Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

У квітні 2021 року заявники звернулись до Дарницького районного суду м.Києва із спільною заявою в порядку окремого провадження, про розірвання шлюбу подружжя. У своїй заяві зазначили, що шлюб між ними був зареєстрований 09 вересня 2009 року Виконкомом Бучанської міської ради Київської області. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося. Фактично шлюбні відносини припинені. Спільне господарство сторони не ведуть. Між сторонами досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини, про що свідчить договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини. В судове засідання заявники не прибули про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримали. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Частиною 3 ст. 109 СК України зазначено, що суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Водночас, відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. При цьому, згідно роз`яснень, які містяться у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб», розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 09 вересня 2009року Виконкомом Бучанської міської ради Київської області (актовий запис № 118). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , про що Відділом дережавної реєстрації актів цивільного стану Бучанського міського управління юстиції у Київській області зроблено актовий запис № 153 та видане відповідне свідоцтво про народження. Між [PERSON] та [PERSON] досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини, про що свідчить договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 19 квітня 2021 року, відповідно до якого дитина залишається проживати з матір`ю, при цьому, батько зобов`язується сплачувати на утримання дитини аліменти у сумі 3000,00 грн. щомісячно. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали заявників на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved