Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

У листопаді 2013 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідачки [PERSON] половину від понесених нею протягом 2011 - 2013 р.р. витрат в сумі 8004,76 грн., тобто 4002,38 грн., на утримання спільної чпасткової власності - квартири [ADDRESS], де відповідачці з сином належить частина. В судовому зсіданні позивачка з представником позовні вимоги підтримала. Наполягали, що відповідачкою є саме [PERSON] без участі в якості відповідача її неповнолітнього сина, оскільки обов'язок сплатити суму з врахуванням дитини покладається на неї. Відповідачка з представником позовні вимоги не визнала, посилаючись, що нею із заробітків, що отримувала працею за кордоном, без отримання від позивачки розписок регулярно передавалися грошові кошти на утримання спільної квартири навіть в більшому розмірі ніж належало. Третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримав. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини. Рішеннями апеляційного суду Миколаївської області від 22 серпня 2013 р. і від 21 листопада 2013 р. відносно сторін у справі встановлені обставини, що не підлягають доказуванню відповідно до ст. 61 ч. 3 ЦПК України. Квартира [ADDRESS] складається з трьох ізольованих кімнат, кухні і коридору. Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 липня 2006 р. було визначено порядок користування спірною квартирою, а саме: [PERSON], її неповнолітньому сину [PERSON] та [PERSON] були виділені в користування жилі кімнати площею 11,9 та 11,28 кв.м., а кімната площею 15,6 кв.м. надана в користування [PERSON] Кухня і коридор залишені в загальному користуванні зазначених осіб. 05 грудня 2006 р. [PERSON], [PERSON], [PERSON] отримали у власність в порядку приватизації по 1/3 частині двох кімнат в даній квартирі спільного заселення та зареєстрували у встановленому порядку таке право. [PERSON] своє право на приватизацію кімнати площею 15,6 кв.м. не використав і помер [INFO] Відповідно до рішення виконкому Миколаївської міської ради від 04 серпня 2011 р. було видано ордер на кімнату площею 15.6 кв.м. [PERSON], [PERSON]. [PERSON] та члену родини [PERSON] (син позивачки, брат відповідачки), який вселився до квартири без згоди [PERSON], зареєструвався в ній і незаконно узяв участь в приватизації кімнати на 4 зазначених осіб. Внаслідок цього рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 22 серпня 2013 р. були визнані недійсним розпорядження Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради №627 від 06 жовтня 2011 р. в частині участі [PERSON] в приватизації кімнати площею 15,6 кв.м. в даній квартирі, а також свідоцтво від 10 жовтня 2011 р. про право власності [PERSON] на частину кімнати площею 15,6 кв.м. та допоміжних приміщень квартири (а.с.48-52). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 05 грудня 2006 р. [PERSON], [PERSON] і [PERSON] належить по 1/3 частини квартири [ADDRESS] (а.с.4). Свідоцтвом про право власності на квартиру [ADDRESS] від 10 жовтня 2011 р. (а.с.3), були визначені порівну частини співвласників [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] - по ? за кожним і воно визнано частково недійсним щодо права власності [PERSON] Новий правовстановлюючий документ сторонами з перерозподіленими відповідно до кількості осіб, які законно брали участь в приватизації кімнати площею 15,6 кв.м., тобто [PERSON], [PERSON] і [PERSON], не отримано, але фактично частини у праві спільної часткової власності складають по 1/3 за кожним. Отже, частки позивачки та відповідачки із неповнолітнім сином на квартиру складають пропорцію 1/3 + 2/3 (1/3+1/3) відповідно. Згідно довідки ЖЕК №7 ЖКП «Південь» від 08 січня 2014 р. в даній квартирі зареєстровані позивачка, відповідачка з неповнолітнім сином та третя особа (а.с.32). Відповідно до паспорту [PERSON] він зареєстрований у квартирі з 04 березня 2011 р. (а.с.41 зворот). Особові рахунки по оплаті комунальних послуг - постачання природного газу, електроенергії, вивіз твердих побутових відходів, водопостачання та водовідведення оформлені як на померлого [PERSON], так і на [PERSON] на склад сім'ї 4 особи, що відповідає фактичній кількості мешканців квартири щодо спірного періоду оплати комунальних платежів (а.с.27-30,42-48). Позивачкою надані квитанції про оплату нею послуг: КП «Миколаївкомунтранс» за вивіз твердих побутових відходів: Січень 2013 р. - 30 грн., лютий 2013 р. - 30 грн., березень 2013 р.- 30 грн., червень - вересень 2013 р. - 120 грн., жовтень - листопад 2013 р. - 60 грн. Усього 270 грн.(а.с.6). ПАТ «Миколаївобленерго» за послуги з постачання електроенергії до вказаної квартири: Січень 2013 р. - 28,02 грн., лютий - квітень 2013 р. - 1 грн., травень - вересень 2013 р. - 87,63 грн., жовтень 2013 р. - 28,02 грн. Усього 144,67 грн. (а.с.7). Сума сплати відповідно до копій квитанцій, доданих до позову (а.с.8-10) на користь МКП «Миколаївводоканал» має період з січня 2011 р. по жовтень 2013 р. за послуги з водопостачання та водовідведення. Відповідно до виписки з особового рахунку МКП «Миколаївводоканал» за цей період було внесено оплати на загальну суму 1781,87 грн.(а.с.33). Сума сплати відповідно до копій квитанцій, доданих до позову (а.с.11-13) на користь ПАТ «Миколаївгаз» за послуги газопостачання має період з січня 2011 р. по жовтень 2013 р.. Відповідно до виписки з особового рахунку ПАТ «Миколаївгаз» за цей період було внесено оплати на загальну суму 6029,82 грн.(а.с.43-44). Згідно розрахунку позовних вимог за вказаний період позивачкою на користь ПАТ «Миколаївгаз» сплачено 5809,77 грн., МКП «Миколаївводоканал» - 1780,32 грн., у 2013 р. КП «Миколаївкомунтранс» сплачено 270 грн., а ПАТ «Миколаївобленерго» у 2013 р. сплачено 144,67 грн. Враховуючи межі позовних вимог по стягненню сум сплачених на користь ПАТ «Миколаївгаз» і МКП «Миколаївводоканал», судом береться до уваги ті суми, що зазначені в розрахунку до позову, які є меншими ніж реально сплачені. Отже загальна сума позовних вимог складає як зазначено позивачкою 8004,76 грн. Згідно з приписами ст. 322 ЦК України саме власник майна зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором і законом. Згідно зі ст. 360 цього ж Кодексу співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. У разі, коли жиле приміщення належить особі на праві власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа (ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»), а участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких витратах визначається його власником і обов'язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України). Протягом періоду з січня 2011 р. по жовтень 2013 р. співвласниками квартири були позивачка [PERSON], [PERSON] та неповнолітній син останньої [PERSON] Набуття права власності третьою особою [PERSON] на частину квартири визнано судовим рішенням недійсним, а тому не створює юридичних наслідків передбачених ст. 322, 360 ЦК України (ст. 216 ч. 1 ЦК), а тому його участь у витратах по оплаті житлово - комунальних послуг визначається співвласниками і його обов'язок з оплати вказаних послуг виникає у нього лише перед ними. Договору між співвласниками квартири та [PERSON] щодо участі в оплаті комунальних послуг немає. Це може бути підставою для самостійного позову співвласника до [PERSON] Тому суд враховує обов'язок лише [PERSON], [PERSON] і неповнолітнього [PERSON] щодо утримання спільного майна. Позовні вимоги слід задовольнити частково. Допустимих та належних доказів по оплаті спірної суми або переданню грошових коштів [PERSON] на ці цілі [PERSON] не надала, розрахункові книжки знаходяться у позивачки. До участі в справі не було залучено другого належного співвідповідача - неповнолітнього [PERSON] Згідно з ч. 2 ст. 29 ЦПК України неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Те що [PERSON] є його матір'ю і законним представником не перекладає на неї його обов'язки як співвласника по утриманню майна, оскільки сімейним законодавством (глава 15 СК України) передбачено право дітей на своє особисте утримання батьками в грошовій або натуральній формі. Пропорційно частині відповідачки [PERSON] у праві власності на дану квартиру, з неї на користь позивачки слід стягнути 2668,25 грн. відшкодування витрат за оплату комунальних послуг (1/3 частина від 8004,76 грн.) Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки в дохід держави слід стягнути пропорційно частині задоволених позовних вимог (66,67%) судовий збір, виходячи розмірі ставки позовів майнового характеру, що діяла на час пред'явлення даного позову (66,67% х 229,40 грн.) 152,95 грн.

Outcome: partial