Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

У квітні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом після уточнення якого в частині складу відповідачів просить припинити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження щодо квартири [ADDRESS] , а саме: заборони за реєстраційним номером обтяження: 5290022, зареєстрованого 12.07.2007 (перенесення запису 25.12.2013, номер запису про обтяження: 4048599); іпотеки за реєстраційним номером обтяження: 5432305, зареєстрованого 06.08.2007 (перенесення запису 25.12.2013, номер запису про обтяження: 4048552). В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що 29.11.2013 на прилюдних торгах вона придбала квартиру [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, номер 1223, виданого 25.12.2013 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Міхняєвою А.А. на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 29.11.2013. З дати придбання квартири вона безперешкодно користувалася належним їй на праві власності майном. В квітні 2021 виникла необхідність розпорядитися квартирою та від нотаріуса дізналася про існування вказаних обтяжень. При купівлі квартири з прилюдних торгів працівниками державної виконавчої служби та представниками сторін виконавчого провадження її було запевнено, що всі обтяження з квартири будуть зняті, так як реалізація квартири на прилюдних торгах здійснюється на підставі рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Між тим, банк не вчинив належних дій щодо зняття заборони та іпотеки з квартири. Посилаючись на наведені обставини та неможливість вирішення спору в досудовому порядку позивач звернулася до суду. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.04.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Ухвалою суду від 28.09.2021 закрито провадження у справі вчасні вимог до ПАТ «Кредитпромбанк» на підставі пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України. У повторне судове засідання, призначене на 13.09.2021 сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Інша сторона причину неявки суду не повідомили та правом на дання відзиву на позов не скористалися. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, дійшов наступного. Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що на підставі Свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 1223, виданого 25.12.2013 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Міхняєвою А.А. позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Наведені обставини підтверджуються інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.04.2021. Із державного реєстру вбачається, що в ньому міститься запис від 12.07.2007 про обтяження квартири [ADDRESS] за номером 5290022, тип обтяження: заборона на нерухоме майно, зареєстрований приватним нотаріусом Філіпенком В.В. на підставі договору іпотеки від 12.07.2007, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Філіпенко В.В. за номером 2038., власником якої на той час була [PERSON] . Крім того, наявний запис про обтяження за номером 5432305, тип обтяження: іпотека, зареєстрований 06.08.2007 приватним нотаріусом Філіпенком В.В. на підставі договору іпотеки від 12.07.2007, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Філіпенко В.В. за номером 2038. Іпотекодержателем іпотечного майна вказано Відкрите акціонерне товариство «Кредитпромбанк», боржником [PERSON] , а майновим поручителем [PERSON] . Згідно наданої позивачем копії повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] боржник [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис про смерть за номером 222. В ході розгляду справи судом встановлено, що в провадженні Ленінського районного суд міста Миколаєва перебувала цивільна справа № 489/2845/17 за позовом [PERSON] до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про зняття арешту з майна. Рішенням вказаного суду від 18.010.2017 позов [PERSON] задоволено та знято арешт з нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , накладений постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області Кравчук А.О. від 09.11.2012. З вказаного рішення вбачається, що судом було встановлено, що згідно свідоцтва від 25.12.2013 приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області 29.11.2013, посвідчено, що [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] . Постановою старшого державного виконавця від 09.11.2012 на вказану квартиру накладено арешт. Листом відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Миколаївській області вих.№21-33/71 від 01.02.2017, за результатами звернення [PERSON] від 20.12.2016 про зняття арешту з квартири [ADDRESS] , повідомлено, що 29.11.2013 державним виконавцем Відділу складено акт про реалізацію предмета іпотеки, а саме вищезазначеної квартири, та редакція Закону України «Про виконавче провадження» від 16.10.2013 не передбачала права державного виконавця на зняття арешту з нерухомого майна реалізованого з прилюдних торгів. Роз`яснено право звернутись до суду з позовом до суду про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Наведене рішення суду набрало законної сили та апеляційному порядку не оскаржувалося. За положеннями пунктів 6.1 - 6.4 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом міністерства юстиції України від 27.10.1999 № 68/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 за № 745/4038, після повного розрахунку покупців за придбане майно, на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копії документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби. Затверджений акт державний виконавець видає покупцеві та його копі надсилається стягувачу, боржникові та спеціалізованій організації. На підставі цього акта нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Відповідно до пункту 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 (чинної на момент реєстрації права власності позивача на квартиру) документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати. Пунктами 69, 71 наведеного вище Порядку передбачено, що для проведення державної реєстрації припинення обтяження нерухомого майна іпотекою у разі придбання (передачі) за результатами прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки, державний виконавець подає органові державної реєстрації прав примірник акта про реалізацію предмета іпотеки. Державна реєстрація припинення обтяження нерухомого майна іпотекою проводиться нотаріусом одночасно із зняттям ним заборони, накладеної під час посвідчення договору іпотеки. Таким чином, із досліджених судом доказів вбачається, що після придбання позивачем в установленому законом порядку квартири з прилюдних торгів іпотекодержателем - ПАТ «Кредитпромбанк» не було вжито заходів для зняття заборони та іпотеки з іпотечної квартири, що на теперішній час порушує право [PERSON] на розпорядження своєю власністю. Згідно частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Стаття 76 ЦПК України визнає доказами будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 ЦПК України). Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи встановлені обставини та наведені норми права, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки після придбання квартири з прилюдних торгів іпотекодержатилем не були вжиті заходи із припинення обтяження нерухомого майна та зняття заборони, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, що порушує право позивача, як власника, на розпорядження квартирою. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір в сумі 908,00 грн, сплаченого при зверненні до суду.

Outcome: approved