Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 26 жовтня 2009 року на його ім'я був виданий Держаний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 889235 на підтвердження права власності на земельну ділянку площею 0,1936 га, розташовану в [ADDRESS]. Вказаний правовстановлюючий документ був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010902500018. Земельна ділянка була передана відповідачу у власність на підставі рішень Стовпівської сільської ради Сакського району АР Крим № 74 від 24 березня 2004 року та № 157 від 17 жовтня 2008 року. 27 вересня 2012 року Сакський міськрайонний суд своїм рішенням скасував зазначені вище рішення органу місцевого самоврядування, як такі, що прийняті у порушення діючого земельного законодавства. Позивач просив визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на його ім'я, і скасувати запис про його державну реєстрацію. У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги у повному обсязі. Відповідач та третя особа до суду своїх представників не направили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судами встановлено, що право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1936 га, розташовану в [ADDRESS], цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 889235, виданим 26 жовтня 2009 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010902500018. Земельна ділянка була передана позивачу на підставі рішень Стовпівської сільської ради Сакського району АР Крим № 74 від 24 березня 2004 року та № 157 від 17 жовтня 2008 року. Зазначені вище рішення органу місцевого самоврядування були скасовані рішенням Сакського міськрайонного суду АР Крим від 27 вересня 2012 року, ухваленого в адміністративній справі за позовом [PERSON] до Стовпівської сільської ради Сакського району АР Крим про визнання незаконними та скасування рішень, рішення суду набрало законної сили 09 жовтня 2012 року. Частинами першою та другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. На момент видачі спірного державного акту частина перша статті 126 ЗК України передбачала, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Таким чином, державні акти на право власності на земельні ділянки були документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. З огляду на норми діючого земельного законодавства, на думку суду, у спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Так, згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Cтаттею 140 ЗК України встановлено перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку для випадків, коли право власності набуто в установленому законом порядку. Судовим рішенням від 27 вересня 2012 року у адміністративній справі за позовом [PERSON] до Стовпівської сільської ради Сакського району АР Крим встановлено, що рішення органу місцевого самоврядування на підставі яких у [PERSON] виникло право власності на згадану вище земельну ділянку визнанні незаконними, як наслідок скасовані. Відповідно з частиною 3 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином судом установлено, що позивач набув право власності на земельну ділянку на підставі незаконних рішень органу місцевого самоврядування, як наслідок наявні підстави для визнання державного акту недійсним. Визнання недійсним державного акту тягне за собою й скасування його державної реєстрації. Відповідно з частиною 2 статті 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. На підставі викладеного, відповідно зі ст. 550 ЦК Української РСР,

Outcome: approved