Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив витребувати від відповідача на його користь, передані йому на відповідальне зберігання сільськогосподарський інвентар, а саме: плуг ПЛН - 3,35 та сіялку СЗТ. В обгрунтування позову зазначив, що 20.09.2006 року позивач на підставі рішення засідання комісії по розподілу колишніх пайщиків ТОВ «Троїцьке» отримав на відповідальне зберігання сільськогосподарський інвентар, серед яких був плуг ПЛН - 3,35 та сіялка СЗТ. У 2010 році позивач передав відповідачу частину сільськогосподарського інвентарю, серед яких був плуг ПЛН - 3,35 та сіялка СЗТ у тимчасове користування, до першої вимоги. У вересні 2014 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення інвентарю, але останній повідомив, що сільськогосподарський інвентар він йому ніколи не поверне, та до теперішнього часу зазначений інвентар залишається у користуванні відповідача. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги на підставах та доводах викладених у позові, та просив його задовольнити у повному обсязі. Клопотань до виклику свідків зазначених у позові суду не заявляв. Відповідач, його представник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позову на тих підставах, що відповідач не наділений правами, як власник спірного майна, тому і не має прав для витребування зазначеного майна. Крім того відповідач доводив суду, що він разом з дружиною, як пайщики, мають право на пайовий фонд колективного сільськогосподарського підприємства ім. Кірова, с. Троїцьке Павлоградського району Дніпропетровської області, тому їм були видані 15.09.2014 року Троїцькою сільською радою свідоцтва про право на майновий пай за серіями ТР, ТР №№ 334, 335 на загальну суму 655,00 грн. У зв»язку з чим, відповідач вирішив на свій розсуд на зазначену суму залишити собі розпайоване майно, а саме, плуг ПЛН - 3,35 та сіялку СЗТ. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, приходжу до наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов»язки. За матеріалами справи встановлено, що відповідно до акту прийому-передачі від 20.09.2006 року комісія у складі пайщиків склали акт про те, що уповноваженому пайщиків [PERSON] передається майно власників майнових паїв на відповідальне зберігання з правом передачі його в оренду, серед якого був сільськогосподарський інвентар, а саме, плуг ПЛН - 3,35 вартістю 650,00 грн та сіялка СЗТ вартістю 1000,00. У судовому засіданні встановлено, та не заперечувалось сторонами по справі, що дійсно у 2010 році спірне майно, а саме, плуг ПЛН - 3,35 та сіялка СЗТ були передані за усною домовленістю позивачем [PERSON] у тимчасове користування відповідачу [PERSON], до першої вимоги. Відповідно до складеної вимоги від 05.12.2014 року позивач, в присутності пайщиків, у вересні 2014 року запропонував відповідачу повернути спірне майно, але останній відмовився. З наведеного вбачається, що [PERSON] діяв в межах наданих йому повноважень відповідно до акту прийому-передачі від 20.09.2006 року, а саме, наданих йому повноважень в частині надання в оренду розпайованого майна та правом вимоги повернення зазначеного майна до нього, як до зберігача, за першою вимогою. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У судовому засіданні відповідачем не було доведено правових підстав для продовження утримання спірного майна з метою володіння або користування ним, а надані в судовому засіданні свідоцтва про право на майновий пай не можуть свідчити про належність спірного майна відповідачу. З огляду на зазначене, приходжу до висновку, що плуг ПЛН - 3,35 вартістю 650,00 грн та сіялка СЗТ вартістю 1000,00 підлягають поверненню на відповідальне зберігання уповноваженому пайщиків [PERSON] від користувача [PERSON]. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved