Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з дійсною позовною заявою. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 28.03.2013 року, [PERSON] позичив в нього грошові кошти в сумі 1600 гривень, та зобов'язався повернути дану суму через один календарний місяць, без відповідної на те розписки. У зазначений строк відповідач свої зобов'язання не виконав. 21.05.2013 року [PERSON] звертався до Артемівського РВ ЛМУ ГУМВС України в Луганській області з заявою про те, що [PERSON] позичив в нього грошові кошти в сумі 1600 гривень та по теперішній час не повертає. 29.09.2013 року слідчим Артемівського РВ ЛМУ ГУМВС України в Луганській області лейтенантом міліції Семенових В.П. було винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Посилаючись на те, що відповідачем сума позики у розмірі 1600,00 гривень у зазначений строк не повернута, а усні попередження останнім проігноровані, просить стягнути з [PERSON] борг у розмірі 1600,00 гривень, та суму витрати по сплаті судового збору у сумі - 229,40 гривень. В судове засідання позивач не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності. Проти винесення по справі заочного рішення не заперчував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суд не повідомив. У відповідності із ч.1 ст.224 ЦПК України, судом ухвалено розгляд справи в заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.03.2013 року [PERSON], надав [PERSON] у борг - 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок, який він зобов'язався повернути через один календарний місяць. З досліджених судом матеріалів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013030020002826 від 22.05.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, вбачається, що 21.05.2013 року [PERSON] звертався до Артемівського РВ ЛМУ ГУМВС України в Луганській області з заявою про те, що [PERSON] позичив в нього грошові кошти в сумі 1600 гривень та по теперішній час не повертає. 29.09.2013 року слідчим Артемівського РВ ЛМУ ГУМВС України в Луганській області лейтенантом міліції Семенових В.П. було винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. З письмових пояснень [PERSON] вбачається, що він не заперечує проти того, що саме 28.03.2013 року він позичив у [PERSON] суму - 1600,00 гривень строком на один місяць, та не встиг їх повернути з причин відсутності в нього всієї суми. Зобов'язався повернути всю суму боргу. Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК Кодексу, яка регламентує, що обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Підтвердженням передачі [PERSON] грошових коштів [PERSON] є письмові поясненя останнього, у яких він вказує, що дійсно 28.03.2013 року позичив у позивача грошові кошти у розмірі - 1600,00 гривень та зобов'язався їх повернути у повному обсязі. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у визначений сторонами строк. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу у розмірі 1600,00 гривень, та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 229,40 гривень. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved