Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Органу опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області про повернення дитини. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що [INFO] у неї народилася дочка [PERSON]. Дані про батька дитини внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2017 року відібрано малолітню [PERSON], [INFO], у її матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Позивач змінила свою поведінку та спосіб життя, а тому просить повернути їй дитину. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2018 року призначено підготовче судове засідання. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. До початку судового засідання надали заяву, в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Також, просили здійснювати розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача органу опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області Турченюк А.М. у судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Також, просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. У підготовчому судовому засіданні до участі у справі залучено в якості третьої особи Комунальний заклад Броварської районної ради «Дитячий будинок «Надія» для дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування». Представник третьої особи у підготовче засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Згідно із ч.ч. 3 та 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Як передбачено ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши надані докази, та дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 07 листопада 2013 року виконавчим комітетом Жердівської сільської ради Броварського району Київської області, [INFO] народилася [PERSON]. Матірю у свідоцтві про народження дитини записана позивач [PERSON], батьком [PERSON] (а.с. 5). Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження за № 00017612110 від 02.02.2017 р., державна реєстрація про народження дитини проведена відповідно до ст. 126 СК України (а.с. 4). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2017 року відібрано малолітню [PERSON], [INFO], у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. У вищевказаному судовому рішенні встановлено, що 24 січня 2017 року службою у справах дітей та сімї отримано повідомлення від голови Жердівської сільської ради Броварського району Київської області про те, що відповідач залишила малолітню [PERSON], [INFO], із хворим дідусем та відсутня вдома вже п'ять днів. При цьому готової їжі в помешканні немає, дитина брудна та голодна. За таких обставин, та у звязку із загрозою життю та здоровю дитини, на підставі розпорядження Бороварської районної державної адміністрації, вирішено відібрати малолітню [PERSON], [INFO], від [PERSON] без позбавлення останньої батьківських прав. З матеріалів справи встановлено, що після відібрання від позивача дитину влаштовано до дитячого будинку «Надія», с. Мокрець. Зі змісту акту обстеження житлово-побутових умов проживання, вбачається, що 11 липня 2018 року комісія у складі в.о. старости [PERSON] та спеціаліста Жердівського старостинського округу Великодимерської селищної ради провели обстеження житлово-побутових умов позивача [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. У ході такого обстеження встановлено, що у будинку зроблений ремонт, всі кімнати відокремлені дверима, в усіх кімнатах підбиті гіпсокартоном стеля та стіни, встановлені євро вікна, стеля пофарбована, стіни поклеєні шпалерами, пофарбована підлога. Окремо облаштоване місце для ванної та туалету, яке підведене до водопостачання. Для [PERSON] та її дитини [PERSON] облаштована окрема кімната. Встановлені двері, є окреме ліжко для дитини, письмовий стіл, комод з дитячим одягом та є іграшки для дитини. В кімнатах прибрано, на вікнах штори та тюлі, ліжка застелені (а.с. 6). Відповідно до довідки-характеристики, виданої 06 липня 2018 року виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, [PERSON] проживає на житловій площі батьків. Інвалід з дитинства. В шлюбі не перебуває. Характеризується позитивно. Веде здоровий спосіб життя. Доброзичлива та ввічлива. Скарг на її поведінку до сільської ради не надходило. Компроментуючими даними на [PERSON] сільська рада не володіє (а.с. 7). Зі змісту копії висновку Броварської районної державної адміністрації Київської області № 982/01-12 від 19.06.2018 р. вбачається, що 07 травня 2018 року матір дитини [PERSON] звернулася до комісії з питань захисту прав дитини Бороварської РДА з проханням розглянути питання про доцільність повернення малолітньої [PERSON] в біологічну сімю. Повідомила, що змінила спосіб життя, а також своє ставлення до дитини, зробила ремонт у будинку та бажає повернути дитину додому. З метою обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] 17.05.2018 р. був здійснений виїзд комісії представників Жердівської сільської ради Броварського району Київської області, відповідно до якого встановлено, що у будинку позивача є умови, необхідні для проживання дитини. На засіданні комісії 12.06.2018 р. позивач [PERSON] повідомила, що вже закінчила ремонт в будинку та бажає якнайшвидше повернути доньку додому. Зважаючи на те, що матір дитини змінила спосіб життя та врахувала рекомендації надані службою у справах дітей та сімї, орган опіки та піклування Броварської райдержадміністрації вважає за доцільне повернення малолітньої [PERSON], [INFO], в біологічну сімю матері [PERSON] (а.с. 8-9). Згідно акту № 10/18 про відвідування батьками вихованців дитячого будинку «Надія» від 10 жовтня 2018 року, [PERSON] за час перебування її дитини [PERSON] у закладі з 03.02.2017 р. відвідувала її декілька разів, а саме: 20.02.2017 р., 27.03.2017 р., 05.04.2017 р., 31.05.2017 р., 15.09.2018 р., 01.10.2018 р. Як передбачено ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За змістом ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Згідно із ч. 3 ст. 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада1959 р. (принцип 6), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. З огляду на викладені обставини, та враховуючи те, що позивач змінила свою поведінку та ставлення до життя, до вихованні дитини, а також беручи до уваги висновок органу опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації, суд вважає за необхідне повернути позивачу дитину. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала. На підставі викладеного, та

Outcome: approved