Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

У липні 2017 року публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК» звернулось до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 13 жовтня 2008 року з [PERSON] укладено кредитний договір № 428/177ФО1 (далі Договір). За змістом Договору відповідач зобовязується у порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі у сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Графіком погашення кредиту. У порушення умов Договору, Позичальник зобовязання належним чином не виконав, у результаті чого станом на 29 травня 2017 року має прострочену заборгованість за кредитом 19826,54 доларів США, за відсотками 10882,87 доларів США. Згідно умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання будь-яких обовязків, встановлених Договором, у тому числі у разі затримки сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати виконання зобовязання з повернення Кредиту. У судове засідання представник позивача публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» не зявився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, повідомлявся про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Оскільки відповідач, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності у судове засідання не зявився, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що 13 жовтня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» (правонаступником якого є ПАТ «УКРСОЦБАНК») (далі Кредитор) та [PERSON] (далі Позичальник) укладено кредитний договір № 428/177ФО1 (а. с. 4-7). За вищевказаним Кредитним договором Кредитор надає Позичальникові у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання грошові кошти в розмірі 20000 доларів США зі сплатою 15,50 % річних та комісій, в розмірі та у визначених у Додатку, що є його невідємною частиною, далі за текстом «Кредит» на умовах визначених цим договором. Відповідно до п. 2.4. Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму фактичної заборгованості за Кредитом, у валюті Кредиту за методом факт/360, де факт фактична кількість днів у періоді за який здійснюється нарахування процентів, 360 умовна кількість днів у році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення Кредиту. Згідно п. п. 3.3.6.-3.3.8. Договору Позичальник зобовязаний використовувати Кредит лише на цілі, визначені п. 1.2. цього Договору. Сплачувати проценти за використання Кредиту в порядку, визначеному п. п. 1.1., 2.4., 2.9. цього Договору та комісій в розмірах та в порядку, передбачених цим Договором. Своєчасно та в повному обсязі погашати Кредит із нарахованими процентами за фактичне його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1., 2.4. цього Договору. За змістом п. 4.2. Договору у разі прострочення Позичальником вимог п. п. 3.3.2., 3.3.5., 3.3.7.-3.3.17 цього Договору Позичальник зобовязаний сплатити Кредитору штраф у розмірі 3 % від суми фактичної заборгованості за Кредитом та нарахованими процентами за кожний випадок. Відповідно до п. 4.4. Договору у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обовязків, зокрема визначених п. 3.3.8. цього Договору більше ніж 90 календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно Позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити Кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, до правовідносин сторін за кредитним договором підлягають застосуванню норми, що регулюють відносини позики, якщо це не суперечить суті кредитного договору. У порушення умов Договору та зазначених правових приписів, станом на 29 травня 2017 року [PERSON] допустив заборгованість за Договором у розмірі 30709,41 доларів США, з яких: 19826,54 доларів США тіло кредиту; 10882,87 доларів США відсотки за кредитом (а. с. 14, 15). Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Отже, з відповідача у справі [PERSON] підлягає стягненню заборгованість визначена у змісті зобовязання в іноземній валюті, тобто у доларах США, що підлягає сплаті у гривнях за офіційним курсом цієї валюти на день платежу. До вищезазначеного висновку дійшов Верховний Суд України у своїй постанові, у справі № 6-145цс14 від 24 вересня 2014 року. Отже, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 30709,41 доларів США. За змістом ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на вищезазначене правило, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» 12004,30 грн понесених судових витрат, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved