Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Менського району Чернігівської області, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивує тим, що після смерті її чоловіка [PERSON], відрилась спадщина на житловий будинок №14 по вулиці Пролетарська в с. Дягова Менського району Чернігівської області та інше майно. Спадкоємцем за законом є позивач, як дружина померлого спадкодавця, яка фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, звернулась до Менської районної державної нотаріальної контори, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що відкрилось після смерті спадкодавця. В судове засідання позивач не зявилася, в заяві просить суд розглянути справу у її відсутності. В судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради Менського району Чернігівської області не зявився, просить суд розглянути цивільну справу за його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляду справи без їх участі, позовні вимоги визнають. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без участі сторін, за наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (ЦК), законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України. Відповідно до ст.ст. 392, 1261 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до свідоцтва про одруження серії VІІІ-УР №668774, [PERSON] та [PERSON] одружились 09 травня 1969 року, після одруження чоловіку та дружині присвоєно прізвище «Руденко» (а.с.8). Судом встановлено, що 13 лютого 2015 року в с. Дягова Менського району Чернігівської області помер чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕЛ №249884 виданого виконкомом [PERSON] сільської ради Менського району Чернігівської області 17 лютого 2015 року (а.с.7). З довідки №205 від 05 серпня 2015 року, виданої Комунальним підприємством «Чернігівським міським бюро технічної інвентаризації Чернігівської обласної ради», слідує, що станом на 31 грудня 2012 року в с. Дягова по вулиці Пролетраська, 14 право власності не зареєстровано (а.с.11). Згідно довідки № 03-21/321 виданої [PERSON] сільською радою Менського району Чернігівської області 16 вересня 2014 року, вбачається, що спадкоємцями першої черги після померлого 13 лютого 2015 року [PERSON] є: дружина [PERSON], син [PERSON], доньки [PERSON], [PERSON] (а.с.40). Згідно погосподарської книги №8 за 1991-1995 року, станом на 15 квітня 1991 року, домоволодіння за адресою6 с. Дягова вул. Пролетарська, буд. №14 мало статус колгоспного двору, головою якого був [PERSON], який помер 13 лютого 2015 року, членами колгоспного двору були: дружина [PERSON], [INFO], проживає та зареєстрована до теперішнього часу; син [PERSON], [INFO], зареєстрований, але фактично не проживає з 1998 року (а.с.41). [PERSON], [INFO], який помер 13 лютого 2015 року на день смерті проживав та був зареєстрований за [INFO] (а.с.42). Згідно ст. 123 Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Правила ст. 563 Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав, спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося) відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Оскільки [PERSON] помер після 1 липня 1990 року, то підлягають застосуванню загальні правила спадкування щодо його частки в майні колгоспного двору. За положеннями Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р., право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени колгоспного двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно Закону УРСР «Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР» (від 02 червня 1968 року) кожна сільська рада вела по господарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, імя по батькові глави сімї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України «Про власність» 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15 квітня 1991 в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. Таким чином, на підставі записів в погосподарських книгах [PERSON] сільської ради Менського району Чернігівської області підтверджується право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок № 14 по вул. Пролетарська в с. Дягова Менського району Чернігівської області. Після припинення існування колгоспу, майно колгоспного двору змінило свій правовий статус та стало спільною сумісною власністю всіх колишніх його членів у рівних частках. Як слідує з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Менської районної державної нотаріальної контори № 2081/02-31 від 15 вересня 2015 року та з матеріалів спадкової справи № 175/2015, заведеної за заявою [PERSON], як спадкоємиці за законом, остання звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок після померлого [PERSON] із-за відсутності правовстановлюючого документу на державної реєстрації на імя [PERSON]. Інші спадкоємці [PERSON], [PERSON], [PERSON], відмовились від прийняття спадщини на користь дружини померлого [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи. Суд бере до уваги те, що позивач [PERSON] оформила спадщину на спадкове майно, після померлого [PERSON], а саме на земельні ділянки, площами 2,0593 га, 0,4849 га, 0,3773 га, 0,2393 га розташовані на території [PERSON] сільської ради Менського району Чернігівської області, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельну ділянку площею 0,1444 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Дягова по вул. Пролетарська, 14, Менського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 15 вересня 2015 року, та які зареєстровані в реєстрі за №1-2091, №1-2093, №1-2095, №1-2097, №1-2099. Як вбачається з технічної документації, виготовленої Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації, житловий будинок по вул. Пролетарська, 14 в с. Дягова Менського району Чернігівської області складається з житлового будинку А-1, погребу В-1, веранди а-1, сараю Б-1, літньої кухні Б1-1, сараю Г-1, сараю д-1, сараю Д-1, воріт №1 (а.с.12-16). Згідно звіту Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації Чернігівської обласної ради» про оцінку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованих в с. Дягова вул. Пролетарська, 14 Менського району Чернігівської області від 07 серпня 2015 року, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Чернігівська область Менський район с. Дягова вул. Пролетарська, 14, складає 18\~147,00 грн. (а.с.17-37). Позивач своєчасно прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, в її користування перейшли речі померлого, вона проживає у спадковому будинку по теперішній час, що підтверджується довідками виданими виконкомом [PERSON] сільської ради Менського району. За таких обставин, суд вважає можливим, визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в с. Дягова по вулиці Пролетарська, 14, Менського району Чернігівської області, після померлого 13 лютого 2015 року її чоловіка [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved