Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

У липні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про звільнення його від сплати аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20 червня 2012 року з нього стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів на користь [PERSON] (після укладення шлюбу - прізвище [PERSON] ) на утримання неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , щомісяця, починаючи з 06 червня 2012 року і до досягнення старшим сином [PERSON] повноліття. Після розірвання шлюбу сини проживали з батьком, а з 2018 року [PERSON] проживає разом з [PERSON] та її чоловіком, які забезпечують його всім необхідним у повному обсязі. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2019 року затверджено угоду, укладену між сторонами, та місце проживання сина [PERSON] визначено з позивачем. [PERSON] знаходиться на повному утриманні батька. Зазначає, що його матеріальний стан з моменту стягнення аліментів змінився, у зв`язку з чим просив звільнити його від сплати аліментів на утримання дітей. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Проте, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Проте, звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, в якій просила позов [PERSON] задовольнити, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Згідно ч. ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд вважає за необхідне проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступні обставини. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Судом встановлено, що 02 листопада 2012 року рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.11) Під час перебування у шлюбі в сторін народилися двоє синів: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 27 березня 2006 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 19 лютого 2019 року. (а.с.9-10) Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20 червня 2012 року стягнуто аліменти з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від заробітку, щомісяця, починаючи з 6 червня 2012 року і до досягнення старшим сином [PERSON] повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. (а.с.12) Відповідачкою 22 жовтня 2016 року зареєстровано шлюб з [PERSON] , після укладення якого вона взяла прізвище [PERSON] . (а.с.13) Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2019 року затверджено мирову угоду від 12 червня 2019 року, укладену між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , щодо визначення місця проживання [PERSON] з його батьком, тобто з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а позивач зобов`язався не перешкоджати синові [PERSON] вільно спілкуватися з його матір`ю [PERSON] , як особисто, так і по телефону, а також за допомогою всіх видів зв`язку. (а.с.21-23) Довідкою голови квартального комітету від 20 лютого 2019 року, актом обстеження матеріально-побутових умов проживання родини від 18 березня 2019 року та актом обстеження житлово-побутових умов проживання здобувача освіти від 04 березня 2019 року підтверджується, що [PERSON] проживає разом з батьком за адресою [ADDRESS] , батьком йому створені належні умови для проживання, виховання та розвитку. (а.с.14-17) Середній дохід позивача за період з серпня 2018 року по січень 2019 року відповідно до довідки ПСП «Шахтоуправління Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 26 лютого 2019 року, становив 85616,55 грн. (а.с.20) Таким чином, судом встановлено, що молодший син сторін [PERSON] , 2008 року народження, проживає разом з батьком та перебуває на його повному утриманні. Відповідно до статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той з батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Частиною 2 ст. 18 СК України встановлені способи захисту сімейних прав та інтересів, та згідно з пунктом 3 якої, способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Нормами статті 273 СК України передбачено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З аналізу даної норми вбачається, що законодавець не обмежує суд при прийнятті рішення про звільнення від сплати аліментів тільки вказаними двома підставами та наголошує, що при наявності інших обставин, що мають істотне значення, компетентні органи можуть прийняти таке рішення. В сімейному законодавстві не надається хоча б приблизного переліку таких обставин, отже, суд при розгляді кожної справи має самостійно вирішувати це питання з огляду на подані пояснення, докази та інтереси сторін. А відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Також, ч. 4 ст. 273 ЦПК України встановлено: якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що дитина [PERSON] припинив проживати разом з матір`ю [PERSON] , місце проживання якого визначено з батьком, що означає зміну сімейного стану особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує; батьки мають двох дітей, один з яких проживає з батьком, інший - з матір`ю, кожен з батьків на забезпечення дитини, яка проживає з ним, несе витрати самостійно, та сторони дійшли згоди щодо окремого самостійного забезпечення дітей, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та звільнення позивача від сплати аліментів.

Outcome: approved