Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що [INFO] померла його баба [PERSON] , якій належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . За час свого життя вона склала заповіт, в якому заповідала все своє майно позивачу. Також [PERSON] вчасно подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Такими способами він прийняв спадщину, що відкрилась після смерті його баби [PERSON] , та набув право власності на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на цей об`єкт нерухомого майна нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Тому [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач підтримує позов та наполягає на його задоволенні. Представник Вороньківської сільської ради не з`явився у судове засідання та подав клопотання від 21 квітня 2021 року (а.с.28), в якому він просить розглянути цивільну справу у відсутності представника відповідача та при ухваленні рішення покладається на думку суду. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [INFO] померла [PERSON] . Це підтверджується копіями свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07 травня 2012 року (а.с.4,39). На день смерті спадкодавцю належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Ця обставина підтверджується довідкою Вороньківської сільської ради від 16.03.2021 (а.с.45 зворот); довідкою виконавчого комітету Вороньківської сільської ради на право особистої власності робітника або службовця на жилий будинок, що видається у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину або його частину від 11.07.2012 (а.с.40), довідкою виконавчого комітету Вороньківської сільської ради від 11.07.2012 (а.с.40 зворот). За час свого життя [PERSON] склала заповіт від 25 листопада 2009 року, відповідно до якого все своє майно, що їй належало заповіла [PERSON] (а.с.6). Зі змісту інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №31904082 від 05 жовтня 2012 року (а.с.44) вбачається, що цей заповіт було зареєстровано в Спадковому реєстрі за №49458019. Позивач є онуком [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження позивача від 20 липня 1973 року (а.с.9), та про народження батька позивача [PERSON] (а.с.10). Як вбачається з заяв від 05 жовтня 2012 року [PERSON] , син [PERSON] , а також [PERSON] , донька [PERSON] , відмовилися від отримання обов`язкової частки у спадщини, і не заперечували проти видачі свідоцтва про спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] (а.с.38, 38 зворот). Спірні правовідносини регулюються положеннями книги шостої «Спадкове право» ЦК України. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно з ч.1, 3 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Згідно з ч.1 ст.1269 цього ж Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.392 цього ж Кодексу власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 05 жовтня 2012 року, тобто протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, [PERSON] подав до Бориспільської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с.3 зворот). Була відкрита спадкова справа №400/2012, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №31904103 від 05.10.2012 (а.с.45). Особи, які мали право на обов`язкову частку у спадщині (діти спадкодавця) відмовилися від своїх часток. Ці обставини переконливо свідчать про те, що [PERSON] у встановленому порядку прийняв спадщину, що відкрилась після смерті його баби [PERSON] , на підставі заповіту, та набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Однак 30 березня 2021 року державний нотаріус Бориспільської районної державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо спадкового житлового будинку. Ця обставина свідчить про те, що право власності [PERSON] на вказаний об`єкт нерухомого майна не визнається. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення спадкових прав позивача та забезпечення юридичної визначеності належить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved