Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду з цією заявою, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] На підставі рішення Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області № 518 від 17 вересня 1996 року, [PERSON] видано сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER], згідно якого він мав право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Іскра» у розмірі 8,23 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки у натурі (на місцевості). 22 грудня 1998 року [PERSON] склав заповітне розпорядження, яким на випадок своєї смерті заповів усе належне майно, та все, на що матиме право, [PERSON] Цей заповіт посвідчений Гурівською сільською радою Долинського району Кіровоградської області, зареєстрований у реєстрі за № 122. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Іскра» у розмірі 8,23 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки у натурі (на місцевості). Заявниця єдина спадкоємиця майна [PERSON], яка згідно положень ст. 549 ЦК УРСР (1960 року) прийняла спадщину фактично вступивши в управління та володіння спадковим майно. 14 грудня 2016 року приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Кубасовим І.Ю., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки цей сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий на ім'я [PERSON] Отже, за зазначеної у правовстановлюючому документі помилки, [PERSON] не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] У судовому засіданні представник заявниці [PERSON], [PERSON] заяву підтримав за обставин зазначених у ній, попросив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області Герасименко Т.А. у судовому засіданні не заперечувала проти заяви. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення заяви з таких підстав. Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі, прізвище якої, що зазначене в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, зазначеним у паспорті. Метою встановлення факту є реалізація заявницею права на спадкування, а саме отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Судом установлено, що [INFO] у с. Новошевченкове Долинського району Кіровоградської області помер [PERSON] Згідну заповіту посвідченого 22 грудня 1998 року головою Гурівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, зареєстрованого у реєстрі за № 122, [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно де б воно не було та все, на що матиме право заповів [PERSON] Відповідно до сертифікату серії [NUMBER], виданого 26 липня 1997 року на ім'я [PERSON], він має право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Іскра» розміром 8,23 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). За змістом довідки Олександрівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області № 02-19/126 від 25 січня 2017 року, [PERSON] проживав та був зареєстрований з 1989 року і по день смерті за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до записів з погосподарської книги за місцем проживання [PERSON], він працював механізатором у колективному сільськогосподарському підприємстві «Іскра». Тобто цей документ дає підстави також стверджувати про належність [PERSON] правовстановлюючого документа, що підтверджує право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності цього підприємства. Постановою приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Кубасова І.Ю. від 14 грудня 2016 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], оскільки у сертифікаті на земельну частку (пай) особою, яка має таке право є [PERSON], а спадкодавцем є [PERSON] За змістом п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року N 18/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 липня 1994 року за N 152/361 (діяла на момент відкриття спадщини), доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанції про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Отже, оскільки [PERSON] надала суду документи, що мають вищезазначені ознаки, відповідно можливо стверджувати про вступ нею в управління та володіння спадковим майном. Таким чином, підлягає задоволенню заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі, прізвище якої, що зазначене в документі, не збігається з прізвищем цієї особи, зазначеним у паспорті. На підставі викладеного,

Outcome: approved