Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

У липні 2018 року заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні померлого годувальника, в обґрунтування якої зазначила, що 22.02.1995 року вона вийшла заміж за [PERSON], [INFO] року у них народився син - [PERSON]. Сім'я проживала разом за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року в результаті нещасного випадку на шахті Самсонівська-Західна, [PERSON] загинув. Протягом всього подружнього життя заявниця разом з дитиною перебувала на утриманні чоловіка, оскільки працюючи на КП «Житлово-експлуатаційна контора №2 Краснодонського міськвиконкому» отримувала заробітну плату, яка за розміром була меншою від прожиткового мінімуму. Станом на теперішній час заявниця мешкає у м. Запоріжжі та має намір звернутись до Дніпровського відділу обслуговування громадян ПО УПФ України м. Запоріжжя задля отримання пенсії, яку призначають у зв'язку зі смертю годувальника, але оскільки з необхідних для цього документів в неї наявні довідки з місця проживання, видані на тимчасово окупованій території, які не мають юридичної сили на території України, [PERSON] звернулась з вказаною заявою до суду, в якій просить встановити факт проживання з померлим чоловіком на час його смерті за адресою: [ADDRESS], а також встановити факт свого перебування на утриманні померлого чоловіка на час його смерті. [PERSON] просила розглянути та задовольнити її заяву. Представник Правобережного об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. Вивчивши надані матеріали справи, оцінивши їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Положеннями п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно ч.1 ст.316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженка м. Челябінськ, Росія, 22 лютого 1995 року вийшла заміж за [PERSON], [INFO], уродженця м. Краснодон Луганської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб ([NUMBER]), виданого 22.02.1995 року Молодогвардійською міською радою м. Краснодона Луганської області. Від вказаного шлюбу [INFO] року у сторін народився син - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження ([NUMBER]), виданого 14.06.1995 року Виконкомом Молодогвардійської ради народних депутатів Луганської області. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, від 21.06.2018 року № 78688, виданої відділенням у Дніпровському районі м. Запоріжжя Запорізької ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області, заявниця [PERSON] за 2001 рік отримала наступні доходи: за 1-й квартал 2001 року - 296,00 грн., за 3-й квартал 2001 року - 452,04 грн., за 4-й квартал 2001 року - 547,55 грн. [INFO] року [PERSON] загинув в результаті нещасного випадку на ДП шахта «Самсонівська - Західна», що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 09.02.2002 року Молодогвардійською міською радою м. Краснодона Луганської області, а також копією Протоколу засідання комісії по розгляду питань надання соціальної і матеріальної допомоги родині загиблого від 20.02.2002 року на ДП шахта «Самсонівська - Західна». Згідно вищевказаного Протоколу, на час смерті [PERSON] за адресою його мешкання разом з ним проживали: дружина [PERSON], 1973 року народження, яка працювала в ЖЕД №2 Краснодонського міськвиконкому та син [PERSON], 1995 року народження. Крім того, факт сумісного проживання заявниці з померлим чоловіком на час його смерті підтверджується наданими копіями Довідок № 363 та № 364 від 16.04.2018 року, виданими ТОВ «Зенит-Т2» за місцем проживання. Станом на час звернення з заявою до суду [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією паспорта громадянина України, виданого 01.04.2002 року Молодогвардійським МВМ УМВС України в Луганській області. Відповідно до частин 1-3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207- VIІ, державні органи і органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Однак, з огляду на практику Європейського суду з прав людини, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованих територіях України, визнаних Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватися разом з іншими документами і їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку ст. 315 ЦПК України. Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії», від 23.02.2016 року, відповідно до п.142 якого наголошено, що першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних сторін, навіть якщо частина цієї території знаходить ся під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто окупованою). Заявниця має намір звернутись до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя задля отримання пенсії по втраті годувальника, але тому, що документи наявні в неї як докази сумісного проживання та перебування на утриманні померлого видані установами, які на теперішній час знаходяться на тимчасово окупованій території України, змушена відновити своє порушене право шляхом звернення до суду з відповідною заявою. Вивчивши надані суду матеріали, суд приходить до висновку, що [PERSON] надала достатньо доказів в обґрунтування заяви, внаслідок чого суд приходить до висновку, що вимоги заяви є доведеними і такими, що підлягають задоволенню, оскільки з наданих суду документів вбачається, що заявниця проживала однією сім'єю за однією адресою разом зі своїм чоловіком до дня його смерті та перебувала на його утриманні.

Outcome: approved