Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

У квітні 2021 року акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» (далі ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк»), звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 30.03.2021 року складає 37405,90 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.02.2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №3177-ДКФ (далі Договір), відповідно до якого банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі у сумі 40800,00 грн., а позичальник зобов`язався належним чином використовувати і повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних в порядку та строки, визначені договором строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 12.02.2025 року. Позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не здійснював, у зв`язку з чим станом на 30.03.2021 року за ним виникла заборгованість у загальній сумі 37405,90 грн., яка до теперішнього часу не погашена. У зв`язку з зазначеним позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за договором споживчого кредиту №3177-ДКФ від 13.02.2020 року у розмірі 37405,90 грн. та судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 13.02.2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №3177-ДКФ, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі у сумі 40800,00 грн. (а.с.8-13). Відповідно до пункту 2.1. договору позивач зобов`язався надати позичальнику на умовах договору, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах визначених договором. Пунктом 2.2 договору встановлено, що кредит надається в загальному розмірі 40800,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 12.02.2025 року, якщо інший строк та / або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору. Згідно із п.2.4.1 договору, за користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Банку відповідну плату в розмірі 56 % річних. Процентна ставка є фіксованою. Пунктом 3.3.3. договору передбачено, що позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 680,00 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок Основної суми боргу за Кредитом, щомісячно до 20 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з березня 2020 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної договором. Останній платіж в рахунок повернення кредиту та процентів позичальник зобов`язується здійснити не пізніше терміну (дати) остаточного повернення кредиту, визначеної договором. Пунктом 4.3.1 4.3.4 договору передбачено, що позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови договору та взяті на себе за цим договором зобов`язання. У строки, обумовлені договором, повернути Кредит, своєчасно сплатити проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором. У випадку порушення умов договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в Договорі, а також, відшкодувати банку в повному обсязі збитки. Відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з договору. Відповідно до п.8.3. договору за порушення взятих та себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та / або сплати процентів за користування кредитом, комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки національного банку України, які діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми прострочення платежу. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509,526,1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до вимог ст.ст.12,13,77,78,79,80,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст.77,78 ЦПК України, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються заперечення проти позову. Крім того, відповідач не звернувся до суду з заявою про зменшення розміру пені з підстав, передбачених ч.3 ст. 551 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №3177-ДКФ від 13.02.2020 року, яка згідно розрахунку заборгованості станом на 30.03.2021 року складає 37405,90 грн., з яких: -33253,00 грн. заборгованість за основним боргом (кредитом); -4126,40 проценти за користування кредитом; -7,59 грн. розмір 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; -15,76 грн. розмір 3% річних за несвоєчасне погашення процентів; -3,15 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. За правилами ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved