Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

У липні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання, як дружини в розмірі 25% від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з вересня 2017 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Позивач на даний час позивач не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною. Відповідач матеріально не підтримує ні позивача, ні спільну дитину, тому позивач змушена була звернутись до суду про примусове стягнення з відповідача аліментів, на своє утримання. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав наведених в позові просила суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив. Разом з тим, в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву від 16.10.2018 року, відповідно до якого відповідач просив суд частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з нього на користь позивача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн. щомісячно. Суд, вислухавши думку позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.09.2017 року. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні встановлено, що позивач разом з спільною дитиною сторін проживає окремо від відповідача і перебуває у відпустці по догляду за дитиною. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Частинами 2 - 4 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом достовірно встановлено, що відповідач не надає систематично матеріальної допомоги на утримання дружини. Оцінюючи належність. допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи матеріальний стан сторін, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. Згідно із п. 1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду, в частині вимог про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved