Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

У квітні 2021 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 04.07.2007 року у сумі 165053,24 грн., а також судових витрат у розмірі 2475,80 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує на те, що 04.07.2007 року між Приватбанком і [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, за яким позичальник отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [INFO] позичальниця [PERSON] померла. Спадкоємці після смерті [PERSON] мали право подати заяву про прийняття або відмову від спадщини у строк з 11.05.2019р. до 11.11.2019р. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини є [PERSON] , який вважається таким, що прийняв спадщину, до складу якої, у тому числі, входять і боргові зобов`язання спадкодавця. 11.07.2020 року позивачем була направлена претензія кредитора до Бердянської державної нотаріальної контори. 28.07.2020 року позивачем була отримана відповідь Бердянської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлої [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались. 19.01.2021 року на адресу спадкоємця був направлений лист-претензія, в якій позивач пред`явив свої претензії щодо повернення кредитних коштів, але відповідачка жодних дій з їх повернення не вчинила. Станом на дату смерті позичальниці її заборгованість перед банком за кредитним договором б/н від 04.07.2007 року становить 165053,24 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту - 3536,47 року, заборгованості за простроченими відсотками - 7220,08 грн., пені - 154296,69 грн. Ухвалою суду від 14.05.2021 року відкрито провадження у справі. Судом було задоволено клопотання позивача, про витребування інформації про осіб, які проживали за останньою відомою адресою проживання позичальника [PERSON] за адресою: [ADDRESS] станом на 11,05.2019 року; про витребування у нотаріуса копії Спадкової справи, заведеної після померлої [PERSON] . Представник позивача у судове засідання не зьявився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Просив розглядати справу без виклику сторін. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Судова повістка за вказаною у позовній заяві адресою повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Виклик відповідача було здійснено шляхом опублікування оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Причини неявки відповідач суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких підстав, суд ухвалив розглянути справу за відсутності позивача, відповідача, в заочному порядку, за наявними матеріалами, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 04.07.2007 року [PERSON] подала до Приватбанку Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с.17). Приватбанк на підставі поданої заяви відкрив [PERSON] картковий рахунок і видав їй кредитну картку із встановленим на ній кредитним лімітом. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.97). Згідно із наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на дату її смерті становить 165053,24 грн. (а.с.7-9). 11.07.2020 року позивачем була направлена претензія кредитора №SAMDN40000016391788 від 11.06.2020р. до Бердянської державної нотаріальної контори, в якій банк просить повідомити спадкоємців померлої [PERSON] про наявність у спадкодавця заборгованості перед банком у розмірі 165053,24 грн.(а.с.33,34). 28.07.2020 року Банк отримав відповідь Бердянської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлої [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до цієї нотаріальної контори не звертались і спадкова справа не заводилася (а.с.35). 19.01.2021 року позивачем було направлено на адресу відповідача [PERSON] лист-претензію від 25.09.2020 року про сплату заборгованості померлого позичальника у розмірі 165053,24 за кредитним договором (а.с.36,37). Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини другої ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України , він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст.1268 ЦК України). Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті. Згідно з ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.1282 ЦК України у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину і не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. З дослідженої судом копії Спадкової справи №209/2020, заведеної Бердянською державною нотаріальною конторою 18.07.2020 року до майна померлої [INFO] [PERSON] ( а.с.88-99), встановлено, що спадкоємці померлої із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися. Заповітів, спадкових договорів померла не залишала і не укладала. Спадкова справа заведена на підставі отриманої нотаріусом претензії кредитора - ПТ «КБ «Приватбанк». Доказів наявності будь-якого спадкового майна (рухомого або нерухомого), що належить померлій [PERSON] судом не здобуто, позивачем суду не надано і відомостей про це матеріли справи не містять. Судом також встановлено, що за рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28.03.2018 року [PERSON] і [PERSON] були визнані такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS] . Вказаним рішенням було встановлено, що [PERSON] і [PERSON] не проживали в цьому будинку з 2006 року. Встановлені судом обставини також підтверджуються і довідкою відділу реєстрації місця проживання виконкому Бердянської міської ради №5576 від 05.08.2021 року (а.с.75). Відповідач на час розгляду справи судом своє місце проживання ніде не зареєстрував (а.с.63). З огляду на встановлене, судом не здобуто доказів того, що відповідач [PERSON] постійно проживав із спадкодавцем на день її смерті. Оскільки [PERSON] заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] нотаріусу не подав, він не є спадкоємцем померлої [PERSON] . З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватбанку є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed