Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулася до Печерського районного суду міста Києва з позовом та, неодноразово уточнюючи позовні вимоги, просила суд зобов'язати відповідача видати їй трудову книжку та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 травня 2015 року по 10 листопада 2015 року у сумі 15 065 грн.; зобов'язати відповідача надати їй письмовий розрахунок належних при звільненні сум і стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 травня 2015 року по 08 липня 2015 у сумі 4 945 грн.; змінити формулювання причини звільнення у наказі від 21 квітня 2015 року № 11-ВК і вказати точну причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (ч. 3 ст. 38 КЗпП України); стягнути з відповідача на її користь вихідну допомогу у розмірі не менше тримісячного середнього заробітку у сумі 6 900 грн.; стягнути з відповідача 15 000 грн. в якості відшкодування за спричинену моральну шкоду та зайво утримані із виплат при звільненні кошти у сумі 1 125 грн. 22 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] працювала за безстроковим трудовим договором у Комунальному закладі «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» на посаді головного бухгалтера. 16 квітня 2015 року позивач подала заяву про звільнення за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України по причині порушення працедавцем законодавства про працю. Однак, 30 квітня 2015 року [PERSON] було звільнено з роботи по ч. 1 ст. 38 КЗпП України. Позивач зазначає, що відповідач незаконно змінив правові підстави звільнення, чим грубо порушив права [PERSON] Позивач вважає, що на її користь підлягає стягненню вихідна допомога, відшкодування за спричинену моральну шкоду та зайво утримані із виплат кошти. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що з вересня 2013 року [PERSON] працювала на посаді головного бухгалтера у Комунальному закладі «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську». Рішенням Київської міської ради № 12/887 від 22 січня 2015 року реорганізовано Комунальний заклад «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» шляхом приєднання до театрально-видовищного закладу культури «Київський експериментальний театр «Золоті Ворота». Розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 223 від 16 березня 2015 року утворено комісію з припинення Комунального закладу «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» та затверджено її склад. 16 квітня 2015 року [PERSON] написала заяву про звільнення у зв'язку з грубим порушенням роботодавцем умов трудового договору і законодавства про працю. У заяві позивач зазначала, зокрема, що з неї було незаконно знято обов'язки головного бухгалтера. Наказом Комунального закладу «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» № 11-ВК від 21 квітня 2015 року [PERSON] звільнено з посади головного бухгалтера 30 квітня 2015 року за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України. Згідно зі ст. 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Відповідно до п. 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника. Судом встановлено, що [PERSON] не було своєчасно видано трудову книжку, чим порушено вимоги ст. 235 КЗпП України, а, отже, позовна вимога про видачу трудової книжки є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 235 КЗпП України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильними або такими, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний замінити формулювання i вказати в рiшеннi причину звільнення у точній вiдповiдностi з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на вiдповiдну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку i на умовах, передбачених частиною другою цiєї статті. У разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за час вимушеного прогулу. З матеріалів справи вбачається, що з вини роботодавця відбулася затримка у видачі [PERSON] трудової книжки, а тому на користь працівника підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 15 065 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про оплату праці» при кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. З матеріалів справи вбачається, що при звільненні позивача з роботи, їй не було своєчасно здійснено відповідні виплати та не надано розрахунковий лист, а тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Разом з тим в судовому засіданні не знайшло підтвердження твердження позивача, що з неї зайво утримані із виплат при звільненні кошти, тому ця вимога не підлягає задоволенню. Статтею 237-1 КЗпП України встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз'яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи те, що відповідач у зв'язку з неправомірними діями порушив трудові права [PERSON], що призвело до моральних страждань позивача, суд, з урахуванням принципів розумності та справедливості, оцінює розмір відшкодування за спричинену моральну шкоду у 5 000 грн. Таким чином, обставини, викладені [PERSON] у позовній заяві є доведеними та обґрунтованими, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати - сплачений судовий збір в розмірі 1 002 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial