overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, в якому просила звільнити нерухоме майно з під арешту, а саме: автомобіль «Mercedes-Benz» 615D, 2002 року випуску, шасі [NUMBER], р.н. [NUMBER], який належить [PERSON]. Мотивувала свої позовні вимоги тим, що [INFO] року помер [PERSON], який є її чоловіком. Постановою державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві від 27.06.12 року №285/13 на вказаний автомобіль накладено арешт. Вказувала, що оскільки [PERSON] помер, виконавче провадження повернуто, просить звільнити автомобіль з-під арешту, оскільки останній унеможливлює прийняття нею спадщини. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що автомобіль «Mercedes-Benz» 615D, 2002 року випуску, шасі [NUMBER], р.н. [NUMBER], належить на праві власності [PERSON], який є чоловіком позивача. [INFO] року [PERSON] помер. [PERSON] є спадкоємицею останнього. Судом встановлено, що постановою державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві від 27.06.12 року №285/13 на вказаний автомобіль накладено арешт. З матеріалів справи вбачається, що зазначене виконавче провадження повернуто. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. При цьому за приписами ст. 59 вказаного Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення цього майна з під арешту. Згідно ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Наявність безпідставного накладеного обтяження нерухомого майна, належного позивачеві, порушує його права, що дає підстави для їх судового захисту. Оскільки позивач позбавлена можливості прийняти спадщину через накладення арешту на майно, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування вимог зазначила, що перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 05 червня 1999 року та має дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживає разом з нею, спір про їх місце проживання відсутній. З липня 2016 року шлюбні відносини з відповідачем було припинено і вони перестали вести спільне господарство. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05 червня 1999 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сватівського районного управління юстиції у Луганській області, про що складено відповідний актовий\~ запис за № 50. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Строк для примирення просить не надавати. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Коломієць» (а.с. 19). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про час і місце розгляду у встановленому законом порядку, від якого жодних заяв не надходило. У відповідності до ч.1 ст.224 ЦПК України, судом ухвалено розгляд справи в заочному порядку. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні взаємостосунки подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ч. 1 ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно\~ст. 112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 05 червня 1999 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-ВЛ № 240968, виданим\~ Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сватівського районного управління юстиції у Луганській області(а.с. 3). З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, спір про місце проживання дітей відсутній, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливі, що має істотне значення для сторін. За таких обставин, суд вважає за необхідне ухвалити рішення відповідно до\~ст. 112 СК України, яким позовні вимоги\~\~[PERSON]задовольнити та шлюб між нею та [PERSON] розірвати. На підставі ст.ст. 110-114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Улипні 2016 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем вони знаходяться в\~ шлюбі, зареєстрованому 23 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 104. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. З березня 2016 року спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність, спір щодо спільного майна подружжя відсутній, судові витрати просить покласти на неї\~ (а.с. 24). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що позов визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згодний, примирення неможливе (а.с.25). \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач перебуває з відповідачем в шлюбі, що зареєстрований 23 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 104, між [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Від шлюбу мають спільного малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Позивач з відповідачем\~ з березня 2016 року не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Відповідач проживає окремо. Спільна дитина проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Причиною розірвання шлюбу є взаємне непорозуміння подружжя, спору щодо розподілу спільного майна між сторонами не має. Розірвання шлюбно-сімейних стосунків пройшло належне випробування часом, шлюб відновити неможливо. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Так, позивач подав до суду позов про розірвання шлюбу відповідно до ст.110 СК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Тому суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, наявність спільної малолітньої дитини, відсутність майново спору встановив, що при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а також інтересам їх спільних дітей, що має істотне значення, в звязку з чим позов слід задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на\~ позивача за її власною заявою. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 105, 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 26 січня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, за актовим записом № 22. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем, та знаходяться на її утриманні та вихованні. Спільне життя з чоловіком не склалося, у звязку з різницею характерів, відсутності між ними взаєморозуміння і довіря. Шлюбні відносини припинилися з грудня 2015 року, спільне господарство не ведеться, стосунки подружжя не підтримуються. Позивач вказує, що збереження сімї неможливо, це суперечить їх інтересам, неухильно наполягає на задоволенні заявлених вимог. Після розірвання шлюбу просить змінити їй прізвище на дошлюбне, тобто «Чухлеб». Позивач у судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутності, розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем, та знаходяться на її утриманні та вихованні. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 01.06.2013 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.06.2013 року у Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 547. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 03.09.04 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03.09.04 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1876. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 07.01.2001 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглядати справу у його відсутності. Суд враховуючи вимоги ст. ст. 77, 224 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по справі та ухвалити заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.01.2001 року у Міському відділі РАГС Луганського обласного РУЮ, актовий запис № 11. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 07.09.2012 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.09.2012 року у Відділі РАЦС Печерського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 1247. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 08.07.14 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя, шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд враховуючи вимоги ст. ст. 77, 124 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по справі та ухвалити заочне рішення. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08.07.14 року у Відділі ДРАЦС Печерського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 1230. Від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 08.08.2003 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08.08.2003 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1510. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала свої вимоги тим, що 10.03.2015 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Зазначала, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.03.2015 року Виконавчим комітетом Зазимської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 02. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved