Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

У квітні 2019 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилалася на те, що згідно договору купівлі-продажу від 12.04.1974 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в установленому законом порядку БТІ [PERSON] , перебуваючи у шлюбі з [PERSON] набула право власності на 2\\5 частин домоволодіння [ADDRESS] . У зв`язку із збільшенням родини та відсутністю зручностей у будинку, [PERSON] та [PERSON] за спільні кошти, поряд з існуючим домоволодінням та в межах землекористування в 1974 році збудували новий житловий будинок літ. «М», який складається з: 3-1 веранда площею 6,9 кв.м.; 3-2 коридор площею 8,9 кв.м., 3-3 кухня площею 8,7 кв.м., 3-4 ванна площею 2,8 кв.м., 3-5 котельна площею 1,4 кв.м., 3-6 комора площею 1,0 кв.м., 3-7 коридор площею 8,6 кв.м., 3-8 житлова кімната площею 10,2 кв.м.; 3- 9 житлова кімната площею 14,2 кв.м.; 3-10 житлова кімната площею 20,4 кв.м.; а також господарські споруди у вигляді: гаражу літ. «Б» , сараю літ. «В», душу літ. «Г». 16.03.1990 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, про що свідчить актовий запис № 89 Ленінського відділу РАЦС м. Одеси. [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить актовий запис № 3935 відділу реєстрації актів цивільного стану Жовтневої райадміністрації виконкому Одеської міської ради. [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить актовий запис № 7542 відділу реєстрації актів цивільного стану Жовтневої райадміністрації виконкому Одеської міської ради. За життя [PERSON] не встиг вирішити питання введення до експлуатації житлового будинку літ. «М» та господарських споруд у вигляді: гаражу літ. «Б» , сараю літ. «В», душу літ. «Г» по суті, хоча зазначене питання було на розгляді в компетентних установах. Єдиним спадкоємцем щодо майна померлого [PERSON] є його син - [PERSON] , який відповідно до от. ст. 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року фактично прийняв спадок свого батька, вступивши в права щодо володіння та користування спадковим майном та набув обов`язки щодо його утримання. Відповідно до цього [PERSON] ввів спірні споруди до експлуатації та отримав на них свідоцтво про право власності. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить актовий запис № 2028 Першого відділу реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси. Позивач, [PERSON] є дружиною померлого та єдиною спадкоємицею щодо спадщини, належної йому на час смерті. Спадщина [PERSON] після смерті [PERSON] прийнята в установленому законом порядку та видані свідоцтва про право на спадщину за законом. На об`єкт спадщини у вигляді окремого житлового будинку літ. «М» та господарських споруд у вигляді: гаражу літ. «Б» , сараю літ. «В», розташованих на земельній ділянці по [ADDRESS] [PERSON] не отримала правовстановлюючий документ, оскільки з`ясувалося про наявний судовий спір між сусідами та наявні судові обтяження на об`єкт спадщини. 23.01.2019 року винесена постанова державного нотаріуса Київського державної нотаріальної контори у м.Одесі Лєсогорова Д.О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташованих на земельній ділянці по [ADDRESS] після смерті [PERSON] . Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права шляхом визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2019 року відкрито провадження по справі та прийнято справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. (а.с. 97). Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання прибули, вимоги позову підтримали та наполягали на його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання прибула, вимоги позову визнала та не заперечувала проти його задоволення. Згідно до вимог ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Згідно до вимог ч.4\~ст. 206 ЦПК України\~- у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухав позивача та його представника, відповідачку, суд доходить висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 12.04.1974 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в установленому законом порядку БТІ [PERSON] , перебуваючи у шлюбі з [PERSON] набула право власності на 2\\5 частин домоволодіння [ADDRESS] . (а.с. 7,8). У зв`язку із збільшенням родини та відсутністю зручностей у будинку, [PERSON] та [PERSON] за спільні кошти, поряд з існуючим домоволодінням та в межах землекористування в 1974 році збудували новий житловий будинок літ. «М», який складається з: 3-1 веранда площею 6,9 кв.м.; 3-2 кридор площею 8,9 кв.м., 3-3 кухня площею 8,7 кв.м., 3-4 ванна площею 2,8 кв.м., 3-5 котельна площею 1,4 кв.м., 3-6 комора площею 1,0 кв.м., 3-7 коридор площею 8,6 кв.м., 3-8 житлова кімната площею 10,2 кв.м.; 3- 9 житлова кімната площею 14,2 кв.м.; 3-10 житлова кімната площею 20,4 кв.м.; а також господарські споруди у вигляді: гаражу літ.»Б» , сараю літ. «В», душу літ. «Г». (а.с. 47-50). 16.03.1990 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, про що свідчить актовий запис N9 89 Ленінського відділу РАЦС м. Одеси. (а.с. 89). [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить актовий запис № 3935 відділу реєстрації актів цивільного стану Жовтневої райадміністрації виконкому Одеської міської ради. (а.с. 63). [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить актовий запис № 7542 відділу реєстрації актів цивільного стану Жовтневої райадміністрації виконкому Одеської міської ради. (а.с. 64). За життя [PERSON] не встиг вирішити питання введення до експлуатації житлового будинку літ. «М» та господарських споруд у вигляді: гаражу літ.»Б» , сараю літ. «В», душу літ. «Г» по суті, хоча зазначене питання було на розгляді в компетентних установах. Єдиним спадкоємцем щодо майна померлого [PERSON] є його син - [PERSON] , який відповідно до от. ст. 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року фактично прийняв спадок свого батька, вступивши в права щодо володіння та користування спадковим майном та набув обов`язки щодо його утримання. Відповідно до цього [PERSON] ввів спірні споруди до експлуатації та отримав на них свідоцтво про право власності. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить актовий запис № 2028 Першого відділу реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси. (а.с. 65). Позивач, [PERSON] є дружиною померлого та єдиною спадкоємицею щодо спадщини, належної йому на час смерті. Спадщина [PERSON] після смерті [PERSON] прийнята в установленому законом порядку та видані свідоцтва про право на спадщину за законом. (а.с. 67). На об`єкт спадщини у вигляді окремого житлового будинку літ. «М» та господарських споруд у вигляді: гаражу літ. «Б» , сараю літ. «В», розташованих на земельній ділянці по [ADDRESS] [PERSON] не отримала правовстановлюючий документ, оскільки з`ясувалося про наявний судовий спір між сусідами та наявні судові обтяження на об`єкт спадщини. 23.01.2019 року винесена постанова державного нотаріуса Київського державної нотаріальної контори у м.Одесі Лєсогорова Д.О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташованих на земельній ділянці по [ADDRESS] після смерті [PERSON] (а.с. 70). Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст.1218 ЦК України та з урахуванням роз`яснень наданих у Постанові ПВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Пунктом 7 цієї постанови зазначено, якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Проте, відповідно до п.3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, яке затверджене наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року за № 127 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за №5\\5773 (зі змінами та доповненнями) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року, не належать до самочинного будівництва. Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3.94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та « архітектури від 23 березня 1999 року № 12\\5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється:- по об`єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття Постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі). Виходячи зі змісту наведених нормативних корм, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно), на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. Відповідно до висновку № 14/2019 будівельно-технічного експертного дослідження, складеного 22.03.2019 року судовим експертом Чорною Ю.П. технічний стан житлового будинку літ. «М» з надвірними будівлями: гаражу літ. «Б», сараю літ. «В»., розташованих по [ADDRESS] класифікується як «задовільний» та відповідають вимогам державних будівельних норм. (а.с. 78-82). Як вбачається вищезазначені спірні споруди знаходяться на земельній ділянці площею 631 кв.м., яка відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25.02.2015 року, що набрало законної сили і яке було проголошене в рамках справи № 1527/2-12/11 виділена у користування [PERSON] Відповідно до\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день проголошення її померлою. Статтями ст.\~1217,\~1258\~ЦК України передбачено, що\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкодавці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 кодексу. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Цивільним законодавством України передбачено спадкування, а саме відповідно до ст. 1216 ЦК України, права та обов`язки фізичної особи, яка померла (спадкодавець), переходять до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 1\~ст. 328 ЦК України\~визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Саме таку правову позиції висловив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своїй Постанові № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи те. що до складу спадщини входить нерухоме майно, виконуючи свій обов`язок визначений ст. 1297 ЦК України, відповідно до якої, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В силу\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якшо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в частині визнання права власності на спірний об`єкт нерухомого майна. Щодо виділу спірного майна в самостійне, суд відмовляє у задоволенні, оскільки зазначені позовні вимоги не обґрунтовані та не доведені належними доказами.

Outcome: partial