Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

У квітні 2021 року позивач ФОП « [PERSON] » (далі - Позивач) звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] (далі - Відповідачі) про відшкодування збитків в порядку регресу. В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини. 05.12.2018 року в м. Києві на перехресті Ленінградської площі/ пр. Миру мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля «Фольксваген», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , та автомобіля «КІА», державний номерний знак [NUMBER] . Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.01.2019 року відповідача [PERSON] було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Між ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» та потерпілою стороною [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту №3435691-02-00-00 від 16.04.2018 року, відповідно до якого страховик зобов`язується відшкодувати шкоду, заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу. ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» було здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 22275,00 грн. 20.12.2019 року між ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» та ФОП [PERSON] укладено договір №20/12/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договорам страхування. Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором страхування №3435691-02-00-00 від 16.04.2018 року. Таким чином до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням в розмірі 3622,50 грн. Позивач просив стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу в розмірі 3622,50 грн., судовий збір у сумі 908,00 грн. та витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 8644,50 грн. Ухвалою суду від 15 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 16.06.2021 на електронну адресу суду від представника відповідача [PERSON] д 16.06.2021 надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує у повному обсязі. У відзиві посилається на те, що позивачем не доведено перехід права вимоги позивача до відповідача за договором про відступлення, з огляду на те, що до позовної заяви на підтвердження переходу права вимоги за договором, долучено дублікат квитанції АТКБ «Приватбанк» від 27.12.2019 відповідно до якої позивач перерахував грошові кошти на користь ПрАТ`СК «ВУСО» у розмірі 57594, 31 грн., при цьому, до матеріалів справи не долучено докази сплати позивачем на користь ПрАТ`СК «ВУСО» 1 198 270,66 грн, з моменту якої відбувається перехід права вимоги до позивача. Крім того, представник відповідача зазначає, що заявлені до компенсації судові витрати позивача на правову допомогу, мають завищений розмір. Також, представник позивача зазначила, що в матеріалах справи відсутні докази досудового вирішення спору та врегулювання спору мирним шляхом. Тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 22.07.2021 на адресу суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення по справі. 23.07.2021 до суду від представника позивача надійшли письмові заперечення на додаткові пояснення представника відповідача. Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 23.07.2021 було закрито провадження у справі за позовом Фізичної особи-підприємця « [PERSON] » до [PERSON] в частині стягнення з відповідача завданих збитків у вигляді безумовної франшизи у розмірі 2000 грн. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та письмових запереченнях, просив позов задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, додаткових поясненнях та просили відмовити у їх задоволенні. При цьому, відповідач у судовому засіданні зазначав, що на час настання страхового випадку його цивільно-правова відповідальність була застрахована, при цьому ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» не зазначала про наявність у нього будь-яких зобов`язань. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши доказі у справі в їх сукупності, встановивши наступні обставини та зміст спірних правовідносин, дійшов наступного висновку. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані у справі докази,

Outcome: approved