Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся у суд з позовом, в якому зазначає, що 13 лютого 2015 року помер його батько [PERSON] З дня смерті останнього відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. Садова, 19 у с. Житнівка Камінь-Каширського району Волинської області. Спадкоємцями першої черги за законом, окрім нього, є діти спадкодавця - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця подали нотаріусу заяви про відмову від спадщини. Нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та надвірні будівлі у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок та надвірні споруди, а тому просить визнати за ним на це нерухоме майно право власності. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з викладених у позовній заяві підстав і просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні 24 листопада 2015 року позов визнали повністю і не заперечили щодо визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно. У судове засідання 30 листопада 2015 року відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності (а.с. 71, 72, 73, 74, 75). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила і заяву про розгляд справи у її відсутності до суду не подала. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Відповідно до ст. 328 ЦК України (далі - ЦК) однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно зі ст. 1216 цього Кодексу являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями 1220, 1268, 1269, 1270 ЦК передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. ст. 1258, 1261, 1267 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 1273, ч. 2 ст. 1274 ЦК спадкоємець за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Останньому на праві власності належав деревяний житловий будинок, загальною площею 69,5 кв.м., та надвірні будівлі по вул. Садова, 19 у с. Житнівка, Камінь-Каширського району, Волинської області, побудовані у 1964 році, що стверджується довідками № № 1186, 1187 від 21 вересня 2015 року та витягом з погосподарської книги № 5 за 2011-2015 рік Боровненської сільської ради Камінь-Каширського району (а.с. 23, 24, 25). Оскільки спірний житловий будинок з надвірними будівлями був збудований у сільській місцевості і зареєстрований у погосподарській книзі, то він вважається прийнятим в експлуатацію і не є самовільним будівництвом. 13 лютого 2015 року [PERSON] помер (а.с. 21). З дня його смерті відкрилася спадщина на спірне будинковолодіння. Заповіту [PERSON] не залишив. Спадщину після смерті останнього за законом прийняв його син - позивач [PERSON], подавши нотаріусу 15 липня 2015 року, тобто у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, заяву про прийняття спадщини (а.с. 54). Спадкоємці першої черги за законом відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які є дітьми спадкодавця (а.с. 12, 14, 15-16, 17) і спадкоємцями першої черги за законом, відмовилися від прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті їх батька [PERSON], подавши протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця до нотаріальної контори відповідні заяви (а.с. 56, 57, 58, 59). Відповідачі [PERSON] та [PERSON], які також є дітьми спадкодавця і спадкоємцями першої черги за законом спадщину не прийняли, що підтверджується їхніми заявами, поданими до нотаріальної контори 17 серпня 2015 року та 25 серпня 2015 року відповідно (а.с. 60, 61). Разом з тим, як вбачається з повідомлення Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Волинської області № 660/02-14 від 22 жовтня 2015 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок з надвірними будівлями, оскільки останній не подав правовстановлюючих документів на нього та витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 22). Таких правовстановлюючих документів спадкодавець [PERSON] за життя не мав, що стверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 13.11.2015 р. № 47583891 (а.с. 42), а тому позивач позбавлений можливості оформити своє право власності на спірне нерухоме майно у нотаріальній конторі. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, суд приходить до висновку, що за позивачем [PERSON] належить визнати право власності на спірне нерухоме майно. За згодою позивача суд не стягує з відповідачів судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved