Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №32 м. Кременчука про захист прав споживача та стягнення коштів за договором банківського вкладу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.05.2014 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір-заяву банківського строкового вкладу №300131/49384/370-14 «Стандарт» (в національній валюті), у відповідності з яким він розмістив вклад на суму 30000 грн. на вкладний рахунок [NUMBER] строком на 370 днів, з 13.05.2014 року до 18.05.2015 року, з виплатою процентів за ставкою 24% річних на рахунок відкритий у банку [NUMBER]. 18.05.2015 року він особисто звернувся до відповідача з завою про повернення вкладу по закінченню строку дії договору. В порушення умов договору, відповідачем до цього часу сума вкладу не повернута. Отже, на теперішній день за відповідачем залишається заборгованість по видачі вкладу на суму 30000 (тридцять тисяч) грн. та процентів у розмірі 6871 (шість тисяч вісімсот сімдесят одна) грн. 65 коп. Просив стягнути з відповідача на його користь 36871,65 грн. Позивач та його представник у судове засідання не прибули, попередньо надіславши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали у повному обсязі, просили задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Представник відповідача у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомляли. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.05.2014 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір-заяву банківського строкового вкладу №300131/49384/370-14 «Стандарт» (в національній валюті), строком на 370 днів, з 13.05.2014 року до 18.05.2015 року, з виплатою процентів за ставкою 24% річних. У відповідності з п.1 договору-заяви позивач розмістив вклад на суму 30000 грн., шляхом зарахування коштів на вкладний рахунок [NUMBER], що підтверджується квитанцією №15 від 13.05.2014 року (а.с 12). Відповідно до п.2 договору-заяви, за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного в п.1 цього договору-заяви, банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 24% річних. Нарахування процентів здійснюється банком у порядку, визначеному п. 4.1.3, 4.3.4. Основних умов. Нараховані проценти зараховуються вкладнику на рахунок відкритий у банку [NUMBER], з подальшим перерахуванням сум нарахованих процентів на вкладний рахунок вкладника. Згідно п.3 договору-заяви, вкладник має право отримувати суми процентів, нараховані на вклад, протягом строку, визначеного п.1 цього договору-заяви, щомісячно, у порядку та у строку, передбачені у п.п. 4.2., 4.3.2. Основних умов. 18.05.2015 року він особисто звернувся до відповідача з вимогою про повернення вкладу по закінченню строку дії договору у двох примірниках, один з яких прийнятий банком, а інший з відміткою банку про отримання повернутий йому (а.с.13). В порушення умов договору, відповідачем до цього часу сума вкладу не повернута. Отже, на теперішній день за відповідачем залишається заборгованість по видачі вкладу на суму 30000 (тридцять тисяч) грн. та процентів у розмірі 6871 (шість тисяч вісімсот сімдесят одна) грн. 65 коп. У відповідності зі ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення й використання продукції, яка реалізується не території України, для задоволення своєї особистої потреби мають право, зокрема, на захист своїх прав державою; належна кількість продукції й обслуговування; звертання до суду й іншим уповноваженим органам державної влади за захистом порушених прав. Згідно зі ст. 41 Конституції України, «кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є недоторканим…». Згідно з положеннями ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Встановленим фактам відповідають правовідносини, які регулюються ст.ст. 15, 16, 626, 629, 638, 1058, 1060, 1061, 1074 ЦК України, відповідно до яких договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на установлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За договором банківського вкладу одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплатити вкладникові таку суму та проценти на неї, встановлених договором. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту відсотки. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Ухилення відповідача від повернення вкладу є незаконним та безпідставним, оскільки відповідно до вимог статті 1066 ЦК України, банк використовує кошти клієнта, гарантуючи його право безперешкодного розпорядження. Він не має права встановлювати непередбачені договором чи законом обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Оскільки стороною договору банківського вкладу є фізична особа, то відповідач не міг відмовити у видачі вкладу. Закон (стаття 1074 ЦК України) не допускає обмежень прав клієнта щодо розпорядження такого вкладу. Такі обмеження можливі лише у випадках, передбачених законом і на підставі судового рішення. Вказаний закон станом на день подання позовної заяви відсутній. Отже, дії відповідача, направленні на ухилення від повернення вкладу є протиправними. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Станом на день розгляду справи, сума заборгованості за договором-заявою банківського вкладу №300131/49384/370-14 «Стандарт» від 13.05.2014 року, яку необхідно стягнути з відповідача становить - 30000 (тридцять тисяч) грн. та проценти у розмірі 6871 (шість тисяч вісімсот сімдесят одна) грн. 65 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 368,71 грн.

Outcome: approved