Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

У квітні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору оренди транспортних засобів. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 02 січня 2020 року між сторонами по справі було укладено договір оренди транспортних засобів, а саме: автомобіль MAN26.403 1995 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , автомобіль MAN26.403 1996 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , автомобіль MAN26.464 1996 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , автомобіль MAN26.414 2000 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , причіп KASSBOHRER 1988 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , причіп FLOR 1978 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , причіп KRONE 1992 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , причіп KRONE 1988 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . Сторони частково виконали договір, про що свідчить акт приймання-передачі транспортних засобів від 02.01.2020 та наявними технічними паспортами на транспортні засоби. Зазначені транспортні засоби були потрібні позивачу для здійснення підприємницької діяльності. В усному порядку було погоджено, що спочатку договір оренди буде укладатись у простій письмовій формі, пізніше, при наявності у відповідача вільного часу договір оренди мав бути посвідчений нотаріально. Однак, відповідач, не зважаючи на неодноразові вимоги позивача, не забезпечив нотаріального посвідчення вказаного договору оренди, посилаючись на брак часу. За таких обставин, позивач на підставі ч.2 ст.220 ЦК України просив визнати дійсним договір оренди транспортних засобів №020120 від 02.01.2020, укладений між Приватним підприємством «МАРС-ПЛЮС» та [PERSON] , з моменту його укладення, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Ухвалою суду від 06 травня 2020 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с.33). 27 травня 2020 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення рішення в підготовчому засіданні не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі. Також зазначив, що обставини викладені у позові є правомірними. Неявку на нотаріальне посвідчення договору оренди транспортних засобів, пояснює тим, що кожного разу, коли позивач пропонував погодити зазначений договір, відповідач не міг бути присутнім у нотаріуса, через догляд за дружиною, яка є інвалідом першої групи і потребує постійного стороннього догляду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 02 січня 2020 року між сторонами по справі було укладено договір оренди транспортних засобів № [NUMBER] , а саме: автомобіль MAN26.403 1995 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , автомобіль MAN26.403 1996 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , автомобіль MAN26.464 1996 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , автомобіль MAN26.414 2000 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , причіп KASSBOHRER 1988 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , причіп FLOR 1978 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , причіп KRONE 1992 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , причіп KRONE 1988 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] (а.с.18-19). Сторони частково виконали договір, про що свідчить акт приймання-передачі транспортних засобів від 02.01.2020, наявними технічними паспортами на транспортні засоби та платіжними дорученнями про сплату оренди транспортних засобів (а.с.5,20,21,22,23,24,25). Відповідно до ч. 1\~ст. 220 ЦК України\~у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно із ч. 2\~ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 3\~ст. 640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Статтею 799 ЦК України, встановлено, що договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. При цьому, однією з умов застосування ч. 2\~ст. 220 ЦК України\~та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-1288цс17. Статтями\~12, 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено, що була втрачена можливість нотаріально посвідчити договір оренди транспортного засобу між сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, дружина відповідача - [PERSON] , [INFO] , є інвалідом першої групи, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією №725787, виданою 11 грудня 2017 року Міською лікарнею №8 (офтальмологічна МСЕК) та випискою Дніпровського центру первинної медико-санітарної допомоги №11 від 16 січня 2020 року, потребує постійного стороннього догляду, а тому неявка відповідача [PERSON] до нотаріуса є поважною причиною, оскільки останній здійснює догляд за дружиною (а.с.42,43). За встановлених обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved