Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

У квітні 2021 року позивач зернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. У позові посилається на те, що їй на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . У вказаній квартирі також зареєстрований відповідач [PERSON] , який доводиться позивачу сином. З 2017 року по теперішній час відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, проживає в іншому місці, проте за місцем фактичного проживання не зареєструвався. Факт реєстрації відповідача у квартирі створює позивачу перешкоду у реалізації прав користування та розпорядження належним їй майном. У добровільному порядку відповідач відмовляється знятися з реєстрації. Тому позивач просить визнати відповідача такими, що втратив право користування квартирою, розташованою за вказаною адресою. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 13 листопада 2007 року державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за №1-6298, належить на праві власності квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.05.2021. (а.с. 17-19). Крім позивача у квартирі за вказаною адресою з грудня 2007 року зареєстрований син позивача - відповідач [PERSON] , [INFO] , а також [PERSON] - чоловік позивача, [PERSON] - онук позивача та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до акту Голови правління ОСББ «Поштова 3» від 07.06.2021, складеного у присутності сусідів, [PERSON] не проживає за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з квітня 2017 року (а.с. 23). Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив, що відсутність відповідача без поважних причин в жилому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , складає більше ніж рік на день ухвалення рішення, що є підставою для визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування вищезазначеним житловим приміщенням.

Outcome: approved