Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

У липні 2013 р. [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми позики та відшкодування моральної школи, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09.08.2009 р. остання позичила у [PERSON] грошові кошти в сумі 1\~500 доларів США, проте, добровільно суму позики повертати не збирається. У процесі розгляду справи, до початку розгляду справи по суті, позивач [PERSON] змінив підставу позову та зазначив, що ним із відповідачем було усно укладено попередній договір купівлі-продажу будинку, за яким він передав відповідачу перший внесок в сумі 1\~500 доларів США, заселився із сімєю у будинок, а решту суми він мав сплатити після того, як [PERSON] оформить усі необхідні документи на будинок. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні 16.04.2014 р. обставини справи визнав, проте проти задоволення позовних вимог заперечував. 18.11.2015 р. у судове засідання відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України, про що в матеріалах справи міститься розписка, представник відповідача - не зявився, строк дії довіреності скінчився (а.с.63, 36). Ухвалами Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.11.2013 р. та від 18.11.2015 р. позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу та відшкодування моральної шкоди та позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду (а.с.26, 28, 65, 66). Заслухавши позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно до ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. (ч.1 ст. 219, ч.1 ст.220 ЦК України). Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. (ч.1 ст.236 ЦК України). Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. (ч.1, 5 ст.216 ЦК України). У судовому засіданні судом встановлено, що у серпні 2009 р. сторони усно уклали попередній договір купівлі-продажу будинку, за яким [PERSON] передав відповідачу перший внесок в сумі 1\~500 доларів США, заселився із сімєю у будинок, а решту суми він мав сплатити після того, як [PERSON] оформить усі необхідні документи на будинок. Факт передачі грошових коштів в сумі 1\~500 доларів США підтверджується розпискою від 09.08.2009 р. та рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.03.2013 р., яким попередню усну угоду між [PERSON] та [PERSON] про укладення у майбутньому договір купівлі-продажу будинку № 47 по вул. Шкільна у с. Нова Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області визнана недійсною (а.с.64, 33). На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність застосування наслідків визнання недійсним нікчемного правочину та стягненню з відповідача коштів, отриманих від позивача в сумі 1\~500 доларів США, що станом на день розгляду справи за курсом НБУ становить 35\~656,61 грн. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.ч. 1,2 ст. 533 ЦК України). Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved