Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про припинення права власності [PERSON] на земельну ділянку, що знаходиться в [ADDRESS], площею 0,3103 га, з яких 0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,0603 га - для ведення підсобного господарства. Склад угідь: 0,2403 га ріллі, 0,05 га багаторічні насадження, 0,02 га під забудовою; скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку, а саме Державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] виданий 19 жовтня 1999 року та зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 651; визнання за [PERSON] право власності на вказану земельну ділянку. Свій позов позивач обґрунтувала тим, що вона на підставі договору дарування житлового будинку укладеного 10 листопада 2004 року між [PERSON] та нею та Договору дарування житлового будинку укладеного 31 серпня 2017 року укладеного між [PERSON] та нею є власником житлового будинку № 32 з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], загальною площею 63,4 кв.м., житловою - 37,6 кв.м. Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,3103 га. Проте вказана земельна ділянка зареєстрована за померлою[INFO] [PERSON]. Відповідач як син померлої [PERSON] прийняв у спадщину житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину, проте прав на земельну ділянку після смерті матері не оформив, оскільки Державний акт виданий в порушення вимог ст.. 22 ЦК України, а саме після смерті [PERSON] та є нікчемним. Разом з тим, правовий статус земельної ділянки, якою вона добросовісно заволоділа і продовжує відкрито безперервно володіти протягом 13 років, на момент набуття в 2004 році нею права власності на житловий будинок розташований на ній є саме приватна власність. Позивач в судове засідання не з'явилась, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову визнав, не проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно з положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст.82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до вимог статей 2 та 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно(набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом (ст. 344 ЦК України) . Згідно вимог статті 373 ЦК України, земля є основним національним багатством,що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується КонституцієюУкраїни. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, за вимогами ст. 377 ЦК України, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків). Відповідно до ч.2 ст. 393 Цивільного Кодексу України власник майна, право якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акту. У відповідності до положень ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом, ст. 378 ЦК України. Відповідно до Свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого виконкомом Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області, [INFO] померла [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] являється сином [PERSON], у відповідності до Свідоцтва про народження [NUMBER], виданого повторно 10 лютого 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського районного управління юстиції Київської області (а.с. 9). Згідно Договору дарування житлового будинку від 10 листопада 2004 року [PERSON] подарував [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах по ? частині житлового будинку з господарськими та надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 10-11). Що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 8054145, номер запису 971 в книзі 4-386 (а.с. 12). 31 серпня 2017 року [PERSON] подарував свою ? частину вказаного будинку [PERSON], про що свідчить Договір дарування житлового будинку (а.с. 14-16) Відповідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель населеного пункту с. Саливонки № 199 від 25.04.2000 року та Висновку Васильківського районного відділу земельних ресурсів №10208 від 10.11.2004 року земельна ділянка, що знаходиться в [ADDRESS], площею 0,3103 га, з яких 0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,0603 га - для ведення підсобного господарства. Склад угідь: 0,2403 га ріллі, 0,05 га багаторічні насадження, 0,02 га під забудовою, належить померлій [INFO] [PERSON] (а.с. 17). Таким чином, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] виданий 19 жовтня 1999 року та зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 651, виданий в порушення вимог ст.. 22 ЦК України, а саме після смерті [PERSON] та є нікчемним, суд вважає за необхідне скасувати вищевказаний Державний акт на землю та визнати право власності за позивачем як добросовісним набувачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved