Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 08 жовтня 2016 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~854. В обґрунтування позову зазначала, що 08 жовтня 2016 року вона і [PERSON] уклали шлюб, від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю. Сімейне життя з відповідачем у них не склалося, через відсутність між ними взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Протягом останніх восьми місяців сторони проживають окремо, оскільки чоловік зловживає алкогольними напоями, що призводить до постійних сварок між ними. Їхній шлюб носить лише формальний характер, подальше збереження шлюбу та примирення є неможливим та суперечить її інтересам. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов, оскільки з 16 жовтня 2018 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть та подружніх відносин вони не підтримують. Також просила суд судовий збір з відповідача не стягувати. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, час для примирення подружжя просив не надавати, оскільки з 16 жовтня 2018 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть та подружніх відносин не підтримують. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 08 жовтня 2016 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~854. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю, що підтверджується довідкою за №\~025/19, виданою 02 липня 2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю Палладіум комфорт. На даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідач належної матеріальної допомоги їй на утримання дочки не надає. Судом встановлено, що з 16 жовтня 2018 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, примиритися вони не бажають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примиритися не бажають, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved