Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

У липні 2018 року заявник [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з заявою про визнання громадянина [PERSON] Зікрулу Магомедовича, [INFO], уродженця [INFO] Дагестанської АРСР, останнє відоме місце проживання [ADDRESS], безвісно відсутнім з 01 березня 1997 року. В обґрунтування вимог зазначила, що із [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народилась дитина донька [PERSON]. Заявниця з чоловіком проживали однією сімєю. Але з лютого 1997 року чоловік поїхав в невідомому напрямку, спочатку повідомляв, що поїхав нібито на заробітки, а потів зовсім зник. У звязку з викладеним, заявник звернулась до суду з заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Заявниця в судовому засіданні пдтримала заяву та просить суд її задовольнити. Крім того суду пояснила, що в лютому 1997 року її чоловік [PERSON] поїхав в Дагестан та з цього часу будь-якої інформації відносно нього не було. Їй не відомо чи доїхав він до місця призначення чи ні. З їхньою дочкою він також не звязувався. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Звернулись в суд з заявою про розгляд спарви у відсутності їхнього представника. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, свідка, дослідивши докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], є дружиною [PERSON] Зікрулу Магомедовича, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-БА №484304 виданим 01 серпня 1984 року. Місце реєстрації шлюбу м.Абакам Красноярського краю.(а.с.8). З копії свідоцтва про народження вбачається, що 30 грудня 1984 року народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] Зікрула Магомедович (а.с.9). За відомостями які містяться в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, а також в архіві Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області, актовий запис про смерть на [PERSON] Зікрула Магомедовича, [INFO] відсутній (а.с.46). За повідомленням Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецької області від 09 липня 2018 року №11422/02, [PERSON] Зікрула Магомедович, [INFO], не перебуває на обліку в управлінні (а.с.17). Згідно довідки № 19298/403/2018 від 21 серпня 2018 року Добропільського ВП Покровського ВП ГУ НП в Донецькій області, [PERSON], [INFO], згідно інтегрованої бази ППС «Армор» станом на 20 серпня 2018 року інформації щодо наявності судимості, перебування у місцях позбавлення волі, у розшуку, притягнення до адміністративної відповідальності за період з 01 січня 2016 року не перебуває (а.с.50). За відомостями з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, станом на 10 серпня 2018 року, інформація щодо [PERSON] Зікрула Магомедовича, [INFO] в даній базі відсутня. (а.с.60) Згідно повідомлення Головного центру обробки спеціальної інформації, за результатами проведеної перевірки, інформації, що зберігається в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», відомостей про перетинання державного кордону України у період з 01 січня 2015 року по теперішній час громадянином [PERSON] Зікрула Магомедовичем, [INFO], в базі даних не виявлено. (а.с.64) Як вбачається з довідки № 3704 від 15 червня 2018 року, виданої головою квартальногого комітету, що за адресою м. Добропілля [ADDRESS] [PERSON], [INFO] року, фактично не проживає з лютого 1997 року, що підтверджують сусіди. (а.с. 13а). Згідно довідки відділу реєстрації Добропілсьької міської ради від 18 травня 2018 року за адресою м.Добропілля вул.Нова, 9/3 зареєстровані [PERSON], донька [PERSON], Задоволення заяви [PERSON] має для неї юридичне значення, так як дозволить їй змінити життя, розірвати шлюб та укласти шлюб з іншою людиною. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Згідно ч. 3 ст. 43 ЦК України, порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. У відповідність до ч. 1 статті 306\~ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. З аналізу указаних норм можна дійти висновку, що фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Згідно з ст. ст.76, ч.2 ст.294\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З метою з'ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Факт відсутності [PERSON] підтвердила також свідок [PERSON], яка суду показала, що вона є сусідкою заявниці, і з 1997 року їй нічого не відомо про [PERSON], він не дзвонив до [PERSON] і не писав їй. Відповідно до вимог ч. 2ст. 43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Враховуючи те, що останні відомості про місце перебування [PERSON]. за останнім відомим місцем перебування відомі по лютий 1997 року, тому безвісно відсутнім його слід визнати з 01 березня 1997 року. Враховуючи встановлені в ході судового засідання обставини, а також пояснення свідка та письмові докази, які свідчать про те, що останні відомості про місцеперебування [PERSON] відоме по лютий 1997 року і з того часу встановити його місцезнаходження не можливо, оскільки жодних відомостей про нього не поступало, а також те, що протягом року в місці його проживання за зареєстрованою адресою відсутні відомості про місце його перебування, суд вважає, що доводи заявника про визнання [PERSON] безвісно відсутнім знайшли своє підтвердження і тому у суду є достатньо підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім з 01 березня 1997 року. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз'яснити положення ст. 45 ЦК України, відповідно до якої, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Порядок скасування рішення визначений ст. 309 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved