Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

У квітні 2020 року [PERSON] , від імені якого діє адвокат Ямковий В.Ф., звернувся до суду з позовом в якому позивач просив: - розірвати Договір оренди земельної ділянки площею 4,870 га, кадастровий номер 1223286000:02:003:0019, що був укладений між позивачем та відповідачем, зареєстрований 26.03.2016 року державним реєстратором КП «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28957698 від 27.03.2016 року, номер запису про інше речове право 13889195; -с тягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою площею 4,870 га, кадастровий номер 1223286000:02:003:0019, що розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за 2017-2019 роки у розмірі 31014,90 грн. - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» на користь позивача понесені ним судові витрати на сплату судового збору та на правничу допомогу. В обґрунтування позову позивач зазначив, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,870 га, кадастровий номер 1223286000:02:003:0019, що розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, право власності на яку посвідчене Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ДП № 061458, виданого Новомосковською районною державною адміністрацією 28.11.2002 року. 10 березня 2012 року між сторонами був укладений Договір оренди земельної ділянки, який було зареєстровано 26.03.2016 року державним реєстратором КП «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28957698 від 27.03.2016 року, номер запису про інше речове право 13889195. У відповідності до умов договору оренди спадкодавець передав, а відповідач у день підписання договору оренди землі передав Відповідачу в строкове платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,870 га, кадастровий номер 1223286000:02:003:0019, що розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, терміном на 7 років. Нормативна грошова оцінка на момент укладення договору оренди становила 12025 грн. Згідно п. 5 договору відповідач зобов`язався сплачувати позивачу щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 4% від грошової оцінки землі, згідно Указу Президента України від 02 лютого 2002 року № 92 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» зі змінами від 13.09.2002 р., що становило 5001,00 грн., а також відповідач зобов`язався проводити безкоштовну поставку 1 тонни соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га, та сплачує за Орендодавця податок з фізичних осіб, нарахований на суму орендної плати за цим Договором у розмірі та в порядку, встановленому законодавством. Орендна плата повинна сплачуватися до 31 грудня поточного року, у відповідності до п.7 Договору оренди землі. Умовами договору Сторони визначили, що вказана означена вище орендна плата повинна підніматися Орендарем, у випадку прийняття відповідними державними органами нормативних документів про підвищення вартості орендної плати. Пунктом 5 Договору оренди сторонами зазначено, що за окремим додатковим погодженням сторін, орендна плата може вноситися Орендарем у одній із наступних форм та розмірів: або у натуральній (шляхом передачі сільськогосподарської продукції чи товарів за вартістю, яка відповідає розміру орендної плати у грошовій формі), або у відробітковій формі, за якою види, обсяги, строки і місце надання послуг визначаються та погоджуються за усною домовленістю сторін і підтверджуються актами передачі-прийняття робіт чи наданих послуг, підписання яких і є додатковим погодженням. Відробіткова форма оцінена у гривнях та не повинна перевищувати розмір грошової форми, згідно з Договором. При цьому сторони погодили можливість поєднання декількох форм орендної плати в межах суми, що не перевищує розмір грошової форми орендної плати. За несвоєчасну виплату орендної плати Орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення виконання зобов`язання за кожен день прострочення. Таким чином, позивач наполягає на тому, що укладаючи Договір оренди, сторони дійшли взаємної згоди щодо розміру та форм орендної плати за користування земельною ділянкою позивача, та передбачили виплату орендної плати у трьох формах: - грошовій, яка залежить від нормативної грошової оцінки землі, мінімальної орендної плати, встановленої законодавством тощо; - натуральній - завезення соломи до садиби орендодавця; - відробітковій - надання послуг з оранки та культивації присадибної земельної ділянки орендодавця до 0,40 га. Між тим, відповідачем в період з 2017 року по 2019 рік орендна плата за укладеним договором у жодній формі не виплачувалася, в результаті чого позивач був позбавлений тих благ, на які розраховував отримати за укладеним договором. За підрахунками позивача, з огляду на зміну нормативної грошової оцінки, заборгованість по орендній платі за 2017-2019 року у цілому становить 31014,90 грн. Крім того, відповідачем за період з 2017 по 2019 роки взагалі не виконувалися взяті на себе зобов`язання щодо безкоштовного завезення соломи до садиби позивача, а також не надаються послуги по обробітку присадибної ділянки позивача до 0,40 га (оранка та культивація). Невиконання відповідачем свого обов`язку щодо завезення соломи та обробітку присадибної ділянки (оранки, культивації) створило несприятливі умови для позивача, а саме позивач був вимушений нести додаткові витрати на обробіток землі та присадибної ділянки. Зазначені факти позивач розцінює, як систематичну несплату орендної плати відповідачем, а тому просить договір, укладений між ним та відповідачем розірвати, а заборгованість щодо виплати орендної плати за період з 2017 по 2019 рік - стягнути в судовому порядку. У відзиві на позов відповідач наполягає на тому, що їй підприємством виконувалися умови договору, орендна плата за 2017 рік у розмірі 8322,00 грн виплачена позивачеві 20 грудня 2017 року. На думку відповідача позивач не вірно розраховує розмір орендної плати, що підлягає виплаті, оскільки в його розрахунок не входить податок (ПДФО та ВЗ), який утримується відповідачем, до виплати позивачеві належить орендна плата у розмірі 8322, 00 грн., а не 10338,0 грн. Крім того, відповідач спростовує доводи позивача щодо безкоштовної поставки соломи до садиби Орендодавця, оранки та культивації його присадибної ділянки. Так, умовами договору між сторонами, не зазначено адресу, до якої слід поставляти солому, проводити оранку та культивацію присадибної земельної ділянки, а тому ці послуги повинні здійснюватися за попереднім зверненням Орендодавця, тобто за його ініціативою. Умовами договору оренди не встановлений строк виконання обов`язку Орендаря з безкоштовної оранки, культивації присадибної ділянки, з безкоштовної поставки соломи до садиби позивача, а матеріали справи не містять докази щодо звернення позивача з такими вимогами до їх підприємства. Також відповідач просить відмовити у задоволенні прозову в частині стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки розмір витрат на правничу допомогу встановлюється на підставі детального опису робіт (наданих) послуг, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповіді на відзив представник наполягає на тому, що подана відповідачем відомість про виплату коштів за 2017 рік не може бути належним доказом виплати орендної плати в повному обсязі, визначеному договором, доказів виплати орендної плати за 201-2019 рік взагалі не подано. Також представник позивача звертає увагу на те, що наказом по підприємству № 5-ОД від 18.02.2016 року відповідачем було встановлено розмір орендної плати згідно з укладеними договорами оренди землі у розмірі 5,5% від нормативної грошової оцінки, а п.3 Договору оренду передбачено обов`язок ТОВ «Агро-Віта 2000» утримувати з орендної плати Орендодавця прибутковий податок та вносити його в бюджет, згідно податкового законодавства. Цього обов`язку відповідач не виконав, однак користувався земельною ділянкою, саме тому позивачем обраховано заборгованість по виплаті з орендної плати з урахуванням сум несплачених податків. Представник позивача у відповіді на відзив спростовує доводи представника позивача щодо обов`язковості звернення позивача для надання послуг з оранки, культивації присадибної ділянки та безкоштовної поставки соломи до садиби Позивача , оскільки вимоги п.5 підписаного Договору оренди не передбачають подання письмової заяви позивачем, а відповідачем не подано жодного доказу, який би свідчив про наявність обліку таких заяв на підприємстві, прийняття їх до виконання та сам факт виконання таких заяв. Відповідно до сталих умов, що склалися між орендарем та орендодавцями ТОВ «Агро-Віта 2000» процедура надання послуг з оранки та культивації присадибної ділянки, а також поставки соломи здійснювалася через уповноваженого представник ТОВ «Агро-Віта 2000», якого усно чи засобами телефонного зв`язку повідомляли про осіб, яким такі послуги необхідно надати навесні чи восени, останній готував списки (відомості) на проведення таких робіт, після цього списки передавалися до центрального офісу підприємства в с.Голубівка, керівництвом видавалися відповідні накази, тракторні бригади виконували наказі та здійснювали оранку та культивацію присадибних ділянок централізовано. Про надання таких послуг позивач розписувався у відповідних відомостях. Між тим, починаючи з 2017 року позивач продовжував звертатися з усними заява до тієї ж уповноваженої особи, формувалися списки для надання таких послуг, але послуги не були надані. Так само між сторонами договорів оренди завжди погоджувалися питання, пов`язані з часом надання послуг з поставки соломи шляхом розміщення на дошці об`яв Попасненської сільської ради або телефонним зв`язком через уповноважених осіб. Такі дії відповідач протягом 2017-2019 років не вчиняв, внаслідок чого позивач, за власні кошти, змушений був звертатися до інших осіб, які надавали послуги з обробітку його земельної ділянки та завезення соломи. Крім того, представник позивача звернув увагу на обґрунтований розрахунок витрат на правничу допомогу (а.с. 67-74). В судовому засіданні представник позивача адвокат Ямковий В.Ф. позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, з підстав, визначених у відповідних процесуальних заявах по суті. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, з підстав, викладених у відзиві на позов. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2020 року головуючою суддею визначено Сороку О.В. (а.с. 28). Ухвалою суду від 23.04.2020 року відкрите провадження по справі, розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження (а.с. 29). Ухвалою суду від 14 серпня 2020 року призначено розгляд справи по суті (а.с. 40-41). Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши підстави позову, докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що позивач, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 061458, виданого Новомосковською районною державною адміністрацією 28.11.2002 року, являється власником земельної ділянки площею 4,870 га, кадастровий номер 1223286000:02:003:0019, що розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 12). Також, у користуванні позивача наявна присадибна земельна ділянка площею 0,31 га, розташована по [ADDRESS] . (а.с. 65). 10 березня 2012 року між [PERSON] , як орендодавцем, та ТОВ «Агро-Віта 200», як орендарем був укладений Договір оренди земельної ділянки площею 4,870 га, кадастровий номер 1223286000:02:003:0019 (а.с. 15-17), який було зареєстровано 26.03.2016 року державним реєстратором КП «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28957698 від 27.03.2016 року, номер запису про інше речове право 13889195 (а.с.18). Згідно п. 5 договору відповідач зобов`язався сплачувати позивачу щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 4% від грошової оцінки землі, згідно Указу Президента України від 02 лютого 2002 року № 92 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» зі змінами від 13.09.2002 р., що становило 5001,00 грн., а також відповідач зобов`язався проводити безкоштовну поставку 1 тонни соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га, та сплачує за Орендодавця податок з фізичних осіб, нарахований на суму орендної плати за цим Договором у розмірі та в порядку, встановленому законодавством. Цим же пунктом 5 Договору оренди сторонами зазначено, що за окремим додатковим погодженням сторін, орендна плата може вноситися Орендарем у одній із наступних форм та розмірів: або у натуральній (шляхом передачі сільськогосподарської продукції чи товарів за вартістю, яка відповідає розміру орендної плати у грошовій формі), або у відробітковій формі, за якою види, обсяги, строки і місце надання послуг визначаються та погоджуються за усною домовленістю сторін і підтверджуються актами передачі-прийняття робіт чи наданих послуг, підписання яких і є додатковим погодженням. Відробіткова форма оцінена у гривнях та не повинна перевищувати розмір грошової форми, згідно з Договором. При цьому сторони погодили можливість поєднання декількох форм орендної плати в межах суми, що не перевищує розмір грошової форми орендної плати. Орендна плата повинна сплачуватися до 31 грудня поточного року, у відповідності до п.7 Договору оренди землі. Умовами договору Сторони визначили, що вказана означена вище орендна плата повинна підніматися Орендарем, у випадку прийняття відповідними державними органами нормативних документів про підвищення вартості орендної плати, на підставі рішення Орендаря, прийнятого у формі наказу без укладення додаткової угоди до цього Договору. Суду надано копію наказу ТОВ «Агро-Віта 2000» № 5-ОД від 18.02.2016 року, у відповідності до якого з 01.01.2016 року розмір орендної плати за укладеними договорами по відділенням підвищено до 5,5%, встановлена орендна плата з урахуванням податків у розмірі 10338,37 грн., а також орендна плата до виплати по відділенню [PERSON] у розмірі 8322,39 грн. (а.с. 20). За несвоєчасну виплату орендної плати Орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення виконання зобов`язання за кожен день прострочення (п.9 Договору). Відповідачем в належний спосіб доведено, що за 2017 рік орендна плата у грошовій формі виплачена позивачеві у розмірі 8322 грн., про що свідчить відомість на виплату грошей від 20 грудня 2017 року (а.с. 46). Як вбачається зі змісту заяв по суті справи, між сторонами існує спір щодо розміру орендної плати, що підлягає до виплати, починаючи з 2016 року. Так, позивач зазначає, що орендна плата з 2016 року складала 5,5% від нормативної грошової оцінки землі відповідно. Відповідач не спростовує відомості про те, що розмір орендної плати складав 5,5% від нормативної грошової оцінки землі відповідно за вказані роки, однак наполягав на тому, що позивачем неправомірно зазначено орендну плату за 2018 та 2019 рік у розмірі 10338 грн., в яку входять суми податків, який утримується відповідачем. Обґрунтовуючи розмір орендної плати сторони посилаються на наказ відповідача від 18 лютого 2016 року (а.с. 20), яким встановлено з 01 січня 2016 року розмір річної орендної плати по відділенням, у графі № п/п 5, вказано назву відділення «Шевченко», розмір нормативної грошової оцінки 187970,40, а у графі «необхідний відсоток» вказано 5,5 та зазначена сума до виплати 8322,39, орендна плата з урахуванням податку 10338,37 грн. Сторонами не оспорювалося, що починаючи з січня 2016 року орендна плата позивачеві нараховувалася у розмірі 5,5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 10338,37 грн. Таким чином, суд вважає доведеним, що з 2016 року розмір орендної плати становив 5,5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а сума до виплати, з урахуванням сплати податків складала 8322,39 грн. За таких обставин, суд приходить до переконання про необґрунтованість позовних вимог в частині стягнення орендної плати за 2017 рік, такі зобов`язання відповідачем були виконані, в строки, визначені договором. Між тим, жодного доказу, який би свідчив про виплату позивачеві орендної плати за 2018-2019 роки у грошовій формі суду не подано. Отже, відповідачем не виконано зобов`язання по сплаті орендної плати за 2018 рік у розмірі 5,5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що з урахуванням сплати податків складає 10338,37 грн., та за 2019 рік у розмірі 5,5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що з урахуванням сплати податків також складає 10338,37 грн., Сума заборгованості по орендній платі за 2018-2019 роки становить 20676 гривень, 60 копійок (двадцять тисяч шістсот сімдесят шість гривень, 60 копійок) з урахуванням податків, обов`язок сплати яких покладається на відповідача. У відповідності до визнаних учасниками судового розгляду обставин справи за 2017 - 2018 роки оранка та культивація присадибної земельної ділянки позивача відповідачем не проводилась, а солома до садиби позивача не поставлялась, грошова компенсація не виплачувалась. При цьому суд вважає безпідставними доводи представника відповідача про те, що у відповідача не виник обов`язок щодо оранки та культивації присадибної ділянки орендодавця та завезення соломи до садиби через відсутність інформації про потребу в послугах та місце поставки. Договором не передбачено обов`язку орендодавця повідомляти таку інформацію. Натомість обов`язок орендаря визначено як безумовний, тобто не вказано, що оранка, культивація, завезення соломи здійснюються орендарем тільки за потреби, чи за вимогою орендодавця, а місце поставки вказано за місце проживання орендодавця, яке співпадає з місцем проживання позивача. До правовідносин, що виникли між сторонами суд вважає за необхідне застосувати наступні норми закону. Згідно з ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимоги заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Ст. 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним, Цивільним кодексом України, цим Законом, ї законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Ст. 15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Встановлено, що за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. В силу ст. 82 ЦПК України, позивачем доведено, що в період з 2017 по 2019 роки оранка та культивація присадибної земельної ділянки позивача розміром 0,40 га, відповідачем взагалі не проводилась, як і не поставлялася солома до садиби позивача, грошова компенсація також не виплачувалася. Відповідач у відзиві вважає, що обов`язок виконання умов договору в частині оранки та культивації, а також в частині поставки соломи, виникає у відповідача лише після виникнення волі позивача на отримання такої орендної плати, висловленої у формі відповідної письмової заяви. Між тим, за ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент укладання Договору, Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Абзац 5 статті 24 Закону України «Про оренду землі» встановлює право орендодавця на вимогу від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Як зазначав суд вище, умови Договору про оренду землі визначає три основні складові орендної плати за Договором, якими є: орендна плата у грошовій формі 4% від грошової оцінки землі (яка може бути збільшена шляхом видання наказу); безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га на рік. Таким чином сторони укладаючи договір оренди визначили усі три форми орендної плати: грошову, натуральну та відробіткову, які є самостійними формами та підлягають виплаті. П. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України визначає однією з загальних засада цивільного законодавства - свободу договору. Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч.ч.1-3 ст. 6 ЦК України). Ч. 1 ст. 14 ЦК України визначає, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. З урахуванням наявності заборгованості з орендної плати у грошовій формі, яка не сплачена за 2018 та 2019 роки, а також невиконання відповідачем протягом 2017-2019 років умов договору в частині проведення оранки та культивації присадибної ділянки позивача, та поставки соломи, суд приходить до висновку про систематичну несплату визначеної Договором орендної плати в частині оранки та культивації земельної ділянки, поставки соломи, та виплати орендної плати в грошовій формі, а тому наявні підстави для розірвання договору оренди, укладеного між сторонами, а також стягнення заборгованості щодо виплати орендної плати за 2018 рік та за 2019 рік. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує наступне. Згідно статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. В даному випадку відповідач не погоджуючись з розміром витрат на правничу допомогу, не зазначив та не надав суду доказів не співмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано квитанцію до прибуткового касового ордера №45 від 11 листопада 2020 року на суму 1000 грн. (а.с. 64), видану адвокатом Ямковим В.Ф., договір про надання правової допомоги від 25.03.2020 року (а.с. 22-23), попередній розрахунок надання послуг адвокатом із детальним викладенням виду та вартості послуг (а.с.25). Крім того, копія договору про надання правничої допомоги від 23.01.2020 року та ордер адвоката знаходиться в матеріалах справи (а.с.21). Враховуючи складність справи, кількість судових засідань, кількість і зміст поданих представником позивача процесуальних документів, з урахуванням того, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з урахуванням вимог співмірності і розумності, суд, вважає за необхідне стягнути на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 10000 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з ТОВ «Агро-Віта 2000», (код ЄДРПОУ 35601700) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) також належить стягнути судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 1681 гривня 60 копійок.

Outcome: partial