Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

У липні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 35157,74 долари США, з яких: 31397, 96 доларів США сума заборгованості за кредитом; 3759,78 долари США сума заборгованості за відсотками; судові витрати просив покласти на відповідачів. В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що 29 лютого 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір кредиту №07.1/45.-8, згідно умов якого, останній, отримав грошові кошти у сумі 43900,00 доларів США. За користування кредитними коштами відповідач зобовязався сплатити проценти у розмірі 13,00% річних. Свої зобовязання за кредитним договором, позивач виконав, надавши грошові кошти позичальникові. В забезпечення виконання зобовязань позичальника по вказаному кредитному договору, укладеним між банком та [PERSON], позивачем та [PERSON] 29 лютого 2008 року був укладений договір поруки. У порушення умов кредитного договору відповідачі не виконують свої зобовязання договором, внаслідок чого, утворилася заборгованість відповідачів перед позивачем за кредитним договором, яка станом на 03 травня 2017 року становить: 31397, 96 доларів США сума заборгованості за кредитом; 3759,78 доларів США сума заборгованості за відсотками, у звязку з чим, позивач вимушений звернутись до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про день і час слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно з ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Встановлено, що 29 лютого 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №07.1/45-8 (а.с.4-6). Відповідно до умов кредитного договору відповідачу [PERSON] були надані грошові кошти у розмірі 43900 доларів США. За користування кредитними коштами відповідач зобовязався сплатити проценти у валюті кредиту, фактичну заборгованість за кредитом на фактичну кількість днів у періоді, у повному обсязі, не пізніше 28 лютого 2016 року (а.с.5-8). Також, встановлено, що банк свої зобовязання перед [PERSON] за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №07.1/45-8від 29 лютого 2008 року виконав, надавши кредит у розмірі 43900 доларів США шляхом перерахування з позичкового рахунку Позичальника кредиту коштів в сумі відповідного траншу кредиту. Кредитним договором п.2.1 передбачено, що видача траншів кредиту на цілі визначені п.1.2. договору проводиться шляхом видачі позичальнику грошей в іноземній валюті через операційну касу кредитора в сумі траншів кредиту з позичкового рахунку позичальника №22032085418271 в Дніпропетровській обласній філії АКБ «Укрсоцбанк». Відповідно до положень п.18 Інструкції про порядку відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року №492, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 року за №1172/8493 (зі змінами та доповненнями) Банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу-вкладні (депозитні) рахунки. Поточний рахунок рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів\~відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Згідно з п. 7.1. та п. 7.11 Інструкції видаткові операції за поточними рахунками фізичних осіб здійснюються за розпорядженням власника або за його дорученням на підставі довіреності (копії довіреності), засвідченої нотаріально. Таким чином, з моменту зарахування коштів на рахунок, зазначений в кредитному договорі, кредитний договір є укладеним в силу положень ст.1046 ЦК України . Така ж позиція зазначена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.02.2016 року №6-34334ск15. Також, відповідно до п. 5.6. Постанови Правління Національного банку України від 18.06.2003 року №254 «Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України», виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконання операцій. В матеріалах справи міститься виписка за кредитним договором, розгорнуті розрахунки, які відображають детальну інформацію про дату сплати, розміри отриманих та повернутих коштів, залишку заборгованості за кредитним договором, тому вказані виписки є належними та допустимими доказами, в розумінні ст.58, 59, 64 ЦПК України. Крім того, як вбачається з виписки по рахунку, позичальник вчиняв дії, спрямовані на виконання кредитних зобовязань, зокрема здійснював платежі за\~Договором у валюті договору доларах США, що також засвідчує згоду боржника з умовами Договору та підтверджує факт отримання кредитних коштів. В порушення умов кредитного договору, відповідачі не виконують свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого, утворилася заборгованість відповідачів перед позивачем за договором про надання споживчого кредиту, яка станом на 03.05.2017 року становить: по кредиту та процентам - 35157,74 доларів США, з яких: 31397, 96 доларів США заборгованість по кредиту, 3759,78 доларів США заборгованість за відсотками. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1054 ЦК України. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що передбачено ст.610 ЦК України. Отже, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачів, підлягають задоволенню, оскільки відповідачами порушені умови виконання кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. В якості забезпечення зобовязань, 29 лютого 2008 року між банком та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до якого, поручитель зобовязався перед кредитором відповідати за виконання позичальником щодо сплати суми кредиту (а.с.13-14). Згідно ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Зі змісту наведеної норми випливає, що порука є угодою щодо прийняття перед третьою особою на себе обовязку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобовязання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобовязання боржником шляхом відшкодування у грошовій формі того, що не було виконане боржником. Відповідно до вимог ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, порука є способом забезпечення виконання зобовязання; договір поруки не створює обовязків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором; в договорі поруки кредитор наділений лише правами, а поручитель обовязками; у разі невиконання боржником основного зобовязання, забезпеченого порукою, поручитель зобовязується виконати борг боржника замість останнього; обовязок поручителя полягає не лише у виконанні обовязку замість боржника, а у відшкодуванні збитків, завданих невиконанням обовязку боржником. Тому, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» з відповідачів, в солідарному порядку, підлягає стягненню заборгованість за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №07.1/45-8 від 29 лютого 2008 року у розмірі 35157,74 долари США, а саме: 31397, 96 доларів США сума заборгованості за кредитом; 3759,78 долари США сума заборгованості за відсотками. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 13708,61 гривна. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved