Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В позовній заяві позивач посилалася на те, що 6 вересня 2015 року, близько 3 години 55 хвилин, відповідач, керуючи транспортним засобом ВАЗ-21099, на перехресті вулиць Гоголя та Воскресінської в м.Миргороді Полтавської області, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом SUBARU FORESTER, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті ДТП належний позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА 997174 від 22.09.2010 року, автомобіль SUBARU FORESTER, державний реєстраційний номер [NUMBER], отримав механічні пошкодження. Відповідачем не було застраховано цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу. Звітом № 0211 про незалежну оцінку майна (визначення розміру матеріального збитку) пошкодженого при ДТП автомобіля SUBARU FORESTER, державний реєстраційний номер [NUMBER], від 10.11.2015 року встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля внаслідок ДТП, становить 211994,38 грн. Крім того, відповідачем їй завдана моральна шкода, що полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала у звязку з пошкодженням її майна, розмір якої вона визначила у 15000 грн. Відповідач в добровільному порядку не відшкодував завдану позивачу матеріальну та моральну шкоду. З цих підстав позивач просила суд стягнути на її користь з відповідача 211994,38 грн. на відшкодування завданої матеріальної шкоди та 15000,00 грн. на відшкодування завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди моральної шкоди. Також просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Під час судового розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь 250819,80 грн. на відшкодування завданої матеріальної шкоди внаслідок ДТП та 15000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди (а.с.166). В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] (а.с.81, 82), збільшені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про збільшення розміру позовних вимог. Представник відповідача адвокат [PERSON] (а.с.95, 96) позовні вимоги визнала частково, просила у разі задоволення вимоги про відшкодування матеріальної шкоди вирішити питання про передання у власність відповідачу автомобіля SUBARU FORESTER, державний реєстраційний номер [NUMBER], тому що розмір збитків, завданих його пошкодженням, визначений у розмірі ринкової вартості цього автомобіля. Також вважала що позивачем не доведена наявність моральної шкоди та її розмір. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 6 вересня 2015 року, близько 3 години 55 хвилин, відповідач [PERSON], керуючи транспортним засобом ВАЗ-21099, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] (а.с.15), на перехресті вулиць Гоголя та Воскресінської в м.Миргороді Полтавської області, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом SUBARU FORESTER, державний реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Зазначені обставини встановлені постановою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 вересня 2015 року, яка набрала законної сили 13 жовтня 2015 року (а.с.89-90). Згаданою постановою також встановлено, що ДТП сталося внаслідок порушення Правил дорожнього руху відповідачем [PERSON] У зв'язку з цим його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову з питань чи мале місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому суд вважає доведеним той факт, що 6 вересня 2015 року дорожньо-транспортна пригода на перехресті вулиць Гоголя та Воскресінської в м.Миргороді Полтавської області, внаслідок якої автомобіль SUBARU FORESTER, державний реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження, сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху відповідачем [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль SUBARU FORESTER, державний реєстраційний номер [NUMBER], власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА 997174 від 22.09.2010 року (а.с.8, 36) є позивач, отримав механічні пошкодження, які зафіксовані у довідці відділення ДАІ з обслуговування Миргородського району № 91 від 09.09.2015 р. (а.с.9), протоколі огляду транспортного засобу, складеному оцінювачем [PERSON] (а.с. 31-32) та дефектній відомості, складеній 08.04.2016 року експертом Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. [PERSON] під час проведення автотоварознавчої експертизи, згідно висновку якої № 239 від 29.04.2016 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику цього автомобіля внаслідок ДТП у звязку з його технічними пошкодженнями, станом на 8 квітня 2016 року становила 250819,80 грн. (а.с.115-157). Суд приймає даний висновок до уваги, як такий, що узгоджується з іншими матеріалами справами. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. У відповідності з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справвід 01.03.2013р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Враховуючи викладене [PERSON] є належним відповідачем у даній справі. З цих підстав з відповідача необхідно стягнути на користь позивача суму збитків, завданих внаслідок ДТП, вказаних у висновку судової автотоварознавчої експертизи, що становить: 250819,80 грн. Також, як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.14 постанови № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. За змістом п. 15 вказаної постанови якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки згідно висновку автотоварознавчої експертизи вартість відновного ремонту автомобіля SUBARU FORESTER, державний реєстраційний номер [NUMBER], перевищує його ринкову вартість, в звязку з чим розмір матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ, визначено у розмірі його ринкової вартості, представником відповідача заявлено про передання автомобіля у власність відповідачу, суд дійшов висновку про те, що після відшкодування [PERSON] шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, необхідно зобовязати [PERSON] передати автомобіль SUBARU FORESTER, державний реєстраційний номер [NUMBER], у власність [PERSON] Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Згідно ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача [PERSON], позивачу [PERSON] було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з пошкодженням її майна,але зазначений у позовній заяві її розмір шляхом надання належних та допустимих доказів позивачем не доведений. Тому визначаючи розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує всі обставини справи в їх сукупності, як то характер правопорушення, глибину душевних страждань потерпілої в звязку з неможливістю користуватись автомобілем, ступень вини відповідача, який завдав моральної шкоди, тривалість часу, протягом якого завдана шкода не відшкодована, а також вимоги розумності і справедливості. Таким чином розмір завданої позивачу моральної шкоди суд визначає у розмірі 10000 грн. Відповідно до ст.ст.79, 86, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення документально підтверджені судові витрати: на сплату судового збору (а.с.1, 2, 165), витрати на правову допомогу (а.с.172, 173) та проведення судової автотоварознавчої експертизи (а.с. 112, 174).

Outcome: partial