Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

У липні 2016 року ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, посилаючись на те, що банк на підставі анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, наданої фізичною особою [PERSON] відкрив позичальнику рахунок у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку, надав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку. Відповідно до умов якого надав позичальнику кредит у сумі 15700,00 грн. 10.06.2015 р. до Банку надійшло звернення [PERSON] з повідомленням про смерть [PERSON] Спадкоємцем [PERSON] є його дружина [PERSON] Заборгованість [PERSON] складає 22766,53 грн. 20.11.2015 р. позивач надіслав на адресу Першої Селидівської державної нотаріальної контори претензію з вимогами до спадкоємців колишнього позичальника. З часу відкриття спадщини і на день звернення з позовом платежі, спрямовані на погашення кредиту не надходили, договірні зобовязання не виконані. Просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», 01001, м.Київ, вулиця Десятинна,4/6, МФО 300346, п/р № 26250002120846, заборгованість в сумі 22766,53 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), установив наступне. З матеріалів справи вбачається, що за договором кредиту № 612134386 від 10.02.2014 року [PERSON] одержав в Банку кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. На момент подання позову до суду, заборгованість за договором становить 22766,53 грн. [PERSON] помер 21.04.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.25). Відповідач дружина померлого - спадкоємець за законом. Статті\~1216,\~1218 ЦК України\~передбачають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців передбачено\~ст.1281 ЦК України. Окрім того,\~статтею 1281 ЦК України\~передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідач, як спадкоємець, повідомив банк про смерть позичальника 10.06.2015 р. Із заявою про прийняття спадщини спадкоємець до нотаріальної справи не зверталась (матеріали спадкової справи) (а.с. 43-67) . Відповідно до ч.1\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3\~ст.1268 ЦК України). Для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1\~ст.1269 ЦК України). Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. Перелік документів та інших доказів, які дозволяють визначити постійність проживання, містяться у п. 3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Згідно з цією нормою доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: відмітка у паспорті спадкоємця про реєстрацію його місця проживання разом із спадкодавцем; довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Померлий за життя мав реєстрацію місця проживання за адресою: [INFO], де також зареєстрована відповідач. Судом встановлено, що житлове приміщення, у якому був зареєстрований померлий та на цей час мешкає відповідач, згідно свідоцтва про право власності на житло, належить [PERSON] та її сину [PERSON], що також підтверджується довідкою Селидівського БТІ (а.с.64, 65). Відповідно до ч.1 ст.10, ч.1 ст.11, ч.1 ст.60 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Згідно з ч.1\~ст.179 ЦПК\~України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» спадкоємці боржника є боржниками перед кредитором лище за умови прийняття спадщини та у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Факт одержання дружиною померлого боржника, майна в порядку спадкування після смерті чоловіка не доведений. Банк жодними доказами не довів наявність спадкового майна одержаного відповідачем у спадщину й можливості погашення зобов'язання спадкодавця перед кредитором за рахунок такого майна. Позивачем не надано допустимих доказів на підтвердження складу спадкового майна, вартості майна, одержаного відповідачем у спадщину. В такому разі, саме з цих підстав має бути відмовлено у задоволені заявленого позову.

Outcome: dismissed