Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що він та відповідачка є спадкоємцями за заповітом до майна померлої 01 жовтня 2010 року [PERSON]. 20 травня 2011 року Броварською міською державною нотаріальною конторою позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Постишева, 10. 21 червня 2011 року між сторонами був укладений та нотаріально посвідчений договір конкретного користування успадкованим житловим будинком, а з приводу користування земельною ділянкою площею 0,1733 га, на якій розташований житловий будинок, сторони згоди не досягли, тому позивач звернувся з цим позовом та просить визначити порядок користування земельною ділянкою площею 0,1733 га та зобовязати відповідача не чинити йому перешкод у користуванні виділеною частиною земельної ділянки. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до другого варіанту додаткової судової земельно-технічної експертизи № 2/15 від 08 червня 2015 року (додаток № 2). Також позивач пояснив, що не заперечує проти сплати грошової компенсації за господарські будівлі: вбиральню «В», навіс «Л», сарай «З», які згідно договору конкретного користування належать [PERSON], але розташовані на території, що виділяється йому. Відповідач та її представник у судовому засіданні позов визнали частково та просили встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до першого варіанту додаткової судової земельно-технічної експертизи № 2/15 від 08 червня 2015 року (додаток № 1), посилаючись на те, що даний варіант максимально враховує вимоги державних будівельних норм, а також не заперечували проти сплати грошової компенсації. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 20 травня 2011 року Броварською міською державною нотаріальною конторою сторонам видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Постишева, 10 та належав померлій 01 жовтня 2010 року [PERSON] 21 червня 2011 року між сторонами був укладений та нотаріально посвідчений договір конкретного користування житловим будинком, за яким у конкретне користування [PERSON] перейшли приміщення житлового будинку, позначені на плані цифрами: 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5,2-8, 2-9 та надвірні будівлі: вбиральня «Г», а в користування [PERSON] перейшли приміщення житлового будинку, позначені на плані цифрами: 1-1, 1-2. 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8, 1-І та надвірні будівлі: вбиральня «В», погріб «Д», сарай «З», навіс «Л». З копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 040988, виданого [PERSON] 24.05.2002 року вбачається, що вона була власником земельної ділянки площею 0,1733 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку. господарських будівель і споруд 0,1000 га, ведення особистого селянського господарства 0,0733 га, що розташована за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Постишева, 10. Висновком судової земельно-технічної експертизи № 6/14 від 06.02.2015 року, запропоновано три варіанти користування земельною ділянкою площею 0,1733 га. Висновком додаткової судової земельно-технічної експертизи № 2/15 від 08.06.2015 року запропоновано два варіанти користування земельною ділянкою, що базуються на другому варіанті висновку експертизи № 6/14 від 06.02.2015 року. Суд вважає за необхідне встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до першого варіанту додаткової судової земельно-технічної експертизи № 2/15 від 08.06.2015 року, оскільки він максимально враховує вимоги державних будівельних норм щодо територій по обслуговуванню житлових будівель і споруд та передбачає достатній проїзд (шириною 3,5 м) до належних сторонам будівель і споруд. При даному варіанті на території, що виділяється [PERSON] розташовані господарські будівлі: вбиральні «В», навіс «Л», сарай «З», які згідно договору конкретного користування належать [PERSON], а криниця «К», яка перебуває у спільному користуванні сторін згідно зазначеного договору, фактично розташована на території, що виділяється [PERSON] Враховуючи неможливість перенесення вказаних споруд та згоду [PERSON] на сплату грошової компенсації у сумі 9809 грн, визначеної експертизою, а також згоду [PERSON] на отримання грошової компенсації у зазначеному розмірі, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] таку грошову компенсацію, виділивши у користування [PERSON] вбиральню «В», навіс «Л», сарай «З». Що стосується позовних вимог про зобовязання відповідача не чинити перешкод у користуванні виділеною частиною земельної ділянки, то суд вважає їх безпідставними та необґрунтованими, а тому відмовляє в їх задоволенні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а саме: 243,60 грн за сплачений судовий збір, 8500 грн за проведення експертизи, 1600 грн за проведення земельно-кадастрових робіт, а всього 10343,60 грн. Оскільки позивач повинен сплатити відповідачу грошову компенсацію в сумі 9809 грн, а відповідач на користь позивача судові витрати в сумі 10343,60 грн, то у урахуванням взаєморозрахунків підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 534,60 гривень (10343,60 9809 = 534,60). На підставі викладеного та

Outcome: partial