Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що між нею та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого, відповідач одержала кошти в сумі у сумі 15\~000,00 доларів СШАЮ що станом на день подачі позову становить 382\~650,00 грн. з кінцевим терміном повернення суми позики 14 серпня 2016 року Так позивач зазначає, що п. 3 договору позики передбачено, у випадку прострочення внеску останньої суми позичальник виплачує позикодавцеві штраф у розмірі 5%від суми заборгованості, яка залишилась за кожний день прострочення, що складає на день подачі позову до суду 1\~511\~467, 50 грн.. До цього часу відповідач умов договору не виконала, кошти не повернула. Посилаючись на викладене та норми закону, позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь суму боргу за договором позики в розмірі 15\~000,00 доларів США, що станом на день подачі позову становить 382\~650,00 грн. та витрати по сплаті судового збору. У судове засідання позивач не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений, представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За письмовою згодою позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Cуд, зясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Відповідно до\~ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що 15.08.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, за умовами якого позикодавець передає позичальникові у власність 15\~000,00 доларів США, а позичальник зобов»язується повернути зазначену суму в обумовлений строк та в обумовленому місці. Відповідно до\~ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.2. договору позики від 15.08.2015 року повернення зазначеної в даному договорі суми може мати місце за бажанням позичальника протягом одного року, рівновеликими частинами, однак останній внесок повинен бути зроблений не пізніше 14.08.2016 р. Згідно\~ст. 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно\~ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були виконані умови договору позики та передано відповідачу грошові кошти у позику. В той же час, відповідачем не були виконані умови договору позики та не повернуто суму позики, обумовлену договором. Таким чином, враховуючи порушення умов договору позики з боку відповідача в частині повернення суми позики, сплати визначених сторонами платежів в рахунок позики, суд приходить до висновку про правомірність стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу у розмірі 15\~000,00 доларів США, що становить 382\~650 грн. за курсом гривні до долара, встановленого Національним банком України. У відповідності до\~ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до\~ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову Відповідно до\~ст.88 Цивільного процесуального кодексу України\~суд присуджує відповідачу до сплати на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 826 гривень 50 копійок, які сплачено позивачем за подання даного позову до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved