Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

У липні 2014 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулася в суд з позовом до [PERSON] і прохала стягнути з нього 8353,82 грн. заборгованості за кредитним договором і сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн. Свої вимоги банк мотивував тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання відповідно укладеного кредитного договору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином та направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі та в разі неявки відповідача прохає винести заочне рішення. Відповідач [PERSON] наполягав на тому,що позов не підлягає задоволенню в зв»язку зі спливом строку позовної давності. Суд, вислухавши пояснення відповідача і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] укладено кредитний договір № б/н від 20.06.2007 р. Відповідно умов договору банк надав відповідачеві кредит у сумі 1900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві (а. с. 8). Згідно пункту 9.12 умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонговується на такий самий термін. Пунктом 8.6. зазначених умов та правил передбачена відповідальність за порушення будь-якого із зобов'язання, а саме при порушенні позичальником строків платежів передбачених Договором, по будь-якому з грошових зобов'язань більш ніж на 120 днів позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми позову (а. с. 12). Відповідач, отримавши грошові кошти, не виконує своїх зобов'язань та станом на 30.06.2014 року має заборгованість на загальну суму 8353,82 грн., що складається: 1457,20 грн. - заборгованість за кредитом; 6022,63 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом. А також штрафи відповідно до пункту 8.6. «Умов та правил надання банківських послуг»: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 373,99 грн. - штраф (процентна складова). Відповідач [PERSON] заявив клопотання про застосовуння строку позовної давності до позовних вимог. З врахуванням заяви відповідача суд вважає,що позовні вимоги не підлягають задоволенню в зв»язку зі спливом строку позовної давності з наступних підстав. Так, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH) та що останній платіж здійснено в березні 2008 року, а дія картки закінчилась 31 січня 2009 року. Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Зазначена правова позиція сформульована в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року по справі №6- 14 цс 14. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed