Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

У липні 2013 р. позивач за первісним позовом звернулася до суду із зазначеною заявою, у якій просила усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 300 кв.м, та зобов'язати відповідачів прибрати з земельної ділянки, яка належить домоволодінню [ADDRESS] самовільно збудованої прибудови, а саме [PERSON] частку флігеля, а [PERSON] частку боксів гаражу та стягнути з відповідачів на її користь судові витрати. В подальшому уточнила позовні вимоги та просила усунути перешкоду в користуванні земельною ділянкою площею 300 кв.м., та зобов'язати відповідача [PERSON] прибрати з земельної ділянки, яка належить домоволодінню [ADDRESS] самовільно збудовану частину флігеля та стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 4000 грн. та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що вона є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу. Власниками сусідніх житлових будинків є [PERSON] та [PERSON] Під будівництво вказаного будинку [ADDRESS] відведена земельна ділянка розміром 300 м.кв. Між власниками сусідніх будинків склався певний порядок щодо користування земельною ділянкою, але земельні ділянки не приватизовані. Змінились власники, та стали виникати спори по користуванню земельною ділянкою. У даний час виник спір про порядок користування земельною ділянкою, так як відповідачі зробили пристрої з обох сторін. [PERSON] збудувала флігель, частка якого біля 2 м знаходиться на землі , яка належить домоволодінню [ADDRESS]. Зазначає, що відповідач грубо порушила її права користування земельною ділянкою, так як вона не може користуватися земельною ділянкою, яка належить її домоволодінню та насаджувати овочі та фрукти на свій розсуд. Крім майнової їй заподіяно також і моральну шкоду, яку вона оцінює в 4000 грн., яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнала у зв'язку із знищенням і пошкодженням її майна. Добровільно відшкодувати шкоду відповідач відмовилася. У серпні 2013 р. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом, у якому, в уточненій редакції, просить усунути перешкоди в здійсненні права користування земельною ділянкою по [ADDRESS], зобов'язати [PERSON] повернути самовільно зайняту частину земельної ділянки [ADDRESS] у придатному для використання стані, шляхом знесення виступу самочинно збудованої господарської будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці [ADDRESS] на 0,13 м в бік ділянки [ADDRESS] та перенести огорожу на зламі забору на відстані 0,64 м в бік ділянки [ADDRESS].; стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 114,71 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що вона є власником 46 /100 частин домоволодіння, розташованого у [ADDRESS], яке складається з двох жилих будинків: літ. «А-1», 1930 р. побудови та літ. «Б-1», 1959 р. побудови з прибудовами, надвірними будівлями та спорудами. В домоволодінні [ADDRESS] вона проживає з народження, тобто з 1949 р. Під будівництво зазначеного домоволодіння 20.08.1931 р. її дідові [PERSON] Харківським комунальним господарством була віддана земельна ділянка [ADDRESS] для безоплатного користування, під забудування, відповідно договору про право забудування вчастка землі від 20.08.1931 р. На зазначеній земельній ділянці її дід у 1930 р. побудував будинок літ. «А-1». Пізніше, у 1995 р. її матір - [PERSON] на земельній ділянці [ADDRESS] побудувала житловий будинок літ. «Б-1», будівництво якого оформлено у 1959 р. на підставі Рішення Виконкому Жовтневої Райради депутатів трудящих. Згідно з викопіювання плану будівельного кварталу № 2161 на земельну ділянку [ADDRESS] станом на 20.09.1955 р. відвід земельної ділянки [ADDRESS] має такі межі: - по [ADDRESS]; - по межі будинковолодіння [ADDRESS]; - з тильної сторони - 35,41 м (північна сторона); - по межі будинковолодіння [ADDRESS]. Площа земельної ділянки [ADDRESS] складає - 736 кв.м. згідно з викопіювання плану будівельного кварталу № 2161 на земельну ділянку [ADDRESS] станом на 20.09.1955 р., рішення Виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів Харківської області від 15.04.1986р. та технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок [ADDRESS]. Межа земельної ділянки [ADDRESS] завжди була незмінною, жодних конфліктів із сусідами стосовно розмежування ніколи не виникало до моменту вселення в сусідній будинок [ADDRESS] 18.12.2002 р. відповідачки - [PERSON], в зв'язку з придбанням нею житлового будинку літ. [ADDRESS]. Будинок літ. «А» по [ADDRESS] був побудований у 1969 р., для будівництва якого Рішенням райвиконкому виділено земельну ділянку по [ADDRESS] площею 300 кв.м. за рахунок ущільнення земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS]. Після вселення відповідач почала необґрунтовано та безпідставно звинувачувати позивача в самовільному захопленні частини земельної ділянки, яка їй належить та вимагати її повернення, шляхом знесення на земельній ділянці [ADDRESS] часини жилого будинку літ. «Б-1», який був побудований її матір'ю ще у 1955 р. З цією метою відповідач неодноразово вчиняла скандали з погрозами в її адресу та членів її родини, та була попереджена дільничним інспектором про недопущення подібної поведінки у відношенні сусідів. Зазначає, що від слів та погроз, відповідач перейшла до рішучих дій - у 2004 р. зі сторони домоволодіння [ADDRESS] самовільно демонтувала огорожу довжиною 6,2 м. і побудувала капітальну одноповерхову будівлю, будівництво якої було заборонено згідно припису Виконавчого комітету Жовтневої районної ради м. Харкова Харківської області. Вимогу припису відповідач не виконала. На неодноразові звернення позивача припинити будівництво на земельній ділянці [ADDRESS] та повернути самовільно захоплену земельну ділянку, яка відноситься до прибудинкової території позивача, відповідач не реагує та має намір захопити ще частину земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS], шляхом зобов'язання її у судовому порядку знести частину житлового будинку літ. «Б-1». Земельний спір між ними, власниками домоволодінь [ADDRESS] та [ADDRESS] розглядався Узгоджувальною комісією з розгляду суперечок суміжного землекористування Харківської міської ради. Однак згоди не досягнуто. В добровільному порядку земельна ділянка, захоплена відповідачем, до теперішнього часу не звільнена. У зв'язку з незаконним будівництвом господарської будівлі на земельній ділянці [ADDRESS] та зміщенням огорожі в бік садиби [ADDRESS] відповідач спричинила їй моральну шкоду, що полягає, зокрема, в тому, що були порушені її права користувача земельною ділянки, внаслідок чого вона відчувала моральні страждання, викликані необхідністю докладати додаткових зусиль для організації ведення своїх справ а захищати свої права в судовому порядку. У судовому засіданні позивач за первісним позовом підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні вищевикладеним. Проти задоволення зустрічного позову заперечувала. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та її представник заперечували проти задоволення позовних вимог [PERSON] Підтримали свої позовні вимоги та просили їх задовольнити, надавши пояснення аналогічні вищевикладеним. Представник третьої особи Харківської міської ради, у судове засідання не з'явився, надав заперечення, у яких просив справу розглядати за відсутності представника, у задоволені позовних вимог відмовити. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, які з'явилися, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що у задоволенні первісного та зустрічного позову необхідно відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч.ч.2 та 3 ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18.12.2002 р., посвідченого ПН ХМНО [PERSON], належить житловий будинок [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] (а.с. 7-10). [PERSON] - на підставі договору дарування від 22.07.1989 р., належить 18 /100 частин домоволодіння, яке розташоване у [ADDRESS] та 28/ 100 частин зазначеного домоволодіння, згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.09.1998 (а.с. 26-28, 29). Відмовляючи у задоволенні первісних позовних вимог, суд виходить із того, що суду не надано належних та допустимих доказів, відповідно до вимог ст.. ст.. 58, 59 ЦПК України, того, що у позивача існують перешкоди у користуванні земельною ділянкою. Суд відмовляє також і у задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди, оскільки вони є похідними від вимог про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Не встановлено судом і підстав для задоволення зустрічних вимог [PERSON], оскільки суду також не надано доказів, що відповідач за зустрічним позовом перешкоджає позивачу у користуванні земельною ділянкою, жодних доказів того, що частина самовільно збудованого приміщення знаходиться на земельній ділянці позивача, суду не надано. Відповідач зазначене заперечує, надала технічний паспорт станом на 2002 р., із якого не вбачається наявності на земельній ділянці позивача самовільно збудованих приміщень. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог, що є обов'язком позивача згідно з вимогами ст.. 60 ЦПК України, суду не надано. Суд не приймає до уваги письмові докази надані [PERSON], а саме технічний висновок по інструментальній зйомці, оскільки його виконано станом на 2009 р. На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне у задоволенні вимог позивачам за первісним та зустрічним позовом відмовити за їх недоведеністю. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed