Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

У листопаді 2017 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості звернулось ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК». Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказав, що відповідно укладеного договору б/н від 15.06.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому відповідач дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. В порушення умов договору та відповідного законодавства відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобовязання по погашенню кредиту, в результаті чого станом на 31.08.2017 року виникла заборгованість у розмірі 43644,17 грн., що складається з: заборгованості за кредитом 996,39 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 35694,30 грн., заборгованості за пенею та комісією 4399,00 грн., а також штрафів відповідно до пункту п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн. штраф (процентна складова) 2054,48 грн. Позивач просить стягнути з відповідача всю суму заборгованості та судові витрати за розгляд справи судом у розмірі 1600,00 грн. 10 листопада 2017 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду (а.с.45). В звязку з набранням чинності нової редакції Цивільного процесуального кодексу України (Закон України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII), відповідно до п.п.9 п. 1 розділу 13 Перехідних положень цього Кодексу, ухвалою суду від 31 січня 2018 року постановлено розгляд даної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не зявилися, представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності (а.с. 33 ) у судове засідання подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 3, 39). Відповідач [PERSON] причину неявки суду не повідомив, відзив не подав, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином в т.ч. відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України (а.с.49, 53). Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ст.ст.1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до заяви відповідача від 15.11.2011 р. (а.с. 5) він згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку і виразив свою згоду на те, що вказана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.7-30). Отже між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та відповідачем 15.11.2011 року укладено договір, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості. Згідно з ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Умови договору відповідачем [PERSON] порушені, про що свідчить розрахунок, наданий позивачем (а.с. 4). Обставин, які відповідно до закону можуть бути підставою для звільнення відповідача від виконання зобовязань за договором, та доказів, які їх підтверджують, відповідачем не наведено. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що за порушення клієнтом строків платежів по любому з грошових зобовязань, передбачених цим договором, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Таким чином, заборгованість, яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, становить 43644,17 грн., що складається з: заборгованості за кредитом 996,39 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 35694,30 грн., заборгованості за пенею та комісією 4399,00 грн., а також штрафів відповідно до пункту п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн. штраф (процентна складова) 2054,48 грн. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд виходить із засад диспозитивності цивільного судочинства відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, в звязку з повним задоволенням позову, з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягти 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved