Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] в особі представника - адвоката Козара М.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Садовніченко В.М. ( далі- ПН ЗМНО Садовніченко В.М.), приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дажук М.В. ( далі- ПН ДМНО Дажук М.В.), комунальне підприємство « Центр надання послуг» Балабінської селищної ради, Реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області, за результатами розгляду якого просить : ?визнати недійсною довіреність від 2.06.2017 року, видану від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] , яку посвідчено ПН ДМНО Дажук М.В.та зареєстровану в реєстрі за № 1320; ?визнати недійсним договір купівлі- продажу квартири за адресою : [ADDRESS] від 5.07.2017 року, укладений між [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] , та [PERSON] , який посвідчено ПН ЗМНО Садовніченко В.М., зареєстрований в реєстрі за № 2355 ; ?витребувати квартиру за адресою : [ADDRESS] із чужого незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] ; ?скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою : [ADDRESS] за [PERSON] , здійснену на підставі договору купівлі- продажу від 5.07.2017 року, який посвідчено ПН ЗМНО Садовніченко В.М., зареєстрований в реєстрі за № 2355; ?скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності від 27.06.2017 року № 21152418, вчинений державним реєстратором КП « Центр надання послуг» Балабінської селищної ради; ?скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про присвоєння квартирі за адресою : [ADDRESS] реєстраційного номеру 1287768423101, як об`єкту нерухомого майна, вчиненого державним реєстратором КП « Центр надання послуг» Балабінської селищної ради 27.06.2017 року. Позов обґрунтовано тим, що з листопада 1997 року позивач є власником квартири [ADDRESS] . В середині жовтня 2017 року дізнався про те, що не є власником зазначеної квартири, оскільки за начебто виданою ним довіреністю квартира продана іншій особі. Продавати належну йому квартиру він не бажав, та не планував, жодних довіреностей на відчуження квартири він нікому не видавав, у приватного нотаріуса Дажук М.В. ніколи не був, в жодних реєстрах не розписувався. Отже, квартира вибула із його володіння поза його волею. Крім того, квартиру продано за 48 675,00 грн., що не відповідає її дійсній ринковій вартості. Особисто він не звертався до КП « Центр надання послуг» Балабінської сільської ради із заявами про внесення відповідних записів у Реєстри про право власності на спірну квартиру, а також не наділяв жодну особу повноваженнями на проведення даних реєстраційних дій. Таким чином вбачається, що без волі власника майна відбулося вчинення певних реєстраційних дій щодо квартири, яка належить позивачеві. За даними фактами ним до правоохоронних органів було скеровано відповідну заяву, за результатами розгляду якої до ЄРДР був внесений запис за № 12017080020003234 від 9.11.2017 року. Як на правові підстави заявлених вимог позивач посилається на статті 16,203,215,216,237,316,321,328 ЦК України. У березні 2018 року від позивача за первісним позовом [PERSON] до суду надійшла уточнена позовна заява, із змісту якої вбачається, що, не змінюючи предмету, підстав позову, кола осіб - учасників процесу, позивач фактично доповнює позов вимогою про стягнення з [PERSON] на свою користь судових витрат , які складаються з : витрат по сплаті судового збору, витрат за надання правничої допомоги, витрат по оплаті судових експертиз ( кінцева сума буде надана додатково). Крім того, як зазначено в позові, уточнення стосуються нормативно- правового обґрунтування позовних вимог ( а.с.171-175,т.1) 22 лютого 2018 року від відповідачки [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву ( а.с.111-117, т.1), з якого вбачається, що [PERSON] проти позову заперечує з таких підстав. По-перше, вона , у відповідності до вимог ст. 388 ЦК України, є добросовісним набувачем вказаної квартири. При підписанні договору купівлі- продажу квартири, нотаріусом Садовніченко В.М. було належним чином перевірено обсяг повноважень та довіреність на ім`я [PERSON] , всі правовстановлюючі та інші документи на квартиру, а тому нотаріус на законних підставах посвідчив договір між нею та позивачем, від імені якого діяв [PERSON] . По-друге, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він не підписував спірну довіреність та не уповноважував [PERSON] продати від імені останнього квартиру; що майно вибуло з його володіння не з його волі. 22 лютого 2018 року від відповідачки [PERSON] до суду надійшов зустрічний позов до [PERSON] , [PERSON] , треті особи - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Садовніченко В.М. , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дажук М.В. , про визнання права власності на квартиру, яка розташована за адресою : [ADDRESS] , яка була придбана нею згідно договору купівлі- продажу від 5 липня 2017 року, який в подальшому, а саме 2.03.2018 року було уточнено ( а.с.131-135,146-152, т.1). Зустрічний позов обґрунтовано тим, що при оформленні договору купівлі- продажу спірної квартири перешкод для відчуження нерухомого майна не існувало, оскільки на той момент у представника [PERSON] була нотаріально посвідчена довіреність, яка, в свою чергу, була перевірена нотаріусом Садовніченко В.М. та не виявлено жодних застережень, які могли б вплинути на укладення договору. Квартира була їй передана у власність на відплатній основі, згідно умов договору купівлі- продажу від представника власника. Вона не знала і не могла знати на момент укладання договору від 5.07.2017 року про те, що [PERSON] не мав права на відчуження квартири. Отже, вона в сенсі ст. 388 ЦК України є добросовісним набувачем нерухомого майна. Позивач за первісним позовом не надав суду доказів того, що майно вибуло з його володіння не з його волі. Враховуючи те, що позивач за первісним позовом в судовому порядку намагається визнати недійсними договір купівлі- продажу квартири, довіреність та витребувати з її володіння квартиру, вважає, що її законні права та інтереси на спірну квартиру оспорюються, тому, підлягають захисту шляхом подання нею зустрічного позову про визнання за нею права власності на спірну квартиру. Як на правові підстави заявленої вимоги позивачка за зустрічним позовом посилається на ст. 41 Конституції України, ч.1 ст.328,ч.1 ст. 316, ч.1 ст. 317, ч.1 ст. 334, ст. 392 ЦК України. 27 березня 2018 року від представника позивача за первісним позовом - адвоката Козара М.В. до суду надійшла відповідь на відзив, яка містить заперечення проти доводів, викладених у відзиві на позов, з посиланнями на судову практику ( а.с.180-183,т.1), а також відзив на зустрічну позовну заяву, із змісту якого вбачається , що позивач за первісним позовом проти вимоги, викладеній у зустрічній позовній заяві заперечує з таких підстав. [PERSON] вважає себе єдиним і законним власником квартири [ADDRESS] , отже відсутні жодні підстави, як на думку позивача за первісним позовом, вважати [PERSON] добросовісним набувачем ( а.с.185-189,т.1). Заяви, клопотання учасників процесу. Одночасно з подачею позову позивачем 13.11.2017 року подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] , яка зареєстрована за [PERSON] ( а.с.34-35,т.1). 11.12.2017 р., 17.05.2018 р., 14.06.2018 р.,17.08.2020 р., 21.10.2020 р., 16.02.2021 р., 23.03.2021 р. від відповідачки [PERSON] та її представників - адвоката Єренка Д.В., Приладишевої О.О. до суду надходили заяви про відкладення розгляду справи ( а.с.53,221,т.1, а.с.3,т.2, 194, 216, т.3, 30,114,т.4). 11.12.2017 року представником позивача - адвокатом Козарем М.В. подано клопотання про витребування доказів, а саме у приватних нотаріусів Садовніченко В.М. та Дажук М.В. матеріалів нотаріальних справ щодо продажу квартири [ADDRESS] та щодо посвідчення довіреності від 02.06.2017 року, реєстровий номер 1320, відповідно ( а.с.54-55,т.1). 25.01.2018 р., 27.11.2018 р., 8.09.2019 р., 12.10.2020 р., 17.02.2021р.,20.07.2021 р. від представника позивача - адвоката Козар М.В. до суду надходили заяви про ознайомлення з матеріалами справи ( а.с.90 т.1, а.с.98, 207 т.2), 20.05.2019 р., 13.04.2020 р. - про відкладення розгляду справи ( а.с.208,т.2, 109, 215, т.3, а.с.103,202т.4). 2.04.2018 року від представника позивача за первісним позовом - адвоката Козара М.В. до суду надійшло клопотання про витребування доказів ( а.с.230-232,т.1). У березні 2018 року від представника позивача за первісним позовом - адвоката Козара М.В. до суду надійшло клопотання про призначення у цій справі судової почеркознавчої експертизи ( а.с.7-9,т.2), та заява про виклик свідків ( а.с.10-11,т.2). 15.06.2018 р., 29.10.2018 р.,9.12.2019 р., 20.03.2020 р., 17.06.2020 р. від представника позивачки за зустрічним позовом - адвоката Єренка Д.В. до суду надходили заяви про ознайомлення з матеріалами справи ( а.с.20, 62, т.2, а.с.38, 94, 171, т.3). 3.01.2019 року від представника позивача - адвоката Козар М.В. до суду надійшло клопотання про призначення у цій справі судової почеркознавчої експертизи ( а.с.127 - 131,т.2), 18.01.2019 року від представника позивачки за зустрічним позовом - адвоката Харькова В.О. до суду надійшли письмові заперечення на клопотання представника позивача - адвоката Козар М.В. від 3.01.2019 року ( а.с.137-139,т.2). 1.07.2019 р. від представника позивача за первісним позовом - адвоката Козара М.В. до суду надійшло клопотання про виклик експерта ( а.с.225,т.2). 7.08.2019 р. від представника позивача за первісним позовом - адвоката Козара М.В. до суду надійшло клопотання про призначення у цій справі додаткової судової почеркознавчої експертизи ( а.с.248-249). 28.10.2019 р. від представника позивача за первісним позовом - адвоката Козара М.В. до суду надійшло клопотання про заміну експертної установи, яка проводить додаткову судову почеркознавчу експертизу ( а.с.55-56,т.3). 19.05.2020 року від представника позивачки за зустрічним позовом - адвоката Єренка Д.В. до суду надійшло клопотання про призначення у цій справі судової почеркознавчої експертизи ( а.с.124-26,т.3). 20.05.2019 р. від представника позивача за первісним позовом - адвоката Козара М.В. до суду надійшли письмові пояснення в порядку п.3 ч.1 ст. 43 ЦПК України ( а.с.151,т.4). 21.01.2021 р. від представника позивача за первісним позовом - адвоката Козара М.В. до суду надійшло клопотання про долучення до справи письмових доказів ( а.с.172-173, т.4). 27.07.2021 р. від представника позивача за первісним позовом - адвоката Козара М.В. до суду надійшла заява щодо судових витрат по справі ( а.с.215, т.4). 29.07.2021 р. від представника позивача за первісним позовом - адвоката Козара М.В. до суду надійшла заява щодо судових витрат по справі ( уточнена) ( а.с.225, т.4). Процесуальні дії суду. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ( далі - суд) від 16 листопада 2017 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено ; накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , яка зареєстрована за [PERSON] ( а.с.36-38,т.1). Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2017 року провадження у цій справі відкрито ; справу призначено до розгляду ( а.с.40-41, т.1). 12 грудня 2017 року на адресу ПН ЗМНО Садовніченко В.М. надіслано судовий запит про надання суду оригіналу матеріалів нотаріальної справи щодо продажу квартири [ADDRESS] , та на адресу ПН ДМНО Дажук М.В. надіслано судовий запит про надання суду матеріалів нотаріальної справи щодо посвідчення 02.06.2017 року довіреності від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] ( а.с.59,60 т.1). Ухвалою суду від 25 січня 2018 року справу призначено у підготовче судове засідання; вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження ; відповідачеві [PERSON] встановлено термін для подання відзиву на позовну заяву ; зобов`язано третю особу - ПН ЗМНО Садовніченко В.М. надати для огляду в судовому засіданні, призначеному на 28.02.2018 року, матеріали нотаріальної справи щодо продажу квартири [ADDRESS] - для огляду ( а.с.84-85,т.1). Ухвалою суду від 22 лютого 2018 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи - приватний нотаріус Садовніченко В.М., приватний нотаріус Дажук М.В., про визнання права власності на квартиру , залишено без руху ( а.с.142-143,т.1). Ухвалою суду від 7 березня 2018 року вимоги за зустрічним позовом [PERSON] об`єднані в одне провадження з первісним позовом [PERSON] ( а.с.153-154,т.1). Ухвалою суду від 14 червня 2018 року підготовче провадження у цій справі закрито, справу призначено до розгляду по суті ( а.с.12-14,т.2). Ухвалою суду від 13 липня 2018 року у цій справі призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлені такі питання : Чи виконаний рукописний текст «Підпис, [PERSON] » у строчці « Підпис» в довіреності, яка була посвідчена 02.06.2017 року Дажук М.В., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 1320 Позивачем по справі або іншою особою ? Чи не виконано рукописний текст « Підпис, [PERSON] » у строчці « Підпис» в довіреності, яка була посвідчена 02.06.2017 року Дажук М.В., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 1320, навмисно зміненим почерком ? Проведення експертизи доручено експертам Запорізького науково- дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України(69068, м. Запоріжжя, вул. Аваліані, 19-а) ( а.с.40-42). Ухвалою суду від 18 січня 2019 року у цій справі призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлені такі питання : Чи виконаний рукописний текст «Підпис, [PERSON] » у строчці « Підпис» в довіреності, яка була посвідчена 02.06.2017 року Дажук М.В., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 1320 Позивачем по справі або іншою особою ? Чи не виконано рукописний текст « Підпис, [PERSON] » у строчці « Підпис» в довіреності, яка була посвідчена 02.06.2017 року Дажук М.В., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 1320, навмисно зміненим почерком ? Проведення експертизи доручено експертам Запорізького науково- дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України(69068, м. Запоріжжя, вул. Аваліані, 19-а) ( а.с.140-143, т.2). Ухвалою суду від 29 березня 2019 року питання поставлені перед експертами уточнені та викладені в наступній редакції: «1.Чи виконаний рукописний текст « [PERSON] » у графі «ПІДПИС» в довіреності, яка була посвідчена 02.06.2017 року Дажук М.В., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 1320, [PERSON] або іншою особою ? 2. Чи виконано підпис перед коротким рукописним записом « [PERSON] » у графі « ПІДПИС» в довіреності, яка була посвідчена 02.06.2017 року Дажук М.В., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 1320, [PERSON] або іншою особою ? 3. Чи не виконано рукописний текст« [PERSON] » у графі «ПІДПИС» в довіреності, яка була посвідчена 02.06.2017 року Дажук М.В., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 1320, навмисно зміненим почерком ?» ( а.с.174-177,т.2). Ухвалою суду від 24 квітня 2019 року провадження у цій справі відновлено, справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні ( а.с.190, т.2) Ухвалою суду від 8 серпня 2019 року у цій справі призначено додаткову судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експерту НДЕКЦ МВС України Христьян А.О. На вирішення експертизи поставлені такі питання : « 1.Чи виконаний рукописний текст « [PERSON] » у графі « ПІДПИС» в довіреності, яка була посвідчена 02.06.2017 року Дажук М.В., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 1320, [PERSON] або іншою особою ? 2. Чи не виконано рукописний текст« [PERSON] » у графі « ПІДПИС» в довіреності, яка була посвідчена 02.06.2017 року Дажук М.В., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 1320, навмисно зміненим почерком ?» ( а.с.251-255,т.2). Ухвалою суду від 24 квітня 2019 року провадження у цій справі відновлено, справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні ( а.с.36, т.3) Ухвалою суду від 20 грудня 2019 року у цій справі призначено додаткову судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному експертно- криміналістичному центру МВС України ( м. Дніпро). На вирішення експертизи поставлені такі питання : « 1.Чи виконаний рукописний текст « [PERSON] » у графі « ПІДПИС» в довіреності, яка була посвідчена 02.06.2017 року Дажук М.В., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 1320, [PERSON] або іншою особою ? 2. Чи не виконано рукописний текст« [PERSON] » у графі « ПІДПИС» в довіреності, яка була посвідчена 02.06.2017 року Дажук М.В., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 1320, навмисно зміненим почерком ?» ( а.с.59-65,т.3). Ухвалою суду від 11 березня 2020 року провадження у цій справі відновлено, справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні ( а.с.92, т.3) Ухвалою суду від 20 травня 2020 р. в задоволенні клопотання представника позивачки за зустрічним позовом - адвоката Єренка Д.В. про призначення у цій справі судової почеркознавчої експертизи, відмовлено ( а.с.127-133,т.3). Ухвалою суду від 17 липня 2020 року підготовче провадження у цій справі закрито, справу призначено до розгляду по суті ( а.с.177-178,т.3). В суді представник позивача за первісним позовом - адвокат Козар М.В. позовні вимоги [PERSON] підтримує та просить їх задовольнити з підстав, викладених по текстах долучених до матеріалів справи заяв по суті справи ; проти задоволення зустрічного позову [PERSON] заперечує, просить у їх задоволенні відмовити ; уточнену заяву щодо судових витрат по справі просить задовольнити. За результатами її розгляду просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь свого довірителя судові витрати, які складаються з : витрат по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 3 840,00 грн. ; витрат по сплаті судового збору по заяві про забезпечення позову у розмірі 320,00 грн. ; витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 32 400,00 грн. ; витрат по сплаті судових експертиз на загальну суму 3 161, 97 грн. ( 2 261,49 грн. + 900,48 грн.) ; витрат по прибуттю до суду спеціаліста ТОВ ЗМБТІ у розмірі 1 600,00 грн. Представник відповідачки за первісним позовом - адвокат Єренко Д.В. проти позовних вимог [PERSON] заперечує, просить у їх задоволенні відмовити ; вимоги свого довірителя - [PERSON] , викладені у зустрічній позовній заяві, просить задовольнити з підстав, викладених у долучених до матеріалів справи заяв по суті справи. Відповідач за зустрічним позовом - [PERSON] , представники третіх осіб за первісним позовом - КП « Центр надання послуг» Балабинської селищної ради, Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області в судові засідання не з`являлися, хоча про день, час и місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. Про причини неявок суд не повідомляли. Будь-яких заяв, клопотань від них до суду не надходило. Відзиву на зустрічний позов відповідачем [PERSON] суду надано не було. Від приватного нотаріуса Садовніченко В.М. до суду надходили заяви про розгляд справи за її відсутності ; щодо розв`язання спірної ситуації покладається на розсуд суду ( а.с.36,т.2, а.с.169,т.3) Від приватного нотаріуса Дажук М.В. до суду надходили листи про розгляд справи за її відсутності ( а.с.112,153,т.4). Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, приходить до такого. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло, виданого 25.11.1997 року Жовтневою районною радою міста Запоріжжя, [PERSON] на праві приватної власності належала квартира, загальною площею 68,06 кв.м., житловою площею 42,5 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] ( а.с.12,т.1) 5 липня 2017 року був укладений договір купівлі- продажу квартири, загальною площею 68,06 кв.м., житловою площею 42,5 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] продав зазначену квартиру [PERSON] . Договір купівлі - продажу посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Садовніченко В.М., зареєстрований у реєстрі за №2355 ( а.с.17-20,т.1). На підтвердження повноважень на відчуження майна [PERSON] , який виступав від імені [PERSON] за цим договором, надав довіреність від 2 червня 2017 року, посвідчену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дажук М.В., зареєстровану у реєстрі за № 1320 ( а.с.72,т.1). У довіреності, наданій [PERSON] , перелічені повноваження, які надані повіреній особі, зокрема, укладення фактично всіх дозволених законом угод цивільно- правового порядку, в тому числі розпорядження належною [PERSON] квартирою [ADDRESS] або будь-якою її часткою, у тому числі продати, обміняти, здати в оренду, позичку, заставити в забезпечення зобов`язань тощо ; відкривати на його ім`я в будь-якій банківській установі рахунок для перерахування, в разі необхідності, на нього коштів за продане нерухоме майно та за іншими цивільно - правовими угодами ( а.с.72,т.1). Довіреність дійсна до 2 червня 2020 року. Позивач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є єдиним власником даної квартири, це в нього єдине житло, нікому довіреність на продаж квартири не давав, у нотаріуса [PERSON] ніколи не був, хто такий [PERSON] він не знає і ніколи його не бачив. Приблизно з 2015 року він постійно проживає в м. Дніпро, де працює в офтольмалогічній клініці. В квартирі за адресою: [ADDRESS] проживали орендарі. В жовтні 2017 року орендарі повідомили йому, що прийшли якісь люди, і сказали, що вони є новими власниками квартири. Після цього він звернувся до КП «БТІ» Дніпровської міської ради, де отримав Інформаційну довідку, згідно якої квартира продана [PERSON] за договором купівлі- продажу від 05.07.2017 року. Приїхавши до м. Запоріжжя, і отримавши договір купівлі- продажу від 05.07.2017 р., він невідкладно звернувся із заявою про кримінальне правопорушення до Олександрівського ВП ГУНП в Запорізькій області. 09.11.2015 року до ЄРДР внесено запис за № 12017080020003234 за ознаками ч. 2 ст. 190 КК України. Наразі досудове розслідування триває. Потім в його інтересах в листопаді 2017 року подано позов до суду про витребування майна. Він постійно мав паспорт [NUMBER] , виданий Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій області, ніколи його не втрачав та не передав іншим особам. Його паспортні дані, зазначені в договорі купівлі- продажу, не відповідають дійсності (ані його фото, ані серія, ані номер). Він ніколи не був одружений на [PERSON] , відповідно і не міг розірвати з нею шлюб. Ніколи не проживав і не був зареєстрований в м. Нікополь, і не реєстрував своє місце проживання з 15.08.2015 за адресою [ADDRESS] , а постійно був зареєстрований за цією адресою з 1989 року. Позивачка за зустрічним позовом [PERSON] в суді пояснила, що вона вважає себе власником цієї квартири, іншого житла у власності в неї не має, однак, в цій квартирі не проживає та не зареєструвала в квартирі своє місце проживання ; ремонт в квартирі не робить; за комунальні послуги не сплачує; договори з постачальниками комунальних послуг та електроенергії на своє ім`я не переоформила. Такі дії не вчиняє у зв`язку з наявністю в суді цього позову. Допитана в суді в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона 05.07.2017 року заяву про зняття арешту із квартири за адресою [ADDRESS] не писала, не підписувала і не подавала до Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя. В цей день в неї був день народження і вона перебувала в гостях на Західній Україні. Крім цього, 13.01.2015 вона уклала шлюб і має прізвище « [PERSON] », у зв`язку з чим отримала новий паспорт, а тому не могла 05.07.2017 року підписувати будь-яку заяву , вказуючи в ній попереднє прізвище - « [PERSON] ». Покази свідка [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , з якої вбачається, що нею ( попереднє прізвище - [PERSON] ) 13 січня 2015 року було укладено щлюб із [PERSON] та змінено прізвище на « [PERSON] » ( а.с.188, т.4) ; скриншотом зі сторінки соціальної мережі Facebook цього свідка ( а.с.187, т.4) Після огляду в судовому засіданні заяви від 05.07.2017 р. ( а.с.121т.1) свідок [PERSON] зазначила, що почерк, яким виготовлена заява та підпис, їй не належать. Допитана в суді нотаріус [PERSON] пояснила, що вона не пам`ятає обставин вчинення угоди , а саме договору купівлі- продажу від 05.07.2017 року, однак продавець і покупець були у неї лише один раз, коли був підписаний договір, тобто 05.07.2017. Оригінали даної нотаріальної справи щодо продажу квартири, у тому числі й свідоцтво про право власності на житло були вилученні працівниками поліції, в неї залишились лише копії документів. Не виключає можливості, що свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] , яке їй було надано під час укладення договору купівлі продажу було підробленим. Пояснила, що оригінал технічного паспорту на квартиру їй було передано під час підписання договору. Допитаний в суді в якості спеціаліста представник ТОВ «Запорізьке бюро технічної інвентаризації» [PERSON] , оглянувши оригінал свідоцтва № 932 про право власності на житло, який зберігається у [PERSON] та копію свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло, яка була надана серед інших документів нотаріусом Садовніченко В.М, пояснив, що як спеціаліст він схиляється до думки, що оригіналом є свідоцтво, яке зберігається у [PERSON] . Щодо технічних паспортів наданих, як [PERSON] , так і представником [PERSON] зазначив, що в інвентарній справі відсутні відомості про виготовлення ТОВ ЗМБТІ в 2007 році технічного паспорту за адресою: по [ADDRESS] і якщо він робився то наданий безпосередньому замовнику, тобто власнику на 2007 рік квартири за адресою: [ADDRESS] . Спеціаліст [PERSON] , оглянувши технічний паспорт [PERSON] , вказав, що в ньому зазначено відомості, які не відповідають інвентарній справі БТІ, зокрема інвентарний номер 44391, зазначений на першому аркуші, є невірним (вірним є інвентарний номер, зазначений на технічному паспорті [PERSON] ) та форма бланку технічного паспорту [PERSON] ані в 2001р. , ані 2007р. ТОВ ЗМБТІ не використовувалась, крім цього керівник ОП ЗМБТІ ніколи не складала технічних паспортів і не ставила своє прізвище у відповідній графі. Вважає, що технічний паспорт, наданий представником [PERSON] , має ознаки підроблення, а технічний паспорт, наданий [PERSON] , як на його думку, є оригіналом. Ухвалою суду від 13 липня 2018 року , за клопотанням позивача за первісним позовом, у цій справі призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлені такі питання : 1.Чи виконаний рукописний текст « Підпис, [PERSON] » у строчці « Підпис» в довіреності, яка була посвідчена 02.06.2017 року Дажук М.В., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 1320 Позивачем по справі або іншою особою ? 2. Чи не виконано рукописний текст « Підпис, [PERSON] » у строчці « Підпис» в довіреності, яка була посвідчена 02.06.2017 року Дажук М.В., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 1320, навмисно зміненим почерком ? Проведення експертизи доручено експертам Запорізького науково- дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України ( а.с.40-42, т.2). Ухвалою суду від 18 січня 2019 року у цій справі призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлені такі питання : Чи виконаний рукописний текст «Підпис, [PERSON] » у строчці « Підпис» в довіреності, яка була посвідчена 02.06.2017 року Дажук М.В., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 1320 Позивачем по справі або іншою особою ? Чи не виконано рукописний текст « Підпис, [PERSON] » у строчці « Підпис» в довіреності, яка була посвідчена 02.06.2017 року Дажук М.В., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 1320, навмисно зміненим почерком? Проведення експертизи доручено експертам Запорізького науково- дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України(69068, м. Запоріжжя, вул. Аваліані, 19-а) ( а.с.140-143, т.2). Ухвалою суду від 29 березня 2019 року питання поставлені перед експертами уточнені та викладені в наступній редакції : « 1.Чи виконаний рукописний текст « [PERSON] » у графі « ПІДПИС» в довіреності, яка була посвідчена 02.06.2017 року Дажук М.В., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 1320, [PERSON] або іншою особою ? 2. Чи виконано підпис перед коротким рукописним записом « [PERSON] » у графі «ПІДПИС» в довіреності, яка була посвідчена 02.06.2017 року Дажук М.В., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 1320, [PERSON] або іншою особою ? 3. Чи не виконано рукописний текст « [PERSON] » у графі « ПІДПИС» в довіреності, яка була посвідчена 02.06.2017 року Дажук М.В., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 1320, навмисно зміненим почерком ?» ( а.с.174-177,т.2). Згідно висновку № 4-26 від 19.04.2019 № 4-26 експерт [PERSON] (т. 2 а.с. 179-189) дійшла таких висновків. Відповісти на питання «Чи виконаний рукописний текст « [PERSON] » у строчці «ПІДПИС» в довіреності, яка була посвідчена 02.06.2017 року [PERSON] , приватним нотаріусом: Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 1320 [PERSON] або іншою особою» не виявилось можливим через неоднозначну оцінку виявлених результатів дослідження та недостатньою кількістю наданого порівняльного матеріалу. Відповісти на питання чи виконаний підпис перед коротким рукописним текстом « [PERSON] » у строчці « ПІДПИС» в довіреності, яка була посвідчена 02.06.2017 року [PERSON] , приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 1320 [PERSON] або іншою особою» не виявилось можливим через незіставимість досліджуємих підписів. Запитання «Чи не виконано рукописний текст « [PERSON] » у строчці «ПІДПИС» в довіреності, яка була посвідчена 02.06.2017року [PERSON] , приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 1320 навмисно зміненим почерком» не вирішувалось через те, що встановити чи виконаний досліджувальний короткий рукописний текст [PERSON] або іншою особою не виявилось можливим. В подальшому, допитана в суді експерт [PERSON] пояснила, що їй було надано недостатньо вільних зразків почерку [PERSON] і тому вона не змогла вирішити це питання. Якщо будуть надані додаткові зразки почерку, то це питання можливо розглянути повторно. Щодо підпису від імені [PERSON] на довіреності, посвідченої нотаріусом Дажук М.С., пояснила, що підпис на довіреності та підпис [PERSON] (надані ним в документах та вільних зразках) це зовсім різні підписи, в них не має зіставних форм і тому це питання не можливо вирішити. Ухвалою суду від 8 серпня 2019 року у цій справі призначено додаткову судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експерту НДЕКЦ МВС України Христьян А.О. На вирішення експертизи поставлені такі питання : « 1.Чи виконаний рукописний текст « [PERSON] » у графі « ПІДПИС» в довіреності, яка була посвідчена 02.06.2017 року Дажук М.В., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 1320, [PERSON] або іншою особою ? 2. Чи не виконано рукописний текст« [PERSON] » у графі « ПІДПИС» в довіреності, яка була посвідчена 02.06.2017 року Дажук М.В., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 1320, навмисно зміненим почерком ?» ( а.с.251-255,т.2). 2 грудня 2019 року з НДЕКЦ МВС України до суду надійшло повідомлення № 4-107 від 21.11.2019 року про неможливість проведення судової експертизи ( а.с.32-35,т.3). Ухвалою суду від 20 грудня 2019 року у цій справі призначено додаткову судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному експертно- криміналістичному центру МВС України ( м. Дніпро). На вирішення експертизи поставлені такі питання : « 1.Чи виконаний рукописний текст « [PERSON] » у графі « ПІДПИС» в довіреності, яка була посвідчена 02.06.2017 року Дажук М.В., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 1320, [PERSON] або іншою особою ? 2. Чи не виконано рукописний текст« [PERSON] » у графі « ПІДПИС» в довіреності, яка була посвідчена 02.06.2017 року Дажук М.В., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 1320, навмисно зміненим почерком ?» ( а.с.59-65,т.3). Згідно висновку експерта Соколенко А.О. від 28.02.2020 № 19/104- 7/7/65 від 28.02.2020 року (а.с. 85-91, т.3) вирішити питання « Чи не виконано рукописний текст « [PERSON] » у строчці « ПІДПИС» в довіреності, яка була посвідчена 02.06.2017 року [PERSON] , приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 1320 [PERSON] або іншою особою» не надалось можливим за причинами, вказаними у дослідницькій частині висновку. Вирішити питання « Чи не виконано рукописний текст « [PERSON] » у строчці «ПІДПИС» в довіреності, яка була посвідчена 02.06.2017 року [PERSON] , приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 1320 навмисно зміненим почерком» не надалось можливим за причинами, вказаними у дослідницькій частині висновку З дослідницької частини висновку вбачається, що діагностичні ознаки почерку свідчать про виконання записів у якихось незвичних обставинах під впливом якихось «збиваючих» факторів, однак їх прояв пояснити не є можливим, так як вони могли проявитись як і при виконанні досліджувальних записів навмисною зміною [PERSON] свого почерку, так і наслідування його почерку іншою особою, що вже є навмисна зміна виконавцем свого почерку з наслідування іншого почерку. Згідно листів із правоохоронних органів : Головного управління національної поліції в Запорізькій області ( а.с.173,174, т.3), Запорізької місцевої прокуратури ( а.с.176,т.3) за фактом шахрайського заволодіння квартирою за адресою: [ADDRESS] , за заявою [PERSON] , до ЄРДР 09.11.2017 р. за № 2017080020003234 внесені відповідні дані ; досудове розслідування триває. Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною п`ятою статті 203 ЦК України визначено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі- продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. З огляду на абсолютність права власності власнику надається багато прийомів, способів та засобів захисту свого права. Одним із таких засобів є витребування майна із чужого незаконного володіння. Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Указана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав його, не з їхньої волі іншим шляхом. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] посилався на те, що належна йому на праві власності квартира була відчужена всупереч його волі, оскільки довіреність на ім`я [PERSON] на продаж належної йому квартири він не видавав, а відтак належне йому майно вибуло з його володіння поза його волею. Відповідно до статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин (стаття 245 ЦК України). Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в учасника правочину волевиявлення на його вчинення, суд має виходити з ретельного дослідження наявних у справі доказів як кожного окремо, так і їх сукупності. Зокрема, у разі вчинення правочину представником за довіреністю суду слід з`ясувати, чи наділив довіритель свого представника повноваженнями на вчинення правочину, чи діяв він у межах наданих йому повноважень, а якщо ні, то чи схвалив у подальшому довіритель укладений представником у його інтересах правочин. Під час розгляду справи на підставі документів, які були надані нотаріусом Дажук М.В. встановлено, що спірна довіреність видана начебто [PERSON] , який має паспорт серії [NUMBER] , виданий Жовтневим РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області 25.06.2015 року( а.с.72,73,т.1), реєстраційний номер облікової картки платника податків ( дублікат) - [NUMBER] ( а.с.72,74,т.1). В суді оглянуті оригінали паспорту та облікової картки платника податків, видані на ім`я позивача по справі [PERSON] . Так, [PERSON] пред`явлені суду оригінали : паспорта серії [NUMBER] , виданого Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій області 23 січня 1996 року, копія якого долучена до матеріалів справи ( а.с.8-10,т.1) та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера - 2571318254, яка видана Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі 21.12.1998 року, копія якої долучена до матеріалів справи ( а.с.11,т.1). Листом за № 2301.2-13795/23.2-18 від 26.11.2018 Управління державної міграційної служби в Запорізькій області повідомило суд про те, що [PERSON] документований паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданий Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій області 23.01.1996 року (т. 2 а.с. 101). Листом за № 1201.4.1-11550/1201.2-18 від 15.06. 2018 р. Головне управління державної міграційної служби в Дніпропетровській області повідомило суд про те, що за обліками ГУДМС України в Дніпропетровській області паспорт серії [NUMBER] , виданий 03.03.2015 року на ім`я [PERSON] , обліковується як втрачений (т. 2 а.с. 34) Листом № 2301.2-4021/23.2-21 від 20.05.2021 р. Управління державної міграційної служби в Запорізькій області повідомило суд про те, що за обліковими даними паспорт громадянина України серії [NUMBER] , належав ГУ УМВС України в Дніпропетровській області; паспорт громадянина України серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] [INFO] значиться недійсним ( а.с.28,т.4).. Листом № 2310-725/2310.1-21 від 26.05.2021 р. Олександрівський районний відділ у м. Запоріжжя Управління державної міграційної служби в Запорізькій області повідомило суд про те, що паспорт громадянина України серії [NUMBER] має статус «недіючий втрачений», дата реєстрації заяви - 25 лютого 2016 року. ( а.с.157, т.4). Проаналізувавши отриману інформацію, суд дійшов до такого. Паспорт серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , який було надано приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Дажук М.В., фактично був виданий 03.03.2015 р. ГУ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я [PERSON] ; має статус « недіючий, втрачений» на підставі заяви від 25.02.2016 року. Відрізняється від дійсної особи [PERSON] й зображення «особи під ім`ям [PERSON] » на фотокартці у паспорті серії [NUMBER] . Отже, в суді встановлено, що довіреність від 02.06.2017 року, зареєстрована в реєстрі за № 1320, посвідчена [PERSON] , приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, видана особою, яка скористалась підробленими документами, а саме паспортом та дублікатом картки фізичної особи- платника податків, які начебто належали позивачу [PERSON] . Наведене підтверджує доводи позивача [PERSON] про те, що він не мав наміру відчужувати належну йому квартиру; повноваженнями щодо його відчуження [PERSON] не наділяв; довіреність на продаж зазначеної квартири не видавав і не підписував; дії [PERSON] не відповідали і не відповідають волі [PERSON] і він не схвалив в подальшому вчинений від його імені правочин, звернувся до правоохоронних органів із заявою про заволодіння його квартирою шахрайським шляхом і подав позов до суду для захисту своїх прав.? Отже, в суді встановлено, що належна [PERSON] на праві власності квартира вибула з його володіння поза його волею, він фактично позбавлений можливості володіти й користуватися належним йому майном. На підставі сукупності встановлених в суді обставин , суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про : визнання недійсною довіреність від 2.06.2017 року, видану від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] , яку посвідчено ПН ДМНО Дажук М.В.та зареєстровану в реєстрі за № 1320; визнання недійсним договір купівлі- продажу квартири за адресою : [ADDRESS] від 5.07.2017 року, укладений між [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] , та [PERSON] , який посвідчено ПН ЗМНО Садовніченко В.М., зареєстрований в реєстрі за № 2355, є законними, обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги [PERSON] про витребування квартири за адресою : [ADDRESS] із чужого незаконного володіння [PERSON] на свою користь та позовної вимоги [PERSON] , яка міститься у зустрічній позовній заяві, про визнання права власності на вказану квартиру, слід зазначити таке. Добросовісний набувач - набувач, який не знав і не міг знати, що він придбав майно у особи, яка не мала права це майно відчужувати. Виходячи із пояснень в суді позивачки за зустрічним позов [PERSON] , приватного нотаріуса Садовніченко В.М., наявних в матеріалах справи документів з нотаріальної справи, на підставі яких приватним нотаріусом Садловніченко В.М. було посвідчено спірний договір купівлі- продажу квартири, суд дійшов висновку, що [PERSON] є добросовісним набувачем квартири за адресою : [ADDRESS] . Добросовісність набуття [PERSON] спірної квартири позивачем [PERSON] та його представником не оспорюються. Стаття 388 ЦК України характеризує право власника на витребування майна від добросовісного набувача, в тому числі у випадку його вибуття з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі. Власник може витребувати майно від добросовісного набувача лише у випадку, коли воно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, поза їх волею, та коли такий набувач набув майно за відплатним договором. Положення частини першої статті 388 ЦК України застосовуються на підставі позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 6-2233цс16, який у подальшому підтримано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 522/2202/15-ц. Отже особа, яка вважає, що договором купівлі- продажу нерухомого майна порушуються її права як власника або законного користувача цього майна, має право на витребування цього майна від останнього набувача, що є належним способом захисту порушеного права. Оскільки в суді встановлено, що квартира за адресою : [ADDRESS] .вибула з володіння [PERSON] поза його волею, а [PERSON] набула вказане майно за відплатним договором, позовна вимога позивача за первісним позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння [PERSON] на свою користь, є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до наведеного, позовна вимога [PERSON] про визнання за нею права власності на квартиру, яка розташована за адресою : [ADDRESS] , задоволенню не підлягає. Щодо вимог позивача [PERSON] про : - скасування державної реєстрації права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] (ІПН [NUMBER] ), здійснену на підставі договору купівлі-продажу від 05.07.2017 року, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Садовніченко В.М. та зареєстрований в реєстрі № 2355; - скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майнових прав про право власності від 27.06.2017 № 21152418 вчинений державним реєстратором комунального підприємства «Центр надання послуг» Балабінської селищної ради; - скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майнових прав про присвоєння квартирі за адресою: [ADDRESS] реєстраційного номеру 1287768423101, як об`єкту нерухомого майна, вчинений державним реєстратором комунального підприємства «Центр надання послуг» Балабінської селищної ради 27.06.2017 року, слід зазначити таке. З наданої позивачами Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, який сформовано 19.10.2017 р. за № 100798620, вбачається, що право власності на кв. [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 05.07.2017 року, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Садовніченко В.М. та зареєстрований в реєстрі № 2355 (т. 1 а.с. 22). Також відповідно до запису про право власності від 27.06.2017 № 21152418, який вчинено державним реєстратором комунального підприємства «Центр надання послуг» Балабінської селищної ради - скасовано право власності [PERSON] на зазначену квартиру (т. 1 а.с. 22). Об`єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] присвоєно реєстраційний номер № 1287768423101 (т. 1 а.с. 21). Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з ч. 1 ст. 26 зазначеного Закону записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав, а частиною третьою визначено, що ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Враховуючи, що рішення суду про витребування майна з чужого незаконного володіння є підставою для внесення запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, то задля відновлення порушених прав позивачів суд вважає за можливе: - скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] (ІПН [NUMBER] ), здійснену на підставі договору купівлі-продажу від 05.07.2017 року, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Садовніченко В.М. та зареєстрований в реєстрі № 2355; - скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майнових прав про право власності від 27.06.2017 № 21152418 вчинений державним реєстратором комунального підприємства «Центр надання послуг» Балабінської селищної ради; - скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майнових прав про присвоєння квартирі за адресою: [ADDRESS] реєстраційного номеру 1287768423101, як об`єкту нерухомого майна, вчинений державним реєстратором комунального підприємства «Центр надання послуг» Балабінської селищної ради 27.06.2017 року. Надалі, позивачем за первісним позовом [PERSON] ( далі позивач) заявлена вимога про стягнення з відповідачки [PERSON] судових витрат, які складаються з : витрат по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 3 840,00 грн. ; витрат по сплаті судового збору по заяві про забезпечення позову у розмірі 320,00 грн. ; витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 32 400,00 грн. ; витрат по сплаті судових експертиз на загальну суму 3 161, 97 грн. ( 2 261,49 грн. + 900,48 грн.) ; витрат по прибуттю до суду спеціаліста ТОВ ЗМБТІ у розмірі 1 600,00 грн. Щодо судового збору слід зазначити таке. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 3 840 грн., що підтверджується квитанцією № 3365722 від 13.11.2017 р (т. 1 а.с. 2). Також позивачем сплачено судовий збір за розгляд заяви про забезпечення позову 308,80 грн. (т. 1 а.с. 33). Позовні вимоги задоволено в повному обсязі, а тому, судовий збір у розмірі 3 840,00 грн. та 308,80 грн., підлягає стягненню з первісного відповідача на користь первісного позивача. Щодо витрат на правову допомогу слід зазначити таке. Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких згідно п. 1 ч. 3 цієї статті віднесено витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Проте представником [PERSON] не надано суду розрахунку витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Окрім того, неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи неподання детального розрахунку, значенням справи для сторони, в тому числі, факт того, що [PERSON] є добросовісним набувачем майна та не вчиняла будь-яких незаконних дій, які б призвели до розгляду справи у суді, тому суд вважає, що витрати на правничу допомогу не підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] . Щодо витрат на проведення експертизи слід зазначити таке. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на проведення експертизи (п. 2 ч. 2 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч.6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. В підтвердження понесених позивачем витрат на проведення почеркознавчої експертизи суду надано квитанцію від 07.03.2019 р. на суму 2 250,24 грн. (т. 2 а.с.168). Заявлена позивачем сума у розмірі 11,25 грн. є комісією за послуги банку, а тому не відноситься до витрат на проведення експертизи, у зв`язку з чим позов в цій частині задоволенню не підлягає. Отже, витрати на проведення першої почеркознавчої експертизи підлягають стягненню з первісного відповідача на користь первісного позивача в розмірі 2 250,24 грн. Не підлягають стягненню витрати на проведення другої почеркознавчої експертизи в розмірі 900,48 грн., оскільки суду не надано документа на підтвердження оплати позивачем вказаної суми, а отже вимога є необґрунтованою. Щодо витрат, пов`язаних із залученням спеціаліста БТІ, слід зазначити таке. Відповідно до ст. 139 ЦПК України розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Представник позивача просить стягнути витрати по прибуттю 25.06.2021 до суду спеціаліста ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації у розмірі 1600 грн. Враховуючи обставини справи,

Outcome: partial