Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

У липні 2013 р. [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «ТКМ «Всесвіт» про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що 04 липня 2013 року у інформаційно-рекламній газеті «Всесвіт» у номері №27 на сторінці 4 у рубриці «економіка, право, кримінал» було надруковану статтю під назвою «відкритий лист, адресований редакції газети ТВ «Всесвіт» та суспільству міста Первомайська», авторами якої виступають жителі вулиці 40 Років Перемоги. В цій статті було поширено відносно нього неправдиві та такі, що не відповідають дійсності відомості, чим порушено його право на честь, гідність та ділову репутацію, в тому числі як інспектора абонентського відділу КП ПМВК. Ці відомості стали відомі великому колу осіб. Такими діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 10000 грн. Справа слухалась Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області та переглядалась Апеляційним судом Миколаївської області, ухвалою вищого спеціалізованого суду України від 25 червня 2014 року рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.12.2013 року та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 11.02.2014 року скасовано. 14.08.2014 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області до справи залучено в якості співвідповідачів: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] уточнили позовні вимоги та просили зобов'язати відповідачів спростувати за власний рахунок інформацію, поширену від 04 липня 2013 року у випуску №27(662) інформаційно - рекламної газети «Всесвіт» у спосіб найбільш близький до способу її поширення, шляхом публікації їхнього офіційного вибачення перед ним про те, що ними поширена недостовірна, та така, що не відповідає дійсності, порушує його права та свободи, ганьбить його честь, гідність та ділову репутацію, інформація, яка була опублікована у вищезазначеній статті та у підзаголовку до неї у трок не пізніше 15-ти днів з дня набрання рішення законної сили на першій шпальті цієї ж самої газети; стягнути з відповідачів у солідарному порядку моральну шкоду у розмірі 10 тис. грн.., та в рівних частках судові витрати та витрати на проведення судово-психологічної експертизи. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що звернення громадян було оприлюднено в газеті «Всесвіт» законно, у відповідності до вимог ст. 36 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», до того ж, заявники звернулись із заявою до правоохоронних органів. Посилаючись на викладене, просила відмовити в задоволенні позову. Відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позові вимоги не визнали та просили відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що викладене в заяві відповідає дійсності. Відповідач [PERSON] до суду надала заперечення та просила слухати справи у її відсутність позовні вимоги не визнала просила відмовити в задоволенні позову. В запереченнях послалась на те, що була свідком того, як [PERSON] жорстоко поводився з собаками. В листі, який було опубліковано в газеті викладені лише факти які їй особисто відомі, і це є її громадською позицією. Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, відповідачів: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON] дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, приватне акціонерне товариство «телевізійні кабельні мережі «Всесвіт» припинило свою діяльність. Повним правонаступником, відповідно до статуту є ТОВ «Телевізійні кабельні мережі «Всесвіт». Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації « 1043-539/ПР від 13.11.2013 року засновниками «ТВ Всесвіт» є ТОВ «Телевізійні кабельні мережі «Всесвіт», [PERSON], [PERSON] За положеннями редакційного статуту газета - друкований інформаційно рекламний засіб масової ніформації «ТВ «Всесвіт» не є юридичною особою. Засновники виступають позивачами та відповідачами в судах всіх інстанцій за позовами щодо газети «ТВ Всесвіт». 01 липня 2013 року мешканці мікрорайону 40 років Перемоги м. Первомайська Миколаївської області відповідачі по справі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до редакції газети «ТВ Всесвіт» з відкритим листом. 04 липня 2013 року у недільному випуску інформаційно-рекламній газеті «Всесвіт» у номері №27(662) на сторінці 4 у рубриці «економіка, право, кримінал» було надруковану статтю під назвою «Редакции газеты «ТВ Всесвіт» и общественности города Первомайска Открытое письмо», в якій, було викладено інформацію щодо [PERSON], зокрема: - «…один из жильцов - [PERSON] - открыто заявил, что именно таким образом он своими силами борется с бродячими собаками в городе ( разбрасывая яд)… Несколько лет назад он же загнал собачку в будку, закрыл, облил бензином и поджёг. В последний раз исчезла общая любимица Жулька… Оказалось, она тоже стала жертвой догхантера - он забил её ногами, собака умерла, истекла кровью. Мы требуем огласки, потому что этот человек - [PERSON] - угрожает всем, кто пытается сделать ему замечание. Старики его откровенно боятся… Сегодня он убивает собак, а завтра ударит старика или ребёнка…». У коментарі редакції було зокрема зазначено: «…когда, в какой момент агрессия, направленная на животных, переключится на человека? Садистские наклонности развиваются по нарастающей…» 21 червня 2013 року Первомайським МВ УМВС країни в Миколаївській області було зареєстровано заяву [PERSON] щодо вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.299 КК України - знущання над тваринами. Постановою від 28 червня 2013 року кримінальне провадження закрито в зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Відповідно ст..ст.270,275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового право, зокрема, права на повагу до гідності та честі, на недоторканість ділової репутації, порушених у зв'язку з поширенням про особу інформації, що завдала їй моральної шкоди, шляхом відшкодування спричиненої шкоди. За приписами ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації, ач.3 даної статті передбачає, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа яка її поширила, не доведе протилежного (призумція добропорядності). Згідно роз'яснень, викладених в абзаці 5 п.15,19 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року « Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі Постанова Пленуму), недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі, або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповнота або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема , норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Згідно з частинами 1,2 статті 30 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 року №2657-Х11 ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлення, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлення, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права , вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивні думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду. Таким чином, наведена в статті інформація не містить будь-яких припущень, а викладена в стверджувальній формі, оскільки розповідається авторами, як особами, які безпосередньо були учасниками ситуації, які вони описують у своєму відкритому листі, що робить цю інформацію ще більш достовірною перед читачем. Оскільки, вказана інформація є негативною та такою, що зачіпає честь, гідність позивача, опублікуванням даної неправдивої інформації були порушені його немайнові права, тому позивач має право на правовий захист своєї честі, гідності та ділової репутації. У судовому засіданні представник відповідача та відповідачі не надали переконливих доказів, які б підтверджували правдивість поширеної інформації. Оскільки розповсюджена відповідачами інформація про [PERSON] є неправдивою, містить пряме обвинувачення у вчиненні правопорушення, кримінальна відповідальність за яке встановлена КК України, а саме: ч.2 ст.299 КК України і доведення вчинення особою такого злочину має проводитись у встановленому Кримінально - процесуальним кодексом України порядку, то немає підстав для звільнення його від відповідальності. Згідно з ч.1,2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, крім іншого, полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань,погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Вирішуючи спір про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що в результаті поширення відповідачем недостовірної інформації настали наслідки, які постали для [PERSON] як психотравмуючі, обумовили негативні зміни психоемоційної та соціальної сфер існування особистості, викликали появу негативних психологічних переживань приниженої гідності, скривдженої честі та репутації, з необхідністю їх відновлення, тобто спричинили [PERSON] моральні страждання. Кількісний еквівалент компенсації завданих моральних страждань позивачеві, на думку суду, із урахуванням висновку судово-психологічної експертизи № 12109 від 22 листопада 2013 р. та обсягу позовних вимог, становить 5 тис.грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути 5300 грн. витрат на проведення судової експертизи, 120 грн. в рахунок відшкодування витрат на оплату судового збору та 260 грн. витрат, пов'язаних із вчиненням дій, необхідних для розгляду справи.

Outcome: approved