Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачки посилаючись на те, що 03.10.2008 між сторонами виникли договірні відносини щодо отримання відповідачкою кредиту у розмірі 2 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка отримала кредитні кошти, але не виконує зобовязань з його повернення в результаті чого станом на 30.09.2016 виникла заборгованість в розмірі 43 371,87 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту в розмірі 5 084,63 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 32 745,72 грн., заборгованості з пені та комісії в розмірі 3 000,00 грн. та штрафів в розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та в розмірі 2 041,52 грн. (процентна складова). Просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість за кредитом та сплачені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, заявою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, справу розглянути у його відсутність. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку через засоби масової інформації, про причини неявки в суд не повідомила в звязку з чим, суд приходить до висновку, що остання не зявляється без поважних причин. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За відсутності заперечень з боку позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч.1-2 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] 03.10.2008 звернулася до позивача з заявою, в якій просила відкрити їй рахунок та надати послуги, а саме кредит в розмірі 200,00 грн. з базовою відсотковою ставкою 36,0 % з розрахунку 360 днів на рік. У своїй заяві відповідачка підтвердила, що ознайомлена і згодна з Умовами і Правилами надання банківських послуг та Тарифами банка. Відповідачка погодилася з тим, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг та Тарифами банка є договором між сторонами про надання банківських послуг. Відповідно до положень ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Як вбачається з розрахунку заборгованості наданого позивачем станом на 30.09.2016 заборгованість відповідачки перед позивачем складає 43 371,87 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту в розмірі 5 084,63 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 32 745,72 грн., заборгованості з пені та комісії в розмірі 3 000,00 грн. та штрафів в розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та в розмірі 2 041,52 грн. (процентна складова). Як вбачається з Умов та Правил надання банківських послуг затверджених ЗАТ КБ «Приватбанк», строки та порядок погашення кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним картам з встановленим мінімальним обовязковим платежем наведений у памятці клієнта, яка є невідємною частиною Договору. Платіж включає плату за користування кредитом передбачену тарифами та частину заборгованості по кредиту (п. 5.3); строк погашення кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним картам без встановленого мінімального обовязкового платежу здійснюється в наступному порядку: строк погашення процентів по кредиту щомісячно за минулий місяць, строк погашення кредиту у повному обсязі не пізніше останнього дня місяця вказаного платіжній картці (п. 5.4); за користування кредитом банк нараховує проценти в розмірі встановленому тарифами банку з розрахунку 360 календарних днів на рік (п. 5.5); за несвоєчасне виконання боргових зобовязань держатель сплачує відсотки за підвищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри яких визначаються тарифами (п. 5.5.1); банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому чи у визначеній банком частці у випадку невиконання держателем своїх боргових чи інших зобовязань за цим договором (п. 5.7); відповідач зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, по перевищенню платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах передбачених вказаним договором (п. 6.5); у випадку невиконання зобовязань за договором, на вимогу банка виконати зобовязання по поверненню кредиту (в т.ч. простроченого кредиту та овердрафта), сплату винагород банку (п. 6.6). При порушенні клієнтом строкових платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором понад 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від ціни позову (п. 8.6). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оцінивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню зі стягненням з відповідачки на користь позивача заборгованості в розмірі 43 371,87 грн. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору та витрат на публікацію у пресі оголошення про виклик відповідачки, що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені. На підставі викладеного,

Outcome: approved