Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

У листопаді 2013 року до суду надійшла позовна заява Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» до Комісії по трудових спорах Відокремленого підрозділу Вагонної дільниці станції «Київ-Пасажирський» Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» (ДТГО «ПЗЗ»), [PERSON] про незаконне нарахування преміальної оплати за липень місяць 2013 року у меншому розмірі. Рішенням Комісії по трудових спорах (далі КТС) Відокремленого підрозділу Вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський ДТГО «Південно-Західна залізниця» від 01 жовтня 2013 року: - задоволено заяву [PERSON] про незаконне нарахування преміальної оплати за липень місяць 2013 року в розмірі 5% преміальної оплати, замість 15%, передбачених Колективним договором, - скасовано п. 3 наказу начальника ВЧ-1 Ст. Київ-Пасажирський № 620 від 29.08.2013 року про нарахування [PERSON] преміальної оплати у розмірі 5% замість 15%, як передбачено Колективним договором. ДТГО «ПЗЗ» просив скасувати рішення комісії по трудових спорах, посилаючись на його незаконність за наступних підстав: - розгляд заяв працівників, в разі порушення законодавства про оплату праці, належить до виключної компетенції суду, а не КТС, що випливає із змісту ст.ст. 222, 224, 232 КЗпП України; - згідно із Законом України «Про колективні договори та угоди» та самим Колективним договором передбачена преміювання працівників в розмірі 15% у разі наявності коштів; - за ст. ст. 2 ЗУ «Про оплату праці» зазначений вид премії віднесена до «інших заохочувальних та компенсаційних виплат», порядок її виплати повинен бути врегульований колективним договором, який діє на підприємстві. Тому виплата премії є правом, а не обов'язком власника або уповноваженого ним органу. З огляду на зазначені обставини, позивач просив визнати незаконним рішення КТС, яким скасовано п.3 наказу начальника ВЧ-1 ст. Київ-Пасажирський № 620 від 29.08.2013 року про нарахування [PERSON] преміальної оплати у розмірі 5% замість 15%, як передбачено Колективним договором. У запереченнях проти позову [PERSON] зазначила, що відповідно до трудового законодавства вона звернулась до КТС, посилаючись на незаконність дій позивача щодо зменшення їй розміру виплати щомісячної премії з посиланням на те, що премія провідникам пасажирських вагонів повинна виплачуватися в разі наявності коштів. [PERSON] обґрунтовує доводи тим, що Колективний договір, у п.3.2.5. визначив шкалу тарифних ставок робітників і схеми посадових окладів керівників та спеціалістів, розміри доплат, надбавок та премій, адміністрація зобов'язана погоджувати із СПО. Відповідно до Додатку 2 до Колективного договору, провідникам пасажирських вагонів встановлюється щомісячна преміальна оплата у розмірі 15%. Посилання на те, що розмір щомісячної преміальної оплати, залежить від наявності коштів, ні в Колективному договорі, ні в Додатках до нього, не міститься. Крім того, відповідно до Контракту , укладеного між позивачем та [PERSON] встановлюється, в тому числі, і преміальна оплата у розмірі, згідно із діючим положенням. Тому вона просила відмовити у позові. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, зазначені у позовній заяві та поясненнях у судовому засіданні, додатково вказавши на те, що питання щодо премій було погоджено з профспілкою, що вважається погодженим з СПО. Представник КТС ВП Вагонної дільниці станції «Київ-Пасажирський» проти позову заперечив, зазначивши, що замість згоди спільного представницького органу профспілки наказ про нарахування [PERSON] преміальної оплати у розмірі 5% замість 15% був узгоджений лише з однією профспілкою, членом якої не є [PERSON] Тому її позов з цього питання був вирішений КТС ВП. Премія, щодо якої йдеться у цьому спорі є щомісячною премією, встановленою в діючому положенні про преміювання робітників, яке є Додатком №2 до Колективного договору, є невід'ємною частиною заробітної плати, яку має право отримати працівник. Тому підстави зменшення розміру такої премії у зв'язку з відсутністю коштів є незаконними. [PERSON] просила відмовити у позові з підстав, викладених у її письмових запереченнях. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] працює у Відокремленому підрозділі Вагонної дільниці станції «Київ-Пасажирський» на посаді провідника пасажирських вагонів. Отримавши заробітну плату за липень місяць 2013 року у меншому розмірі, вона звернулась до бухгалтерії ВЧ-1 ст. Київ-пасажирський за розрахунковим листом та з'ясувла, що замість нарахування 15% преміальної оплати за липень 2013 року їй нарахована та виплачена премія у розмірі 5%. Як вбачається із матеріалів справи пунктом 3 Наказу № 620 від 29.08.2013 року начальника Відокремленому підрозділі Вагонної дільниці станції «Київ-Пасажирський» нарахування преміальної оплати за липень 2013 року було зменшено з 15% до 5 % за відсутності коштів. Як слідує із пункту 3.4 Колективного договору «Для посилення матеріальної зацікавленості робітників підприємства керуватись Положенням про преміювання (додаток №2), встановлювати робітникам максимальний розмір премії при наявності коштів до 70% включно, керівникам, спеціалістам та службовцям до 50% включно. Виплату премії проводити відповідно вказівок залізниці щодо виконання основних показників преміювання». Крім того, розмір преміювальної доплати працівникам підприємства передбачений п. 3.4 та додатком II до Колективного договору укладений між адміністрацією підприємства та спільним представницьким органом (СПО) профспілкових комітетів, що діють на підприємстві. Правовідносини, що склались між [PERSON] та Вагонною дільницею ст. Київ-Пасажирський, регулюються Розділом II КЗпП України, ЗУ «Про колективні договори та угоди» та самим Колективним договором, яким і передбачена преміювання працівників в разі наявності коштів. За пунктом 1.1 Розділу І Колективного договору, договір укладено згідно із Законом України «Про колективні договори і угоди», між уповноваженим власником органу - відокремленим підрозділом Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» «Вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський» з однієї сторони та Спільним представницьким органом профспілкових організацій Вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський (СПО профспілкових адміністрацій), повноваження якому надані рішенням конференції трудового колективу Вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський, з другої сторони. Звертаючись до КТС Відокремленого підрозділу Вагонної дільниці станції «Київ-Пасажирський», [PERSON] просила визнати незаконним пункт 3 Наказу № 620 від 29.08.2013 року начальника Відокремленому підрозділі Вагонної дільниці станції «Київ-Пасажирський» нарахування преміальної оплати за липень 2013 року було зменшено з 15% до 5 % за відсутності коштів. Як вбачається із рішення КТС Відокремленого підрозділу Вагонної дільниці станції «Київ-Пасажирський» від 01 жовтня 2013 року по трудовому спору, який вирішувався за участю представника адміністрації та заявниці, пункт 3 Наказу № 620 від 29.08.2013 року начальника Відокремленому підрозділі Вагонної дільниці станції «Київ-Пасажирський» нарахування [PERSON] преміальної оплати за липень 2013 року було зменшено з 15% до 5% за відсутності коштів було скасовано та зобов'язано бухгалтерію нарахувати преміальну винагороду у розмірі 15%. Досліджуючи матеріали справи та оцінюючи у сукупності надані сторонами докази та надані витяги із документів, суд дійшов до наступних висновків. Колективний договір між адміністрацією та трудовим колективом Вагонної дільниці станції «Київ-Пасажирський» на 2012-2015 року прийнятий на конференції трудового колективу Вагонної дільниці станції «Київ-Пасажирський» 30.05.2012 року за участю уповноваженого власника органу відокремленого підрозділу Вагонної дільниці станції «Київ-Пасажирський» та Спільним представницьким органом (СПО) профспілкової організації Вагонної дільниці станції «Київ-Пасажирський» (а.с.4-5) Так у п. 1.1 Розділу І Колективного договору зазначено, що укладення здійснено згідно із Законом України «Про колективні договори і угоди», між уповноваженим власником органом - відокремленим підрозділом Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» «Вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський» (далі - адміністрація), з однієї сторони та Спільним представницьким органом профспілкових організацій Вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський (СПО профспілкових адміністрацій), повноваження якому надані рішенням конференції трудового колективу Вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський, з другої сторони. Сторони визнають договір як чинний акт здійснення соціального діалогу, який визначає узгоджені позиції сторін, що спрямовані на забезпечення трудових прав і соціально-економічних гарантій працівників та членів їх сімей на основі забезпечення стабільної роботи вагонної дільниці. Пунктом 1.3 цього Договору встановлено, що адміністрація визнає СПО профспілкових організацій повноважним представником працівників вагонної дільниці, захисниками їх трудових, соціально-економічних прав та інтересів. Пунктом 10.1 Договору встановлено, що контроль за виконанням колективного договору здійснюється сторонами, що підписали договір. Пунктом 3.4 Колективного договору встановлено, що «Для посилення матеріальної зацікавленості робітників підприємства керуватись Положенням про преміювання (додаток №2), встановлювати робітникам максимальний розмір премії при наявності коштів до 70% включно, керівникам, спеціалістам та службовцям до 50% включно. Виплату премії проводити відповідно вказівок залізниці щодо виконання основних показників преміювання». Крім того, розмір преміювальної доплати працівникам підприємства передбачений. 3.4 та додатком II до Колективного договору, що укладений між адміністрацією підприємства та спільним представницьким органом (СПО) профспілкових комітетів, що діють на підприємстві. Правовідносини, що склались між [PERSON] та Вагонною дільницею ст.Київ-Пасажирський, регулюються Розділом II КЗпП України, ЗУ «Про колективні договори та угоди» та самим Колективним договором, яким і передбачена преміювання працівників в розмірі 15% в разі наявності коштів. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», як зазначено у п.6 «Відповідно до загальних положень статей 1 і 2 Закону розмір заробітної плати за працю …..складається: - з основної - винагороди за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норм часу, виробітку, обслуговування, посадових обов'язків); - додаткової - винагороди за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці (доплати, надбавки, гарантійні й компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій); - та із заохочувальних та компенсаційних виплат - винагороди за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційних та інших грошових і матеріальних виплат, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад установлені цими актами норми. Як роз'яснено у п.8 Постанови при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування». Заперечуючи проти позову представником КТС не надано доказів для спростування викладених представником адміністрації обґрунтувань щодо законності пункт 3 Наказу № 620 від 29.08.2013 року начальника Відокремленого підрозділу Вагонної дільниці станції «Київ-Пасажирський» нарахування [PERSON] преміальної оплати за липень 2013 року було зменшено з 15% та безпідставних висновків рішення КТС, які не підтверджені належними доказами, оскільки наданими документами не спростовано, що преміальна оплата нарахована [PERSON] у розмірі 5% у зв'язку з недостатністю коштів, не підпадає під заохочувальну винагороду, оскільки у пп. 3.4. Колективного договору вказано про мету премії - посилення матеріальної зацікавленості за умови при наявності коштів. Що стосується посилань на неправомочність рішення КТС з цього питання, то суд вважає, що даний спір виник із вимог працівника до адміністрації щодо недоотримання преміальної винагороди, тому суд має вирішити його по суті. Приймаючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про скасування рішення комісії по трудових спорах Відокремленого підрозділу Вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» від 01.10.2013 про незаконне нарахування преміальної оплати за липень місяць 2013 року в розмірі 5% преміальної оплати, замість 15%, передбачених Колективним договором відмову у задоволенні вимог [PERSON] про незаконне нарахування преміальної оплати за липень місяць 2013 року. На підставі ст.ст. 10, 12, 13, 18, 21, 94, 97 КЗпП України, ст.ст. 15, 16 Закону України «Про оплату праці» та

Outcome: approved