Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, третя особа [PERSON] , про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що рішенням Оболонського районного суду м. Києві від 07.09.2015 року його позов до [PERSON] задоволено в повному обсязі та звернуто стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки MG, модель 550, 2011 року випуску, колір чорний, № шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] , шляхом передачі вказаного автомобіля йому у власність в рахунок виконання [PERSON] перед ним зобов`язання, що виникло на підставі договору позики від 11 жовтня 2012 року, у сумі 126 976 гривень 16 копійок. На підставі вказаного рішення суду, з метою державної реєстрації (перереєстрації) транспортного засобу на своє ім`я, [PERSON] стало відомо, що на даний транспортний засіб накладено арешт із забороною його відчуження. Оскільки існування такого арешту заважає [PERSON] оформити у власність указаний автомобіль, позивач просить суд звільнити з-під арешту автомобіль марки MG модель 550, 2011 року випуску, колір чорний, № шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , накладений постановою Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 30.05.2013 року. У судове засідання [PERSON] не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримують повністю. Представник Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. За таких обставин, справа підлягає розгляду на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в позові, виходячи з наступного. Судом установлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , власником транспортного засобу марки MG, модель 550, 2011 року випуску, колір чорний, № шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , являється [PERSON] (а.с. 8). Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києві від 07.09.2015 року позов [PERSON] до [PERSON] задоволено та звернуто стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки MG, модель 550, 2011 року випуску, колір чорний, № шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] , шляхом передачі вказаного автомобіля марки MG, модель 550, 2011 року випуску, колір чорний, № шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , у власність [PERSON] в рахунок виконання [PERSON] перед [PERSON] зобов`язання, що виникло на підставі договору позики від 11 жовтня 2012 року, у сумі 126 976 гривень 16 копійок (а.с. 9-11). Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №58170234 від 23.01.2019 року на майно боржника [PERSON] постановою державного виконавця Оболонського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 30.05.2013 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 7157045 накладено арешт та заборону відчуження на все рухоме майно у межах суми звернення стягення (а.с. 12-13). За інформацією з АСВП від 14.03.2019 року виконавче провадження № 7157045 у якому [PERSON] є боржником, [PERSON] стягувачем завершено. (а.с. 14). Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ч. 3 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції закону, що діяла на час витнекнення спірних правовідносин, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частинами 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції закону, що діяла на час витнекнення спірних правовідносин, передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Враховуючи, що під час судового засідання установлено, що позов пред`явлено до Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, а не до особи, в інтересах якої було накладено арешт, тобто до неналежного відповідача, клопотання про залучення належного відповідача від [PERSON] не надходило, а також враховуючи відсутність у суду відповідно до ст. 51 ЦПК України процесуальних повноважень на самостійну заміну неналежного відповідача належним, суд дійшов висновку про відмову в позові.

Outcome: dismissed