Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на ? частину квартири [ADDRESS] за набувальною давністю, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі договору дарування від 24 квітня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі під № 2221 їй належить ? частина квартири [ADDRESS]. Інша ? частина зазначеної квартири належала [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач, починаючи з січня 2002 року по теперішній час, майже 11 роки, відкрито та безперервно користується всією квартирою [ADDRESS], утримує її, сплачує комунальні послуги. За таких обставин, позивач просила суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на ? частину квартири [ADDRESS], загальною площею 47,0 кв.м., житловою площею 28,2 кв.м. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, на задоволенні позову наполягала. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просить позов задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник відповідача - Дніпропетровської міської ради у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши позивача та її представника, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 24 квітня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі під №2221 позивачу [PERSON] належить ? частина квартири [ADDRESS]. Інша ? частина зазначеної квартири належить [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності від 11.08.1994 виданого виконкомом міської Ради народних депутатів згідно розпорядження № 4/1582-94 від 11.08.1994. [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкова справа не відкривалась, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, що підтверджується листом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 20.11.2013 за № 4830/01-16. Починаючи з січня 2002 року по теперішній час, позивач відкрито та безперервно користується всією квартирою [ADDRESS], утримує її та сплачує комунальні послуги. Факт володіння з січня 2002 року позивачем нерухомим майном, а саме ? частиною квартири [ADDRESS] підтверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також наданими в матеріали справи письмовими доказами, а саме договорами лише позивача з підприємствами, що надають послуги з енергопостачання, водопостачання, вивезення сміття, теплопостачання, газопостачання та утримання будинку та прибудинкової території. Крім того, судом встановлено, що саме позивач утримує квартиру в цілому шляхом оплати в повному обсязі комунальних послуг, що також підтверджується виписками по особовим рахункам, довідками та квитанціями про сплату комунальних послуг. За ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Таким чином, з'ясувавши всі обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS] за набувальною давністю знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved