Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в обґрунтування якої зазначив, що 07.02.2014 року між та відповідачем укладено договір купівлі-продажу металопластикового вікна вартістю 2800,00 грн. із подальшим його встановленням. Термін виконання робіт згідно договору становив 40 днів. 14.03.2014 року відповідач привіз для встановлення замовлене вікно, яке було неналежної якості, через що відповідач під розписку забрав вікно на переробку, зобов’язавшись усунути недоліки до 26.03.2014 року. Втім зобов’язання відповідачем виконані не були та сплачені кошти позивачу не повернуті. Тому просить розірвати договір купівлі-продажу від 07.02.2014 року про купівлю та встановлення металопластикового вікна, укладений між ним та відповідачем, стягнути з нього сплачені за договором кошти в сумі 2800,00 грн., а також стягнути 800,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. У судове засідання сторони не з’явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач подав заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач причин неявки у судове засідання не повідомив та заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Враховуючи, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини, тому зі згоди позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів та згідно статей 224-226 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, представника третьої особи, прокурора та свідків, дослідивши письмові матеріали справи, з’ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору (ст. 866 ЦК України). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 872 ЦК України в разі допуску підрядником істотних відступів від умов договору побутового підряду або наявності інших істотних недоліків в роботі, виконаний із матеріалу замовника, останній має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Згідно ст. 873 ЦК України робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. За положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно п. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Судом встановлено, що 07.02.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № ВС 2069 на виготовлення та передачу у власність ПВХ конструкцій за адресою: [ADDRESS], який є договором побутового підряду. Пунктом 3.1 договору визначено, що позивач зобов'язався оплатити вартість виробів в сумі 2800,00 грн., а відповідно до п. 3.2 договору після виконання п. 3.1 виконавець зобов'язується передати у власність замовника виготовлені вироби протягом 25 робочих днів. 07.02.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та позивачем укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], на підставі якого останньому надано кредит в сумі 2800,83 грн. на придбання металопластикових вікон. На виконання умов кредитного договору позивачем здійснювалася сплата грошових коштів, визначених його умовами та графіком платежів, що підтверджується відповідними квитанціями. Зміст розписки від 26.03.2014 року свідчить про те, що конструкції ПВХ були вилучені у позивача на переробку через їхню неналежну якість, а також в ній зазначено про зобов’язання виправити недоліки в двотижневий термін. Всупереч виконання позивачем зобов’язань щодо сплати грошових коштів за договором побутового підряду відповідачем як виконавцем не виконано обов'язку передання у власність замовника виготовлені вироби. Тому існують підстави для настання наслідків, передбачених ст. 611 ЦК України, а саме розірвання договору та відшкодування збитків, які були понесені позивачем на виконання умов договору побутового підряду. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, завданої небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Зважаючи на те, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди виникли з договірних правовідносин, але умовами укладеного між сторонами договору не передбачено можливості відшкодування моральної шкоди, а також судом не встановлено факту заподіяння позивачу моральної шкоди з підстав, зазначених у п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у частині відшкодування моральної шкоди.

Outcome: partial