Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернувся в суд з позовом до ПАТ «Міський комерційний банк» про стягнення коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 27 березня 2013 року між ним та ПАТ «Міський комерційний банк» був укладений договір строкового банківського вкладу № 2630/0912684. Згідно умов договору ним було внесено 145000 гривень з процентною ставкою 21 % річних на строк 335 днів. 27 червня 2014 року він звернувся до ПАТ «Міський комерційний банк» з заявою про повернення депозиту та нарахованих відсотків, на що отримав відмову у зв'язку з погіршенням економічного стану. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача: - суму вкладу в розмірі 145000 гривень; - відсотки, нараховані за депозитом у сумі 5388 гривень 90 копійок; - моральну шкоду в розмірі 10000 гривень; - проценти за користування коштами з 27 червня 2014 року по день ухвалення рішення суду; - штраф 3 % за несвоєчасну виплату депозиту. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву (а.с. 24), в якій просить розглядати справу у його відсутність. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 20). З наданих суду письмових заперечень (а.с. 22) вбачається, що ПАТ «Міський комерційний банк» заперечує проти задоволення позову. Зазначено, що товариство робить все можливе для виконання своїх зобов'язань за депозитними договорами, проте через нестабільність економічної та політичної ситуації в країні не взмозі на даний час виплатити кошти. Крім того, вказано, що позивач не зазначив підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди. А також, позивачем не наданого розрахунку нарахованих відсотків, пені та інших штрафних санкцій, тому ці вимоги не підлягають задоволенню. Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 27 березня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Міський комерційний банк» був укладений договір строкового банківського вкладу № 2630/0912684 (а.с. 5-9). Згідно умов договору позивачем було внесено 145000 гривень з процентною ставкою 21 % річних на строк 335 днів. Відповідно до пункту 2.3. зазначеного договору нарахування процентів на вклад починається з дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, і закінчується в день, що передує даті закінчення строку дії договору. Після закінчення строку дії договору 27 червня 2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення суми депозиту та нарахованих відсотків за договором (а.с. 12). Листом від 24 липня 2014 року ПАТ «Міський комерційний банк» вказало, що робить все можливе для виконання своїх зобов'язань за депозитними договорами, але ситуація ускладнюється тим, що на даний момент існують певні проблеми з підкріпленням кас відділень готівкою та нестабільною політичною ситуацією в країні (а.с. 21). Станом на 28 червня 2014 року термін дії договору строкового банківського вкладу закінчився. На день розгляду справи в суді відповідачем умови договору не виконуються. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно зі ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Встановлено, що договір банківського вкладу сторонами укладено в письмовій формі, зазначено строк його дії та умови виконання. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Позивач звертався до відповідача з вимогою повернути вклад у зв'язку з закінченням терміну дії договорів, проте ці вимоги відповідачем виконані не були. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Виплата грошового вкладу та відсотків обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не виконав умови договору, що порушує права позивача. З наданої відомості по депозитному договору вбачається, що всього за договором нараховано відсотків у розмірі 27696 гривень 96 копійок, а сплачено - 22308 гривень 06 копійок (а.с. 13). Відповідно до частин 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно п. 2.2. договору проценти, нараховані відповідно до п. 1.2. статті № 1 частини № 1, п. 2.3. та п. 2.4. статті № 2 частини № 2 цього договору, сплачуються вкладнику окремо від суми вкладу шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок вкладника, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки, вказаного в п. 1.3. статті № 1 частини № 1 цього договору, щомісячно, 27-го числа кожного календарного місяця, а також в день повернення суми вкладу. Таким чином, проценти за користування вкладом нараховуються за весь період користування коштами. Оскільки отриманий відповідачем вклад у визначений договором строк не повернутий, позивач має право на отримання процентів за користування вкладом після спливу строку договору, тобто після 28 червня 2014 року. Позивач просить суд стягнути з відповідача проценти за користування коштами з 27 червня 2014 року по день ухвалення рішення суду та штраф 3 % за несвоєчасну виплату депозиту. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних. Заборгованість у відповідача виникла в період з 28 червня 2014 року по 16 вересня 2014 року. Термін прострочення за договором строкового банківського вкладу складає 81 день. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає: - 145000 гривень суми депозитного вкладу; - 5388 гривень 90 копійок відсотків, нарахованих за депозитом; - 6757 гривень 40 копійок процентів за користування коштами з 28 червня 2014 року по 16 вересня 2014 року (145000 х 0,21 = 30450 : 365 = 83,42 х 81 = 6757,40); - 965 гривень 34 копійки 3 % річних за несвоєчасну виплату депозиту з 28 червня 2014 року по 16 вересня 2014 року (145000 х 0,03 = 4350 : 365 = 11,91 х 81 = 965,34). Позивач також просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10000 гривень. Суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами носять договірний характер, і умовами договору не передбачено відшкодування такої шкоди. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. З урахуванням часткового задоволення позову та на підставі ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1581 гривні 11 копійок.

Outcome: partial