Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

У липні 2014 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що сімейне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, втрати почуття поваги та любові. Зазначив, що фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені та примирення не можливе. В судове засідання позивач з'явився, позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити. Після надання строку для примирення в судове засідання призначене на 27 жовтня 2014 року не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб з [PERSON] Також зазначив, що вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з 27.10.2014 року. Відповідач у судове засідання з'явилась, та заперечувала проти задоволення позову, просила суд надати строк для примирення. В судове засідання призначене на 27.10.2014 року не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовну заяву визнає в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб з [PERSON] Зазначила, що вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з 27.10.2014 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони одружені з 12 липня 2008 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 266925, виданого повторно Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 493. Позивач та відповідач від шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей не мають Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ухвалою суду від 25 квітня 2014 року сторонам надавався строк для примирення два місяці, однак як вбачається із пояснень позивача до примирення вони так і недійшли. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ст. 24 СК України. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, враховуючи те, що за час строку для примирення стосунки між сторонами не покращилися, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved