Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

У липні 2014 року кредитна спілка «Наші люди» (далі - КС «Наші люди») звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №862-Л від 23 грудня 2011 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 120 000,00 грн., з розрахунку 32% річних на фактичний залишок заборгованості, а у випадку, порушення строків сплати процентів по день фактичної їх сплати, за підвищеною ставкою 37 % річних на строк по 25 листопада 2012 року. Відповідно до п. 6.1 договору, у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх платіжних і інших зобов'язань, він зобов'язаний виконати невиконані або неповністю виконані зобов'язання, сплатити суму прострочених платежів пеню за ставкою 84 % річних. Проте, рішенням кредитного комітету №132 від 22.07.2014 року вирішено встановити розмір пені менший, ніж той, що передбачений кредитним договором, укладеним між спілкою та позичальником, а саме встановлено відсоткову ставку в розмірі 25% річних. При цьому, з метою забезпечення виконання відповідачем [PERSON] кредитних зобов'язань, між кредитною спілкою та іншим відповідачем, а саме [PERSON] укладено договір поруки №862-Л від 23.12.2011 року, за умовами якого [PERSON], як поручитель (відповідачка) взяла на себе зобов'язання перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором №862-Л від 23 грудня 2011 року. Також умовами укладеного між сторонами договору поруки визначено, що відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобов'язань за договором, поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність та відповідає у тому ж обсязі, що і боржник. Однак, відповідач [PERSON] умови укладеного між ним та кредитною спілкою кредитного договору у визначений договором строк не виконав, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 22 липня 2014 року за становить 181379,60 грн. та складається з: 120 000,00 грн. суми основного боргу, 24 922,86 грн. - сплати відсотків за користування кредитом та пені в розмірі 36 456,74 грн. Посилаючись на вказане, кредитна спілка просила стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь КС «Наші люди» заборгованість за кредитним договором №862-Л від 23 грудня 2011 року в розмірі 181 379,60 грн. та суму сплаченого судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутності, а також вказав на те, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України повідомлялися належним чином за останнім відомим місцем проживання. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що представник позивача не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідачів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України судовий розгляд проводився без технічної фіксації. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З наявних у справі доказів убачається, що відповідно до укладеного договору №862-Л від 23 грудня 2011 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 120 000,00 грн., з розрахунку 32% річних на фактичний залишок заборгованості, або, у випадку, передбаченому п. 3.4 договору за підвищеною ставкою 37 % річних, на строк по 25 листопада 2012 року (а.с. 5,7). Згідно п. 3.3 договору позичальник зобов'язався сплачувати суму нарахованих згідно п. 3.1 цього договору процентів за кожен період (календарний місяць) не пізніше 25 числа цього періоду. Відповідно до п. 6.2 договору, у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх платіжних і інших зобов'язань, він зобов'язаний виконати невиконані або неповністю виконані зобов'язання, сплатити суму прострочених платежів пеню за ставкою 84 % річних. Проте, рішенням кредитного комітету №132 від 22.07.2014 року вирішено встановити розмір пені менший, ніж той, що передбачений кредитним договором, зокрема встановлено відсоткову ставку в розмірі 25% річних (а.с. 6). Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 23.12.2011 року між банком та відповідачкою [PERSON] укладено договір поруки №862-Л, за умовами якого [PERSON], як поручитель, поручилась перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором №862-Л від 23 грудня 2011 року. Також вказаним договором поруки передбачено, що відповідальність поручителів настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобов'язань за Договором, поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність. Крім того, умовами договорів поруки визначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник (а.с. 11). Відповідно до п. 3.1 договору поруки визначено, що порука припиняться з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у випадку, якщо спілка протягом шести місяців з дня настання строку виконання зобов'язання не пред'явить позову до поручителя. Свої зобов'язання за даним кредитним договором КС «Наші люди» перед позичальником виконала в повному обсязі, надала кредитні кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером від 23 грудня 2011 року (а.с. 7). Однак, як встановлено судом та підтверджується наданими позивачем доказами, станом на 22 липня 2014 року за [PERSON] рахується заборгованість у сумі 181 379,60 грн., що складається з: 120 000,00 грн. суми основного боргу, 24 922,86 грн. - заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом та пені в розмірі 36 456,74 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 8-10). Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ч.1 ст.530 ЦК України)). Відповідно до ст. 625 ЦК України позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а кредитний договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач [PERSON] у строк, встановлений договором, а саме до 25 листопада 2012 року, не виконав взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, й відповідно не надав належних та допустимих доказів своєчасного повернення кредиту та сплати процентів, остання сплата заборгованості відповідачем була проведена 27 лютого 2014 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Крім того, згідно із положеннями ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому є обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання (ст. 541 ЦК України). У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі (ст. 543 ЦК України). За таких обставин, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved