Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

у квітні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати відповідачів [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначала, що після смерті матері [PERSON] вона успадкувала обумовлений вище житловий будинок. Як новий власник будинку, використовуючи належне їй право щодо розпорядження ним на власний розсуд, остання 02.03.2020 року уклала договір купівлі - продажу житлового будинку з розстрочкою платежу (повний розрахунок повинен бути здійснений до 03.09.2021 року). Водночас за умовами даного договору позивач [PERSON] , як продавець, взяла на себе зобов`язання зняти з реєстраційного обліку за вказаною адресою відповідачів [PERSON] , [PERSON] , які за місцем реєстрації не проживають близько двох років. Посилаючись на вказані обставини, позивач [PERSON] просила визнати відповідачів [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] . Представник позивача адвокат Драник О.А. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги [PERSON] підтримав. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Направили до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечували. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема судом встановлено, що позивач [PERSON] після смерті матері [PERSON] успадкувала житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 10-13, 18). В зазначеному житловому будинку зареєстровані її рідний брат [PERSON] (з 18.06.1992 року) та його дружина [PERSON] (з 04.07.2002 року), проте за місцем реєстрації не проживають (а.с. 23-25, 39,40). 02.03.2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу обумовленого житлового будинку з розстрочкою платежу (повний розрахунок до 03.09.2021 року, здійснення реєстрації права власності після внесення за договором купівлі - продажу коштів у повному обсязі). При цьому, за умовами даного договору позивач [PERSON] , як продавець, взяла на себе зобов`язання в строк до 03.07.2020 року зняти з реєстраційного обліку за вказаною адресою відповідачів [PERSON] , [PERSON] , які за місцем реєстрації не проживають (а.с. 6-7, 33,34). Так, об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Разом з тим, відповідно до вимог ст.ст.319,321,391 ЦК України, власник який володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо нього будь-які дії, що не заборонені законом, не може бути протиправно позбавлений права власності або будь-яким чином обмежений у його здійсненні та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. При цьому, виникнення права членів сім`ї власника будинку (квартири) на користування ними та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а відтак - припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сім`ї на користування цим будинком, тобто перехід прав і обов`язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом (житлового сервітуту) членів сім`ї колишнього власника у випадку зміни власника будинку законом не передбачено. Як зазначалося вище, відповідачі не є членами сім`ї позивача, тому право користування останніх вказаним будинком припинилося в зв`язку з припиненням права власності на будинок попереднього власника - [PERSON] , яка померла [INFO] , водночас позивач мала право використати належне їй майно на власний розсуд. Відповідно до ст.16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За такого, враховуючи встановлені обставини, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved