Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

У квітні 2019 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання. Обґрунтовуючи позов позивачка посилається на те, що вона є матір`ю [PERSON] і з травня 2001 року є непрацездатним пенсіонером за віком. Єдиним її доходом є пенсія, яка складає 2022,08 грн. Крім того зазначає, що вона є інвалідом та має другу групу інвалідності, у зв`язку з чим потребує додаткових витрат на лікування та харчування. Оскільки її повнолітній син - [PERSON] ухиляється в добровільному порядку надавати своїй матері матеріальну допомогу на її утримання, стосунків з нею не підтримує, чинить перешкоди у користуванні власністю, позивачка просить стягнути з нього на свою користь аліменти у розмірі 1/5 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з квітня 2019 року і довічно. Ухвалою суду від 06.05.2019 відкрито провадження у даній справі та ухвалено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та надано відповідачеві строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів з дня вручення відповіді позивача на відзив подати заперечення на відповідь. 15.05.2019 відповідач подав до суду заперечення на позов, згідно якого просив встановити на користь позивача аліменти в розмірі 1/12 частини всіх видів його заробітку, посилаючись на те, що відповідач має також на утриманні двох неповнолітніх дітей та дружину. Більш того відповідно до рішення суду на утримання однієї дочки він сплачує аліменти в розмірі 7000, 00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Також зазначає, що його сукупний дохід за період з грудня 2018 по квітень 2019 становить 84 906,09 грн. 17.05.2019 в судовому засіданні представником позивача було заявлено клопотання про виклик та допит свідків. 23.05.2019 відповідач подав суду пояснення на позовну заяву. Згідно вказаних пояснень відповідач зазначає, що має на утриманні ще одного неповнолітнього сина та на даний час перебуває в зареєстрованому шлюбі з дружиною - [PERSON] , яка має дочку від першого шлюбу, яка також перебуває на його утриманні, оскільки її батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Таким чином право на отримання аліментів від нього мають фактично шість осіб. У судовому засіданні позивачка та представник позивача позов підтримали, посилаючись на викладені в позові обставини та показання свідків, просили позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач позов визнав частково, посилаючись на викладене в запереченнях та додаткових поясненнях на позовну заяву, та просив стягнути з нього на користь позивача аліменти в розмірі 1/12 частини всіх видів його заробітку. Суд, заслухавши позивача, представника позивачки, відповідача та показання свідків, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] , [INFO] є сином позивача. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серії № [NUMBER] . (а.с.10), та має другу групу інвалідності та хворіє на діабет другого типу, що підтверджується випискою амбулаторного хворого (а.с 8). Згідно довідки, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві від 25.03.2019 за №4363/03 позивачка у березні 2019 отримала пенсію в розмірі 2022,00 грн., (а.с.11) Інших доходів позивачка не має і такі дані матеріали справи не містять. Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначає, що відповідач є працездатною особою та може надавати їй матеріальну допомогу. Проте судом встановлено, що на утриманні відповідача також перебувають неповнолітні діти, а саме : син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с. 44), дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с. 25), дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с. 24). Також судом встановлено, що на даний час відповідач перебуває в зареєстрованому шлюбі [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Як на підставу своїх вимог, позивачка посилається на ст.ст. 202, 205 СК України та на те, що відповідач повинен піклуватися про неї та утримувати її. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. В ході розгляду справи встановлено, що позивачка є пенсіонером має другу групу інвалідності та отримує пенсію, яка є єдиним її доходом, і яка не забезпечує її потреб на харчування та лікування. Проте, судом також встановлено, що на утриманні відповідача також перебувають неповнолітні діти та дружина. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує у відповідності до ст. 205 СК України стан здоров`я позивачки, що потребує додаткових витрат на її лікування, її похилий вік, розмір пенсії, а також фінансовий стан відповідача, а також обставини перебування на його утриманні неповнолітніх дітей та дружини, які також потребують його фінансової допомоги, у зв`язку з чим на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання у розмірі 1/10 частини зі всіх видів заробітку. Вказаний розмір аліментів є доцільним та відповідатиме інтересам сторін, а також чинному законодавству. В той же час, позивачкою та його представником не доведено належними та допустимими доказами необхідності стягнення аліментів у розмірі 1/5 частини зі всіх видів заробітку щомісячно. Крім того, в ході розгляду справи з`ясовано, що у позивачки крім відповідача є дочка [PERSON] , яка в силу ст.. 205 СК України також може надавати допомогу позивачці. Разом з цим, суд вважає за належне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Відповідно до ч.1 п.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати. Враховуючи наведене,

Outcome: partial