Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 29 квітня 2006 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 22.02.2011 рішенням Ладижинського міського суду, однак від даного шлюбу 10.10.2006 народилася донька [PERSON], яка проживає разом з нею. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, просить на свою користь стягнути аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак надала суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги змінила, просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмір 500 грн, щомісячно, до виповнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності, змінені позовні вимоги в сумі 500 грн визнав у повному обсязі. Взявши до уваги, що сторони скористались своїми правами, що передбачені\~ст.158 ч.2 ЦПК України, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів, що містяться у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по\~\~суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи проживають вони окремо від дитини, оскільки це не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. На підставі ст.ст.180,\~181,\~182,\~183\~\~СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; кошти на утримання дитини можуть присуджуватись у частці від доходу батька, або у твердій грошовій сумі;\~\~частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~ст. 184 СК України\~(коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі). Згідно із\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі, який був розірваний 22.02.2011 рішенням Ладижинського міського суду, 10.10.2006 року народилася донька [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серія 1-АМ №050131, яке видане 18 жовтня 2006 року Ладижинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької області (а.с. 10). Сторонами спору було визнано ту обставину, що їх спільна дитина проживає біля матері, а також те що матеріальної допомоги в добровільному порядку на утримання сина відповідач не надає, офіційно не працює, а відтак у розумінні правил\~ст.61 ЦПК України\~такі обставини доказуванню не підлягає. З огляду на викладене, а також з урахуванням обставин, що передбачені ст.182 СК України, суд дійшов до висновку, що відповідач, будучи працездатною особою, має можливість та спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у запропонованому позивачем розмірі в сумі 500 гривень щомісячно, оскільки належних та допустимих доказів, які б вказували на неможливість виконання покладеного на нього законодавцем обов'язку щодо утримання своєї неповнолітньої дитини він суду не надав. Крім того, відповідач позов визнав. На підставі\~\~ст.174 ч.4 ЦПК України,\~\~у разі визнання відповідачем позову,\~\~суд, за наявності\~\~для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином,\~\~враховуючи, що\~\~визнання відповідачем позовних вимог\~\~-\~\~не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд\~\~приймає\~\~визнання\~\~відповідачем позову\~\~та виносить рішення про задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до положень\~ст.367 ЦПК України, суд допускає до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч.3\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню\~\~судовий збір , від сплати якого\~\~був звільнений\~\~позивач при зверненні до суду.

Outcome: approved