Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-23 00:00:00

У липні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, сторони перебували у шлюбі, який було розірвано у лютому 2012 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва з листопада 2013 року позивач сплачує аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 25 % від усіх видів заробітку. З квітня 2012 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] року. У дитини від другого шлюбу була виявлена хвороба, через що дитина потребує особливих умов харчування та проживання. Вважає, що вказана обставина є підставою для зменшення розміру аліментів. З урахуванням положень ст.ст. 181, 182, 192 СК позивач просить суд постановити рішення про зменшення розміру аліментів з 25 % до 17, 5 % від заробітної плати. У судовому засіданні позивач підтримав заявлений ним позов у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Крім іншого позивач зазначив, що його матеріальний стан останнім часом покрищився. Його заробітна плата збільшилась, та останній час розмір аліментів, який він сплачує відповідачці на сина [PERSON], у грошовому виразі, становить приблизно 2700-2800 грн., через що він вважає, що розмір аліментів має бути зменшений. Відповідачка у судовому засіданні проти позову заперечила, та показала, що з часу народження спільної дитини - сина [PERSON], дитина проживає з відповідачкою. Дійсно позивач, за рішенням Оболонського районного суду м. Києва, з листопада 2013 року сплачує аліменти у розмірі 25 % від усіх видів заробітку. Через виявлення у дитини ряду хронічних захворювань, дитина потребує стороннього догляду та особливих умов догляду. У зимовий період дитина часто хворіє, що також потребує додаткових витрат на лікування. Окрім іншого, для повноцінного розвитку дитина потребує відвідування розвиваючих гуртків, що також потребує додаткових витрат. Вважає, що позивач не надав суду доказів зміни його матеріального у бік погіршення, що могло б стати підставою для зменшення розміру аліментів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано у лютому 2012 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва з листопада 2013 року позивач сплачує аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 25 % від усіх видів заробітку. Вказані обставини сторонами не оспорюються. Спільна дитина проживає разом з відповідачкою. Обгрунтовуючи свій позов позивач посилається на те, що квітня 2012 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] року. У дитини від другого шлюбу була виявлена хвороба, через що дитина потребує особливих умов харчування та проживання. Заперечуючи проти позову відповідачка зазначила, що через виявлення у дитини ряду хронічних захворювань, дитина потребує стороннього догляду та особливих умов догляду. У зимовий період дитина часто хворіє, що також потребує додаткових витрат на лікування. Окрім іншого, для повноцінного розвитку дитина потребує відвідування розвиваючих гуртків, що також потребує додаткових витрат. Відповідно до положень частин першої статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При постановленні судового рішення судом враховується матеріальний стан відповідача, а саме його перебування у іншому шлюбі, наявність на утриманні відповідача малолітньої дитини, доходи відповідача, які з слів самого позивача останнім часом збільшились, та вважає, що відповідач надав суду належних та допустимих доказів, які свідчать про те, що в даний час матеріальний стан відповідача не дозволяє йому утримувати неповнолітню та сплачувати аліменти у розмірі встановленому рішенням суду, а саме у розмірі 25 % від усіх видів заробітку. Також суд вважає, що позивач на надав суду доказів, які б свідчили, що внаслідок змін матеріального стану (підвищення заробітної плати позивача), або сімейного стану позивача, виникли підстави, які б свідчили що розмір аліментів, який стягується з позивача має бути зменшений. На підставі викладеного, судом приймається рішення про відмову у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, у повному обсязі заявлених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed