Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за іпотечним договором № 102/08 від 03.04.2008 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в розмірі 430 515,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14% річних, строком до 02.04.2018 року. В обґрунтування позовних вимог вказували, 17.12.2012 року між ПАТ «Альфа Банк» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Альфа Банк» набуло всіх прав вимоги по відступленим кредитним договорам включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій, в тому числі і за іпотечним договором № 102/08 від 03.04.2008 року. [PERSON] не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. 03.04.2008 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] укладено іпотечний договір № 102/08 відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 430 515,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14% річних, строком до 02.04.2018 року. 17.12.2012 року між ПАТ «Альфа Банк» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Альфа Банк» набуло всіх прав вимоги по відступленим кредитним договорам включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій, в тому числі і за іпотечним договором № 102/08 від 03.04.2008 року. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 5.2.2. іпотечного договору позичальник зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та проценти за неправомірне користування кредитом, суми неустойки і збитків в порядку, передбаченому цим договором. У випадку прострочення сплати вказаних процентів позичальник зобов'язаний спрямовувати кошти, що призначені ним для погашення процентів, на рахунок простроченої заборгованості за процентами, номер якого повідомляється банком позичальнику негайно після його відкриття. З моменту виникнення прострочення і до його закінчення позичальник надає банку право самостійно зараховувати кошти, що направлені позичальником на погашення заборгованості за відповідними зобов'язаннями, на зазначені рахунки простроченої заборгованості в черговості передбаченій кредитним договором, відповідно до абзацу 2 п. 5.2.3 іпотечного договору. Відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. У відповідності до розрахунку, станом на 01.11.2015 року заборгованість відповідача перед банком становить 120 972 грн. 05 коп. і включає в себе: 117 755 грн. 37 коп. - заборгованість за кредитом та 3 216 грн. 68 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Положеннями п. 5.2.9. іпотечного договору передбачено обов'язок позичальника достроково погасити заборгованість за цим договором протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення від банку про вимогу достроково виконати взяті на себе зобов'язання у випадках передбачених договором. Відповідно до вимог п. 5.2.9. кредитного договору, 09.11.2015 року ПАТ «Альфа Банк» було направлено на адресу відповідача повідомлення №94613-102 б/б від 09.11.2015 року про усунення порушень щодо погашення заборгованості за кредитним договором та повідомлено боржника про відступлення ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» права вимоги за іпотечним договором № 102/08 від 03.04.2008 року ПАТ «Альфа Банк», однак з боку відповідача жодних дій щодо виконання зобов'язань вчинено не було. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести чи спростувати, ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу ніяких доказів на спростування позовних вимог не надано. При цьому, представник позивача повністю спростував заперечення відповідача щодо неправомірності дострокового стягнення заборгованості та відсутності будь-яких підтверджень щодо повідомлення боржника про відступлення прав вимоги від ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ПАТ «Альфа Банк», на підтвердження чого надав суду витяги з реєстру рекомендованих поштових відправлень № 891 та фіскальний чек від 09.11.2016 року щодо відправки письмової кореспонденції боржнику. Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Альфа Банк» до [PERSON] є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved