Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

у липні 2018 року [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ТОВ «Тревел Профешнл Груп», треті особи: ФОП « [PERSON] », ПрАТ «Європейське туристичне страхування» про відшкодування збитків. Свої вимоги мотивувала тим, що між нею та ТОВ «Тревел Профешнл Груп» склались договірні відносини з приводу надання їй та членам її родини туристичного продукту для поїздки до Єгипту в період з 27.04.2018 року по 02.05.2018 року. Договір було укладено через туристичного агента ФОП [PERSON] , котра діяла від імені та за дорученням туроператора ТОВ «Тревел Профешнл Груп» і з останнім уклала агентський договір, з якою 14.03.2018 року було укладено договір на туристичне обслуговування № 0314/2, за умовами якого ФОП [PERSON] зобов`язалась забезпечити надання комплексу туристичних послуг їй та особам, котрі слідують з нею, а вона зобов`язалась на умовах договору прийняти та оплатити їх. Пунктом 5.1.4. договору турагент зобов`язався забезпечити туриста необхідними документами: ваучерами, страховими полісами, авіаквитками на рейс тощо. Пунктом 2.8 сторони погодили додаткові та інші умови подорожі, додаткові послуги: медичне страхування, страхування від невиїзду. 14.03.2018 року та 16.03.2018 року нею була сплачена повна вартість туристичного продукту в розмірі 61 735,00 грн. 23.04.2018 року стався страховий випадок, а саме: смерть члена родини. Даний випадок стався за 4 дні до початку туристичної подорожі, чим повністю унеможливлював останню. 25.04.2018 року вона отримала від ФОП [PERSON] пам`ятку застрахованої особи серія КМ № 1718842 від 24.04.2018 року, що є фактично договором страхування, укладеного між страхувальником - ТОВ «Тревел Профешнл Груп» та страховиком - ПрАТ «Європейське туристичне страхування», максимальна страхова сума за яким не має перевищувати 2 000,00 доларів США. Звернувшись до страхової компанії, остання відмовила у виплаті страхового відшкодування, оскільки дата настання події, яка стала підставою для скасування подорожі, мала місце 23.04.2018 року, а договір страхування було укладено 24.04.2018 року, тобто до страхової події, настання якої передує укладенню договору страхування. У зв`язку із тим, що ТОВ «Тревел Профешнл Груп» несвоєчасно виконало свій обов`язок щодо страхування ризиків, то вважала, що на її користь підлягає стягненню з останнього у відшкодування завданих збитків 52 400,00 грн., що еквівалентно 2 000,00 доларам США та дорівнює сумі страхового відшкодування, а також понесені нею витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір. Ухвалою від 01.11.2018 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін (т. 1 а.с. 65-66). 05.12.2018 року ТОВ «Тревел Профешнл Груп» заявлено клопотання про допит ФОП [PERSON] у якості свідка, котре в судовому засіданні 30.10.2019 року не підтримано та відмовилось(а.с. 125). 05.12.2018 року ТОВ «Тревел Профешнл Груп» заявлено клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (т. 1 а.с. 126-127). Ухвалою від 10.12.2018 року постановлено про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 01.02.2019 року (т. 1 а.с. 128-129). 01.02.2018 року підготовче провадження відкладено на 28.03.2019 року (т. 1 а.с. 205-208). Ухвалою від 28.03.2019 року підготовче провадження закрито та призначено судовий розгляд справи на 23.05.2019 року (а.с. 237). 23.05.2019 року справа не розглядалась. Судовий розгляд справи призначено на 16.09.2019 року (т. 1 а.с. 240). 16.09.2019 року справа не розглядалась. Судовий розгляд справи призначено на 10.10.2019 року (т. 1 а.с. 247). 10.10.2019 року судовий розгляд відкладено на 30.10.2019 року (т. 2 а.с. 1-2). В судовому засіданні 30.10.2019 року представник позивача позовні вимоги повністю підтримав, просив суд їх задовольнити, виходячи з обставин, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні 30.10.2019 року заперечувала проти пред`явленого позову, просила відмовити у його задоволенні, виходячи з обставин, викладених у відзиві на позов, що наявні в матеріалах справи (т. 1 а.с. 73-81). Вказала на те, що 17.03.2017 року між ТОВ «Тревел Профешнл Груп» та ФОП [PERSON] укладено агентський договір, на підставі якого ФОП [PERSON] було надано індивідуальний логін па пароль для входу в особистий кабінет турагента на сайті туроператора та направлення туроператору заявок на бронювання туристичних послуг. 15.03.2018 року від турагента надійшла заявка на бронювання туристичних послуг на ім`я позивача та членів її родини. До складу замовленого туристичного продукту входили: проживання, груповий трансфер, авіаперевезення, послуги з організації страхування: медичних витрат, нещасного випадку фінансових ризиків, пов`язаних із скасуванням або перериванням туристичної подорожі. Після отримання туроператором повної оплати послуг, а це склало 53 420,50 грн., ТОВ «Тревел Профешнл Груп» було сформовано весь пакет необхідних документів, в тому числі пам`ятку застрахованої особи, до складу страхових послуг якої входило і страхування фінансових ризиків, пов`язаних із скасуванням або перериванням туристичної подорожі. Доступ до вище зазначених документів з моменту повної оплати туристичних послуг, а саме: з 16.03.2018 року, мав турагент (ФОП [PERSON] ) в особистому кабінеті через систему on-line бронювання. Крім того, на сайті туроператора міститься інформація про те, що турагенти зобов`язані роздрукувати та надати туристу страховий поліс одразу після 100% оплати. Формування самого ж всього пакету документів, які необхідні для виконання туристичного договору, в тому числі і страхового полісу, відбувається автоматично в системі on-line бронювання. Дата страхового полісу, який формується туроператором, присвоюється безпосередньо в момент друку цього полісу турагентом. Зазначив, що ТОВ «Тревел Профешнл Груп» належним чином виконало свої зобов`язання, а тому є не належним відповідачем у справі. До того ж, зауважив, що заявлена позивачем сума є необґрунтованою, оскільки останньою не врахована сума франшизи у розмірі 20%. Третя особа - ФОП [PERSON] в судовому засіданні 30.10.2019 року вказала на те, що дійсно між нею та відповідачем існують договірні відносини. Однак, вказала, що документи зі свого особистого документа вона має можливість роздрукувати, якщо їй на це відкритий доступ туроператора. Після даного випадку, котрий мав місце з позивачем, їй взагалі було закрито доступ туроператором до особистого кабінету, а інформація щодо обов`язку турагентів роздрукувати та надати туристу страховий поліс одразу після 100% оплати, з`явилась вже після вказаної події. Зауважила, що вона не є страхувальником, ним є туроператор, а вона лише роздруковує надані їй документи. Крім того, туроператор має надсилати документи щоденно, зокрема, Бордеро, проте, здійснює це лише щомісячно. Представник третьої особи - ПрАТ «Європейське туристичне страхування» в судовому засіданні при вирішенні даної справи посилався на розсуд суду. Однак, в судовому засіданні пояснив про те, що між ТОВ «Тревел Профешнл Груп» та ПрАТ «Європейське туристичне страхування» 11.04.2013 року укладено генеральний договір № G10/13 комплексного страхування туристів при подорожах за кордон України та на території України. Предметом цього договору є страхування туристів, пов`язане із подорожами по Україні та за кордоном. Згідно умов генерального договору турист вважається забезпеченим страхуванням, а страховий захист у відношенні кожної застрахованої особи починає діяти з дати, зазначеної у свідоцтві (в подальшому - Пам`ятка) і у Бордеро. Турист вважається застрахованою особою з моменту видачі туристу Пам`ятки. Страховий захист починає діяти з дати, вказаної у свідоцтві та Бордеро. Відповідно до п. 2.5. генерального договору сторони погодили наступний порядок страхування: -відповідач укладає з туристом договір на туристичне обслуговування, що є заявкою туриста на страхування та його згодою з умовами страхування. На підставі укладеного з туристом договору на туристичне обслуговування, відповідач здійснює внесення даних туриста в програму «МастерТур» і модулі «Звіт 4080 Страховка» і «Звіт 4015 Бордеро»; -після внесення всіх даних туриста за допомогою програмного забезпечення «МастерТур» здійснюється оформлення пам`ятки, її друк та видача туристам. -відповідач має права без додаткового погодження зі страховиком доручити надання інформації туристам, роздрукування свідоцтва та його видачу своїм агентам на основі договорів з ними. Згідно п. 5.1.1 генерального договору страхувальник зобов`язаний щодня передавати страховику списки застрахованих осіб до початку строку страхування, зазначеного у пам`ятці, видаваній кожній страховій особі. При цьому зобов`язання по відправленню щоденного Бордеро вважається виконаним з моменту відправлення страхувальником відповідного документа на електронну адресу [INFO]. При зміні даних у вже переданих Бордеро, повідомити страховика не пізніше строку початку дії страхового захисту по зазначених страхових особах. Відповідно до п. 5.2.2. щоденне Бордеро вважається прийнятим страховиком з моменту його відправлення відповідачем у порядку, передбаченому п. 5.1.1. даного договору, що надає право відповідачу видавати туристу пам`ятку. Таким чином, страховик не приймає участі в оформленні пам`ятки туристам, а дані дії виконуються безпосередньо відповідачем та/або його агентами, а страховику лише щоденно надсилається Бордеро - списки застрахованих осіб. Суд, заслухавши пояснення сторін та третіх осіб у справі, повно та всебічно дослідивши надані по справі докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, зокрема, стороною відповідача, а тому в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню, що 17.03.2017 року між ТОВ «Тревел Профешнл Груп» та ФОП [PERSON] укладено агентський договір, на підставі якого ФОП [PERSON] було надано індивідуальний логін па пароль для входу в особистий кабінет турагента на сайті туроператора та направлення туроператору заявок на бронювання туристичних послуг. За умовами вказаного договору, а саме п. 1.1., туроператор доручає, а турагент зобов`язується за винагороду надавати туроператору послуги з реалізації сформованого туроператором турпродукту шляхом укладення від імені та в інтересах туроператора договорів на туристичне обслуговування із замовником турпродукту, а також виконувати інші дії, пов`язані із реалізацією турпродукту, та передбачені умовами цього договору. При цьому туроператор зобов`язався оформляти/забезпечувати оформлення та видавати турагенту у порядку, передбаченому цим договором, за кожну групу туристів (туриста) документи, які посвідчують право останніх скористатись заброньованим та оплаченим турпродуктом (ваучер, страховий поліс, проїзні документи, тощо), обов`язок по наданню яких покладений на туроператора (п. 2.2. договору). В той же час турагент взяв на себе обов`язки: - оформляти (друкувати) з використанням системи on-line бронювання, якщо таке право надане Туроператором, та передавати туристу або представнику юридичної особи (як замовнику турпродукту) проїзні документи, поліси медичного страхування та страхування від нещасного випадку, ваучери та інші документи, визначені туроператором. Оформлення (друк) турагентом зазначених документів є обов`язковим. Система on-line бронювання забезпечує друк документів в період від чотирнадцяти до одного дня до дати початку туру, за умови повної оплати турагентом (туристом або іншим замовником турпродукту) вартості турпродукту. Передача представниками турагента виїзних документів туристів (проїзні документи, страхові поліси, ваучери), обов`язок по наданню яких лежить на турператори і які посвідчують можливість отримання туристом заброньованого турпродукту, здійснюється в офісі туроператора представнику турагента не пізніше ніж за 5 годин до часу надання першої туристичної послуги, включеної до турпродукту. Неповна або несвоєчасна оплата турпродукту право туроператору анулювати тур та відмовити у видачі таких документів; - забезпечувати страхування туристів (якщо така послуга надається турагентом) та оформляти інші необхідні для одержання турпродукту документи, крім документів, обов`язок із оформлення яких покладено на туроператора (п. п. 2.8.14., 2.8.18. договору). Вказаний договір є чинним, недійсним в установленому законом порядку не визнаний, а отже, є обов`язковим для виконання сторонами. 04.01.2018 року ФОП [PERSON] написано заяву про приєднання до агентського договору (а.с. 196). Відповідно до Правил до агентського (субагентського) договору про користування системою on-line бронювання туроператор доручає, а турагент зобов`язується від імені та в інтересах туроператора у відповідності до укладеного агентського договору здійснювати діяльність по реалізації с формованого туроператором турпродукту з використанням системи on-line бронювання, тобто бронювання в реальному режимі часу (а.с. 115-116). Відповідно до п. 2 Правил під системою on-line бронювання слід розуміти електронну систему на офіційному веб-сайті туроператора, яка містить актуальну вичерпну інформацію про турпродукт та умови його реалізації, забезпечує процес підтвердження/ануляції заявок, доступ до якої турагент здійснює через особистий кабінет. Згідно п. 10 Правил туроператор залишає за собою право розміщувати на веб-сайті http://tpg.ua додаткову інформацію, вимоги, інструкції щодо порядку бронювання турагентом турпродукту, надання документів, сформованих туроператором замовникам туристичного продукту (туристу), у тому числі полісів страхування. Крім того, судом встановлено, що 14.03.2018 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] , котра діяла від імені та за дорученням туроператора ТОВ «Тревел Профешнл Груп» на підставі агентського договору 17.03.2017 року, укладено договір на туристичне обслуговування № 0314/2, про надання позивачу та членам її родини туристичного продукту для поїздки до Єгипту в період з 27.04.2018 року по 02.05.2018 року (а.с. 12-16). За умовами вказаного договору ФОП [PERSON] зобов`язалась забезпечити надання комплексу туристичних послуг позивачу та особам, котрі слідують з нею, а позивач зобов`язалась на умовах договору прийняти та оплатити їх. Пунктом 5.1.4. договору турагент зобов`язався забезпечити туриста необхідними документами: ваучерами, страховими полісами, авіаквитками на рейс тощо. Пунктом 2.8 сторони погодили додаткові та інші умови подорожі, додаткові послуги: медичне страхування, страхування від невиїзду. Судом встановлено, що позивачем 14.03.2018 року та 16.03.2018 року була повністю сплачена вартість туристичних послуг у розмірі 61 735,00 грн. (еквівалент 2 110,00 доларів США), з яких 53 113,06 грн. платежами від 15.03.2018 року та 16.03.2018 року були ФОП [PERSON] перераховані ТОВ «Тревел Профешнл Груп`за туристичні послуги згідно із замовленням EG27048023 від 15.03.2018 року (а.с. 27-31). Решта сплаченої суми позивачем, як встановлено в ході розгляду справи є винагородою турагента. 25.04.2018 року вона ФОП [PERSON] надано позивачу пам`ятку застрахованої особи серія КМ № 1718842 від 24.04.2018 року, що є фактично договором страхування, укладеного між страхувальником - ТОВ «Тревел Профешнл Груп» та страховиком - ПрАТ «Європейське туристичне страхування», максимальна страхова сума за яким не має перевищувати 2 000,00 доларів США (а.с. 32-37). Таким чином, на думку суду, ФОП [PERSON] було виконано умови договору на туристичне обслуговування № 0314/2 від 14.03.2018 року, а саме: забезпечено туриста необхідними документами, зокрема, страховим полісом. Разом з тим, 23.04.2018 року стався страховий випадок, а саме: смерть члена родини позивача (а.с. 41). Даний випадок стався за 4 дні до початку туристичної подорожі. Про вказану подію ФОП [PERSON] було повідомлено відповідача 23.04.2018 року о 14 годині 17 хвилин, що не заперечувалось відповідачем (а.с. 88). 18.05.2018 року позивач звернулась до ПрАТ «Європейське туристичне страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування. Листом № 177 від 19.06.2018 року ПрАТ «Європейське туристичне страхування Груп» відмовило у виплаті страхового відшкодування у зв`язку із тим, що дата настання події, що стала підставою для скасування подорожі (23.04.2018 року), передує даті укладення договору страхування (24.04.2018 року) (а.с. 40). Судом встановлено, що ФОП [PERSON] послуг зі страхування туристів не надає. Натомість, судом встановлено, що між ТОВ «Тревел Профешнл Груп» та ПрАТ «Європейське туристичне страхування» 11.04.2013 року укладено генеральний договір № G10/13 комплексного страхування туристів при подорожах за кордон України та на території України. Предметом цього договору є страхування туристів, пов`язане із подорожами по Україні та за кордоном (а.с. 176-183). Згідно умов генерального договору турист вважається забезпеченим страхуванням, а страховий захист у відношенні кожної застрахованої особи починає діяти з дати, зазначеної у свідоцтві (в подальшому - Пам`ятка) і у Бордеро. Турист вважається застрахованою особою з моменту видачі туристу Пам`ятки. Страховий захист починає діяти з дати, вказаної у свідоцтві та Бордеро. Відповідно до п. 2.5. генерального договору сторони погодили наступний порядок страхування: -відповідач укладає з туристом договір на туристичне обслуговування, що є заявкою туриста на страхування та його згодою з умовами страхування. На підставі укладеного з туристом договору на туристичне обслуговування, відповідач здійснює внесення даних туриста в програму «МастерТур» і модулі «Звіт 4080 Страховка» і «Звіт 4015 Бордеро»; -після внесення всіх даних туриста за допомогою програмного забезпечення «МастерТур» здійснюється оформлення пам`ятки, її друк та видача туристам. -відповідач має право без додаткового погодження зі страховиком доручити надання інформації туристам, роздрукування свідоцтва та його видачу своїм агентам на основі договорів з ними. Згідно п. 5.1.1 генерального договору страхувальник зобов`язаний щодня передавати страховику списки застрахованих осіб до початку строку страхування, зазначеного у пам`ятці, видаваній кожній страховій особі. При цьому зобов`язання по відправленню щоденного Бордеро вважається виконаним з моменту відправлення страхувальником відповідного документа на електронну адресу [INFO]. При зміні даних у вже переданих Бордеро, повідомити страховика не пізніше строку початку дії страхового захисту по зазначених страхових особах. Відповідно до п. 5.2.2. щоденне Бордеро вважається прийнятим страховиком з моменту його відправлення відповідачем у порядку, передбаченому п. 5.1.1. даного договору, що надає право відповідачу видавати туристу пам`ятку. Таким чином, страховик не приймає участі в оформленні пам`ятки туристам, а дані дії виконуються безпосередньо відповідачем та/або його агентами, а страховику лише щоденно надсилається Бордеро - списки застрахованих осіб. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зокрема, ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 1 Закону України «Про туризм» туристичний продукт - це попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше, ніж дві такі послуги, що реалізуються або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов`язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об`єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо). Статтею 5 Закону України «Про туризм» туристичні оператори - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність; туристичні агенти - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність із реалізації туристичного продукту туроператорів і туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності. Статтею 20 цього Закону передбачено, що договором на туристичне обслуговування дана сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. У договорі на туристичне обслуговування зазначаються істотні умови договору, в тому числі, готелі та інші аналогічні засоби розміщення, їх місце розташування, категорія, а також строк і порядок оплати готельного обслуговування. Кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків, тощо. Турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов`язаних із відмовою, туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста. Договір на туристичне обслуговування може передбачати компенсацію у разі виникнення шкоди туристу невиконанням або неналежним виконанням туристичних послуг, включених до туристичного продукту, відповідно до міжнародних конвенцій, що регламентують надання таких послуг. Якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування. Статтею 623 ЦК України передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язання боржником, він зобов`язаний відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Під збитками розуміються витрати, зроблені кредитором. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Згідно ч.1 ст. 33 Закону України «Про туризм» встановлено, що суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або Законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Отже, майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, у тому випадку, коли він порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику завдано збитків. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону. Отже, відповідно до вимог чинного законодавства турагент не створює туристичний продукт, а лише здійснює функції з його продажу. Таким чином, турагент несе відповідальність виключно за власні дії і не відповідає за надання туристичного продукту та правовідносини, що виникли під час безпосереднього надання послуг. Отже, судом встановлено під час судового розгляду справи, що ФОП [PERSON] у відповідності до умов укладеної агентської угоди з відповідачем надала останньому всю повну, необхідну та достовірну інформацію для формування турпродукту, перерахувала повну вартість оформленого турпродукту, уклала відповідний договір із замовником турпродукту. Так само, в ході розгляду справи судом встановлено, що ФОП [PERSON] виконала всі передбачені умови укладеного з позивачем договору, в тому числі й надала позивачу пам`ятку. Докази в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на підтвердження зворотного в розпорядження суду надано не було. Відповідачем вказаних обставин у встановленому цивільно-процесуальним порядком не спростовано. Також, судовим розглядом справи встановлено, що ФОП [PERSON] послуги зі страхування не надавала, доступу до програми «МастерТур» і модулів «Звіт 4080 Страховка» і «Звіт 4015 Бордеро» не мала, а система on-line бронювання та програма «МастерТур» й модулі «Звіт 4080 Страховка» і «Звіт 4015 Бордеро» не є пов`язаними. Відповідачем вказане також не було спростовано належними та допустимими доказами. До того ж, відповідач, реалізуючи на власний розсуд свої права, визначені ст. 43 ЦПК України щодо подання доказів, заяв та клопотань тощо, в обґрунтування даної своєї позиції порядком витребування доказів, який передбачений правилами ст. 84 ЦПК України, не скористався та не витребував у встановленому законом порядку доказів, необхідних йому для обґрунтування останньої, так само й не заявляв будь-яких клопотань задля отримання відомостей для підтримання свої позиції про те, що дата страхового полісу, який формується туроператором, присвоюється безпосередньо в момент друку цього полісу турагентом. Матеріали справи не містять доказів в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України того, що дані в програму «МастерТур» і модулі «Звіт 4080 Страховка» і «Звіт 4015 Бордеро» були внесені саме 16.03.2018 року, тобто після отримання відповідачем 100% оплати за турпродукт, що 16.03.2018 року, як того вимагає генеральний договір, укладений між відповідачем та страховою компанією, щоденне Бордеро було виконано і страхувальником було здійснено відправлення відповідного документа на електронну адресу [INFO], що щоденне Бордеро було прийнятим страховиком з моменту його відправлення, а саме 16.03.2018 року, відповідачем у порядку, передбаченому п. 5.1.1. даного договору, що надало право відповідачу видати туристу пам`ятку. Разом з тим, згідно пам`ятки застрахованої особи, виданої третьою особою позивачу 25.03.2018 року, як це зазначено самими учасниками справи, вбачається, що датою укладення договору є 24.04.2018 року, що засвідчено також печаткою відповідача (а.с. 32-37), а отже, на думку суду, знову-таки спростовує твердження позивача про те, що дата страхового полісу, який формується туроператором, присвоюється безпосередньо в момент друку цього полісу турагентом. Крім того, відповідно до п. 5.4. ст. 6 Додатку № 1 до договору страхування страховий захист щодо випадків скасування туристичної подорожі діє з 00 годин 00 хвилин дати, наступної за датою оформлення пам`ятки та сплати страхової премії до 24 годин 00 хвилин за Київським часом дати початку подорожі, але за умови, що пам`ятка оформлена не менше ніж за 1 день до початку подорожі. Посилання відповідача на те, що інформація щодо обов`язку турагентів роздрукувати та надати туристу страховий поліс одразу після 100% оплати (а.с. 84), про що турагентів повідомлено на сайті відповідача, судом оцінюється критично, а тому не приймається до уваги з огляду на наступне. По-перше, вказане не спростовує встановлену судом обставину про те, що турагент не є стороною договору страхування та не має доступу до програм зі страхування, а саме: програми «МастерТур» і модулів «Звіт 4080 Страховка» і «Звіт 4015 Бордеро», а лише роздруковує з особистого кабінету документацію, отриману від туроператора, оформлення та створення якої прямо покладено на туроператора. І як встановлено в ході розгляду справи, турагент виконав свій обов`язок по роздруківці пам`ятки та вручення її туристу, як того вимагають умови агентської угоди з відповідачем. По-друге, роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Отже, на думку суду, перед судом доведено обставини, на які посилалась позивач як на підставу своїх вимог, встановлено в установленому законом порядку факту наявності причинного зв`язку між винними діями відповідача та настанням негативних наслідків для позивача, так само як факт настання таких наслідків. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України). Статтею 623 ЦК України передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язання боржником, він зобов`язаний відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Під збитками розуміються витрати, зроблені кредитором. За неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Спори майнового характеру між суб`єктами туристичної діяльності та споживачами туристичних послуг вирішуються у встановленому порядку з дотриманням вимог цього Закону (ст. 32 Закону України «Про туризм»). Суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ст. 32 Закону України «Про туризм»). Отже, майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, у тому випадку, коли він порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику завдано збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Звернувшись до суду, позивач просила стягнути на її користь у відшкодування завданих збитків 52 400,00 грн., що еквівалентно 2 000,00 доларам США та дорівнює сумі страхового відшкодування. Відповідач, заперечуючи проти розміру позовних вимог, посилався на 20% франшизу, передбачену договором, укладеним зі страховою компанію, на суму якої має бути зменшено суму заявлених позовних вимог. Суд, виходячи зі встановлених обставин справи та факту наявності збитку, завданого позивачу, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи причинний зв`язок між винними діями відповідача та настання негативних наслідків для позивача, приймаючи до уваги положення п. 4.1.1 розділу 4 пам`ятки застрахованої особи, котрий передбачає 100% ліміт відповідальності від страхової суми у випадку смерті застрахованої особи, члена її сім`ї або супутника, та розмір фактично понесених позивачем витрат, вважає вимоги позивача обґрунтованими та доведеними, у зв`язку із чим вважає за можливе їх задовольнити та стягнути з ТОВ «Тревел Профешнл Груп» на користь [PERSON] 52 400,00 грн., що еквівалентно 2 000,00 доларам США. При цьому. посилання відповідач на 20% франшизу судом до уваги не приймаються, з огляду на характер виниклих між сторонами правовідносин та те, що стягнення відбувається не зі страхової компанії, а саме з відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При зверненні до суду позивачем, сплачено 704,00 грн. судового збору, які підлягають стягненню з позивача на користь позивача (а.с. 2). У відповідності до квитанцій до прибуткового касового ордера № 1 від 17.07.2018 року позивачем за надані відповідно до договору № 5-06/2018 про надання правничої допомоги від 26.06.2018 року та акту № 1 наданих послуг від 17.07.2018 року за правничі послуги було сплачено 4 000,00 грн. (а.с. 38). З огляду на викладене, з урахуванням ст. ст. 133, 137, 141 ЦПК України, суд надходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved