Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 17 квітня 2015 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 207. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Вказала, що з липня 2016 року разом із [PERSON] однією родиною не проживають. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки та на своє утримання у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу). У подальшому позивач уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] 05 жовтня 2016 року у судове засідання, не з'явився, з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи мається заява, в якій [PERSON] позовні вимоги не визнав, вказував, що мешкає разом із дружиною та донькою за однією адресою, утримує родину, а тому вважав позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини необґрунтованими. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, виданого 17.04.2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17 квітня 2015 року, актовий запис № 207. Після реєстрації шлюбу дружина прізвище не змінювала. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 18.08.2015 року Виконкомом Сартанської селищної ради Іллічівського району міста Маріуполя Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно довідки № 1270 від 05.07.2016 року, секретарем Виконкому Сартанської селищної ради м. Маріуполя, [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] разом із донькою [PERSON], 2015 року народження, який знаходиться на її утриманні. Також позивач потребує матеріальної допомоги на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки не має можливості працювати на постійному місці роботи. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дитини. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Приймаючи до уваги те, що батьки в рівних частках зобов'язані утримувати дітей, матеріальне становище сторін, суд вбачає достатні підстави для стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття, та аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою трирічного віку. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved