Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

У квітні 2021 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що [INFO] у с.Великі Бучки Сахновщинського району Харківської області померла його двоюрідна бабуся [PERSON] , [INFO] , яка до дня смерті проживала по [ADDRESS] . Чоловік померлої, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Батько заявника, [PERSON] , [INFO] , являється сином [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Великі Бучки Сахновщинського району. Рідна бабуся позивача, [PERSON] , [INFO] , являлася рідною сестрою [PERSON] - померлого чоловіка [PERSON] . Позивач, [PERSON] , являвся двоюрідним онуком [PERSON] та [PERSON] . За життя позивач [PERSON] підтримував з покійною [PERSON] добрі стосунки, вважали один одного близькими родичами, допомагав матеріально на лікування та по господарству. Після її смерті замовляв ритуальні послуги, та фактично утримував її домоволодіння у нормальному стані. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, до складу якої, крім іншого, ввійшла земельна ділянка площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Великобучківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, що належала їй на підставі Державного акту серія ЯД №024060 на право власності на земельну ділянку. Кадастровий номер : 6324881300:01:000:0324. А також земельна ділянка площею 4,8560 га надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Великобучківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, що належала покійній на підставі Державного акту серія ХР №132211 на право власності на земельну ділянку виданого на ім`я [PERSON] районним відділом земельних ресурсів 21.09.2005 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.11.2004 року №237, кадастровий номер: 6324881300:01:000:0080, яку [PERSON] отримала за заповітом від чоловіка - [PERSON] . Оскільки будь-яких близьких родичів у [PERSON] не залишилося позивач звернувся до Сахновщинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом. 25.02.2020 року державним нотаріусом Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, тому йому було запропоновано звернутися до суду з даним позовом. Приблизно у серпні 2020 року від [PERSON] позивачеві стало відомо про можливе існування заповіту на його ім`я від [PERSON] . Про існування письмового заповіту ні позивачу, ні його родичам раніше відомо не було. Оригінал заповіту не зберігся. У Великобучківській сільській раді 24.09.2020 року позивач отримав дублікат заповіту від 27.08.2003 року №82. Дублікат зареєстровано в реєстрі за №127. На час посвідчення заповіту сільською радою у 2003 році. Реєстрація його у Спадковому реєстрі передбачена не була. Дублікат заповіту зареєстровано у Спадковому реєстрі, що підтверджується Витягом №62002228 від 09.10.2020 про реєстрацію в Спадковому реєстрі дублікату заповіту [PERSON] . Він є єдиним спадкоємцем майна померлої. Інших спадкоємців, крім нього, немає. Вважає, що саме він має право на отримання спадкового майна, в порядку спадкування за заповітом. Він має тяжкий фізичний стан, через який не мав змоги вчасно подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Упродовж всього життя, особливо з початку 2019 року та до серпня 2020 року у позивача обмежені функції поперекового відділу хребта, порушено можливості ходьби (змушений носити медичний корсет), парез лівої стопи. Являється інвалідом 3 групи та щорічно проходить тривале лікування та повторне обстеження медико-санітарною експертною комісією. Що підтверджується копіями довідок серія 12 ААБ №289004 від 06.02.2020 року. №699948 від 23.02.2021 року. 15.07.2019 року йому були видалені кили дисків на хребті, перебуває на обліку у невропатолога, травматолога, нейрохірурга та вертебролога. Постійно лікується амбулаторно та періодично стаціонарно, проходить постійні обстеження стану здоров`я, що підтверджується медичною документацією. Тому він був змушений звернутися до суду та просить визначити йому додатковий строк у шістдесят днів з дня вступу рішення суду в законну силу, який необхідний для подання ним заяви про прийняття спадщини до Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області в судове засідання не з`явився, просив справу слухати у відсутність їхнього представника, прийняти рішення на розсуд суду. Суд, заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, вважає наступне. Як встановлено у судовому засіданні відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, [PERSON] померла [INFO] . Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 18.02.2019 року Виконавчим комітетом Великобучківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області. (а.с.85-86). Згідно до свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , батьками записані - [PERSON] та [PERSON] .(а.с.13) Згідно копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] . Батьком записаний - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] .(а.с.14) Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , батьком записаний - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] .(а.с.25) Згідно свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] в с.Великі Бучки Сахновщинського району Харківської області. Свідоцтво про смерть видане Великобучківською сільською радою Сахновщинського району Харківської області 16.02.2011 року (а.с.26) Згідно копії Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актового запису про смерть вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в с.Великі Бучки Сахновщинського району Харківської області (а.с.27-28). Отже, позивач є кровним двоюрідним онуком [PERSON] , чоловіка померлої [PERSON] . Згідно інформації Великобучківського старостинського округу від 08.04.2021 року №67, [PERSON] [INFO] , була зареєстрована та проживала одна до дня смерті [INFO] , за адресою [ADDRESS] (а.с.18) Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.02.2020 року, винесеної Державним нотаріусом Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області Серьогіною О.В., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, які знаходяться на території Великобучківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, після померлої [PERSON] у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини. (а.с.19) Відповідно до дублікату Заповіту від 24.09.2020 року вбачається, що в с. Великі Бучки Сахновщанськго району Харківської області 27. 08. 2003 року було складено заповіт, який було посвідчено секретарем Великобучківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області Довженко В.І. і зареєстрвоанов реєстрі за № 82 про те, що [PERSON] заповіла все своє майно, яке до дня смерті буде їй належати, і де б воно не знаходилосяч, і в чому б воно не закоючалося, [PERSON] , 1982 року народження. про що Дублікат заповіту зареєстровано в реєстрі за №127, згідно якого [PERSON] , все своє майно, яке до дня смерті буде їй належати , і де б воно не знаходилося, і в чому б воно не заключалося, заповіла - [PERSON] , 1985 року народження. (а.с.20) Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковму реєстрі від 09.10.2020 року дублікат заповіту зареєстрвоано в реєстрі за 127 (а.с.21) В Сахновщинській районній газеті «Колос» від 01.02.2020 року розміщені оголошення про втрату державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР №132211 на ім`я [PERSON] , виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.11.2004 року №2371, земельна ділянка площею 4,8560 га розташована на території Великобучківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, а також державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД №024060 на ім`я [PERSON] , виданого на підставі розпорядження Сахновщинської РДА від 25.05.2004 року №127, земельна ділянка площею 2,0000 га розташована на території Великобучківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області.(а.с.24) Відповідно до фотокопії Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР №132211 [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.11.2004 року №2371, належить земельна ділянка площею 4,8560 га, яка розташована на території Великобучківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області. Акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010570200006. (а.с.34-35). Відповідно до фотокопії Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД №024060, [PERSON] на підставі розпорядження Сахновщинської районної державної адміністрації від 25.05.2004 року, №127 є власником земельної ділянки площею 2.0000 га, що розташована на території Великобучківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010770200075. (а.с.36-37). Як пояснили в судовому засіданні позивач та його представник інші докази наявності спадкового майна у них відсутні, а суду надані фотокопії державних актів здійснені з (телефону чи фотоапарату), які не є належним доказом наявного спадкового майна за відсутності оригіналів і інформації відповідних органів, в тому числі про отримання у спадок однієї із земельних дялянок. Згідно наданої медичної документації [PERSON] з 06. 02. 2020 року є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням, з 15. 07. 2019 року по 17. 07. 2019 року знаходився на стаціонарі у зв`язку хірургічним втручанням, періодично проходить обстеження та консультацій лікарів (а.с.15-16, 38-59). Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частин першої, другої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву, про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, згідно частини третьої статті 1272 ЦК України. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», суд, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач посилається на те, що він пропустив шестимісячний термін для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після померлої двоюрідної бабусі, оскільки не знав про існування заповіту, так як на час відкриття спадщини був зареєстрований у м.Харкові, не проживав із спадкодавцем, має тяжкий фізичний стан, хворіє на ряд хронічних хвороб, внаслідок чого необхідно щорічно проходити тривале лікування та повторне обстеження медико-санітарною експертною комісією, є інвалідом 3 групи. Інших причин позивач не вказав. Згідно ст.ст.12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно дост. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, даних, які підтверджували, що позивачу стало відомо про наявність заповіту лише у серпні 2020 року від [PERSON] , тобто вже поза межами шестимісячного строку, як зазначає позивач, матеріали справи не містять. Тобто факт необізнаності позивача про наявність заповіту у цьому випадку окрім його пояснень, ніким не підтверджено. Додані до позовної заяви пояснення осіб [PERSON] , [PERSON] є неналежними та недопустимими доказами, так як порядок допиту свідків визначено ЦПК України, а про допит цих осіб в якості свідків позивачем не було заявлено. При цьому сам позивач у позові зазначає, що за життя [PERSON] він підтримував з нею добрі стосунки, вважав близьким родичем, як і вона його, допомагав матеріально і по господарству. Після її смерті він замовляв ритуальні послуги, та фактично утримував її домоволодіння у нормальному стані. Разом з тим, його батько [PERSON] та мати [PERSON] за життя [PERSON] відносини з нею не підтримували. Отже, враховуючи твердження позивача про добрі стосунки з померлою, за відсутності у померлої інших родичів та інших доказів, які б підтверддили версію позивача, як про добрі стосунки, так і про замовлення ритуальних послуг, утримання домоволодіння, суд відноситься критично до обгрунтування позову про причини пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, як необізнаність про існування заповіт, який було складено ще 27. 08. 2003 року. Крім того, суд зазначає, що із заявою про видачу Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії для звернення до суду за продовженням строків на прийняття спадщини позивач, який не є кровним родичем, скільки він є двоюрідним онуком чоловіка померлої [PERSON] , звернувся до нотаріуса 23.02.2020 року, тобто раніше ніж дізнався про наявність заповіту. 25.02.2020 року нотаріусом була видана така постанова. А до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини звернувся 23.04.2021 року, тобто більше ніж через 1 рік 2 місяці. Також, встановлено, що захворювання позивача не мало триваючий характер, а після закінчення лікування, позивач міг вчинити необхідні дії, щодо оформлення спадщини після смерті [PERSON] . Так, строк для прийняття спадщини спливав 15 серпня 2019 року, тоді як операцію позивачеві було проведено 15.07.2019 року і вже 17.07.2019 року він був виписаний зі стаціонарного лікування. Було призначене медикоментозне лікування та трудові рекомендації. Даних про те, що, як пояснював позивач у судовому засіданні, він був прикутий до ліжка матеріали срави не міститься. У подальшому позивач звернувся до лікарів на консультацію лише у жовтні та листопаді 2019 року, у серпні та грудні 2020 року. Із наданих позивачем довідок вбачається, що позивач міг звернутися із заявою про прийняття спадщини, а тому підстав вважати, що він не мав фізичної можливості особисто подати заяву нотаріусу немає. Наявність хронічних захворювань та інвалідність позивача не є поважними причинами пропуску вказаного строку та не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали б позивачу, у встановлений законом строк, звернутися із заявою про прийняття спадщини, у розумінні положень статті 1272 ЦК України. У позовній заяві позивач не зазначає обґрунтованих підстав та доказів, які б перешкоджали йому звернутися до нотаріуса із заявою, про прийняття спадщини, більше двох років, з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладені обставини та наведені вище норми права, зокрема те, що поважними є причини пропуску строку для прийняття спадщини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, суд приходить до висновку, що як за відстуності доказів про необізнаність позивача про наявнвість заповіту, так і наявність хвороби у позивача не були тіми підставами, які судом можна було б визнати такими, які об`єктивно перешкоджали звернутись йому до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у строки, визначені ЦК України, а тому позовні вимоги задоволенню не підлагають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed