Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до Олександрійського суду Кіровоградської області з позовом до Олександрійської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору державної нотаріальної контори №1 про визнання права забудовника в порядку спадкування. Позов мотивує тим, що 04.03.2014 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно та майнові права, зокрема на право забудовника на житловий будинок №69, що розташований у Кіровоградській області, місті Олександрія по вул. Петровського. За життя [PERSON] отримала 12.09.1988 року свідоцтво про право на спадщину, де зазначено про прийняття спадщини незакінченого будівництва житлового будинку №69. Державний нотаріус Олександрійської міської нотаріальної контори відмовив у видачі свідоцтва пр. оправо на спадщину позивачу, тому просить визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], яка померла 04.03.2014 року, прав спадкодавця, як забудовника, що входять до складу спадщини: у вигляді незавершеного будівництва житлового будинку, відсоток готовності 11 %, (площа забудови 60,2 кв.м.) позначений на плані літ. Г (1981 року забудови), із надвірними будівлями, спорудами та передаточними пристроями: літня кухня під літерою А, прибудова під літ. А, вбиральня під літ. Б, сарай під літ. В, водопровід під літ. в , каналізація під літ. к, огорожа під №1, яке розташоване на неприватизованій земельній ділянці загальною площею 618,0 кв.м та яке розташоване за адресою: м. Олександрія, вул. Петровського №69. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задоволити. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач або представник відповідача у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду повідомлялися належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Забудовником будинку №69 по вул. Петровського у місті Олександрії Кіровоградської області був [PERSON] батько померлої [PERSON], яка була матірю позивача. Згідно з вимогами ст. 548 ЦК УРСР (1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] у 1988 році відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема, на незавершене будівництво житлового будинку, 11 відсотків готовності і його єдиним спадкоємцем за законом першої черги була [PERSON], яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом 12.09.1988 року. 04 березня 2014 року померла [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть І-ОЛ №182072, виданого 05.03.2014 року. Згідно ст. 190 ЦК України майном як особливим обєктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки. За змістом ст. 3 Закону України від 12.07.2011 року №2658-Ш «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», майновими правами визнаються будь-які права, повязані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та право вимоги. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тобто майнові права можуть бути предметом спадкування. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, то спадкоємець також не набуває такого права у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Згідно із сі. 1 Закону України «Про архітектурну діяльність» забудовник - це особа, яка відповідно до закону отримала право власності або користування земельною ділянкою для містобудівних потреб та виконує передбачені законодавством дії, необхідні для здійснення будівництва обєкта містобудування. Відповідно до Переліку правовстановлюючих документів на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селища міського типу Української РСР (Додаток№1) до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 р., що був чинний на час виникнення правовідносин, такими документами, зокрема, є нотаріально посвідчений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку та затверджений виконкомом місцевої ради акт про прийняття будинку в експлуатацію. Так, на підтвердження наявності прав забудовника у спадкодавця позивач надав докази, які підтверджують надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку. Так, свідоцтво про право на спадщину за законом підтверджує, що [PERSON] отримав на підставі договору про надання земельної ділянки у безстрокове користування для будівництва житлового будинку, посвідченого Олександрійською нотаріальною конторою 07.05.1979 року за реєстровим №2425. Згідно паспорта громадянина України серії ЕА №126558, [PERSON] народився 01.06.1965 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії VII-УР №0356387, [PERSON] народився 01.06.1965 року, батько [PERSON], мати [PERSON]. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1261 ЦК України вказує, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, судом встановлено, що позивач є рідним сином померлій [PERSON] та є спадкоємцем першої черги. Відповідно даних КП Олександрійського міжрайонного бюро технічної інвентаризації право на незавершене будівництво 11% готовності по вул. Петровського №69 у місті Олександрії належало [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] не встигла добудувати будинок та здійснити реєстрацію належним чином, так як померла. Згідно Постанови державного нотаріуса Олександрійської міської державної нотаріальної контори від 22.03.2015 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на незакінчений будівництвом житловий будинок №69 по вул. Петровського у місті Олександрії Кіровоградської області. Оскільки спадкодавець за життя не оформив право власності та не забезпечив його державної реєстрації, вирішити питання визнання права власності на зазначений будинок у встановленому законом позасудовому порядку, визначеному главою 89 ЦК України, неможливо, тому воно підлягає судовому розгляду. Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини. Судом встановлено, що обставини, викладені в позові відповідають дійсності та підтверджені документальними доказам. Згідно ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Суд дійшов висновку, що позивач захищає порушене право у такий спосіб, у даному випадку позивач є добросовісним учасником цивільних правовідносин. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved