Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

У липні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд ухвалити рішення, яким визначити частки у розмірі 1/3 частки квартири [ADDRESS], що належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у спільному майні на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 липня 1998 року, виданого державним житлово-комунальним підприємством «Південне» на підставі розпорядження за № 2130-98 від 23.07.1998 року. В обґрунтування вимог зазначає, що позивач є сином [PERSON], яка [INFO] року померла. За життя вона залишала заповіт, яким заповіла все майно [PERSON]. Після смерті матері позивач прийняв спадщину, шляхом подачі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Ніхто окрім позивача до нотаріальної контори з заявою про свідоцтво про право на спадщину не звертався. Також, спадкоємцем першої черги за законом є другий син померлої - відповідач [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина у виді 1/3 частки квартири [ADDRESS], яка належала їй на день смерті. При зверненні до нотаріуса йому було пояснено, що не можливо видати свідоцтво про право на спадщину у зв'язку з тим, що у свідоцтві про право власності на житло не зазначена частка квартири, яка належала померлій. У зв'язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду. Позивач у судове засідання не з'явився, але від його представника до суду надійшла заява в якій вона вимоги підтримує з підстав зазначених у позові, просить їх задовольнити у повному обсязі та справу розглядати без участі позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував та просив справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але від її представника до суду надійшла заява в якій позовні вимоги вона визнала, проти задоволення не заперечувала та справу просила розглядати без її участі. Представник Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Приватний нотаріус Юрчишина О.П. у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 червня 1998 року № [NUMBER], квартира [ADDRESS] на праві спільної власності належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Позивач [PERSON] рідний син [PERSON], яка [INFO] року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Виконкомом Великоострожоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, актовий запис № 08. За життя [PERSON] залишила заповіт, згідно якого все її майно де б воно не було та з чого б не складалося, та взагалі все, що належить їй на день смерті вона заповідає [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну останній частку квартири № [ADDRESS]. 14 травня 2014 року приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Юрчишиною О.П. за заявою [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину була заведена спадкова справа за № 8/2013. Листом приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Юрчишиної О.П. № 67/02-14 від 14.05.2014 року, [PERSON] повідомлено про те, що видати свідоцтво про право на спадщину на вищезазначену квартиру немає можливості, так як у свідоцтві про право власності на житло не зазначена частка квартири, яка належала померлій. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У відповідності до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно. Згідно ст. 370 ЦК України, у випадку виділення частки в праві спільної сумісної власності вважається, що частки кожного із співвласників в праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене за домовленістю співвласників або законом, або рішенням суду. Враховуючи, що не встановлено наявності домовленостей між співвласниками щодо перерозподілу часток у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS], суд вважає, за можливе визначити частки за кожним власником рівними, а саме визнати, що [PERSON], [PERSON], яка померла [INFO] року, та [PERSON] належить по 1/3 частці у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved