Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 17 листопада 2007 року між сторонами було укладено договір, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості. Проте, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконувала належним чином і станом на 30.04.2014 року у неї перед позивачем виникла заборгованість у сумі 21237 грн. 52 коп. А тому, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначену суму заборгованості та понесені судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача Спірідонова Н. І. не з'явилася, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неприбуття суд не повідомила. У відповідності до положень ст.ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, якщо розгляд справи здійснюється судом у відсутності осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 1050 цього ж Кодексу, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 17 листопада 2007 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір між сторонами був укладений у виді заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг і тарифами банку. Згідно з п.п. 3.2., 3.3 умов та правил надання банківських послуг, відповідач надала свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і вона дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, складає між сторонами договір, що підтверджується її підписом у заяві. Проте, [PERSON] взяті на себе зобов'язання за договором не виконувала. А тому, станом на 30.04.2014 року у неї перед позивачем виникла заборгованість у сумі 21237,52 грн., з яких 8935,33 грн. - заборгованість за кредитом; 10814,69 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи - 1487,50 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Таким чином, судом встановлено, що в порушення вимог кредитного договору позичальник не виконує взяті на себе договірні зобов'язання щодо сплати кредиту. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 17 листопада 2007 року у розмірі 21237,52 грн. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 525, 526, 1048-1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved