Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

У липні 2015 року до суду звернулося ПАТ «Альфа Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості на загальну суму 29244,75 грн. Позивач зазначав, що 09 липня 2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, згідно якого останньому було відкрито картковий рахунок № 26256001576871, встановивши ліміт в сумі 20000 грн. зі сплатою 21 відсотків річних на строк дії всіх карток виданих згідно договору та закриття карткового рахунку. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування з визначенням їх розмірів у встановлені строки, але взятих на себе зобов'язань не виконує. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 15 липня 2015 року становить 29244,75 грн. Представник позивача у судове засідання не прибув, просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав, про що надав письмову заяву. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином - засобами рекомендованого поштового зв'язку, про причини своєї неявки суд не повідомляв. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 1049, 1050 Цивільного Кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором. Відповідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За умовами ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. У ст. 553 ЦК України визначено, що поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає за порушення зобов'язання боржником. Судом достовірно встановлено, що 09 липня 2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, згідно якого останньому було відкрито картковий рахунок № 26256001576871, встановивши ліміт в сумі 20000 грн. Відповідно до умов договору відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом з визначенням їх розмірів у встановлені строки та графік погашення кредиту у порядку, визначеного договором. У вказаному договорі сторонами були визначені всі істотні умови, зокрема: предмет договору, строки дії договору, права, обовязки та відповідальність сторін. Відповідач [PERSON] перестав сплачувати своєчасно та у повному обсязі кошти у погашення кредиту та процентів за користування кредитом згідно графіку погашення кредиту. Станом на 15 липня 2015 року загальна сума заборгованості за кредитом становить 29244,75 грн., з них: - тіло кредиту 11850,20 грн.; - прос рочка по тілу кредиту 15924,71 грн.; - заборгованість по несплаченим процентам 42,20 грн.; - неустойка 1427,64 грн. Вказана сума заборгованості станом на день розгляду справи відповідачем банку не сплачена. Позивач ПАТ «Альфа Банк» направив відповідачу засобами рекомендованого поштового звязку вимогу про дострокове повернення кредиту, зокрема щодо сплати суми заборгованості за кредитом у розмірі 29244,75 грн., обчисленої станом на 15 липня 2015 року (а.с. 12). Суд враховує, що позивач в особі його представника підтримав заявлені позивачем вимоги просив їх задовольнити, про що подав письмову заяву щодо стягнення боргу в розмірах, обчислених станом на 15 липня 2015 року. Відповідач [PERSON] не подав до суду належні, допустимі, безспірні і достовірні докази на спростування позову і встановлених судом обставин, у тому числі: на підтвердження фактів визнання недійсними кредитного договору, як в цілому, так і щодо неотримання кредитних коштів. Між сторонами по справі за висновком суду фактично відсутній спір з приводу розрахунку заборгованості за кредитним договором, обчисленої станом на 15 липня 2015 року. Крім того, розрахунок наданий позивачем заборгованості відповідає умовам кредитного договору. Неустойка обчислена в межах однорічного строку позовної давності. На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 09 липня 2013 року станом на 15 липня 2015 року на загальну суму 29244,75 грн., з них: - тіло кредиту 11850,20 грн.; - прос рочка по тілу кредиту 15924,71 грн.; - заборгованість по несплаченим процентам 42,20 грн.; - неустойка 1427,64 грн. та у повернення сплаченого судового збору в розмірі 292,45 грн.

Outcome: approved