Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31 липня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 502. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. Від даного шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, позивачка зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, постійні сварки та з`ясування відносин. Між сторонами взагалі відсутні будь-які взаємні сімейні права та обов`язки, мають окремий бюджет та проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. До початку слухання справи позивачка надала до суду письмову заяву, згідно якої просила справу розглядати за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач надав до суду письмову заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , актовий запис про шлюб № 502 від 31 липня 2010 року, видане Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. Згідно позовної заяви, вбачається що у сторін є спільний син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 72. Судом встановлено, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені, у сторін є спільна дитина. Мотивом до розірвання шлюбу є різниця характерів та відсутність взаєморозуміння, що не унеможливлювало їх спільне проживання та постійно було причиною для сімейних сварок, внаслідок чого вони втратили інтерес один до одного. Розірвання шлюбу є зваженим та обґрунтованим рішенням. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленими, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані та підтвердженні документально. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України ). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved