Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

У квітні 2021 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому, просили визнати за ними право користування житловим приміщенням у кімнатах №375,376 жилою площею 29,8 кв.м, загальною площею 46 кв.м в будинку [ADDRESS] .; визнати [PERSON] наймачем двох кімнат №375-376 житловою площею 29,8 кв.мзагальною площею 46 кв.м в будинку [ADDRESS] зі складом сім`ї 3 особи: [PERSON] - наймач, син - [PERSON] , дочка - [PERSON] . Позовні вимоги мотивували тим, що [PERSON] у 1986 році рішенням адміністрації та профспілкового комітету була надана кімната № 376 площею 12,8 кв.м у відомчому гуртожитку по [ADDRESS] . У 1989 році у зв`язку із народженням другої дитини їй були поліпшені житлові умови і виділена додаткова кімната № 375 площею 17 кв.м в сімейному гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Потім народилася дочка [PERSON] , яка стала проживати з ними. Позивачі зазначають, що правові підстави вселення [PERSON] та проживання з дітьми у кімнатах [ADDRESS] підтверджуються листами ВАТ «Трест «Південзахіденергобуд», копією паспорту [PERSON] , де вказана реєстрація та вписані троє дітей, договором найму жилого приміщення від 01.07.2005. Рішенням Харківської міської ради від 19.12.2007 №1278 будинок по [ADDRESS] виключено з числа гуртожитків ВАТ «Трест «Південзахіденергобуд» та дозволено закріпити за мешканцями займану ними площу у будинку та відкрити особові рахунки. У 2009 році КП «Харківське міське БТІ» на замовлення КП «Жилкомсервіс» виготовило технічний паспорт на багатоповерховий житловий будинок [ADDRESS] , в якому зазначено наявність у ньому 159 квартир, кількість кімнат 254. Особові рахунки при цьому не змінювалися. Згідно з технічним паспортом кімната № 375 увійшла до складу кімнати № 119 , а кімната № 376 - до складу кімнати № 120 . У 2011 році частина мешканців дому звернулась до Московського районного суду м.Харкова з об`єднаним позовом до Харківської міської ради про визнання права власності на займані ним квартири у житловому будинку [ADDRESS] . Рішенням господарського суду Харківської області від 31.10.2016 було визнано незаконними дії органу самоорганізації населення «Будинковий комітет «Вулиця Гвардійців Широнінців, 39б» щодо проведення перенумерації кімнат у житловому будинку по [ADDRESS] та дії КП «ХМБТІ» по виготовленню 10.11.2009 технічного паспорту на зазначений будинок. В рішенні апеляційного суду Харківської області від 07.07.2014 справі №2-4707/11 зазначено, що [PERSON] вселилася у кімнати 375-376 на підставі ордеру ВБМТ «Південзахіденергобуд» та зареєстрована за вказаною адресою з 25.02.1987, між [PERSON] та ВАТ «Південзахіденергобуд» 01.06.2005 було укладено договір найму житлового приміщення. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] знаходиться на балансі ВАТ «Трест «Південзахіденергобуд». Згідно з листом Управління комунального майна та приватизації №11085 від 07.11.2019 будинок не прийнятий до комунальною власності територіальної громади і не відноситься до об`єктів комунальної власності. [PERSON] звернулася до Харківської міської ради із заявою про закріплення за нею та членами її сім`ї займаної площі у будинку [ADDRESS] та відкрити особовий рахунок на її ім`я. Заява задоволена не була, оскільки не надано всіх документів зокрема ордеру на вселення у гуртожиток. Листом ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» повідомлено, що протоколи засідань профкому ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» зберіглися в архіві тресту. В зв`язку із переїздом ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» архіви тресту були загублені. Позивачі стверджують, що заселення у гуртожиток відбувалося на підставі ордеру, який був виданий [PERSON] за рішенням профкому тресту «Південзахіденергобуд». При заселенні у гуртожиток виданий профкомом ордер здавався коменданту ЖКО ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» і зберігався в архіві ЖКО, архіви ЖКО не зберіглися. Адміністрація «Трест «Південзахіденергобуд» не заперечує проти закріплення за позивачами займаної житлової площі та визнання наймачем [PERSON] . З моменту вселення 1986-1989 р.р. позивачі проживають за зазначеною адресою, що підтверджується довідкою з місця проживання, сплачують комунальні платежі. На підставі Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», ст.47 Конституції України позивачі вважали, що мають право на користування житловими приміщеннями - кімнатами [ADDRESS] . 28.05.2021 до суду від відповідача ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» в особі генерального директора Басова С.В. надійшла заява, в якій не заперечував проти закріплення займаної житлової площі кім.№375-376 в будинку [ADDRESS] за [PERSON] та членами її сім`ї та визнання її наймачем займаної площі, не заперечує проти приватизації даного житла. Просить розглянути справу без участі їх представника. 12.05.2021 в межах строку встановленого судом від відповідача Харківської міської ради в особі його представника надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що позивачі перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов. При цьому у разі визнання за позивачами права користування житловим приміщенням будуть значно поліпшені їх умов за відсутності об`єктивних умов це робити. Представник відповідача вважав, що основною умовою для одержання житлового приміщення є дотримання вимог щодо розміру житлової площі. До суду не надано доказів хто є на даний час наймачем спірних кімнат. З 2007 року будівля [ADDRESS] не має статусу гуртожитку. Єдиною підставою для вселення в житлове приміщення на час виникнення спірних правовідносин є наданий громадянинові спеціальний ордер. Представник Харківської міської ради, вважає, що позивачами не доведено, що вони є наймачами кімнат №375,376. Позивачам відмовлено у наданні адміністративної послуги через ненадання ними технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] ; ордеру або рішення адміністрації та профспілкового комітету ВАТ «Трест «Південзахіденергобуд»; копії паспорту позивача та її дочки, документ про власність на об`єкт в цілому. Вважали, що позивачами при поданні позову обрано не вірний захист своїх житлових прав. 21.07.2021 від відповідача ПАТ «Трест «Південзахіденергобуд» надійшов відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги просили задовольнити. Пояснення, що містяться у відзиві відповідача, аналогічні викладеним у позовній заяві. 28.07.2021 до суду надійшла відповідь на відзив Харківської міської ради від позивача [PERSON] , в якому стверджує, що її заселення у гуртожиток відбувалося на підставі ордеру, який був виданий за рішенням профкому тресту ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд». При заселенні у гуртожиток ордер здавався коменданту ЖКО ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд». Також 01.07.2005 між нею та ВАТ «Трест «Південзахіденергобуд» було укладено договір найму житлового приміщення, яким підтверджується, що вона на законних підставах займає виділенні у гуртожитку кімнати. Зазначені обставини встановлені апеляційним судом Харківської області при розгляді цивільної справи №2-4707/11 та у відповідності до п.4 ст.82 ЦПК України не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи. Також позивач [PERSON] зазначає, що її діти [PERSON] та [PERSON] проживають у кімнатах №375-376 з народження, а тому згода на їх вселення не була необхідною умовою. Позивач зазначає, що житлове приміщення було надане їй за спільним рішенням адміністрації підприємства і профкому, вона перебувала у трудових відносинах з підприємством «Південзахіденергобуд» з 1985 року на посаді старшого інженера, вона та її діти зареєстровані у кімнаті №376 та займають і користуються кімнатою [ADDRESS] , яка була виділена їй та дітям підприємством на законних підставах. Позивач зазначає, що твердження відповідача Харківської міської ради про невірно обраний нею спосіб захисту є помилковим. Ухвалою від 29.04.2021 провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 12.08.2021 підготовче судове засідання закрито та призначено до розгляду. Також задоволено клопотання представника позивача про виклик та допит свідків [PERSON] , [PERSON] . В подальшому позивачка від допиту свідка [PERSON] відмовилася, вважала за достатнє його письмові пояснення. 06.10.2021 до суду надійшла заява позивача [PERSON] , в якій зазначила про помилкове зазначення у позові найменування відповідача ПАТ «Південзахіденергобуд» та просила вважати вірним найменування відповідача як ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд». У судовому засіданні позивачем [PERSON] було заявлено клопотання про допит свідка [PERSON] , яке було задоволено судом. В подальшому позивачка від допиту свідка відмовилася, відмова прийнята судом. Також під час розгляду справи, вже після дослідження доказів, позивачем [PERSON] було подано заяву про долучення до матеріалів справи інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо відсутності на час розгляду справи нерухомого майна зареєстрованого за відповідачами. У задоволенні клопотання було відмовлено на підставі ст.126 ЦПК України з урахуванням відсутності клопотання про поновлення пропущених процесуальних строків. Позивач [PERSON] та її представники у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що працювала у відповідача «Південзахіденергобуд». Спочатку їй дали кімнату № 376 у гуртожитку, потім, після народження другої дитини, надали кімнату № 375 . У гуртожитку вона проживала з 1987 року і дотепер. Ордер на житло видавали на підставі рішення профкому. Ордер при заселенні здавали коменданту гуртожитку. Крім того, нею та Трестом підписано договір найму на кімнати №№375,376 пожиттєво. Сплата комунальних послуг нею здійснювалася також на дві кімнати спочатку за 43 кв.м, потім - за 49 кв.м. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позов підтримали та просили задовільнити. Представник відповідача ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» Басов С.В. у судовому засіданні визнав позовні вимоги, не заперечував проти їх задоволення. Басов С.В. пояснив, що очолив підприємство з 2000 року, тому не працював в той час коли [PERSON] та членам її сім`ї надавали кімнати. Також зазначив, що спільним рішенням профкома та адміністрації підприємства виділялися кімнати працівникам підприємства. На підставі спільного рішення профкома і адміністрації видавався ордер, і тільки ордер давав право на вселення. Вселення за відсутності ордера було неможливим. Ордер здавався коменданту гуртожитку и зберігався саме у неї. На сьогодні на підприємстві ордери не зберіглися, вони були передані ЖКВ, яке в подальшому припинило роботу, ордери підприємству не передали. Представник відповідача зазначив, що [PERSON] видавалося два ордери. Представник відповідача Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або розгляду за відсутності представника Харківської міської ради не надходило, тому суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності представника Харківської міської ради. Суд, вислухавши доводи сторін, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. З копій паспортів позивачів вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , гуртожиток (а.с.8-10, 12-13,16-17). Реєстрація місця проживання позивачів за адресою: [ADDRESS] , підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області та довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 23.01.2020 (а.с.20,21,22, 39). [PERSON] є матір`ю позивачів [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серія [NUMBER] від 19.03.1993 та серія [NUMBER] від 16.12.1989 та свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 03.04.1996 (а.с.15,19,32). Відповідно до листа директора «Міжрегіонального бюро з технічної інвентаризації» від 11.10.2017 житлова площа кімнат №375,376 склала 29,8 кв.м (а.с.33). Позивачем також надано суду план кімнат № 375,376 , журнал внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень житлового будинку [ADDRESS] (а.с.34,35). Згідно з договором найму жилого приміщення №46 від 01.07.2005 ВАТ Трест «Південзахіденергобуд» передало безстроково кімнати у малосімейному гуртожитку за адресою: [ADDRESS] в найм [PERSON] , а саме: кімнати № 375 , 376 житловою площею 29,87 кв.м, житловою площею 48,38 кв.м, у користування для проживання (а.с.38). Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №1278 від 19.12.2007 виключено будинок по [ADDRESS] з числа гуртожитків ВАТ «Трест «Південзахіденергобуд». Дозволено ВАТ «Трест «Південзахіденергобуд» та Московському райвиконкому закріпити за мешканцями займану ними площу по [ADDRESS] та відкрити особові рахунки в установленому законом порядку (а.с.40). У відповідності до листа КП «Харківське міське БТІ» №1076225 від 24.01.2020 станом на 31.12.2012 на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] записи про право власності на житло у м.Харкові відсутні (а.с.41). Згідно з листом ВАТ «Трест «Південзахіденергобуд» №7 від 16.02.2016 жилий будинок за адресою [ADDRESS] знаходиться на балансі ВАТ «Трест «Південзахіденергобуд», та є державною власністю. Також зазначає, що даний будинок не може бути переданий на баланс іншої організації без узгодження власника, тобто Регіонального відділення фонду державного майна України в Харківській області (а.с.42). З листа ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд»№124 від 21.07.2020 повідомляється, що у грудні 1986 р. на підставі рішення адміністрації та профкому ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» [PERSON] , як працівнику підприємства, була надана кімната № 376 площею 12,8 кв.м у відомчому гуртожитку по [ADDRESS] . У 1989 році у зв`язку з народженням другої дитини для покращення житлових умов [PERSON] була надана друга кімната № 375 площею 17,0 кв.м. Протоколи засідань профкому ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» зберігалися в архіві тресту та з переїздом адміністрації тресту були загублені. Заселення у гуртожиток відбувалося на підставі ордеру, який був виданий на руки [PERSON] та в подальшому при заселенні зданий коменданту ЖКО ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» [PERSON] і зберігався в архіві ЖКО. Архіви ЖКО до теперішнього часу не зберіглися (а.с.43). Відповідно до листа №111 від 02.07.2020 відповідач ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» не заперечує проти закріплення займаної житлової площі кім.№375-376 в будинку [ADDRESS] за [PERSON] та членами її сім`ї та визнання її наймачем вказаної житлової площі (а.с.44). З листа Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради №11085 від 07.11.2019 вбачається, що з 2011 року відсутня інформація стосовно прийняття в експлуатацію будинку [ADDRESS] . Житловий будинок не відноситься до об`єктів комунальної власності, виконавчі органи Харківської міської ради не володіють інформацією щодо балансоутримувача. Рішенням 14 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 22.02.2012 №635/12 «Про комунальну власність м.Харкова» було дано згоду на прийняття до комунальної власності територіальної громади м.Харкова зазначеного житлового будинку від ПАТ «Трест «Південзахіденергобуд». Необхідної документауції та акту приймання-передачі житлового будинку по [ADDRESS] до комунальної власності територіальної громади м.Харкова до Управління не надходило, будинок до комунальної власності територіальної громади м.Харкова не прийнятий (а.с.45-48). Листом №11084 від 7.11.2019 [PERSON] роз`яснено умови приватизації житла в будинку по [ADDRESS] (а.с.49-51). На звернення [PERSON] . Управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлово-комунального господарства виконавчого комітету Харківської міської ради від 18.03.2021 повідомлено, що при розгляді наданих позивачкою [PERSON] документів, в деяких з них виявлені невідповідності вимогам законодавства, необхідність виготовлення технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] та надання документу про заселення до кімнат [ADDRESS] (ордер або рішення адміністрації та профспілкового комітету) (а.с.52-53). Станом на 08.10.2020 право власності на кімнати № 376 , [ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек не зареєстровано (а.с.54, 55). Станом на 05.12.2019 відомості щодо права власності на будинок [ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек відсутні (а.с.56) Відповідно до рішення судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області було задоволено апеляційну скаргу та змінено рішення Московського районного суду м.Харкова від 02.06.2011 в частині визнання права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , рішення суду скасовано та відмовлено в задоволенні позовних вимог в цій частині. У рішенні апеляційного суду зазначено, що [PERSON] вселилася у кімнати 375-376 гуртожитку за адресою: [ADDRESS] на підставі ордеру ВБМТ «Південзахіденергобуд» та зареєстрована за вказаною адресою з 25.02.1987. 01.06.2005 між ВАТ «Південзахіденергобуд» та [PERSON] було укладено договір найму житлового приміщення, відповідно до якого підтверджується, що апелянт на законних підставах займає виділені їй кімнати у гуртожитку (а.с.57-62). Постановою апеляційного суду Харківської області від 23.05.2018 скасовано рішення Московського районного суду м.Харкова від 02.06.2011 в частині визнання права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] загальною площею 34,17 кв.м (а.с.63-73). Згідно з листом генерального директора ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» №152 від 29.09.2020 [PERSON] з 1985 року працювала інженером в «Трест «Південзахіденергобуд», у відомстві якого перебував гуртожиток за адресою: [ADDRESS] . У грудні 1986 року [PERSON] як працівнику підприємства була надана кімната [ADDRESS] . У 1989 році у зв`язку із народженням другої дитини для покращення житлових умов [PERSON] була додатково надана друга кімнати № 375 , розташована поряд з кімнатою №376. Вселення у гуртожиток відбувалося на підставі ордеру, виданого на засіданні адміністрації та профкому «Трест «Південзахіденергобуд». Ордер при вселенні здавався в ЖКВ. [PERSON] проживає із сином та дочкою у наданих їй кімнатах № 375 , [ADDRESS] з 1986 року по даний час. ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» є правонаступником «Трест «Південзахіденергобуд» (а.с.74). З листа КП «Харківводоканал» №Т-3123/117.01.02-05 від 14.06.17 за адресою: [ADDRESS] (375, 376) особовий рахунок відкрито на ім`я [PERSON] , зареєстровано три особи (а.с.75). Відповідно до квитанцій, наданих суду, в період травень, липень 2007 року, серпень 2005 року, березень, червень, липень, жовтень 2008 року [PERSON] сплачувала комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] (а.с.76-81). У відповідності до статуту ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд», воно є правонаступником ПАТ «Трест «Південзахіденергобуд», ВАТ «Трест «Південзахіденергобуд» (а.с.108-110). За період квітень-жовтень 2002 року [PERSON] за теплову енергію за адресою: [ADDRESS] сплачено грошові кошти (а.с.111). Крім того, [PERSON] сплачено комунальні послуги за адресою [ADDRESS] за жовтень 2005 року, вересень-грудень 2007 року (а.с.112). З повідомлень КП «Харківські теплові мережі» за 2006, 2007, 2008 роки вбачається, що нарахування за адресою: [ADDRESS] здійснювалося на площу 46,75 кв.м, за липень 2006 року на 4 осіб, у травні 2007 року на 3 осіб, у червні 2008 року на 3 осіб (а.с.113, 116). Крім того, позивачкою надано квитанцію про сплату комунальних послуг у листопаді , вересні 2006 року, січні, вересні 2007 року, травні 2010 року, жовтні 2008 року, липні 2006 році (за кім.376) (а.с.114, 115,117). За жовтень 2013 року КП «Водоканал» надіслало квитанцію на оплату [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.118). Також позивачкою [PERSON] надано квитанції за оплату комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , від 23.08.2013, 22.11.2013, 21.11.2012, 22.08.2012 (а.с.119). Квитанції на а.с.81 суд до уваги не бере, оскільки неможливо встановити дату сплати. Також суд не приймає до уваги нотаріально завірені заяви, підписані [PERSON] , [PERSON] (а.с.153), та [PERSON] , [PERSON] (а.с.154), як недопустимі згідно із ст.78 ЦПК України. Суд зауважує, що показання свідків є доказами у разі дотримання порядку допиту свідків, передбаченого ст.230 ЦПК України. З технічного паспорту на кімнати [ADDRESS] вбачається, що кімната № 375 має площу 17,0 кв.м, кімната №376 - 12,8 кв.м (а.с.155-156). З трудової книжки [PERSON] вбачається, що з 02.01.1986 [PERSON] працювала інженером треста «Південзахіденергобуд». 19.10.1999 була звільнена за п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.212-215). Допитана як свідок позивачка [PERSON] показала, що з 2019 року представники Харківської міської ради заперечують проти визнання права на кімнати за нею. [PERSON] пояснила, що звернулася до Харківської міської ради з питання приватизації кімнат, якими вона користується. Їй було надано перелік документів, які потрібно подати, в переліку був зазначений ордер, якого у неї немає. Зверталася до Харківської міської ради про визнання її наймачем, в чому позивачці було відмовлено в зв`язку із відсутністю ордера. Також позивачка показала, що на кімнату №375 ордер їй не видавався, було лише рішення профкому про виділення їй кімнати №375, яке було ухвалено на підставі її усної заяви (а.с.199). [PERSON] зазначила, що порушено її право на приватизацію житла, саме тому звернулася до суду. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, що у гуртожитку за адресою [ADDRESS] проживала з 1994 року по кінець 2000 року у кімнаті №142 , були сусідами із позивачами. Свідок підтвердила, що [PERSON] з сином та дочкою проживали у кімнатах №375 , [ADDRESS] з 1994 року, коли вона заселилася до гуртожитку. Також свідок розповіла, що при заселенні до гуртожитку давали ордера, які здавалися коменданту, отримували ключі. У відповідності до ст.127 Житлового Кодексу УРСР у редакції, що діяла у 1986-1989 р.р., для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Відповідно до ч.2 ст.128 Житлового Кодексу УРСР в редакції 1986-1989 р.р. жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. У відповідності до ст.129 Житлового Кодексу УРСР в редакції 1986-1989 р.р. на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Згідно з ст.131 Житлового Кодексу УРСР в редакції 1986-1989 р.р. відповідно до законодавства Союзу РСР Примірне положення про гуртожитки затверджується Радою Міністрів Української РСР, міністерствами, державними комітетами і відомствами СРСР за погодженням з відповідними профспілковими і комсомольськими органами. Порядок надання житлової площі у гуртожитках передбачався Примірним положенням про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 03.06.1986 №208 (далі - Примірне положення). Так, п.9 Примірного положення передбачає, що жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. Відповідно до п.10 Примірного положення на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер (додаток), який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Ордер може бути виданий лише на вільну жилу площу. При одержанні ордера пред`являються паспорти всіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання. Адміністрація підприємства, установи, організації веде облік ордерів, що видаються громадянам на зайняття жилої площі. Бланки ордерів зберігаються як документи суворої звітності. Згідно з п.14 Примірного положення вселення в гуртожиток робітників, службовців, студентів, учнів та інших громадян провадиться в установленому порядку завідуючим (директором) гуртожитком або працівником, який його заступає, на підставі виданого адміністрацією підприємства, установи, організації ордера. Отже у суду немає сумнівів щодо правомірного вселення [PERSON] до гуртожитка та користування нею та її дітьми - [PERSON] , [PERSON] кімнатою №376 , що також підтверджується реєстрацією місця проживання позивачів за даною адресою. З вищезазначених норм законодавства вбачається, що єдиною підставою для вселення на надану житлову площу в гуртожитку є ордер, який видається на підставі спільного рішення адміністрації підприємства та відповідного профспілкового комітету. З показань позивача [PERSON] , наданих під час допиту її як свідка, судом встановлено, що ордер на кімнату [ADDRESS] вона не отримувала. З її слів, у 1989 році адміністрацією підприємства та профспілкового комітету було ухвалено рішення про виділення їй кімнати №375, проте ордера видано не було (а.с.199). Посилання позивачів на встановлення рішенням апеляційного суду Харківської області від 07.07.2014 обставини вселення нею на підставі ордеру у кімнати 375-376 гуртожитку, який розташований за адресою: [ADDRESS] та реєстрація за вказаною адресою з 25.02.1987 спростовано дослідженими у судовому засіданні доказами. Так, [PERSON] зареєстрована з 25.02.1987 саме у кімнаті 376. Позивачі не зареєстровані у кімнаті [ADDRESS] , проте фактично користуються нею. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.61 Житлового Кодексу УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Згідно з ч.1 ст.63 Житлового Кодексу УРСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. У відповідності до ст.810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом. До договору найму житла, крім найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. З наданих суду доказів вбачається, що між ВАТ Трест «Південзахіденергобуд» як балансоутримувачем та [PERSON] як наймачем укладено договір найму жилого приміщення №46 від 01.07.2005, предметом якого є кімнати у малосімейному гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , а саме: кімнати №375, 376 житловою площею 29,87 кв.м, загальною площею 48,38 кв.м, у користування для проживання. При цьому у судовому засіданні представник відповідача ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» Басов С.В. звернув увагу суду на те, що договір найму не містить його підпису як представника ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд». В той же час суду не надано доказів неможливості укладення договору між позивачем [PERSON] як наймачем та житлового-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд»). Отже в частині позовних вимог про визнання позивача [PERSON] наймачем кімнат № 375 , [ADDRESS] не вбачається порушення її права Харківською міської радою та відповідачем ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд», керівник якого не заперечував право позивача [PERSON] на визнання наймачем кімнат № 375 , [ADDRESS] та право користування зазначеними кімнатами позивачами. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.64 Житлового Кодексу УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» з метою захисту житлових прав мешканців гуртожитків, недопущення їх незаконного виселення із займаних ними на визначених цим Законом правових підставах жилих приміщень, недопущення відчуження гуртожитків, що будувалися за радянських часів (до 1 грудня 1991 року) за загальнодержавні кошти, запроваджується мораторій на виселення з гуртожитків мешканців (крім виселення мешканців гуртожитків за рішенням суду) та відчуження (крім передачі у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад відповідно до цього Закону) гуртожитків, що перебувають у повному господарському віданні або оперативному управлінні підприємств, організацій, установ незалежно від форми власності або увійшли до статутних фондів чи капіталів акціонерних чи колективних товариств (організацій), створених у процесі приватизації чи корпоратизації (у тому числі тих, що в подальшому були передані до статутних капіталів (фондів) інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб), з дня опублікування цього Закону до завершення виконання Загальнодержавної цільової програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад. Цей мораторій діє на відчуження у будь-який спосіб зазначених гуртожитків як об`єктів нерухомого майна, житлових комплексів та/або їх частин, їх окремих будівель, споруд, жилих та нежилих приміщень та іншого майна, а також відповідних земельних ділянок та їх прибудинкових територій на користь фізичних чи юридичних осіб приватного права. Органам місцевого самоврядування під час дії зазначеного мораторію вжити заходів до видачі власниками гуртожитків ордерів усім мешканцям гуртожитків, яких на визначених цим Законом правових підставах було вселено в гуртожиток і які фактично проживають у гуртожитку більше п`яти років, які не отримали ордери (або у яких ордери було вилучено) з незалежних від них причин. За таких обставин, суд не вбачає порушення прав позивачів, оскільки відповідач ПАТ «Трест «Південзахіденергобуд» , який є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] , не заперечує право користування житловими кімнатами №375, 376 за зазначеною адресою позивачами та визнання наймачем [PERSON] . При цьому житловий будинок [ADDRESS] не відноситься до об`єктів комунальної власності, тому Харківська міська рада не є власником житлового будинку та не може бути стороною договору найму. Підстав, які б перешкоджали укладенню договору найму між підприємством та [PERSON] не встановлено, право користування кімнатами уповноваженою особою підприємства директором Басова С.В. не оспорюється, а тому зазначена вимога позивачів може бути реалізована у позасудовому порядку, за наявності волі сторін наймача [PERSON] та керівника підприємства - балансоутримувача житлового будинку. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України та оскільки у позові відмовлено, судовий збір покладається на позивачів.

Outcome: dismissed