Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

У липні 2020 року представник ПрАТ «СГ «ТАС» засобами поштового зв`язку звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь ПрАТ «СГ «ТАС» суму страхового відшкодування в розмірі 11 550 грн. та суму сплаченого судового збору. В обґрунтування позовних вимог вказував, що 05.04.2018 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: 1) «Сузукі» [NUMBER] під керуванням [PERSON] ; 2) «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . На момент ДТП між позивачем та [PERSON] був укладений договір обов`язкового страхування транспортного засобу «Сузукі» [NUMBER] . Згідно страхового акту від 10.05.2018 року, позивач здійснив відповідачу виплату страхового відшкодування у розмірі 11 500 грн. Після цього, 06.08.2018 року постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків для накладення адміністративного стягнення. Постановою від 21.08.2018 року Шевченківського районного суду міста Києва провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення. 03.09.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Учасники справи в судове засідання не з`явились. 08.02.2021 року від представника ПрАТ «СГ «ТАС» адвоката Сечко С.В. до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, щодо прийняття заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення на сайті суду, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 05.04.2018 року о 14 год. 10 хв. в м. Узин по вул. Волі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: 1) Suzuki Grand Vitara д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] ; 2) Volkswagen Caddy д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Автомобілі отримали механічні пошкодження. Внаслідок ДТП були складені протоколи про адміністративне правопорушення від 05.04.2018 року серії БР № 177581, серії БР № 177582. Згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6431975 від 30 06.2017 року, майнові інтереси власника автомобіля марки Suzuki Grand Vitara д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП застраховані в ПрАТ «СГ «ТАС». 04.05.2018 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою про страхове відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вказаної ДТП, погоджено суму страхового відшкодування в розмірі 23 000 грн. Згідно страхового акту № 12812Р/01/2018/ від 10.05.2018 року, [PERSON] є особою, відповідальною за настання страхового випадку, [PERSON] одержувачем страхового відшкодування. Відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 10.05.2018 року виплата здійснюється у розмірі 50%, оскільки по даній події є дві винні особи (11 500 грн.) 11.05.2018 року АТ «СГ ТАС» перерахував на рахунок [PERSON] страхову виплату за договором АК/6431975 від 13.06.2017 року в розмірі 11 500 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 75085 від 11.05.2018 року. 06.08.2018 року постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області закрито провадження у справі відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. В ході розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено наявний склад адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. 21.09.2018 року постановою Шевченківського районного суду міста Києва провадження у справі відносно [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Вирішуючи питання про стягнення суми страхового відшкодування, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 32.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Таким чином, на підставі складених протоколів про адміністративне правопорушення відповідачу виплачена частина страхового відшкодування, однак в подальшому, згідно постанов у справі про адміністративне правопорушення, відповідача визнано винним в порушенні ПДР України, відносно іншого учасника ДТП провадження закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що отримані відповідачем грошові кошти на виплату страхового відшкодування, підлягають стягненню на користь позивача. Отже, позовна заява знайшла своє підтвердження під час розгляду справи та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 102 грн.

Outcome: approved