overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

У квітня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 18 травня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Сторони мають різні погляди на сімейне життя і на життя взагалі, з серпня 2014 року проживають окремо і спільного господарства не ведуть, взаєморозуміння відсутнє. Тому, просила суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, надійшла заява в якій просить суд розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надійшла заява в якій проти позову не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 18 травня 2013 року вступили в зареєстрований шлюб (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO] (а. с. 3). Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами не можливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

У квітня 2015 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив стягнути з [PERSON] на свою користь в порядку зворотної вимоги збитки в сумі 7752,45 грн., а також витрати на правову допомогу 1500 грн., судовий збір 243,60 грн. Позов обґрунтований тим, що позивач сплатив страхове відшкодування [PERSON], як власнику автомобіля, за пошкодження належного йому транспортного засобу внаслідок ДТП, яка сталася за участю водіїв [PERSON] і [PERSON] з вини останнього, а тому наявні підстави для стягнення зазначеної грошової суми з [PERSON] Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справив у його відсутність, підтримку позовних вимог та погодження на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встанови наступні обставини. Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 січня 2010 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП за фактом ДТП. Зазначеною постановою встановлено, що 27 грудня 2009 року [PERSON], керуючи автомобілем ЗАЗ 968 М, реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по вул. Московській в м. Миколаєві, при початку руху ліворуч не впевнився в безпеці маневру та допустив зіткнення з автомобілем «Шкода», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався в попутному напрямку. (а.с. 7). Дана обставина не підлягає доказуванню у відповідності до статті 61 ЦПК України. Згідно звіту № 008/01-10 про оцінку вартості матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням транспортного засобу SKODA OCTAVIA TOUR 1.61, реєстраційний номер [NUMBER] , вартість матеріального збитку складає 10240,91 грн. (а.с. 11). За розрахунком позивача, відповідачу необхідно сплатити в порядку регресу відшкодування шкоди в розмірі 7752,45 грн., оскільки дана сума була виплачена водію [PERSON] (а.с. 6,12). Статтею 993 ЦПК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних виплат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, у відповідності до ст. 993 ЦК України, вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.. 88 ЦПК України, суд присуджує позивачеві судові витрати: в сумі 1500 грн. витрат на правову допомогу та судовий збір 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

У квітня 2016 року до суду звернулась [PERSON] до [PERSON]з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що 14 лютого 2007 року зареєструвала шлюб із відповідачем у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], актовий запис №43. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. В сім'ї виникали непорозуміння та сварки. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з грудня 2015 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] 14 лютого 2007 року у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], актовий запис №43. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. В сім'ї виникали непорозуміння та сварки. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з грудня 2015 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

У квітня 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 19.11.1999 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, актовий запис № 1502. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться з січня 2015 року. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

У квітня 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 24.07.2004 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 77. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться з січня 2016 року. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримала, з викладених в ньому підставах. Представник відповідача та Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

У квітня 2016 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 11 290,58 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. В судове засіданні представник позивача не з'явилася, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, підтримку позовних вимог, а також погодження на заочний розгляд справи, також просив стягнути з відповідача судові витрати, пов'язані з викликом відповідача в пресі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 31 січня 2016 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умовами і правилах надання банківських послуг передбачена відповідальність позичальника, зокрема: стягнення пені в розмірі 0,1 % від заборгованості (п. 1.1.5.25). Також при порушені Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань більш, ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язався сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 1.1.5.32). Як передбачено ч. 2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Статтею 611 ч. 1 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до довідки банку про заборгованість відповідача, станом на 31 січня 2016 р. загальна заборгованість по кредитному договору перед банком становить 11 290,58 грн. В дану суму входить: заборгованість по кредиту - 798,52 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 6778,22 грн., 2700 грн. комісії та пені, штраф - 500,00 грн. (фіксована частина), 513,84 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.4-5). Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем зобов'язань за кредитним договором, правомірність і правильність нарахування банком пред'явлених грошових вимог, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю, а саме в сумі: 11 290,58 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 1387,00 грн. та витрати, пов'язані з викликом відповідача через оголошення в пресі в сумі 243,60 грн., оскільки це підтверджено відповідними документами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

У квітня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неї. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що відповідач у праві є її батьком. [INFO] року між її батьками [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвано. 26.11.2010 року Новоград-Волинськитм міськрайонним судом видано виконавчий лист № 2-2034 про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно починаючи з 20.10.2010 року по 12.07.2018 року. З часу ухвалення зазначеного рішення [PERSON] злісно ухиляється від сплати аліментів на її утримання і жодного разу їх не сплатив. Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 10.09.2013 року [PERSON] оголошено в розшук, як неплатника аліментів та заведено РС «Розшук». На даний час проводяться розшукові заходи по встановленню місця знаходження останнього. В зв'язку з тим, що відповідач повністю ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання, матеріального утримання та розвитку неповнолітньої дитини, позивач вважає, що наявні всі підстави, для позбавлення [PERSON] батьківських прав. В судовому засіданні позивач надала суду пояснення, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавав. Представник третьої особи - орган опіки та піклування в судовому засіданні пояснила, що висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] надати не мають можливості, оскільки місце перебування та проживання останнього не відоме, позовні вимоги вважає обґрунтованими та не заперечує, щодо задоволення позову. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

У квітня 2017 року до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. В своїй заяві позивач посилається на те, що з відповідачем вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. На теперішній час сімя розпалася та сторони фактично проживают окремо. З урахуванням викладеного позивач просить суд: - визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO] разом з ним (батьком) - [PERSON], [INFO], за фактичним місцем його проживання або реєстрації. У судове засідання позивач не прибув, надав до суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.18). Відповідач в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про визнання позову у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності (а.с.16, 17). Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи в її відсутності та просить ухвалити рішення з урахуванням висновку органу опіки та піклування (а.с. 43). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно висновку органу опіки та піклування від 19.06.2017 Виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської області вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO] разом з батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS], та зазначає, що в результаті опитування дитини встановлено, що дівчинка бажає залишитися проживати з батьком, який відповідально ставиться до виконання батьківських обовязків, а мати (відповідач), у свою чергу, просить визначити місце проживання дитини разом з батьком (а.с. 34-35). Відповідно свідоцтва про народження серія І-ЖД №056679 від 28.07.2006 року позивач є батьком [PERSON], [INFO], а відповідач - матірю (а.с.4). Згідно посвідчення серії ААГ №186362 від 18.04.2017 року дитина є інвалідом з дитинства, опікуном якої у посвідченні зазначено позивача (а.с.19). Згідно довідки про доходи №75 від 19.04.2017 позивач офіційно працевлаштований та отримую заробітну платню (а.с.20). Згідно характеристики з місця навчання дитини позивач характеризується, як турботливий батько (а.с.21). Відповідно до ч.1\~ст.160 СК України\~\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ст.161 цього Кодексу, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.\~ Під час вирішення спору щодо\~місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

У квітня 2017 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначив, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть його інтересам. До судового засідання позивач надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 280ЦПК України, суд може провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів за відсутності відповідача, який повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло відомостей про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 07 червня 1987 року у Палаці реєстрації шлюбів та новороджених, актовий запис № 2316. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

У квітня 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач\~надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 06 вересня 2013 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO] та доньку Дар'ю, [INFO]. Сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved