Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач Орган опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області (далі - Орган опіки та піклування) звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою. 03 жовтня 2013 року виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області у зв'язку з виникненням загрози життю та здоров'ю дітей, прийнято рішення за № 156 «Про негайне відібрання малолітніх дітей від батьків», яким було вирішено негайно відібрати малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] і [PERSON] від батька [PERSON] та матері [PERSON], про що повідомити Службу у справах дітей та сім'ї Броварської районної державної адміністрації. 08 вересня 2014 року, протитуберкульозним відділенням Броварської ЦРЛ відповідачам було запропоновано путівки на оздоровлення дітей, оскільки вони проживають з хворими батьками на туберкульоз. Незважаючи на безоплатність цих путівок, відповідачі відмовилися від передачі своїх дітей в оздоровчий заклад, чим наражали їх на небезпеку їхньому здоров'ю. З метою перевірки фактів, викладених в повідомленні Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 06 листопада 2014 року, представниками служби у справах дітей та сім'ї Броварської районної державної адміністрації, кримінальної міліції у справах дітей та молоді було здійснено рейд за місцем проживання відповідачів, а саме за адресою: [ADDRESS]. Під час обстеження умов проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] було виявлено, що у будинку в якому вони проживають разом із своїми дітьми санітарно-гігієнічні умови незадовільні. На час перевірки було встановлено, що малолітні діти перебували у будинку самі, місцезнаходження їхніх батьків їм не відомо. Діти не забезпечені продуктами харчування, чистим одягом, постільною білизною та засобами особистої гігієни. Стан дітей дуже занедбаний. На підставі розпорядження Броварської районної державної адміністрації Київської області № 886 від 06 листопада 2014 року «Про негайне відібрання дітей у батьків», діти були вилучені та направлені до дитячої лікарні для проходження медичного огляду, про що складено відповідний акт. З моменту відібрання дітей, відповідачі жодного разу не цікавилися їх долею та місцезнаходженням. Враховуючи інтереси дітей, Орган опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації надав висновок, у якому вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідачів [PERSON] та [PERSON] по відношенню до їхніх малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Зазначені вище факти розцінюються як ухилення відповідачами від виховання дітей, свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов'язками, тому позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно їхніх малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Крім цього, з урахуванням уточнення позовних вимог, позивач просить стягувати з кожного відповідача аліменти на малолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 400 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дітьми повноліття, які перераховувати на рахунок дитячого будинку «Надія». Представник позивача Солодка А.С. у судовому засіданні позов підтримала, дала суду пояснення аналогічні викладеному вище та змісту позовної заяви, просила суд позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі: [PERSON] та [PERSON] до суду повторно не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Прокурор Мольченко О.О. у судовому засіданні позов підтримала та не заперечувала проти задоволення позову, оскільки [PERSON] і [PERSON] не виконують своїх батьківських обов'язків по відношенню до своїх малолітніх дітей, тому позбавлення відповідачів батьківських прав та стягнення з них аліментів буде відповідати інтересам дітей. Зі згоди позивача суд виносить рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення осіб які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою. Крім цього, судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим повторно 23 березня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, де її батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 13 січня 2009 року Виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київській області, підтверджується, що [INFO] народилася [PERSON], її батьками є: [PERSON] та [PERSON]. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 15 листопада 2012 року Виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO], її батьками є: [PERSON] та [PERSON]. 03 жовтня 2013 року Виконавчий комітет Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області прийняв рішення за № 156 про негайне відібрання малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], від їхніх батьків [PERSON] та [PERSON]. У листі Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області № 630 від 08 вересня 2014 року до виконуючої обов'язків начальника служби у справах дітей та сім'ї Броварської районної державної адміністрації Київської області Солодкої А.С., зазначено, що протитуберкульозним відділенням Броварської ЦРЛ відповідачам було запропоновано путівки на оздоровлення дітей, оскільки вони проживають з хворими на туберкульоз батьками. Батьки - [PERSON] і [PERSON] відмовилися від передачі своїх дітей в оздоровчий заклад, чим наражали їх на небезпеку їхньому здоров'ю. Із листа за № 805 від 06 листопада 2014 року, надісланого головою Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області Бочкарьовим А.Б. на адресу Служби у справах дітей та сім'ї Броварської районної державної адміністрації Київської області вбачається, що за адресою: [ADDRESS], проживають троє малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Їхні батьки [PERSON] та [PERSON] своїх батьківських обов'язків не виконують, постійно зловживають спиртними напоями, не працюють. Зі слів [PERSON], його дружина [PERSON], не проживає з ними більше трьох тижнів і фактично покинула своїх дітей. Вищевказане підтверджується, також, характеристиками наданими Великодимерською селищною радою Броварського району Київської області на жителів смт. Велика Димерка [PERSON] та [PERSON], які на неодноразові зауваження щодо виконання своїх батьківських обов'язків не реагують (а. с 21, 22). Крім того, відповідач [PERSON] вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2010 року був визнаний винним у скоєнні злочинів передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 186 КК України і призначено покарання: за ч. 1 ст. 122 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим [PERSON] призначено остаточне покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України призначене [PERSON] покарання вважати з випробуванням, з іспитовим строком на два роки. Із акту обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS], складеного 06 листопада 2014 року представниками служби у справах дітей та сім'ї Броварської районної державної адміністрації Київської області вбачається, що у будинку за вищевказаною адресою санітарно-гігієнічні умови незадовільні. Малолітні діти перебували самі, місцезнаходження батьків дітям не відомо. Діти не забезпечені продуктами харчування, чистим одягом, постільною білизною та засобами особистої гігієни. Стан дітей дуже занедбаний. 06 листопада 2014 року розпорядженням Броварської районної державної адміністрації Київської області № 886 вирішено, малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] негайно відібрати від батьків [PERSON] та [PERSON] у зв'язку із загрозою життю і здоров'ю дітей та ухиленням відповідачів від виконання своїх батьківських обов'язків. В цей же день, 06 листопада 2014 року представником служби у справах дітей та сім'ї Броварської районної державної адміністрації Солодкою А.С., представником органів внутрішніх справ, оперуповноваженим СК МСД Броварського МВ Дупаковим С.А., представником закладу охорони здоров'я, сімейним лікарем Великодимерської медичної амбулаторії Заушніковим Ю.М., представником органу опіки і піклування, заступником голови Великодимерської селищної ради Губським М.І., складено акт про негайне відібрання дітей у батьків або осіб, які їх замінюють, згідно з яким у відповідачів [PERSON] та [PERSON] було відібрано малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 13 листопада 2014 року Орган опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області надав висновок за № 1523/07-12, у якому вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідачів [PERSON] та [PERSON] по відношенню до їхніх малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], у зв'язку з тим, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей. З цього висновку також вбачається, що відповідачі життям і здоров'ям малолітніх дітей не цікавляться, участі у їх вихованні не приймають. Згідно із розпорядженням Броварської районної державної адміністрації Київської області № 904 від 17 листопада 2014 року, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], влаштовано до дитячого будинку «Надія», що знаходиться за адресою: село Мокрець Броварського району Київської області. Відповідно до наказу № 10-в, виданого 17 листопада 2014 року директором дитячого будинку «Надія» зараховано малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] і [PERSON] до складу вихованців дитячого будинку у відповідні групи за віковою категорією та поставлено їх на харчування. Із довідок, виданих 12 січня 2015 року директором дитячого будинку «Надія», видно що діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], з 17 листопада 2014 року перебувають на повному державному забезпеченні в дитячому будинку «Надія» для дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно із актом про відвідування батьками вихованців дитячого будинку «Надія», складеного 12 січня 2015 року комісією у складі: соціального педагога - [PERSON], вихователя - [PERSON], помічника вихователя - [PERSON], за час перебування дітей в закладі [PERSON] відвідав дітей лише один раз - 06 грудня 2014 року, а [PERSON] жодного разу в закладі не з'являлася, здоров'ям та вихованням дітей відповідачі не цікавляться. Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У ст. 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] і [PERSON], суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, тому відповідачів необхідно позбавити батьківських прав стосовно їхніх малолітніх дітей. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року № 80-VIII, встановлено, що у 2015 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 січня 2015 року становить 1032 гривні, з 1 грудня - 1167 грн., а на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2015 року - 1286 гривень, з 1 грудня - 1455 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідачі не працюють, мають нестабільний, мінливій дохід, встановлений законом прожитковий мінімум та прожитковий мінімум на дітей, суд дійшов висновку про задоволення позову Орган опіки та піклування і в частині стягнення аліментів на дітей у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 1 ст. 367 ЦПК України, дане рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Враховуючи ставки судового збору, встановлені у п. 1 ч. 2 ст. 4 цього ж Закону, на користь держави із відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у сумі по 243 грн. 60 коп. із кожного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved