Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

У липні 2016 року позивач ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 14.03.2012 року між відповідачем та ПАТ «ВТБ Банк» було укладено кредитний договір № R53100211288В, відповідно до умов якого, банк зобов'язався надати відповідачу кредит у вигляді грошових коштів в національній валюті, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (рівними платежами щомісячно). Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, встановлений кредитним договором, проте відповідач не виконав свої зобов'язання - припинив вносити щомісячні платежі, передбачені умовами кредитного договору, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором. 14.03.2014 між ПАТ «ВТБ Банк» та позивачем було укладено договір відступлення права вимоги № 140314нв, відповідно до умов якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право вимоги за кредитним договором, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем. Станом на 18.07.2016 року заборгованість відповідача становить 35808,31 грн., а саме: основний борг - 26629,88 грн.; відсотки - 9178,43 грн.; штрафні санкції - 0 грн.; комісія за користування кредитними коштами - 0 грн. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору № R53100211288В в сумі 35808,31 грн. та судові витрати. У судове засіданні представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на адресу суду надав клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, 14 березня 2012 року між відповідачем [PERSON] та ПАТ «ВТБ Банк» укладено кредитний договір № R53100211288В, відповідно до умов якого, банк зобов'язався надати відповідачу кредит у вигляді грошових коштів в національній валюті - 33 000 грн., а відповідач зобов'язався повернути кредит в строк до 14.03.2015 р. та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 32% річних рівними платежами щомісячно - до 28 числа кожного місяця. 12 червня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» укладено Договір про відступлення права вимоги № 140314нв. Згідно п. 1.1.1. договору, боржники первісного кредитора та які мають зобов'язання по відношенню до первісного кредитора за кредитними договорами зазначеними в реєстрі прав вимоги, що наведені в Додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги. Пунктом 1.1.2. цього договору визначено перелік документів по кожному окремому боржнику, які підтверджують дійсність та наявність права грошових вимог первісного кредитора до боржника, його поручителів, а також є необхідними для пред'явлення вимоги щодо погашення заборгованості. Представником позивача в позовній заяві зазначено, що ПАТ «ВТБ Банк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач не виконав свої зобов'язання - припинив вносити щомісячні платежі, передбачені умовами Кредитного договору, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 2. ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Разом з тим, позивач, будучи наділений правом подання доказів, всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог. Так, в матеріалах справи відсутнє підтвердження наявної заборгованості відповідача [PERSON] перед ПАТ «ВТБ Банк» за кредитним договором № R53100211288В від 14.03.2012р., відсутнє підтвердження права вимоги у позивача до відповідача за кредитним договором, оскільки відсутні реєстр боржників (Додаток № 1) до Договору про відступлення права вимоги та передбачені п. 1.1.2. Договору необхідні документи, необхідні для пред'явлення вимоги щодо погашення заборгованості. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, Договір про відступлення права вимоги № 140314нв від 12.06.2014 р. укладено між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», а позовна заява до суду подана Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал». Проте, в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал». Враховуючи викладене та оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed