Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] (далі по тексту - Позивач, [PERSON] ) звернулась до суду з позовом до комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» (далі по тексту - Відповідач, КП «Житлоінвестбуд-УКБ») про стягнення 3 186 995 грн. пені за неналежне виконання своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу прав на нерухоме майно. Позивач на обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11.12.2015 між нею та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до п.1.3. Договору, житловий будинок по [ADDRESS] повинен бути введений в експлуатацію в ІІІ кварталі 2016 року. Проте, закінчення будівництва і введення будинку в експлуатацію відбулось лише 29.12.2017. Оскільки відповідачем було затримано будівництво та введення житлового будинку в експлуатацію у відповідності вимог ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» просив стягнути пеню за період з 27.06.2017 по 29.12.2017 з розрахунку 17 227 грн. за один день прострочення, що становить 3 186 995 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 31.07.2018 (суддя [PERSON]) позовну заяву залишено без руху. У зв`язку зі звільненням судді [PERSON] справу передано для подальшого перерозподілу. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2019 розгляд справу визначено суддю Лужецьку О.Р. Ухвалою суду від 29.05.2019 справу прийнято до свого провадження, призначено підготовче засідання. 05.09.2019 на адресу суду від КП «Житлоінвестбуд-УКБ» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що КП «Житлоінвестбуд-УКБ» не порушувало умови договору, оскільки на момент передачі у власність позивача прав на квартиру визначений настанням певних обставин у відповідній послідовності: введення в експлуатацію об`єкта будівництва та повідомлення про це покупця, огляд останнім квартири, підписання Акту приймання-передачі на квартиру та проведення кінцевих розрахунків за фактично збудовану площу. Крім того, вважає, що на спірні правовідносини дія Закону України «Про захист прав споживачів» не розповсюджується, оскільки предметом Договору купівлі-продажу від 11.12.2015, укладеного між сторонами є майнові права на квартиру. 13.09.2019 на адресу суду від [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій позивач наполягаючи на своїх вимогах зазначила, що вирішальним фактором, що передував передачі квартири позивачу згідно умов договору є насамперед будівництво та введення будинку в експлуатацію, що було безпосереднім обов`язком відповідача, термін якого він порушив. 06.11.2019 на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач вдруге наголосив на відсутності у позивача правових підстав щодо стягнення пені. Ухвалою суду від 07.11.2019 закрито підготовче засідання та призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, які зазначені в позові та просила задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.12.2015 між [PERSON] та КП «Житлоінвестбуд-УКБ» було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до п.1.1 якого продавець передає у власність, а покупець приймає у власність майнові права на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до п.1.3 Договору, під об`єктом капітального будівництва продавець матиме на увазі житловий будинок по [ADDRESS] кількість поверхів - 26, запланований термін введення в експлуатацію - ІІІ квартал 2016 року. Згідно сертифікату Державної архітектурно-будівельної інспекції України введення будинку в експлуатацію відбулося 29.12.2017. Відповідно до ч.5 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За правилами ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Диспозиція ч. 2 ст. 656 ЦК України вказує на те, що до договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За приписами ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Звертаючись до суду з даним позовом позивач,

Outcome: dismissed