Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

У квітні 2020 року [PERSON] пред`явила через суд позов до ТОВ « ФК «Сіті Фінанс» з вимогами визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №412, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю., 13 лютого 2020 року, про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» в розмірі 62\~139,43 грн., а також стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн., обґрунтовуючи такі вимоги тим, що пред`явлена до стягнення заборгованість в розмірі 62\~139,43 грн. не є безспірною заборгованістю, будь-якої заборгованості перед відповідачем позивач не має, оскільки ним не було повідомлено про наявність перед відповідачем у позивача заборгованості та її походження, тим більше необхідність погашення такої заборгованості, яку позивач не визнає. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 29 квітня 2020 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином. Відповідач свій відзив не подав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляв. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга В.Ю. та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В., отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками, своїм правом подати заяви по суті справи не скористалися, пояснень на позовну заяву не подавали, однак на виконання ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга В.Ю. 11 червня 2020 року поштою надіслав матеріали із вчинення виконавчого напису №412 від 13 лютого 2020 року. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак 22 червня 2020 року подав заяву про розгляд справи у свою та позивача відсутність, наполягаючи на задоволенні позову з наведених у позовній заяві підстав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи суду не надавав, як і не висловив свою позицію щодо позовних вимог позивача. Треті особи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засіданні не прибули, представників не направили, приватний нотаріус Київського МНО Мажуга В.Ю. клопотав про розгляд справи у його відсутності, приватний виконавець\~виконавчого округу\~міста Києва\~Клименко Р.В. причин неявки суду не повідомив, про відкладення розгляду не клопотав та своєї позиції щодо позовних вимог не висловив. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами із задоволенням позову в повному обсязі, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що 08 квітня 2016 року між ПАТ Банк\~«ТРАСТ» та [PERSON] укладено\~Кредитний договір №R111.0069445 у вигляді Заяви-опитувальника про надання кредиту на споживчі цілі, з Додатками №1 та №2 до Кредитного договору №R111.0069445 від 08 квітня 2016 року, П`яткою клієнта ПАТ Банк «ТРАСТ» про основні умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту (а. с. 46-49). За умовами Кредитного договору №R111.0069445 від 08 квітня 2016 року, які викладені у Заяві-опитувальнику про надання кредиту на споживчі цілі, сторони погодили, що розмір кредитних коштів становить 24\~800 грн. зі сплатою 12 % річних, сплатою щомісячної комісії за обслуговування кредиту в розмірі 2,5%, на строк 24 місяці (п.п.2.2-2.5, 2.6 заяви(а.с.46 зворот)). У відповідності до Договору №БТ-ПВ-01 про відступлення прав вимоги від 04 червня 2019 року, ПАТ Банк «ТРАСТ» відступив право грошової вимоги ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» на підставі результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №UA-EA-2019-04-15-000001-b від 06 травня 2019 року(а.с.50-52), зокрема до [PERSON] , з якою у ПАТ Банк «ТРАСТ» укладений кредитний договір №R111.0069445 від 08 квітня 2016 року, у відповідності до Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, що є додатком до Договору №БТ-ПВ-01 про відступлення прав вимоги від 04 червня 2019 року(а.с.53-55 поз.1682). Як видно з Виписки з особового рахунку [PERSON] за Кредитним договором №R111.0069445 від 08 квітня 2016 року, наданої новим кредитором ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» нотаріусу для вчинення виконавчого напису, заборгованість [PERSON] перед новим кредитором ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» в загальному розмірі складає 61\~639,43 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 17\~248,64 грн.; прострочена заборгованість за комісією в розмірі 9\~920 грн.; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 995,47 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями в розмірі 33\~475,32 грн., яка виникла станом на 31 січня 2020 року(а.с.45), що взагалі не є розрахунком заборгованості позивача та не підтверджено документально як в цілому, так і кожна позиція цієї заборгованості з детальною розбивкою починаючи з дати виникнення цієї заборгованості та з чого вона виходить. Надана нотаріусом Пам`ятка клієнта ПАТ банк «ТРАСТ» про основні умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка є загальною та без визначення, до якого саме договору кредиту вона відноситься та які умови і якого кредиту регулює, хоча і містить підпис позивача і дату складання, що у судовій практиці застосування ст. 207 ЦК України за висновками Верховного Суду України в постанові № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору, оскільки такий документ не може без сумнівів підтверджувати, що саме ці умови Пам`ятки розумів позичальник, підписуючи заяву-опитувальник про надання кредиту на споживчі цілі. 10 лютого 2020 року ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», як правонаступник ПАТ Банк «ТРАСТ», звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мажуги В.Ю. із заявою про вчинення виконавчого напису за кредитним договором №R111.0069445 від 08 квітня 2016 року, оскільки станом на 10 лютого 2020 року загальна сума заборгованості за цим кредитним договором становить 61\~639,43 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 17\~248,64 грн.; прострочена заборгованість за комісією в розмірі 9\~920 грн.; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 995,47 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями в розмірі 33\~475,32 грн., яка виникла станом на 31 січня 2020 року(а.с.44). 13 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі № 412, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» грошових коштів на загальну суму 61\~639,43 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №R111.0069445 від 08 квітня 2016 року за період з 04 червня 2019 року по 31 січня 2020 року, а також витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 500,00 грн. (а.с.43). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку\~(підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк\~«Приватбанк»\~про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а)\~оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);\~б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Установлені судом обставини свідчать, що серед документів наданих Банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній, оскільки надана банком Заява-опитувальник про надання кредиту на споживчі цілі, разом з Додатками №1 та №2 до Кредитного договору №R111.0069445 від 08 квітня 2016 року, не є нотаріально посвідченою,\~вказана заява\~не містить\~умов та\~порядку нарахування\~пені,\~як відповідальності\~за порушення\~зобов`язань,\~а Пам`ятка клієнта ПАТ банк «ТРАСТ» про основні умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка хоча і містить підпис позивача та має дату її складання, є загальною та без визначення, до якого саме договору кредиту вона відноситься та які умови і якого кредиту регулює, що у судовій практиці застосування ст. 207 ЦК України за висновками Верховного Суду України в постанові № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору, оскільки такий документ не може без сумнівів підтверджувати, що саме ці умови Пам`ятки розумів позичальник, підписуючи заяву- опитувальник про надання кредиту на споживчі цілі. При цьому, з виконавчого напису не вбачається, яким чином об`єднані в одну суму та з яких підстав пеня та штрафи загальним розміром 33\~475,32 грн. і в якому саме розмірі кожне окремо, оскільки вказані платежі мать різну природу та підстави їх нарахування, та з огляду на те, що умовами Кредитного договору №R111.0069445 від 08 квітня 2016 року взагалі не передбачена сплата штрафів, пені та їх розмір. Відповідно, виконавчий напис вчинено з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Такі висновки судом зроблені відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України з урахуванням правових позицій, висловлених Верховним Судом у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц. Приватний нотаріус КМНО Мажуга В.Ю. наведених висновків суду не спростував та не навів аргументів щодо законності вчинення виконавчого напису після визнання постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року у зазначеній вище частині. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених вимог позивача, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved