Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

У липні 2016р. [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON], [PERSON], посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS], на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 20 квітня 2006 року. Зазначав, що раніше зазначена квартира належала на праві власності [PERSON] Позивач стверджував, що ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси у справі №2-4050/06 від 15 травня 2006 року на належну йому квартиру був накладений арешт. Вказував, що при накладенні зазначеного арешту судом не було з'ясовано, що дана квартира належить позивачу, а не [PERSON] Позивач зазначав, що про зазначені обставини йому стало відомо від нотаріуса, у якого він мав намір укласти договір продажу належної йому квартири. Посилаючись на вищевикладене, [PERSON]просив суд винести рішення, яким скасувати та зняти арешт нерухомого майна, заборону відчуження нерухомого майна, об'єкт обтяження квартира, [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], реєстраційний номер обтяження 3216104, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15 травня 2006 року, справа №2-4050/06. Представник позивача, діючий на підставі договору від 01 липня 2016 року та ордеру від 01 липня 2016року у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, розглянути справу за його відсутності (а.с.31,32,33). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с.29). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с.30). У зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно зі ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 20 квітня 2006 року належить квартира [ADDRESS] (а.с.11-14). 17 травня 2006р. право власності [PERSON] на вищевказану квартиру було зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН», що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.10). Із матеріалів цивільної справи №2-4050/2006 встановлено, що у провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу (а.с.26-28). Ухвалою суду від 15 травня 2006 року за заявою [PERSON] було накладено арешт на квартиру [ADDRESS], яка за відомостями суду була зареєстрована на праві власності за [PERSON] (а.с.8). Зазначене обтяження було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17 травня 2016 року за номером запису про обтяження 3216104 (а.с.32). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрації прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 25 липня 2016 року, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 20.04.2006, позивачу [PERSON](а.с.32) Отже, з матеріалів справи вбачається, що на час винесення ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 15 травня 2006 року у цивільній справі №2-4050/06про накладення арешту на квартиру [ADDRESS], судом не було з'ясовано, що вказана квартира не належить на праві власності [PERSON], а належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 20 квітня 2006 року позивачу [PERSON], що підтверджується інформаційною довідкою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрації прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а.с.31-32). Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власник розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. За таких обставин суд дійшов до висновку, про відсутність будь-якої необхідності в збережені обтяження майна, що належить позивачу. Суд вважає, що арешт накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15 травня 2006 року на квартиру [ADDRESS], порушує права позивача, як власника майна, а тому підлягає скасуванню. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір у справі складає 551,20грн. та сплачений позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Outcome: approved