Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ТДВ «СК«Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування та збитків. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у січні 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю позивача та [PERSON], в результаті якої автомобіль, який належить позивачу, отримав механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Позивач вказує, що на день скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована на підставі полісу, виданого ТДВ «СК «Альфа-Гарант». 22 січня 2015 року оцінювачем [PERSON], на замовлення страхової компанії, складено звіт про оцінку матеріального збитку, завданого автомобілю позивача, яким встановлену розмір збитку у сумі 21970,04 грн. 19 лютого 2015 року позивач звернулася до відповідача із заявою про незгоду з визначеною у звіті вартістю матеріального збитку та проханням відшкодувати шкоду у розмірі фактично понесених витрат, а саме у сумі 72018,00 грн., однак така заява була залишена відповідачем без задоволення. У березні 2015 року відповідач перерахував на банківський рахунок позивача грошові кошти у сумі 17800,37 грн. в якості сплати страхового відшкодування. Позивач не погодилась з виплаченою відповідачем сумою страхового відшкодування, оскільки така розрахована з порушеннями встановленого законодавством порядку, у зв'язку з чим подала скаргу на рішення ТДВ «СК «Альфа-Гарант» про відмову у задоволенні її заяви від 19 лютого 2015 року. 15 квітня 2015 року позивач отримала лист від відповідача, в якому останній зазначив про готовність укласти мирову угоду та здійснити доплату різниці страхового відшкодування у розмірі 7701,63 грн. Позивач вказує, що така сума доплати різниці страхового відшкодування є необґрунтованою та не покриває реальні збитки, завдані їй внаслідок ДТП. У червні 2015 року позивач, з метою встановлення дійсного розміру завданих матеріальних збитків, звернулася до незалежної експертної установи, якою було проведено автотоварознавче дослідження її транспортного засобу. За результатами дослідження розмір матеріальних збитків, завданий позивачу внаслідок ДТП, станом на 22 січня 2015 року складає 62190,00 грн. (без урахування ПДВ - 53819,61 грн). За таких обставин, позивач просила стягнути з відповідача на свою користь суму матеріального збитку у розмірі 31689,63 грн., витрати пов'язані з рецензуванням звіту оцінювача та проведенням автотоварознавчого дослідження у розмірі 1500 грн. та судовий збір у сумі 331,90 грн. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] є власником автомобіля «Міцубісі», д.н.з. [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 21 квітня 2007 року. (а.с. 11) 01 січня 2015 року о 18 год. 30 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Фольцваген», д.н.з. [NUMBER], по пр.-ту Героїв Сталінграда в м. Києві, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Міцубісі», д.н.з. [NUMBER], водій [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 06 лютого 2015 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с. 15) Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення. що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 01 січня 2015 року за участю вищенаведених автомобілів, є водій [PERSON] На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винної особи, яка керувала застрахованим автомобілем «Фольцваген», д.н.з. [NUMBER], була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на підставі полісу № АІ/0583142 від 23 травня 2014 року, терміном дії до 23 травня 2015 року. Згідно з вказаним полісом ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 50000 грн., розмір франшизи - 510 грн. (а.с. 115) У відповідності до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. У відповідності до положень ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За приписами ст. 28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу, з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху, з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого, тощо. Як вбачається з матеріалів справи, 02 січня 2015 року [PERSON] звернулася до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 01 січня 2015 року, а 19 лютого 2015 року нею було подано заяву про страхове відшкодування з зазначенням реквізитів рахунку, на який слід перерахувати страхове відшкодування. На замовлення ТДВ «СК «Альфа-Гарант» ТОВ «Експертум-Аве» в особі оцінювача [PERSON], було складено звіт №10465 від 22 січня 2015 року про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Міцубісі», д.н.з. [NUMBER], відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля з коефіцієнтом фізичного зносу склала 21970,04 грн., тобто 18308,37 грн. без урахування ПДВ. (а.с. 50-55) 23 березня 2015 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» виплачено на користь [PERSON] страхове відшкодування у сумі 17800,37 грн. шляхом перерахування коштів на банківський рахунок. (а.с. 19) 23 червня 2015 року [PERSON] з метою встановлення дійсного розміру матеріального збитку, завданого її транспортному засобу, звернулася до ТОВ «Пасат Консалтинг Груп». Відповідно до висновку спеціаліста №231/06-ТЗ від 02 липня 2015 року розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Міцубісі», д.н.з. [NUMBER], в результаті його пошкодження в ДТП, станом на 22 січня 2015 року становить 62190,00 грн., в тому числі ПДВ 8370,39 грн. (а.с. 77) Згідно з ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Порядок розрахунку вартості відновлювального ремонту колісних транспортних засобів (КТЗ), вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури вартості КТЗ встановлені Методикою товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ, затвердженою наказом МЮУ, Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24 листопада 2003 року. Підпунктом 7.53.12. п. 7.53 Методики визначено, що за вартість нової складової частини приймається її ціна у дилера виробника КТЗ, а також з комп'ютерних програмних продуктів, за даними виробників КТЗ і довідкової літератури, зокрема наведеної в додатку 8, та з ресурсів мережі Інтернет з дотримання вимог даного підпункту Методики. У відповідності до п. 8.5.10 Методики дані про вартість складових частин КТЗ, які підлягають заміні, беруть відповідно до додатка 8, інформаційного забезпечення від виробника КТЗ, а також інших джерел, які містять у собі необхідну інформацію щодо оригінальних складників. За приписами п. 8.5.11 Методики до оригінальних складових частин належать: - складові, які поставляє виробник КТЗ до своєї сервісної мережі пунктів технічного обслуговування та гарантійного ремонту або уповноважених ним суб'єктів підприємницької діяльності; - складові, які поставляє виробник складових частин виробнику КТЗ, який їх продає, зокрема своїм дистриб'юторам; - складові, які не поставляють відповідному виробнику КТЗ, проте виготовляють згідно з технічними умовами і виробничими стандартами виробника КТЗ. Пріоритетними є дані про вартість складових частин, які поставляє виробник КТЗ у мережу своїх офіційних дилерів у регіоні. Як вбачається із звіту №10465 від 22 січня 2015 року, виконаного оцінювачем [PERSON], калькуляція відновлювального ремонту була складена оцінювачем за допомогою комп'ютерної програми «AUDATEX Aurora». Під час складання калькуляції відновлювального ремонту в програмі «AUDATEX» оцінювач вручну вніс дані про вартість запчастин, не зазначивши джерела отримання таких даних, їх обґрунтування, оцінювачем не було визначено необхідну ремонтну операцію для пошкодженої фари (передньої лівої). Також без підтвердження джерел інформації оцінювачем розраховано коефіцієнт фізичного зносу автомобіля. В результаті за його висновком розмір страхового відшкодування не покриває реальні збитки, завдані позивачу в результаті ДТП. Такі обставини підтверджуються також Рецензією на звіт №10465 від 22 січня 2015 року, наданою суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] Крім того, відповідно до листа ТОВ «Аудатекс Україна» від 10 червня 2015 року ліцензійний договір між ТОВ «Аудатекс Україна» та ТОВ «Експертум-АВЕ», оцінювачем [PERSON] відсутній, ніколи не укладався. Калькуляція № 10465 до звіту № 10465 від 22 січня 2015 року зроблена на офіційному ліцензійному програмному комплексі «AUDATEX». Право на використання (ліцензія [NUMBER]) зареєстровано на ПАТ «Страхова компанія Країна». (а.с. 69) У висновку спеціаліста №231/06-ТЗ від 02 липня 2015 року, виконаному ТОВ «Пасат Консалтинг Груп», дані про вартість необхідних для ремонту запчастин (складників) визначені згідно з даними про ціни запчастин (складників) у мережі офіційних регіональних дилерів компанії «Mitsubishi», а саме згідно рахунків ТОВ «Ніколь-моторс» №НМРФ-0000840 від 22 січня 2015 року та ТОВ «Автоград» №М_СчТ00556 від 13 березня 2015 року. Крім того, до калькуляції відновлювального ремонту внесена також ремонтна операція по заміні пошкодженої внаслідок ДТП фари. Різниця у вартості завданого позивачу матеріального збитку між обома висновками становить 40219,96 грн. У висновку №231/06-ТЗ від 02 липня 2015 року фахівець не змінював вартість запчастин, а використав рекомендовані Методикою дані, у той час як у звіті №10465 від 22 січня 2015 року оцінювачем [PERSON] не зазначено джерело отримання даних. Враховуючи наведене, суд доходить до висновку про невідповідність звіту, складеного оцінювачем ТОВ «Експертум-Аве» [PERSON], вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, а саме Методики товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ, а тому такий доказ є неналежним. Інших доказів на підтвердження вартості матеріального збитку, завданого позивачеві внаслідок пошкодження її автомобіля, відповідачем не надано. За заявою представника відповідача у справі була призначена судова експертиза з метою визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля, належного позивачу на праві власності. Цивільна справа повернулася з експертної установи з повідомленням про неможливість виконання експертного дослідження, оскільки експерту не були надані матеріали, необхідні для проведення експертизи, зокрема, кольорові фотознімки пошкодженого транспортного засобу. (а.с. 178) При призначенні судової експертизи сторін було попереджено про наслідки ухилення від участі в проведенні експертизи. Приймаючи до уваги те, що автомобіль позивача, пошкоджений внаслідок ДТП, був відремонтований у січні 2015 року, позивачем на виконання вимог експерта було надано копію сервісної книжки на автомобіль, а також фотографії пошкодженого автомобіля в електронному виді. Представник відповідача у судовому засіданні 01 червня 2016 року пояснив, що у страхової компанії наявні фотографії пошкодженого автомобіля, які залишилися після проведення експертизи оцінювачем [PERSON], та виразив готовність надати такі фотографії при повторному призначенні експертизи. Враховуючи те, що представником відповідача не наведені поважні причини неможливості виконати вимоги експерта при проведенні експертизи, призначеної відповідно до ухвали суду від 16 листопада 2015 року, суд дійшов висновку про відсутність підстав для повторного вирішення питання про призначення у справі судової експертизи з огляду на зловживання відповідачем своїми процесуальними правами. Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем надані належні докази на підтвердженні розміру матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля. Вартість матеріального збитку, завданого позивачу як власнику автомобіля марки «Міцубісі», д.н.з. [NUMBER], внаслідок ДТП, що сталося 22 січня 2015 року, становить 62190,00 грн., з урахуванням ПДВ - 8370,39 грн. Відповідно до положень п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Враховуючи визначений розмір податку на додану вартість у сумі 8370,39 грн., розмір матеріального збитку, завданого позивачу, становить 53819,61 грн. Згідно з п. 36.1 ст. 36 вказаного Закону якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Ліміт відповідальності відповідача за шкоду, заподіяну майну, становить 50000 грн., розмір франшизи - 510 грн. Відтак, розмір невиплаченого страхового відшкодування становить 31689,63 грн. з урахуванням того, що відповідачем вже здійснено страхову виплату на користь позивача у розмірі 17800,37 грн. За встановлених обставин, позовні вимоги про стягнення з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» суми страхового відшкодування в розмірі 31689,63 грн. є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також позивач просила стягнути з відповідача на свою користь витрати, понесені нею у зв'язку із проведенням рецензування звіту оцінювача та проведення автотоварознавчого дослідження для встановлення вартості матеріального збитку, у загальному розмірі 1500 грн. Однак такі витрати позивача можуть бути стягнуті лише у разі неявки експерта страхової компанії для визначення розміру матеріального збитку та огляду автомобіля, в порядку, передбаченому ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У даній справі страховою компанією проведена оцінка для визначення розміру збитків, а тому такі витрати позивача відшкодуванню не підлягають. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову та вирішує стягнути з відповідача ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 31689,63 грн. У задоволенні решти позовних вимог суд вирішує відмовити з підстав наведених вище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 315,30 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial