Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.01.2016 року о 10 годині 25 хвилин по пл. Перемоги в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Daewoo» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження транспортного засобу позивача. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.02.2016 року визнано відповідача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Відповідно Звіту про оцінку вартості майнової шкоди завданої власнику ТЗ №1424/15 від 10.02.2016 року, складеного ФОП [PERSON], вартість матеріального збитку та відновлювального ремонту автомобіля «Daewoo» державний номерний знак [NUMBER], внаслідок його пошкодження в ДТП, що сталося 13.01.2016 року, становить 15205,56 грн. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача майнову шкоду, завдану внаслідок ДТП в розмірі 15205,56 грн., та судовий збір в розмірі 551,20 грн. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2016 року вказані матеріали позовної заяви було передано для розгляду судді Рибаку М.А. Ухвалою від 15.08.2016 року суддею Рибаком М.А. було відкрито провадження у цивільній справі. У відповідності до розпорядження Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2018 року, здійснено перерозподіл даної справи у звязку тим, що у судді Рибака М.А. припинено повноваження судді Шевченківського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Піхур О.В. від 04.12.2018 року призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач не зявився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надходив. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В судовому засіданні встановлено, що 13.01.2016 року о 10 годині 25 хвилин по пл. Перемоги в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Daewoo» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження транспортного засобу позивача. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.02.2016 року визнано відповідача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. Відповідно положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої її ухвалено з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 13.01.2016 року, відбулася з вини відповідача. Відповідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку завданої власнику ТЗ №1424/15 від 10.02.2016 року, складеного ФОП [PERSON], вартість матеріального збитку та відновлювального ремонту автомобіля «Daewoo» державний номерний знак [NUMBER], внаслідок його пошкодження в ДТП, що сталося 13.01.2016 року, становить 15205,56 грн. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України). З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, враховуючи те, що позивачу завдано матеріальну шкоду з вини відповідача, що також підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.02.2016 року, беручи до уваги Звіт про визначення вартості матеріального збитку завданої власнику ТЗ №1424/15 від 10.02.2016 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved