overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

У листопаді 2014 р. позивачка звернулася до суду з зазначеними позовними вимогами, в яких просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, посилаючись на ті підстави, що спільне життя у них не склалося у із постійними сварками, взаємним непорозумінням, різними поглядами на сім'ю та шлюб із 2012 р. подружжя шлюбні відносини не підтримує, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, протягом певного періоду намагалися зберегти сімейні відносини, однак подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить позивачці та їх спільній неповнолітній дочці. Позивачка у судовому засіданні у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти можливості примирення заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність згідно ст. 224 ЦПК України (а.с. 13,14, 16, 24). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Cуд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст.109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що 12.11.2011 р. між сторонами укладений шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінськогоміського управління юстиції у Київській обл., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], актовий запис № 520 (а.с.5). Від вказаного шлюбу у подружжя є спільна неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], актовий запис № 3579, свідоцтво серії [NUMBER], яка в подальшому проживатиме разом із позивачкою (а.с.6). У зв'язку із різними поглядами на сім'ю та шлюб, сторони проживають окремо з 2012 р., спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, заперечують можливість примирення. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

У листопаді 2014 р. позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати, посилаючись на ті підстави, що відносини між ними є вкрай напруженими та такими, що свідчать про фактичне припинення шлюбних відносин. З жовтня 2013 р. подружжя проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, позивачка вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе та суперечить її інтересам. Позивачка у судовому засіданні позовні вимог підтримала у повному обсязі, просила розірвати шлюб, проти можливості примирення заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а саме електронним оголошенням на сайті Святошинського районного суду м. Києва, а також шляхом оголошення у пресі «Голос України» № 36 (6040) від 27.02.2015 р., причини неявки до суду не повідомив, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність згідно ст. 224 ЦПК України (а.с.16, 19, 25-26). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Cуд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст.109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що 08.10.2011 р. між сторонами зареєстровано шлюб, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], актовий запис № 416 (а.с.5). Від даного шлюбу у подружжя дітей немає. У зв'язку із різними поглядами на сім'ю та шлюб, сторони проживають окремо з жовтня 2013 р., спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, заперечують можливість примирення. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

У листопаді 2014 р. позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину. В позові зазначила, що має дитину - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Вона не працює, перебуває у відпусці по догляду за дитиною, а тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Просила стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх доходів щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу в її в її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Зібраними по справі доказами судом встановлено, що сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач (а.с.4). Дитина мешкає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надати матеріальну допомогу. Згідно ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд, враховуючи дані обставини, матеріальне становище відповідача, вважає, що [PERSON] спроможний сплачувати позивачці аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. При вирішенні питань щодо судових витрат суд керується нормами ст.79, 88 ЦПК України. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

У листопаді 2014 р. позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначає, що 09.08.1997 року вона уклала шлюб із відповідачем, від якого вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На данний час неповнолітні діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає допомоги в утриманні дітей. На підставі зазначеного, просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітнії дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову щомісячно, до досягнення [PERSON] повноліття. Позивачка в судове засідання не з*явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на задоволенні позову наполягала. Відповідач в судове засідання не з*явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, визнав позовні вимоги в повному обсязі, проти задоволення позовної заяви не запречував. Вивчивши усі надані письмові докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачем та той факт, що визнання відповідачем позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК судовий збір за подання позовної заяви, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави, оскільки діти проживають з позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

У листопаді 2015 позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 06 червня 2009 року він перебуває з відповідачкою у шлюбі. Спільне життя з відповідачкою не склалося через протилежні погляди на шлюб. На даний час вони спільного господарства не ведуть, вона рідко буває у нього вдома, сумісне проживання припинено. Вважає, що шлюб має бути розірвано, оскільки він не виправдав сподівань у шлюбі з відповідачкою. У судове засідання позивач не з'явився, до суду спрямував заяву, в якій просить справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи за адресою вказаною у позові ( а.с. 12,18), про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток, у судове засідання не з'явилася повторно, причини неявки суду не повідомила, від неї до суду не надходило клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за її відсутності, позов не оспорила. Судом зі згоди позивачки, відповідно до статті 224 ЦПК України, ухвалено провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 23 червня 2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що позивач не бажає зберігати з відповідачкою шлюбні відносини, а відповідачка будь-яких заперечень з приводу цього до суду не направила, хоча не була позбавлена такої можливості, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

У листопаді 2015 р. [PERSON] (до укладення шлюбу - Осокіна)Н.О. звернулася до суду з позовом, яким просила позбавити свого колишнього чоловіка [PERSON] батьківських прав відносно їх неповнолітньої доньки: [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що батько з моменту народження дитини жодного разу її не бачив її, не знає дату її народження, донькою не цікавиться, не приймає участі у її вихованні, і не надає матеріальної допомоги на її утримання, має заборгованість по аліментам. . В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Представник органу опіки та піклування проти задоволення позову не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народилась 15 травня 2013 року, її батьками є [PERSON] і [PERSON] (а.с. 5). Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 червня 2013 р. шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірваний (а.с. 6). Після розірвання шлюбу позивачка змінила прізвище на «Осокіна», а потім, в звязку з укладенням шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на «Осокіна» (а.с.17). Відповідач [PERSON] має заборгованість по аліментам, за розрахунком державного виконавця, станом на 01 жовтня 2015р. в розмірі 22337,76 грн. (а.с. 14). Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2015 р. відповідач оголошений в розшук як боржник який не виконує обовязки по сплаті аліментів на утримання своєї доньки, [PERSON], [INFO] (а.с. 69). Ухвалою того ж суду від 05 листопада 2015р. відповідач тимчасово обмежений у праві виїзду на межі України до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчими листами про стягнення аліментів (а.с. 69). Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Висновок органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради від 01 липня 2016р. вказує на доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, оскільки це відповідає інтересам малолітньої доньки, [PERSON], [INFO] (а.с. 80). Таким чином, встановлені обставини, які свідчать про ухилення відповідача від своїх обов'язків по вихованню свого сина, а тому, є підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON], [INFO]. За такого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

У листопаді 2015 р. [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що з 1973 року він був прийнятий на роботу до радгоспу «Іванівський» Олексіївського району Цілиноградської області на посаду тракториста, де пропрацював до 1974 року, та йому була вида-на трудова книжка. До теперішнього часу не звертав уваги на своє прізвище, вписане до трудової книжки. При зверненні до Пенсійного фонду для нарахування пенсії за віком, було встановлено факт розбіжності в написанні прізвища «[PERSON]» на російській мові. В зв'язку з тим, що виправити дану помилку можливості не має, змушений звертатися до суду для встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу. В судове засідання заявник не з'явився, надавши заяву, в якій вимоги підтримав, наполя-гав на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи до суду не з'явилася, надала до суду заяву, в якій не заперечувала проти задоволення заяви, справу просила розглядати у її відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що справу можливо розглянути за відсутністю сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, судом встановлені такі фак-ти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з трудової книжки радгоспника від 26 липня 1973 року прийнятий до радгоспу «Іванівський» Олексіївського району Цілиноградської області на по-саду тракториста «[PERSON]» (на російській мові) (а.с. 6). З свідоцтва про народження заявника вбачається, що прізвище заявника на російській мо-ві записано «[PERSON]» (а.с.6). Паспортні дані свідчать про написання прізвища заявника на ро-сійській мові «[PERSON]» та на українській мові «[PERSON]» (а.с.3-4). У відповідності до ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізич-них осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вка-зують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту належності правовста-новлюючого документу, що передбачено ст.256 ЦПК України і сумніву у суду не викликає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

У листопаді 2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, якою просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка проти задоволення позову не заперечувала, відновити дошлюбне прізвище бажання не виявила. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 03 серпня 2007 р. Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №332. Подружні відносини припинені. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Із обставин, встановлених судом вбачається, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відтак, згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

У листопаді 2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, якою просив розірвати шлюб між ним та [PERSON]. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка проти задоволення позову не заперечувала, відновити дошлюбне прізвище бажання не виявила. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 04 жовтня 2003 р. міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції, актовий запис №1309. Подружні відносини припинені. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Із обставин, встановлених судом вбачається, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Відтак, згідно ст. 112 СК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

У листопаді 2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просив визнати дійсним договір, укладений на товарній біржі, за яким позивач купив квартиру [ADDRESS], посилаючись на те, що усі умови цього договору виконані. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав. Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання про необхідність позов задовольнити. Відповідно до копії договору купівлі-продажу нерухомого майна, реєстровий №1-20, оформлений 30 грудня 2000 р. універсальною товарною біржою «Миколаїв - Гарант», [PERSON] купив у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Договір нотаріально не посвідчувався, але сторонами фактично виконаний і право власності [PERSON] на дану квартиру зареєстровано БТІ 16 січня 2001 р., згідно реєстраційного посвідчення до договору купівлі-продажу. /а.с. 11,12/. Позивач зареєстрований в даній квартирі з 26 січня 2001 р., що вбачається з копії паспорту та довідки форми № 3 Відповідно до ст. 47, 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу нерухомості, що не посвідчений нотаріально, може бути визнаний судом дійсним, якщо однією стороною він виконаний повністю або частково, а друга сторона ухиляється від його нотаріального оформлення. З наведених обставин вбачається, що договір виконано повністю, претензій одна до одної з приводу його виконання сторони не мають, а тому,позов можливо задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

У листопаді 2015р. [PERSON] звернувся до суду із позовом, яким просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком № 26 по вул. 9 Поздовжній у м. Миколаєві. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є його колишнім зятем, після розірвання шлюбу з донькою деякий час ще проживав в будинку, однак з травня 2014р. не проживає. В звязку зі смертю 13 січня 2016р. позивача, по справі, ухвалою суду від 13 грудня 2016р. залучено правонаступника дружину померлого [PERSON]. В судовому засіданні позивачка та її представник вимоги позову підтримали. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Свідок [PERSON] в судовому засідання суду пояснила, що є донькою позивачки, а відповідач колишній чоловік її сестри, який не проживає за місцем реєстрації більше двох років. Суд заслухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання про необхідність позов задовольнити. Згідно копії свідоцтва про право власності від 18 березня 2015р., житловий будинок №26 по вул.9 Поздовжній у м. Миколаєві належить [PERSON]. З копії спадкової справи № 7/2016р. після смерті 13 січня 2016р. [PERSON], вбачається, що у відповідності до копії свідоцтва про спадщину за законом від 14 липня 2016р., будинок № 26 по вул. 9 Поздовжній у м. Миколаєві, отримала у спадок дружина спадкодавця [PERSON]. Відповідно до копії довідки форми № 3, виданої ЖКП ММР «Південь» 10 листопада 2015р., в будинку № 24-26 по вул. 9 Поздовжній у м. Миколаєві зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Актом від 05 листопада 2016р., складеного в присутності мешканців будинку № 24-26 вул. 9 Поздовжній у м. Миколаєві, встановлено, що [PERSON], [INFO], не проживає в зазначеному будинку з травня 2014р. У відповідності до частини 1 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Згідно частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт не проживання відповідача у квартирі понад один рік без поважних причин, а тому, у відповідності до статті 405 ЦК України, є підстави для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved