Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

У липні 2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , за участі третьої особи без самостійних вимог Чортківської районної державної нотаріальної контори про визначення часток у спільній сумісній власності подружжя та визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві позивачка вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . З померлим в неї був зареєстрований шлюб 30 квітня 1988 року у відділі ЗАГС Чортківського райвиконкому. Після смерті чоловіка залишилося спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] , яка набута ними спільно за час шлюбу і яка відповідно є спільною сумісною власністю подружжя. Після смерті чоловіка вона звернулася до Чортківської районної державної нотконтори з приводу отримання спадщини. Державним нотаріусом надано письмову відповідь від 24 травня 2019 року № 606/01-16 відповідно до якої їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, оскільки не виділена частка у майні покійного чоловіка, та роз`яснено мені процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Тому, [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті чоловіка, та 1/2 частину вказанї квартири як на належну їй частку в спільній сумісній власності майна подружжя. Позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON] в підготовчому судовому засіданні просить прийняти рішення на користь позивачки та при визнанні позову відповідачами повернути з державного бюджету 50% сплаченого судового збору. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] [PERSON] позовні вимоги визнають в повному обсязі. Третя особа - Чортківська районна державна нотаріальна контора в підготовче судове засідання не з`явилися, від них надійшло клопотання про розгляд справи без участі представика, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Суд, вислухавши сторін та дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] . Після його смерті [PERSON] відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем його майна і спадщина належить їй з часу її відкриття. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину вищевказаної квартири в порядку спадкування після смерті чоловіка і на 1/2 частину - як на частку в спільній сумісній власності подружжя, задовольнивши позов. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачі позовні вимоги визнають, суд приходить до висновку про повернення позивачці [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 1460 гривень згідно квитанції АТ «Ощадбанк» № 19 від 25 червня 2019 року, що становить 730 гривень та 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 1460 гривень згідно квитанції АТ «Ощадбанк» № 1 від 12 липня 2019 року, що становить 730 гривень.

Outcome: approved