Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

У липні 2015 року позивач - [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна дійсним, посилаючись на те, що 01.12.1999 року вона, з однієї сторони, та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], на підставі Виписки з рішення Корабельного РВК м. Миколаєва, реєстраційний № 93 від 17.11.1999 року, з другої сторони, уклали договір № 109 купівлі-продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS]. Вказаний договір купівлі продажу був посвідчений на Товарній Біржі Марія, в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю № 109 від 01.12.1999р., і 02.12.1999 року право власності за позивачем було зареєстровано в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 7954. Дана угода була виконана сторонами повністю, однак від її нотаріального посвідчення сторони ухилилися. На теперішній час позивачу стало відомо, що вищезазначений договір купівлі продажу нерухомого майна не відповідає вимогам цивільного законодавства. Сторони при укладені договору купівлі продажу керувалися ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», відповідно до якої, угоди, які зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, тому позивач вважав, що договір укладено згідно вимог чинного на той час законодавства. На підставі вищевикладеного позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, проте надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримують. Відповідачі також в судове засідання не з'явилися, надали заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги визнають. Представник третьої особи Товарна Біржа Марія в судове засідання не з'явився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. Суд, дослідивши надані письмові докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Згідно до ст.ст. 47, 227 ЦК УССР (в редакції ЦК 1963р.), які діяли на момент виникнення правовідносин між сторонами, коли одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати її дійсною. Судом встановлено, що 01 грудня 1999 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], на підставі Виписки з рішення Корабельного РВК м. Миколаєва, реєстраційний № 93 від 17.11.1999 року, з однієї сторони, та [PERSON], з другої сторони, уклали договір № 109 купівлі-продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS]. Вказаний договір купівлі продажу був посвідчений на Товарній Біржі Марія, в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю № 109 від 01.12.1999р., та 02.12.1999 року право власності за позивачем було зареєстровано в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 7954. На теперішній час у позивача виникла необхідність провести відчуження вказаної квартири, однак через невідповідність даного договору вимогам закону, позивач позбавлена можливості провести відчуження належної їй нерухомості. На підставі викладеного, суд вважає за можливе, відповідно до норм ч.2 ст.47 ЦК УССР задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved