Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

У квітні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - ТОВ «Енівей Плюс», в якому просив стягнути на його користь з відповідача грошові кошти в сумі 35777,40 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.12.2017 року та 15.03.2018 року [PERSON] було помилково перераховано на рахунок ТОВ «Енівей Плюс» грошові кошти у розмірі 35777,40 грн, відповідно до платіжних доручень: від 15.12.2017 року №0.0.917425810.1 на суму 16620,00 грн., від 15.03.2018 року № 0.0.987749194.1 на суму 19157,40 грн.. Посилання позивача у квитанціях на договір №КВ - 1282 було помилковим оскільки сторонами велись переговори щодо укладення вищезазначеного договору, але в кінцевому випадку він не був укладений, відповідач не приступив та не надавав будь - які послуги позивачу по договору №КВ - 1282. Договір не був укладений між сторонами у зв`язку з недосягненням згоди щодо всіх істотних умов договору (предмету договору, ціни, строків надання послуг, обсягу послуг, порядку здачі - приймання робіт тощо). Позивач вказує на те, що будь - яких договірних відносин між позивачем та відповідачем не існувало, відповідачем не надавалися позивачу будь - які послуги та/або виконувались на його замовлення роботи згідно договору №КВ - 1282. 25.01.2019 року позивачем було на адресу відповідача направлено лист з вимогою у 7 (семиденний) строк повернути грошові кошти у розмірі 35777,40 грн., у зв`язку з тим, що позивач помилково перерахував ці кошти, оскільки не замовляв та, відповідно не приймав будь-яких послуг від відповідача на вказану суму грошових коштів, відповідач не надавав будь - яких послуг на замовлення позивача. Станом на 22.03.2019 року кошти не були повернуті позивачу. Ухвалою суду від 03 червня 2019 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, копії якої направлені учасникам справи. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Відзив на позов, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач не подав. За таких обставин, суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження та в порядку заочного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до з норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Умовами ч. 2 ст. 903 ЦК України передбачено, що у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Встановлено, що позивачем на банківський рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Енівей Плюс» були перераховані грошові кошти в розмірі 16620,00 грн. - 15.12.2017 р. та 19157,40 грн. - 15.03.2018 р., що в сумі складає 35777,40 грн.. Факт перерахунку коштів підтверджується банківськими квитанція №0.0.917425810.1 від 15.12.2017р. та №0.0.987749194.1 від 15.03.2018р. Згідно до ч.1. ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч.2. ст. 1212 ЦК України дане положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Враховуючи вищевказане та зважаючи на те, що факт одержання коштів відповідачем встановлений і договір №КВ-1282 відсутній, позов підлягає задоволенню. За викладених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позовної заяви та наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. У зв`язку із задоволенням позову судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768,40 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved