Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що у неї та відповідача є діти, а саме: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає допомоги на утримання дітей. В судовому засіданні позивачка [PERSON] від позовних вимог в частині стягнення з відповідача на її користь понесених нею судових витрат відмовилася, решту позовних вимог підтримала за обставин зазначених у ньому, попросила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Зазначив, що аліменти на утримання дітей та дружини згідний сплачувати. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову частково з таких підстав. Відповідно до чч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом установлено, що у сторін є діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а. с. 4, 5). Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні (а. с. 6). Таким чином, відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що діти сторін зважаючи на їх вік, а саме те, що вони є малолітніми, відповідно мають незадовільне матеріальне становище. Крім цього, суд враховує той факт, що у відповідача відсутні на утриманні інші діти, відповідач працює фуражиром в ПСП «Перемога» с. Високе Томашпільського району (а.с.8), відповідно має постійний заробіток. Таким чином, суд уважає визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх виді заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд уважає, що згідно вищезазначених обставин про особу [PERSON] він може надавати матеріальну допомогу на утримання [PERSON] до досягнення їх дитиною [PERSON] трьох років. Розмір такої матеріальної допомоги, суд уважає визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву [PERSON] пред'явлено до суду особисто [INFO] року. Відповідно починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», установлена на 2014 рік мінімальна заробітна плата, у місячному розмірі з 1 січня - 1218 грн. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в доход держави судовий збір в розмірі 243,60 грн, тобто 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, станом на 1 січня 2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial