконі квартири, внаслідок чого збільшено опалювальну площу квартири (а.с. 9). Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Статтею 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю) - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності. Разом з тим, право на виконання будівельних робіт у відповідача [PERSON] відсутнє. Відповідно до ст. 179 ЖК Української РСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 4, 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків. Переобладнання і перепланування жилих і підсобних приміщень власниками квартир може проводитись лише з метою поліпшення благоустрою квартири за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян. Не допускається виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщення, підвищений шум чи вібрацію, порушують умови проживання громадян. Згідно з п. 1.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року № 76 переобладнання і перепланування жилих будинків, в жилих і нежитлових будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів відповідно до законодавства. Власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого і нежилого у житлового будинку приміщення, що припустив самостійне переобладнання або перепланування, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. Відповідно до ст. 189 ЖК Української РСР особи, винні у порушенні правил користування жилими приміщеннями, санітарного утримання місць загального користування, сходових кліток, ліфтів, під'їздів, придомових територій; у самовільному переобладнанні та переплануванні жилих будинків і жилих приміщень та використанні їх не за призначенням несуть кримінальну, адміністративну або іншу відповідальність згідно з законодавством Союзу РСР і Української РСР. Оскільки працівниками позивача виявлено, що у квартирі відповідача самовільно встановлений опалювальний пристрій (радіатор), на вимогу позивача про демонтаж опалювального пристрою (радіатору) відповідач ніяких дій не вчинила, то суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати, понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved