Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 07 вересня 1996 року вона та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Бобрицькою сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 14. Від шлюбу мають трьох синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у неї з [PERSON] не склалося. З грудня 2012 року між ними постійно виникають сварки через зраду чоловіка з іншою жінкою. Протягом останніх років спільного проживання відповідач сімейними проблемами та здоров'ям дітей не цікавився. Він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, дружби та поваги. У травні 2013 року [PERSON] залишив її з дітьми та пішов жити до іншої жінки. З цього часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Їхні діти проживають разом із нею, вона самостійно їх виховує та утримує. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим. На примирення вона не погоджується. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], укладений 07 вересня 1996 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, просить суд задовольнити його. Відповідач [PERSON] у суд теж не з'явився, подав до суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності, позов визнає, проти його задоволення та розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 07 вересня 1996 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Бобрицькою сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 14. Від шлюбу мають трьох синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що з травня 2013 року сторони подружніх відносини не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved