Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулася із позовною заявою до [PERSON] про стягнення індексу інфляції та відсотків за прострочення сплати заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що рішенням суду від 31 жовтня 2014 року стягнуто із [PERSON] на її користь грошові кошти у розмірі 76\~500,63 грн., що включають в себе матеріальну шкоду завдану внаслідок пожежі, вартість проведення незалежної оцінки та судовий збір. Позивач намагалася мирним шляхом вирішити із відповідачем питання про відшкодування матеріальної шкоди, проте останній не бажає цього робити. Станом на день предявлення даного позову відповідач грошові кошти, стягнуті вказаним рішенням суду, позивачу не повернув. Розмір коштів, які відповідач має сплатити значно знецінився у звязку із інфляцією, тому позивач вважає за необхідне стягнути із відповідача борг з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних. Сукупний індекс інфляції за весь час прострочення з 01 листопада 2014 р. по 01 листопада 2017 р. становить 67\~856,06 грн., а 3 % річних за період з 01.11.2014 р. по 29.11.2017 р. становить 7\~067,40 грн. З огляду на викладені обставини, позивач просить стягнути із [PERSON] на свою користь вказаний розмір інфляційних втрат та 3 % річних. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. До початку судового засідання [PERSON] подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності та відсутністю позивача. Також, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. За змістом п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням цієї статті. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2014 року стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду, завдану внаслідок знищення майна у розмірі 73\~763 (сімдесят три тисячі сімсот шістдесят три) грн., вартість проведення незалежної оцінки матеріального збитку у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. та судовий збір у розмірі 737,63 грн. (а.с. 5-7). Із матеріалів справи вбачається, що на підставі вищевказаного судового рішення Броварським міськрайонним судом Київської області 23.01.2015 р. видано виконавчий лист № 361/5890/14-ц, який предявлено позивачем до виконання. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції від 06.02.2015 р. відкрито виконавче провадження № 46362064 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа, та надано боржнику [PERSON] строк до семи днів з моменту винесення даної постанови самостійно виконати виконавчий документ (а.с. 30). Зі змісту копії листа Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області за № 10753 від 27 лютого 2018 року вбачається, що 29 листопада 2017 року борг у розмірі 76 500,63 грн. за виконавчим листом № 361/5890/14-ц перерахований на картковий рахунок стягувача [PERSON] (а.с. 31). Вищевказане також підтверджується копією платіжного доручення № 5673 від 29 листопада 2017 року (а.с. 32). Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що остання просить стягнути із відповідача втрати від інфляції за період із 01.11.2014 р. по 01.11.2017 р. у розмірі 67 856,06 грн. та 3 % річних від простроченої суми за період із 01.11.2014 р. по 29.11.2017 р. у розмірі 7\~067,40 грн. Пунктом ч. 5 ст. 11 ЦК України передбачено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України у разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Так, судом встановлено, що рішення щодо стягнення із відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 76\~500,63 грн. ухвалене Броварським міськрайонним судом Київської області 31 жовтня 2014 року, а борг за даним рішенням [PERSON] сплатив лише 29.11.2017 р. Врахувавши вищевказані норми цивільного законодавства, та взявши до уваги розрахунок позивача, суд приходить до висновку, що інфляційні втрати за період із 01.11.2014 р. по 01.11.2017 р. у розмірі 67\~856 (шістдесят сім тисяч вісімсот пятдесят шість) грн. 06 грн. та 3 % річних за період із 01.11.2014 р. по 29.11.2017 р. становлять 7067 (сім тисяч шістдесят сім) грн. 40 коп., які підлягають стягненню із відповідача. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved