Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

У липні 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення факту родинних відносин та наданя їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовувала тим, що [PERSON] , [INFO] , є рідною сестрою її батька - [PERSON] , а отже, є її рідною тіткою. [INFO] [PERSON] померла.Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, що розташована на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Помилки службових осіб, допущені при складанні документів у післявоєнний період у документах батька позивачки та [PERSON] , завдають перепони в отриманні спадщини після тітки, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду. Крім того, позивачка просила суд надати їй додатковий строк для прийняття спадщини, посилаючись на поважність пропущення такого строку, яке сталося через допущені у документах, що посвідчують родинні зв`язки, помилки. Згодом позивачка змінила підстави позову, надавши відповідну заяву, в якій зазначила, що її стало відомо, що після [PERSON] прийняв спадщину в судовому порядку її син [PERSON] , який помер [INFO] . Після нього інших спадкоємців, крім позивачки, немає. Заповіт [PERSON] не складав, тож позивачка вважає, що є єдиною спадкоємицею після [PERSON] . Внаслідок помилок, допущених у документах батька позивача та матері [PERSON] , позивачка не може підтвердити своє право на отримання спадщини. Про смерть [PERSON] вона не знала, тому просила суд встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON] та встановити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору після смерті [PERSON] . Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 16.07.2019 відкрито провадження у цивільній справі та призначений розгляд справи в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалами Вільнянського районного суду Запорізької області від 23.09.2019 та 20.12.2019 задоволено клопотання представника позивача та витребувані докази по справі. У підготовче судове засідання позивач не зявилася, від представник позивача надійшла заява про розгляд справи за їхньої відсутності, підтримав позов в повному обсязі, просив його задовольнити. Представник відповідача позов визнав повністю, просив проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області 12.03.2012. Батьком позивачки відповідно до її свідоцтва про народження від 09.06.1961 серії [NUMBER] , виданого Ново-Іванківською сільрадою Ново-Миколаївського району Запорізької області, є [PERSON] . Його прізвище помилково переведено українською мовою як « [PERSON] », натомість, прізвище позивачки відповідно до цього ж свідоцтва - [PERSON] . Згідно книги запису актів цивільного стану при Новоіванківській сільській раді сучасного Новомиколаївського району Запорізької області про народження гр. [PERSON] - ім`я зазначено як « [PERSON] ». Батьком [PERSON] зазначений [PERSON] , мати - [PERSON] . В подальшому [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] і взяла прізвище [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, від 27.03.2018 р. Відповідно до свідоцтва про народження батька позивачки (оформлено російською мовою) серії [NUMBER] , виданого Новоіванківською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області 27.08.1970, його батьками є « [PERSON] - отец» та « [PERSON] - мать». Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , оформленого російською мовою, серії [NUMBER] , виданого Новоіванківською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області 08.06.1971, її батьками також є « [PERSON] [PERSON] - мать». Батько позивачки помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим 17.12.2004 Новоіванківською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області. 26.12.1986 р.позивачка [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та взяла його прізвище, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Отже, на підставі наданих доказів суд доходить висновку, що [PERSON] є рідною тіткою позивачки - [PERSON] .. Відповідно свідоцтва про народження № [NUMBER] , виданого Ново-Іванківською сільрадою 14.08.1949, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Крім того, факт родинних відносин між матір`ю [PERSON] та сином [PERSON] підтверджений рішенням Вільнянського районного суду Запорізькорї областівід 29.10.2013 по справі № 314/5396/13-ц. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з роз`ясненнями, наданими в п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання. Отже, суд вважає, що факт родинних відносин між позивачкою та [PERSON] , а саме те, що [PERSON] є двоюрідною сестрою [PERSON] , підтверджений належними та допустимими доказами. Після смерті тітки позивачки [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, що розташована на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 29.10.2013 по справі № 314/5396/13-ц за сином [PERSON] - [PERSON] - в порядку спадкування після померлої [PERSON] визнано право власності на майновий пай у КСП «Авангард» вартістю 5971 гривень 93 копійки та на земельну ділянку площею 6,52 на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] згідно з Державним актом на право приватної власності на землю І-ЗП № 031096, виданим 20.09.1999 Вільнянською районною радою. [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Помер [PERSON] [INFO] , що підтверджується відомостями, наданими Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 08.01.2020 № 58940285, наданої Вільнянською державною нотаріальною конторою, у Спадковому реєстрі відсутні відомості про заповіти та спадкові договори [PERSON] . Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 08.01.2020 № 58940268, наданої Вільнянською державною нотаріальною конторою, відомості про заведення спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутні. Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За приписами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Як встановлено ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права на спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Оскільки заповіту [PERSON] не складав, інші його родичі про своє право на спадкування не заявили, то позивачка як двоюрідна сестра [PERSON] має право на спадкування за законом у п`яту чергу. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що позивачка не проживала із спадкодавцем і про відсутність інших спадкоємців не знала. За таких обставин суд вважає ці обставини поважними причинами, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2018 року додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивач просить не стягувати з відповідача сплачений судовийзбір, судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved