Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

У листопаді 2014 року військовий прокурор, відповідно до ст.121 Конституції України, ст.361 Закону України «Про прокуратуру», ст.45 ЦПК України, звернувся в суд в інтересах держави в особі: Міністерства оборони України, військової частини [NUMBER] ,\~ з позовом до [PERSON] про стягнення збитків в розмірі 1622890.36 (один мільйон шістсот двадцять дві тисячі вісімсот дев`яносто) грн. 36 коп., завданих вчиненим ним кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.425 КК України, за скоєння якого відповідача вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.10.2014 року визнано винним у вчиненні вказаного злочину та засуджено до 4-х років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від покарання з призначенням 1 року іспитового строку. Вирок набрав законної сили 24.11.2014 року. В судове засідання прокурор, представники позивачів не з`явились, направивши на адресу суду письмові заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутність /а.с.21,22,28/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але направив на адресу суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутність /а.с.31/. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає\~ задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [PERSON] , являючись у період з березня 2012 року по грудень 2013 року начальником сховища пального та мастильних матеріалів складів роти матеріального забезпечення військової частини [NUMBER] , тобто військовою службовою особою, на яку покладено виконання адміністративно-господарських обов`язків, вчинив недбале ставлення до служби, внаслідок чого на складах довгострокового та поточного збері-гання служби ПММ в/ч [NUMBER] виникла нестача військового майна (автобензина, дизельного палива тощо) на загальну суму 453025.10 гривень, з урахуванням 20% ПДВ загальна сума складає 543630.12 грн. Вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.10.2014 року, який набув чинність 24.11.2014 року, [PERSON] визнано винним за недбале ставлення до військової служби, що спричинило тяжкі наслідки за ч.2 ст.425 КК України, та засуджено к 4 рокам позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, на підставі якої звільнено від покарання з встановленням 1 року іспитового строку /а.с.6-7/.\~ Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, при наявності судового рішення щодо доведеності вини обвинуваченим,\~ доказуванню підлягає тільки завданий позивачу, злочинними діяннями відповідача, розмір матеріальної шкоди. Докази, що підтверджують розмір завданих [PERSON] державі збитків зберігаються у матеріалах кримі-нального провадження, які відповідачем не оспорюються. Відповідно до Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженою постановою Верховної Ради України №243/95-ВР від 23.06.1995р., військовослужбовці за шкоду, заподіяну державі притягаються до матеріальної відповідальності. Відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи не закон-ним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. У випадках, передбачених п.14 вказаного Положення, відшкодування військовослужбовцем і призваним на збори військовозобов`язаним прямої дійсної шкоди, заподіяної державі, здійснюється у кратному співвідношенні до вартості майна. Протиправною визнається така поведінка (дія чи бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.1995р. №880 «Про затвердження Переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості» нестача майна служби ПММ підпадає під відшкодування винними особами у 3-х кратному співвідно-шенні до його вартості. За таких обставин, сума збитків, завданих протиправними діями відповідача [PERSON] . Міністерству оборони України та військової частині [NUMBER] , становить 1630890 грн. 36 коп.(543630.12х3=1630890.36).\~ - 2 - Як зазначено позивачем, [PERSON] добровільно заподіяні державі збитки відшкодовані тільки на суму 8000.00 (вісім тисяч) грн. 00 коп. Сума в розмірі 1622890.36 грн. до сьогоднішнього дня не відшкодована, у зв`язку з чим, військовий прокурор звернувся в суд в інтересах держави в особі: Міністерства оборони України та військової частини [NUMBER] для стягнення з відповідача невідшкодовану суму збитків. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи безділь-ністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка\~ завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, з наступними змінами, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК (в редакції 1963 року) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Отже, враховуючі, що державі в особі: Міністерства оборони України і військової частини [NUMBER] \~\~ злочин-ними діяннями відповідача завдана матеріальна шкода, між неправомірними діяннями і шкодою є безпосередній причинний зв`язок, розмір шкоди повністю доведено, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Згідно із Законом України «Про судовий збір» органи прокуратури при здійсненні представництва інтересів громадян або держави і суді звільнено від сплати судового збору. За правилами ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір стягується з відповідача на користь держави у разі звільнення позивача, на користь якого ухвалене рішення, від сплати судового збору. \~ На підставі ст.1166 ЦК України, ст.ст.60,61 ЦПК України, Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі\~ і

Outcome: approved