overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму передбаченого на дитину відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач вказувала, що з 11 серпня 2007 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем по справі. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, не бере участі у вихованні дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, позивач просила позов задовольнити в повному обсязі. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положення ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дитини коштів на її утримання не надає. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі - у розмірі 1500 гривень щомісячно з дати подачі позовної заяви і до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач вказувала, що 10 жовтня 2002 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем по справі. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, не бере участі у вихованні дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, позивач просила позов задовольнити в повному обсязі. Сторони в судове засідання не з'явилися, позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач не представив доказів проти задоволення позову, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши письмові докази по справі, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до положення ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дитини коштів на її утримання не надає. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Клопотівецькою сільською радою, актовий запис № 03 від 16.11.2001 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання та фактичні шлюбні відносини між подружжям припинено з травня 2006 року, спільного господарства з того часу не ведуть. За таких обставин шлюб між позивачкою та відповідачем носить лише формальний характер, між подружжям виникають часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках. В судове засідання позивачка не з'явилась, проте подала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував, проте в подальшому подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2001 року. За час спільного проживання у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що постійно виникали сварки та конфліктні ситуації. Ухвалою суду від 19 січня 2015 року сторонам надавався термін для примирення на два місяці, однак з пояснень відповідача вбачається, що примирення між ними досягнуто не було. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, яку в судовому засіданні уточнила, та просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх його видів заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку В обґрунтування позову позивач вказувала, що з відповідачем по справі вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 14 травня 2012 року. Від даного шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем по справі. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, не бере участі у вихованні дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, позивач просила позов задовольнити в повному обсязі. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову; не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши письмові докази по справі, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] Сторони сумісне господарство не ведуть, у шлюбних відносинах не перебувають. Відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини і не бере участі в її вихованні. Дитина виховується позивачем і потребує матеріальної допомоги. Відповідно до положення ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомився судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 23 квітня 1988 року. Більше 10 років сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомився судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 28 квітня 2007 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Більше шести місяців сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка вказує на те, що з 2004 р. по 2014 р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Позивачка не має можливості самостійно утримувати доньку належним чином. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, з 2004 року по 2014 рік позивачка перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня подання позовної заяви і до її повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

У листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка вказує на те, що з 22 жовтня 2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Позивачка не має можливості самостійно утримувати сина належним чином. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позивачка просила суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, з 22 жовтня 2011 року позивачка перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня подання позовної заяви і до її повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач КП «Боярка-Водоканал» звернулося до Києво-Святошинського районного суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги обґрунтовував тим, що КП «Боярка-Водоканал» надає послуги населенню по централізованому водопостачанню та водовідведенню і діє на підставі Статуту. Між КП «Боярка-Водоканал» та [PERSON] був укладений Договір № 7908 про надання послуг з водопостачання та водовідведення та відкрито особистий рахунок № 10911. [PERSON] є споживачем і користуються водопостачанням, тому зобов'язані сплачувати за послуги водопостачання та водовідведення, згідно затверджених тарифів, за кожен місяць. КП «Боярка-Водоканал» свої зобов'язання виконувало вчасно та якісно. Однак споживач порушив п. 7.2.1. Договору про своєчасну оплату за надані послуги. У відповідача станом на листопад 2014 року виникла заборгованість в сумі 9 526,75 грн. Крім того відповідно до п. 8.1.2. умов Договору та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач ПАТ КБ ПРИВАТБАНК звернулося до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 23.08.2011 року [PERSON] 23.08.2011 року отримав кредит у розмірі 11600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови договору відповідач не виконує, станом на 19.11.2014 року має забор гованість у розмірі 22378,72 грн., яка складається з наступного: 14358,98 грн. - заборгованість за кредитом, 6078,90 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 399,00 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. (фіксована частина), штраф, 1041,84грн. (процентна складова). Позивач просить суд зазначену заборгованість та судові витрати стягнути з відповідача. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Відповідач позовні вимоги не визнав в частині стягнення заборгованості за кредитом, процентах та комісій та звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк»про визнання кредитного договору припиненим у звязку з виконанням належним чином своїх зобовязань. В своїй зустрічній позовній заяві, яка була уточнена 20.05.2015 року [PERSON] зазначає, що дійсно отримував в ПАТ КБ ПРИВАТАНК картку з кредитним лімітом 11600 грн., якою користувався певний час. В 2014 році допустив прострочення, але 27.01.2015 року сплатив в рахунок погашення заборгованості 11600 грн., а 20.05.2015 додаткового сплатив 3233 грн. В обґрунтування своїх доводів [PERSON] надав власний розрахунок заборгованості. На цій підставі вважає, що станом на 20.05.2015 року він не має простроченої заборгованості перед ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та просить суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

У листопаді 2014 року представник [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви. В обґрунтування заяви вказував, що 17.10.2013 року було залито водою з вини власника квартири [ADDRESS] квартиру [NUMBER], яка належить [PERSON] Заявник стверджує, що позбавлений можливості звернутися до суду із позовом про відшкодування шкоди, оскільки не володіє інформацією про власника помешкання [ADDRESS] Звернення до КП «Житлосеровіс «Приозерне» та Київського МБТІ не дали позитивного результату з цього приводу. У зв»язку із цим, заявник просив витребувати у вказаних установах відомості стосовно того хто є власником квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні представник заявника підтримав подану заяву. Відповідно до ч.1, ч.4 ст.137 Цивільного процесуального кодексу України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. У певних випадках можливо подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви. Зі змісту вказаної статті вбачається, що забезпечення доказів до подання позовної заяви можливе в разі складнощів у сторін щодо отриманні таких доказів і їх важливості для можливості подачі позову. З огляду на зазначене, враховуючи зміст заяви та пояснення представника заявника, суд вважає можливим та доцільним задовольнити заяву частково, а саме лише щодо витребування від Житлово-експлуатаційної контори №503 відомостей про власника квартири [ADDRESS]. Щодо решти вимог заяви, на думку суду, сторони не позбавлені можливості отримати вказані відомості після відкриття провадження у справі, а бо ж ініціювати безпосередньо в судовому засіданні. В зв'язку з вищенаведеним та

Outcome: approved