Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-13 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], UPSK «Української пожежної страхової компанії» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 04 березня 2015 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Опель», державний номерний знак [NUMBER], під керування водія [PERSON], який належить на праві власності [PERSON], внаслідок чого автомобіль «Опель», державний номерний знак [NUMBER] отримав механічні ушкодження. Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2015 року [PERSON] визнано винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в UPSK «Української пожежної страхової компанії» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно полісу АС №7442909 від 12.04.2014. Матеріальний збиток, який заподіяно позивачу, становить 36 377,14 грн., що підтверджується висновком №2736 від 20 березня 2015 року. 30 червня 2015 року UPSK «Української пожежної страхової компанії» сплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 4515,47 грн. У зв'язку з чим 16.04.2015 позивач звернувся до UPSK «Української пожежної страхової компанії», надавши всі необхідні матеріали для виплати страхового відшкодування. Однак жодної відповіді позивачем з UPSK «Української пожежної страхової компанії» не отримано. Позивачу надійшов лист з Моторного (транспорного) страхового бюро України та від Національної комісії, про те, що здійснюється державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг та з пропозицією звернутися до суду. Також позивач вважає, що йому спричинена моральна шкода, яку він оцінює у розмірі 18 114,75 грн. та просить її стягнути з відповідача [PERSON] На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача UPSK «Української пожежної страхової компанії», на його користь грошові кошти у розмірі 31 885,25 грн.; стягнути з [PERSON] моральну шкоду у розмірі 18 114,75 грн. та стягнути з відповідачів судові витрати. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надавши заяву з проханням слухати справу у їх відсутності, на задоволенні позову наполягали. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористалися правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача UPSK «Українська пожежна страхова компанія» у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, надавши суду письмові заперечення на позов. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, 04 березня 2015 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Опель», державний номерний знак [NUMBER], під керування водія [PERSON], який належить на праві власності [PERSON], внаслідок чого автомобіль «Опель», державний номерний знак [NUMBER] отримав механічні ушкодження. Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.04.2015 [PERSON] визнано винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справах, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно Полісу №АС/7242909 від 12 квітня 2014 року автомобіль марки «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який належить [PERSON] застрахований UPSK «Української пожежної страхової компанії», згідно з умовами якого відповідач UPSK «Українська пожежна страхова компанія», прийняв на себе зобов'язання відшкодувати збитки, завдані позивачу. Страховика UPSK «Українську пожежну страхову компанію», 16 квітня 2015 року письмово було повідомлено про настання страхового випадку, однак відповідач виконав свої зобов'язання за Полісом №АС/7242909 від 12 квітня 2014 року не в повному обсязі. Відповідно до ч. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Відповідно до ч.1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Частиною 37.1. статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: 37.1.1. навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров'я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; 37.1.2. вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); 37.1.3. невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; 37.1.4. неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди; 37.1.5. одержання страхувальником повного відшкодування шкоди за договором майнового страхування від особи, яка її завдала. Згідно висновку №2736 експертного дослідження від 20 березня 2015 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Орель», державний номерний знак [NUMBER], становить 36 377,14 грн. 30 червня 2015 року UPSK «Української пожежної страхової компанії» сплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 4 515,47 грн., що підтверджується платіжним дорученням №503 від 30 червня 2015 року. Таким чином не виплата до теперішнього часу UPSK «Української пожежної страхової компанії», страхового відшкодування [PERSON] в повному обсязі не відповідає нормам чинного законодавства, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, тобто стягненню підлягає розмір страхового відшкодування у розмірі 31 861 грн. 74 коп. (36 277,14 - 4 515,47 = 31 861, 74). Що стосується позовних вимог позивача з приводу стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне. За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав і така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Як роз'яснює Пленум Верховного Суду України в п.5 своєї постанови №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з послідуючими змінами) при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суд обов'язково повинен з'ясувати: наявність такої шкоди, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, який він пережив під час дорожньо-транспортної пригоди; непоправній втраті часу проведеного на місці пригоди із моменту зіткнення, до оформлення співробітниками ДАІ всіх необхідних документів; а також зазнав моральних та психічних переживань, пов'язаних з пошкодженням належного йому майна. Разом з тим, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню та з відповідача [PERSON] на користь позивача на відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню 2 000 грн. 00 коп. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в сумі 338 грн. 61 коп.

Outcome: partial