Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на кооперативну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] приходилась їй матір'ю. На підставі ордеру № 327 від 27.03.1984 року [PERSON] заселилася у квартиру [ADDRESS], була прийнята в члени Житлово-будівельного кооперативу ДУ № 1 та протягом 1984-1991 років сплачувала пайові внески. Станом на 1991 рік [PERSON] виплатила свій пай в сумі 5682,79 крб. в повному обсязі. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги за законом, який фактично прийняв спадщину, є вона, дочка померлої. Інших спадкоємців за законом чи заповітом немає. У жовтні 2017 року вона звернулась до приватного нотаріуса Єрьоменко Р.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, у видачі свідоцтва їй було відмовлено. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача житлово-будівельного кооперативу ДУ №1 Гіль Л.В. надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Представник територіальної громади м.Марганець в особі Марганецької міської ради в судове засідання не з'явився, про слухання справи відповідач повідомлений належним чином, заяви та клопотань, а також відзивів від нього не надходило. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, вивчивши спадкову справу № 118/2017, яка була заведена після смерті [PERSON], суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.10). 15 червня 2005 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила дівоче прізвище [PERSON] на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.11). [INFO] [PERSON] померла (а.с.9). У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Марганецького міського нотаріального округу Єрьоменко Р.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON], оскільки вона є спадкоємцем першої черги за законом. Постановою від 30 жовтня 2017 року приватний нотаріус Марганецького міського нотаріального округу Єрьоменко Р.П. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що спадкодавець [PERSON] при житті повинна була отримати право власності на квартиру і провести державну реєстрацію цього права власності в органах, які здійснюють державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно, одна цього не зробила (а.с.14). Як вбачається з матеріалів справи, на підставі ордеру № 327 від 27.03.1984 року [PERSON] заселилася у квартиру [ADDRESS], була прийнята в члени Житлово-будівельного кооперативу ДУ № 1 та протягом 1984-1991 років сплачувала пайові внески. Пай сплачено повністю в 1991 році (а.с.12). Відповідно до ч.1, 3 ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до норм діючого з 1991 році Закону України «Про власність» - член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно (ч.1 ст.15 Закону). Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» встановлено, що право власності на нерухомість підлягає обов'язковій державній реєстрації і виникає з моменту такої реєстрації. Однак, даний Закон набрав чинності 03 серпня 2004 року, а відповідно до раніше діючого Закону України «Про власність» право власності члена житлового кооперативну на квартиру виникало з моменту виплати паю. Отже, [PERSON] за життя набула у власність квартиру [ADDRESS], але до дня смерті не отримала свідоцтво про право власності на квартиру. За матеріалами спадкової справи № 118/2017 після смерті [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину звернулася лише донька померлої [PERSON], тобто є єдиною спадкоємицею (а.с.21, 29). Відповідно до ст.ст.525, 529, 548 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК Української РСР 1963 року встановлено: визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно довідки «Житлово-будівельного кооперативу ДУ № 1» № 1110 від 06.10.2017 року [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 1984 року по день смерті [INFO] року. Разом з нею на момент смерті була зареєстрована та проживала і продовжує проживати її дочка [PERSON], [INFO] (а.с.28). Отже, [PERSON] прийняла спадщину, фактично вступивши у права володіння спадковим майно. Відповідно до ст.ст.560, 561 ЦК Української РСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач за свідоцтвом про право на спадщину звернулася до нотаріуса лише через сімнадцять років - 09 жовтня 2017 року. Статтею 1297 ЦК України, який набрав чинності з 01.01.2004 року, встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Враховуючи те, що на момент смерті [PERSON] мала у власності квартиру [ADDRESS], і вказана квартира прийнята [PERSON] як спадкове майно, суд, зважаючи на те, що задоволення позовних вимог [PERSON] не спричинить порушення прав, свобод чи інтересів інших осіб, приходить до висновку про необхідність задовольнити позов та визнати за [PERSON] право власності на вищевказану квартиру

Outcome: approved