Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визання [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що йому на праві власності належить житловий будинок по [ADDRESS]. Разом з ним у спірному жилому приміщенні зареєстрований колишній зять - відповідач [PERSON], [INFO]. З 2012 року відповідач у вказаному будинку не проживає, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, його особистих речей в будинку не має і взагалі будинком він не цікавиться. Оскільки відповідач у спірному жилому приміщенні не проживає без поважних причин, виникають проблеми із оформлення субсидії, чим об'єктивно порушуються права позивача, вважає, що [PERSON] має бути визнаний таким, що втратив право на користування житлом. Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовні заяві, просив позов задовольнити. Додатково пояснив, що відповідач проживав у спірному будинку 4 роки разом з донькою [PERSON]. Після розлучення донька залишилася проживати в його будинку, а місце проживання відповідача йому не відоме. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся засобами поштового зв'язку. Крім того на сайті Бобринецького районного суду Кіровоградської області з 05.10.2018 року, 31.10.2018 року розміщено оголошення про виклик відповідача в судове засідання (а.с.24, 45). Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № [NUMBER] від 11.07.2018 року [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Відповідно до довідки про склад сім'ї виданої Златопільською сільською радою Бобринецького району від 05.07.2018 року за № 509 у житлому будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.8). Факт реєстрації відповідача за адресою: [ADDRESS] також підтверджується довідкою Златопілької сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 24.07.2018 року № 01-14/163 про реєстрацію місця проживання особи (а.с.15). Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до положення статей 64, 156 Житлового кодексу Української РСР до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] не відноситься до членів сім'ї власника будинку. За змістом ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 №1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. За змістом ст.ст.71, 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, провадиться в судовому порядку внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців без поважних причин. Відповідач [PERSON] не проживає за адресою [ADDRESS], так як з 2012 року і по даний час проживає в Миколаївській області, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданої Златопільською сільською радою Бобринецького району від 05.07.2018 року за № 509 та довідкою Златопілької сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 24.07.2018 року № 01-14/163 про реєстрацію місця проживання особи. Зазначена обставина підтверджена показаннями свідків. Так в судовому засіданні свідок [PERSON] та [PERSON] надали суду показання про те, [PERSON] є колишнім зятем позивача, проживав разом із його донькою до розлучення в домоволодінні [PERSON] за адресою: [ADDRESS], з 2012 року у вказаному домоволодінні не проживає. Теперішнє місце знаходження його їм не відоме. Дані обставини свідчать про свідоме обрання відповідачем іншого місця проживання. Оскільки власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є позивач, відповідач не належить до членів сім'ї позивача, не є наймачем будинку та за адресою місця своєї реєстрації не поживає, не набув самостійного права на користування вищевказаним будинком з інших правових підстав, та перебування відповідача на реєстраційному обліку у вказаному будинку порушує та обмежує права та охоронювані законом інтереси власника спірного будинку, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимоги позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком за вказаною адресою, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved