Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

У липні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що перебуває з відповідачем у юридичному шлюбі, який був зареєстрований 23 вересня 2006 року у Міському відділ реєстрації актів цивільного стану №1 Харкіського обласного управління юстиції, актовий запис №2146. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2007 року народження, та [PERSON] , 2012 року народження. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні характери, протилежні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати порозуміння, любові та взаємної поваги. Подружжя разом не проживає, спорів щодо спільного майна не мають. Позивач вважає, що примирення та спільне життя неможливе, у зв`язку з чим просила шлюб розірвати. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 11 липня 2019 року справа була направлена за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області. 13 серпня 2019 року судом була отримана інформація з Реєстру територіальної громади м.Харкова про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 серпня 2019 року позов було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, просила позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] , а також залишити судові витрати за нею. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, зазначив, що проти позову не заперечує. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч.2\~ст.247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне. Позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] , виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №2146 /а.с.4/. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області 04 вересня 2007 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 12 вересня 2012 року /а.с.9/. Спільне життя сторін не склалось через різні характери, різне ставлення до шлюбу та сімейних обов`язків, суперечок з різних причин, як наслідок втрати любові та взаємоповаги. Шлюбні відносини між сторонами остаточно припинені, спільне господарство сторони не ведуть, на примирення не згодні. Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Згідно з вимогами ч.1 ст.24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.56\~Сімейного кодексу\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112\~Сімейного Кодексу\~України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України суд вважає за доцільне залишити судові витрати за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved