Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Зазначає, що 22.06.2002 році між нею та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського РУЮ у м. Києві, від шлюбу сторони мають син [PERSON] - [INFO]. Оскільки спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично між ними припинені, відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, не надає матеріальної допомоги, [PERSON] просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати, стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання дитини з дня звернення до суду і до повноліття сина у розмірі 600 грн. щомісячно. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, подавши заяву в якій позовні вимоги визнає та просить розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 22.06.2002 року між сторонами укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження від 22.06.2002 року [NUMBER], актовий запис 699, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського РУЮ у м. Києві (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] - [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], актовий запис № 2228, відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського РУЮ у м. Києві (а.с. 6). Сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ч. 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Частиною 1 ст. 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що судом установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя та дитини, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Крім того, враховуючи, що дитина проживає з позивачкою, домовленості між сторонами щодо утримання дитини не досягнуто, суд дійшов висновку про необхідність присудження на користь [PERSON] з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved