Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], який було зареєстровано 12 липня 2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис за № 674. В судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримала і в їх обгрунтування послалася на наступне. У шлюбі з відповідачем вони перебувають з 12 липня 2008 року. До цього проживали у цивільному шлюбі з 2002 року. За час спільного життя у них народилося двоє малолітніх дітей: донька - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З початку одруження їхнє сімейне життя проходило нормально, але трохи згодом через непорозуміння, постійні сварки та різні погляди на життя і ведення домашнього господарства, між ними було втрачено почуття любові й взаємоповаги один до одного. З листопада 2013 року вони не підтримують шлюбні стосунки і мешкають окремо один від одного. Спільного господарства не ведуть. Спору про поділ майна набутого під час шлюбу та місце проживання дітей між ними не існує, оскільки діти залишаються проживати разом з нею. Подальше збереження їхнього шлюбу не можливе, оскільки суперечить її інтересам та інтересам дітей, у зв`язку з чим строк на примирення просить не надавати. Після розірвання шлюбу бажає відновити своє дошлюбне призвіще. Сплату державного мита при реєстрації розірвання шлюбу, просить покласти на відповідача і за викладених обставин позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, у зв'язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України, за його відсутності. Вислухавши позивачку, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступними підставами. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 статті 110 СК України передбачено, чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Судом встановлено, що 12 липня 2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 674. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на подвійне прізвище - [PERSON] /а. с. 15/. За час подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: донька - [PERSON], [INFO], та донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження /а. с. 6, 7/. Згідно копії довідки виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 18.10.2013 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею проживають та перебувають на її утримані малолітні діти: донька - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а. с. 11/. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з пояснень позивача суд вважає, що збереження шлюбу не можливе, оскільки фактично шлюбні відносини припиненні з листопада 2013 року і в даний час шлюб носить формальний характер, кожна зі сторін проживає окремо своїм життям, тому позов підлягає задоволеню. Згідно квитанції № 9-11414/1 від 04.11.2013 року вбачається, що позивачка сплатила судовий збір в розмірі 229,40 гривень /а. с. 4/. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved