Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

У листопаді 2016р. [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю, заінтересовані особи: Житлово будівельний кооператив «Медік -2», Сьома одеська державна нотаріальна контора, посилаючись на те, що вона більше 21 року товаришувала з [PERSON], яка 27 червня 2004 року стала хрещеною матірю її синові [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про тайну хрещення від 27 червня 2004 року. Заявниця зазначала, що після конфлікту з чоловіком, вона в 2010 році переїхала до [PERSON], з якою стала проживати однією сімєю, та вести спільне господарство. Крім того, вказувала, що [PERSON] хворіла на гепатит С, та онкозахворювання. В 2014 році остання перенесла операцію, після якої стала отримувати хіміотерапію. Заявниця стверджувала, що весь цей час вона допомагала та доглядала за [PERSON], оскільки остання потребувала необхідного догляду, який вона їй надавала. Крім того, вона готувала їжу, прала, прибирала, купувати продукти та ліки, сплачувати комунальні послуги та несла інші витрати за свій рахунок. 26 жовтня 2016 року [PERSON], померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартирі [ADDRESS], яка належала померлої на праві власності на підставі договору дарування від 23 грудня 2008 року. Зазначала, що оскільки у померлої не було рідних, то вона є спадкоємицею четвертої черги після смерті [PERSON], оскільки проживала з нею однією сімєю, та доглядала за нею протягом пяти років. Після смерті [PERSON], вона, як спадкоємець четвертої черги за законом, у встановлений законом строк звернулась до державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, але нотаріусом їй було відмовлено, у звязку з відсутністю родинних відносин з померлою та необхідністю звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сімєю. Посилаючись на вказані обставини, заявниця просила суд встановити факт проживання однією сімєю [PERSON], [INFO] , іпн. [NUMBER] та [PERSON], [INFO], яка померла 26 жовтня 2016 року в квартирі [ADDRESS] з 21 вересня 2010 року по 26 жовтня 2016 року. Заявниця та її представник, діюча за довіреністю від 14 листопада 2016 року в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали заяву про підтримання своїх вимог та просили суд слухати справу за їх відсутністю (а.с.26,57). Представники заінтересованих осіб, в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали заяви про визнання вимог заявниці та просили суд слухати справу за їх відсутністю (а.с.53,56). Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та показання свідків, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю, підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з [PERSON] була хрещеною матірю [PERSON], [INFO], який є рідним сином заявниці [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про тайну хрещення від 27 червня 2004 року та свідоцтвом про народження (а.с.15,16). Встановлено, що з 2010 року [PERSON] не проживає однією сімєю з [PERSON], хоча перебуває з ним в зареєстрованому шлюбі. З матеріалів справи вбачається, що після конфлікту з чоловіком, [PERSON] в 2010 році переїхала до [PERSON], з якою стала проживати однією сімєю, та вести спільне господарство, що підтверджується довідкою ЖБК «Медик-2»від 10 листопада 2016року (а.с.13). Встановлено, що [PERSON] хворіла на гепатит С, та онкозахворювання, в 2014 році остання перенесла операцію, після якої стала отримувати хіміотерапію, що підтверджується медичними картами (а.с.58-135). З пояснень заявниці в судовому засіданні встановлено, що весь цей час вона допомагала та доглядала за [PERSON], оскільки остання потребувала необхідного догляду. Вона постійно купувала ліки, продукти, готувала їжу, прала та вбирала квартиру, сплачувала комунальні платежі. 26 жовтня 2016 року [PERSON], померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть та лікарським свідоцтвом про смерть (а.с.10,11). Матеріалами справи встановлено, що заявниця після смерті [PERSON], поховала останню за свій рахунок (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], яка належала померлій на праві власності на підставі договору дарування від 23 грудня 2008 року (а.с.17). З пояснень заявниці в судовому засіданні встановлено, що у померлої рідних не має, так як всі померли, вона є спадкоємицею четвертої черги після смерті [PERSON], оскільки проживала з нею однією сімєю, та доглядала за нею протягом пяти років. Встановлено, що [PERSON], як спадкоємець четвертої черги за законом після смерті [PERSON], у встановлений законом строк звернулась до державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, але державним нотаріусом їй було відмовлено, у звязку з відсутністю родинних відносин з померлою та необхідністю звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сімєю (а.с.18). Згідно паспорта [PERSON], остання зареєстрована за адресою: [INFO]. та перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.5). Судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON], шляхом звернення до державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, але нотаріусом їй було відмовлено, у звязку з відсутністю родинних відносин з померлою та необхідністю звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сімєю. Свідок [PERSON], яка є сусідкою померлої в судовому засіданні пояснила суду, що з померлою [PERSON] та заявницею була знайома багато років. Стверджувала, що останні 5 років заявниця проживала з [PERSON] в однієї квартирі, але користувалися різними кімнатами. Вона постійно приходила до [PERSON] і там зустрічала заявницю, яка доглядала за [PERSON], прибирала, прала та готувала їй їжу. Крім того, [PERSON] поховала [PERSON] за свій рахунок (а.с.43). Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснила суду, що померлу знала біля 20 років. Останні роки з [PERSON] проживала заявниця, яка їй постійно допомагала (а.с.45). Свідок [PERSON],, яка є сусідкою померлої в судовому засіданні пояснила суду, що з [PERSON] та заявницею знайома давно, разом товарищували. Стверджувала, що [PERSON] проживала разом з [PERSON], допомагала останній. [PERSON] любила [PERSON], як мати, оскільки своїх дітей у неї не було (а.с.47). З матеріалів справи вбачається, що поховання [PERSON] було здійснено [PERSON] , що підтверджується наявними в матеріалах справи договорами-замовленнями (а.с.17). Факт того, що між заявницею та [PERSON] були сімейні та дружні відносини, також підтверджується сімейними фотознімками, наявними в матеріалах справи (а.с.19-20). Таким чином, суд вважає встановленим факт, що заявниця з 21 вересня 2010 року по 26 жовтня 2016 року проживала однією сімєю з [PERSON], тобто не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, опікувалася нею, матеріально її забезпечувала та надавала\~її іншу допомогу, оскільки вона через свою хворобу потребувала допомоги і була у безпорадному стані. Згідно ч.2 ст.3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до положень статей 1216-1218 ЦК спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Здійснення права на спадкування визначено главою 87 ЦК. Так за змістом ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1259 ЦПК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на\~спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. З розяснень листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013\~ № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності ЦК (п. 21 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7). До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Зазначене положення поширюється щодо осіб - чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі; проте не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім'єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини. Отже, перебування заявниці в зареєстрованому шлюбі не є перешкодою для прийняття нею спадщини після смерті [PERSON], як спадкоємицею за законом четвертої черги, оскільки вони проживали однією сімєю ні як дружина та чоловік, а як мати та донька. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. З огляду на викладене, суд вважає, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю. Судовий збір по справі складає 276,00грн., які повністю сплачено заявницею при зверненні до суду. Витрати по справі за згодою сторін суд покладає на заявника.

Outcome: approved