Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

У листопаді 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила встановити юридичний факт того що [PERSON], яка померла [INFO] р. у м. Акапулько де Хуарес в Мексиканських Сполучених Штатах є її донькою та визнати за собою право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. В позові зазначила, що після смерті доньки вона звернулася до нотаріуса за оформленням спадщини, але отримала відмову у видачі свідоцтва, оскільки в свідоцтві про смерть доньки не зазначено її по-батькові. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляду справи без його участі. Представник третьої особи надав заяву з проханням розглянути справу без його участі. Суд заслухавши пояснення позивачки, покази свідків, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини. У жовтні 2015 р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] була заведена спадкова справа №82/2015 за заявою [PERSON] про прийняття спадщини померлої [INFO] доньки [PERSON]. На підтвердження факту відкриття спадщини нотаріусу було пред'явлено свідоцтво видане 29 січня 2013 р. управлінням РАЦС №35 муніципалітету Акапулько де Хуарес штату Герреро Мексиканських Сполучених Штатів про смерть [INFO] р. в Барра Вєха, Акапулько де Хуарес, штату Герреро Мексиканських Сполучених Штатів громадянки України [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] р. у [PERSON] і [PERSON]. Згідно довідки ЖЕК від 21 жовтня 2015 р. [PERSON] на [INFO] р. була зареєстрована із донькою [PERSON] У відповідності до п. 7 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України, затверджених наказом Мінюсту України від 18 жовтня 2000 р. № 52/5 документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Законом України від 10 січня 2002 р. Україна приєдналася до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 р.. Дана Конвенція у п. «b» ст. 1 передбачає, що її дія поширюється на офіційні адміністративні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави. Ст. 2 цієї Конвенції установлено, що для цілей цієї Конвенції під легалізацією розуміється тільки формальна процедура, що застосовується дипломатичними або консульськими агентами країни, на території якої документ має бути представлений, для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплено документ. Подане приватному нотаріусу позивачкою свідоцтво про смерть [PERSON] легалізовано належним чином і переклад його з іспанської на українську мову засвідчено представником посольства України в Мексиканських Сполучених Штатах. Оскільки відомості про особу, щодо смерті якої видано це свідоцтво, збігаються повністю з даними доньки позивачки (окрім по-батькові), то суд приходить до висновку, що саме [PERSON] є цією особою і їй як померлій воно належить. Тому немає підстав для встановлення факту, що померла [PERSON] є донькою позивачки, як і немає підстав для визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування оскільки встановленням факту належності усуваються перешкоди, визначені приватним нотаріусом [PERSON] в постанові від 02 листопада 2015 р. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Outcome: partial