Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернулася до суду із даним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 26 по вул. Єсеніна в м. Миколаєві, в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON], який помер 27.03.1995 року. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що 27.03.1995 року помер її батько - [PERSON], і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді належної йому 1/2 частини житлового будинку № 26 по вул. Єсеніна в м. Миколаєві. В установлений законом строк мати позивачки [PERSON], як законний представник неповнолітньої на той час позивачки, звернулася до П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] Окрім матері позивачки [PERSON], до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини більш ніхто не звертався. Хоча в заяві про прийняття спадщини матір позивачки вказала, що крім її неповнолітньої доньки є ще інші спадкоємці за законом: мати померлого [PERSON] та дружина [PERSON], хоча їй достовірно не було відомо про те, чи перебував у шлюбі спадкодавець. В подальшому позивачка отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 24.04.2015 року, винесену державним нотаріусом Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що відповідно до заяви, поданої представником позивача, вбачається, що у спадкодавця є ще інші спадкоємці за законом. Тому через неможливість в позасудовому порядку вирішити дане питання позивач звернулася до суду. В судове засідання позивач не зявилася, проте надала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила про задоволення позову. Представник відповідача - Миколаївської міськради, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність та винести рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із такого. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів цивільної справи, 27.03.1995 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 11). Після його смерті залишилася спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку № 26 по вул. Єсеніна в м. Миколаєві, яке належало йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 15.06.1985 року, яке він отримав після померлого 06.12.1980 року батька [PERSON] (а.с. 13-14). Як вбачається з копії спадкової справи № 93/95, заведеної Пятою Миколаївською державною нотаріальною конторою до майна [PERSON], який помер 27.03.1995 року, останній на випадок своєї смерті заповіту не залишив, спадкоємцем першої черги за законом є його дочка, позивачка по даній справі - [PERSON] Позивачці на момент відкриття спадщини було 11 років і 7 місяців, тобто вона була неповнолітня, тому її інтереси представляла її мати [PERSON], яка і звернулася у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В заяві про прийняття спадщини мати позивачки вказала, що крім її неповнолітньої доньки - [PERSON], є ще інші спадкоємці за законом першої черги: мати померлого [PERSON] та дружина [PERSON]. Із копії вищезазначеної спадкової справи вбачається, що ні мати померлого ні його дружина не зверталися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Із довідки, виданої Комунальним підприємством ДЄЗ Океан № 5883 від 20.11.2015 року, зазначається, що за адресою м. Миколаїв, вул. Єсеніна, будинок № 26, на час смерті [PERSON], разом із ним ніхто не був зареєстрований. Таким чином судом встановлено, що відповідно до діючого законодавства позивачка є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після померлого батька, яка в установленому законом порядку прийняла спадщину, яка залишилась після смерті її батька. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ГК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Outcome: approved