Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за наданні послуги з централізованого опалення та підігріву води. Вказував, що згідно особового рахунку № 7224-3 відповідач за період з 01.09.2009 року по 01.09.2016 року має заборгованість за опалення та підігрів води. Посилаючись на порушення відповідачем зобовязань по оплаті отриманих нею послуг, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 6 380,25 грн. заборгованості за опалення та підігрів води, а також 1 378 грн. сплаченого судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явилась, подала до суду заяву про зменшення позовних вимог в якій просила стягнути з [PERSON] 1 266,37 грн. заборгованості за опалення та підігрів води та судові витрати в сумі 1378 грн., розгляд справи проводити без участі представника, а також не заперечувала щодо винесення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась повторно, про місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. В Комунальному підприємстві Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» на імя [PERSON] відкрито особовий рахунок № 7224-3 за адресою: [ADDRESS]. За період з 01.09.2009 року по 01.09.2016 року за вказаною адресою виникла заборгованість за спожиті послуги в сумі, що підтверджується розрахунковим листом абонента (а.с.4-6). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] сплатила борг за надані послуги за опалення та підігрів води в сумі 5 113,88 грн., що підтверджується копіями квитанцій (а.с.22). Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що на виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» рішенням Білоцерківської міської ради від 23.12.2005 року № 388 визначено виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква КП «Білоцерківтепломережа», що вбачається із копії вищевказаного рішення. Згідно вимог Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про місцеві державні адміністрації» регулювання цін і тарифів за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг з урахуванням їхньої якості, режиму надання належить до повноважень місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, які мають право ухвалювати рішення про запровадження тарифів на послуги теплопостачання. Стаття 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Позивачем додано до позовної заяви копії рішень Білоцерківської міської ради, а також постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг відповідно до яких встановлювались тарифи на послуги з опалення та підігріву холодної води у м. Біла Церква. Положеннями ст. 144 Конституції України закріплено, що рішення органів місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, визначених законом, є обов'язковими до виконання на відповідній території. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене та оцінюючи неявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 1 378 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved