Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про відшкодування шкоди. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20 жовтня 2015 року на перехресті бул. Шевченка, 54/1 та пров. Белінського, 3 у м. Києві [PERSON] керуючи автомобілем марки «Хонда», державний реєстраційний номер [NUMBER], здійснила зіткнення з автомобілем марки «Кіа», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження транспортного засобу позивача. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року визнано відповідача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Звернувшись до страхової компанії, де було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача, позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, оскільки поліс був не дійсним. Позивачем за власні кошти було відновлено автомобіль, внаслідок його пошкодження в ДТП, відповідно до рахунку-фактури №0000183611 від 05.08.2016 року, виданого ПАТ «Українська автомобільна корпорація» загальна вартість відновлювального ремонту склала 13495,27 грн. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача суму матеріального збитку, що відповідає вартості відновлювального ремонту, як відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 13495,27 грн. та судові витрати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав частково, в частині відшкодування відновлювальних робіт в розмірі 9425,40 та просив суд визначити порядок виконання рішення шляхом розстрочки на 12 календарних місяців та встановити виконання боргу в сумі 9425,40 грн. рівними частинами по 785,46 грн. в місяць. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В судовому засіданні встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року визнано відповідача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. (а.с. 3). Відповідно положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої її ухвалено з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 20 жовтня 2015 року на перехресті бул. Шевченка, 54/1 та пров. Белінського, 3 у м. Києві [PERSON] керуючи автомобілем марки «Хонда», державний реєстраційний номер [NUMBER], здійснила зіткнення з автомобілем марки «Кіа», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження транспортного засобу позивача. Таким чином судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 20 жовтня 2015 року, відбулася з вини [PERSON]. Автомобіль марки «Кіа», державний реєстраційний номер [NUMBER], належить позивачу, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 6). Як стверджує позивач, вона зверталася до ПрАТ «СК «Україна» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування, але їй було відмовлено на підставі витягу з бази даних МТСБУ про недійсність страхового полісу відповідача, строк дії якого закінчився 01.06.2016 року. Загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля «Кіа», державний реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок його пошкодження в ДТП, що сталося 20 жовтня 2015 року, склала 13495,27 грн., що підтверджується актом виконаних робіт №2015022250 від 18.11.2015 року та рахунком-фактурою №0000183611 від 05.08.2016 року, складеного ПАТ «Українська автомобільна корпорація» (а.с. 4-5). Як вбачається з рахунку-фактури №0000183611 від 05.08.2016 року до переліку запчастин, які підлягають заміні включено правий задній протитуманний ліхтар, але, як встановлено судом, його було замінено 18.11.2015 року, що підтверджується виконаних робіт №2015022250 від 18.11.2015 року, тому загальна вартість відновлювальних робіт склала 11235,27 грн. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України). З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України). Даючи юридичну оцінку поясненням та наданим доказам, беручи до уваги постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 24 грудня 2015 року, враховуючи, що позивачем за власні кошти було відновлено автомобіль після дорожньо-транспортної пригоди, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 11235,27 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої в результаті ДТП підлягають задоволенню. Крім того, представником відповідача було заявлено клопотання, відповідно якого просив визначити порядок виконання рішення шляхом розстрочки на 12 календарних місяців та встановити виконання боргу в сумі 9425,40 грн. рівними частинами по 785,46 грн. в місяць, зазначивши, що у відповідача на даний час немає можливості виконати рішення суду у зв'язку із скрутним матеріальним становищем, а саме відсутністю матеріальних коштів, що пов'язано з тимчасовою непрацездатністю чоловіка, додатково пояснивши, що сім'я складається із 7 чоловік, а працює лише відповідач та забезпечує сім'ю, надавши відповідні докази. Згідно ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Підставою для розстрочки виконання рішення суду є конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Розстрочка виконання рішення суду допускається лише у виняткових випадках і залежно від обставин справи. Суд вважає, що обставини на які посилається відповідач в обґрунтування розстрочки виконання рішення суду є безпідставними та не підпадають під вимоги статті 373 ЦПК України, у зв'язку з чим в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення слід відмовити. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, беручи до уваги постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 24 грудня 2015 року, враховуючи, що позивачем за власні кошти було відновлено автомобіль після дорожньо-транспортної пригоди, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди, спричиненої в результаті ДТП підлягають задоволенню в розмірі 11235,27 грн., а в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення слід відмовити, оскільки обставини на які посилається відповідач в обґрунтування розстрочки виконання рішення суду є безпідставними та не підпадають під вимоги статті 373 ЦПК України, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial