overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просив шлюб укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 12.01.1985 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Васілеостровського районного управління юстиції м. Ленінграда, актовий запис № 52 розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги просив задовольнити (а.с.11). Оскільки наслідки ст. 280 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином (а.с.14), про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що був зареєстрований 12.01.1985 року Відділом запису актів громадянського стану Василеостровського району м. Ленінграда, актовий запис № 52 (а.с.5). Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують, сімейні відносини припинені, домашнього господарства не ведуть, мешкають окремо. Майнових суперечок сторони не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просив шлюб укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 25.06.1992 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 364 - розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги просив задовольнити (а.с.5). Оскільки наслідки ст. 224 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином (а.с.10), про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що був зареєстрований 25.06.1992 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 364 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують, сімейні відносини припинені, домашнього господарства не ведуть, мешкають окремо. Майнових суперечок сторони не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. З'ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально - правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кам'янської сільської ради Ізюмського району Харківської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач вказує, що пропустив строк на подачу заяви про прийняття спадщини з поважних причин та просить встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини. У заяві [PERSON] вказав, що 09 липня 2016 року в м.Харків померла його дружина [PERSON]. Померла мала статус внутрішньо переміщеної особи, з моменту їх приїзду до Ізюмського району в листопаді 2014 року, вони постійно мешкали в с.Синичено Ізюмського району Харківській області по вул.Жовтневій, 35. Після її смерті відкрилась спадщина на наступне майно: житловий будинок розташований в с.Синичено Ізюмського району Харківської області по вул.Жовтневій, 35, що належав померлій на підставі договору купівлі- продажу від 20 лютого 1989 року; земельну ділянку площею 0,20 гектарів, розташовану в с.Синичено Ізюмського району Харківської області, що належала померлій на підставі державного акту про право приватної власності на землю, виданого 29 липня 2003 року Кам»янською сільською радою. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутность, на позовних вимогах наполягає. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, проти позову не заперечують. 09 липня 2016 року померла [PERSON] - дружина позивача (а.с.4). Відповідно до договору від 20.02.1989 року купівлі- продажу [PERSON] належить житловий будинок розташований в с.Синичено Ізюмського району Харківської області по вул.Жовтневій, 35 (а.с.8) [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,20 гектарів, розташована в с.Синичено Ізюмського району Харківської області, на підставі державного акту про право приватної власності на землю, виданого 29 липня 2003 року Кам»янською сільською радою Ізюмського району.(а.с.14) Завідувачем Ізюмської нотаріальної контори [PERSON] від 15.11.2017 року повідомлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно дост. 1272 ЦК Україниви значено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленогост. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд вважає що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 15 листопада 1997 року Княжицькою сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 36. В обґрунтування позову зазначав, що з 15 листопада 1997 року він перебуває у шлюбі із [PERSON], сімейне життя із відповідачем у них не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, різні характери, погляди на сімейні відносини, права та обов'язки подружжя. На даний час подружніх відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, хоча проживають разом. Їхній шлюб існує лише формально, примирення і подальше збереження цього шлюбу є неможливими та суперечить його інтересам. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він підтримує, просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з'явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов вона визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, неповнолітніх дітей сторони не мають. Просила суд розглянути справу за її відсутності. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 15 листопада 1997 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Княжицькою сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 36. Від шлюбу вони мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що на даний час сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, хоча проживають разом. Примиритися вони не бажають. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом щодо розірвання шлюбу, зареєстрований 06.11.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 1635) посилаючись на різні погляди на сімейне життя. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить їх інтересам. Від шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином, через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, повідомлена про місце і час розгляду справи належним чином, через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва подає заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.11.2010 року про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 1635 та видано відповідне свідоцтво (а.с.3). Від шлюбу сторони неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4). За позовною заявою сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 23 січня 1996 року з відповідачем зареєстрували шлюб. У сторін дітей немає. Через постійні конфлікти, суперечки спільне життя стало неможливим та нестерпним. Сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, а тому з 2001 року шлюбні відносини припинені. З 2003 року [PERSON] проживає з іншою жінкою, з якою мають спільних дітей. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав за обставин зазначених у ньому, попросив позов задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, повідомлялась про час і місце розгляду справи, про причину неявки не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надіслала. Оскільки відповідачка, яка належним чином повідомлена й від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності в судове засідання не зявилась, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сімя сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач [PERSON] у цій справі поніс судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн та витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 420 грн, що підлягають стягненню з відповідачки на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 19 березня 2008 року він зареєстрував шлюб із відповідачем у Будинку одруження м. Макіївка Донецької області, актовий запис № 224. Зазначив, що з 2014 року однією родиною з [PERSON] не проживають, у зв'язку із тим, що вона мешкає на тимчасово окупованій території в м. Горлівка Донецької області. Вказав, що його родина розпалася та просив його шлюб розірвати, адже збереження їхньої сім'ї неможливе. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, через адміністрацію ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор», де у теперішній час утримується, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив розірвати його шлюб із відповідачем, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, здійснити її виклик до суду не виявилось можливим у зв'язку з проживанням в м. Горлівка Донецької області, куди УДППЗ «Укрпошта» пересилання пошти не здійснює. Повістки про виклик відповідача [PERSON] були опубліковані у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме на веб-сайті Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області в розділі «Новини». У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає, і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 25.08.2007 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №516. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З липня 2017 року фактичні шлюбні відносини між ними припинені, оскільки постійно виникали сварки, що негативно впливало на виховання дитини. Вважав, що збереження їхньої родини неможливе, просив шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив розірвати його шлюб із відповідачкою. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Судом встановлено, що 25.08.2007 року сторони зареєстрували шлюб в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №516, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Згідно свідоцтва про народження встановлено, що [INFO] року у сторін по справі народився син [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 30.10.2010 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою в Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №476. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. З 2012 року фактичні шлюбні відносини між ними припинені, оскільки відповідачка виїхала проживати до м.Одеса. Вважав, що збереження їхньої родини неможливе, просив шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив розірвати його шлюб із відповідачкою. Відповідачка у судове засідання не зявилася, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 30.10.2010 року сторони зареєстрували шлюб в Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №476, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Згідно свідоцтва про народження встановлено, що 01.09.2011 року у сторін по справі народилась дочка [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved