Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

у листопаді 2014 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду у порядку ст. 128 КПК України, у своїх інтересах, інтересах дружини та трьох малолітніх дітей про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, вчиненим [PERSON], [PERSON] Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21 травня 2015 року вирок Саратського районного суду від 20 січня 2015 року відносно [PERSON], [PERSON] в частині цивільного позову скасовано, матеріали провадження в цій частині направлено на новий судовий розгляд. [PERSON] обґрунтував позов тим, що 02 вересня 2014 року йому стало відомо про те, що з його будинку, розташованого в с. Плахтіївка Саратського району було скоєно крадіжку майна. Згодом дізнався, що крадіжку скоїли неповнолітні відповідачі [PERSON] та [PERSON] Позивач зазначив, що в нього троє малолітніх дітей. Після скоєння крадіжки він змушений був відриватися від звичайних занять, залишити дружину саму з дітьми та їздити в с. Плахтіївку, в смт. Сарату до відділу поліції під час проведення досудового розслідування кримінального провадження та суду. Злочином, вчиненим відповідачами [PERSON], [PERSON] було завдано моральної шкоди не тільки йому, а і всій його сім*ї. На відшкодування компенсації моральної шкоди [PERSON] просив стягнути з відповідачів солідарно 12000 гривень. Під час розгляду справи позивач [PERSON] збільшив позовні вимоги, просив стягнути з відповідачів солідарно 14000 гривень моральної шкоди, обґрунтовуючи збільшення вимог тим, що винні особи у скоєнні злочину до цього часу не відшкодували йому моральну шкоду, на цей час він змушений відриватися від роботи, залишати без догляду дітей та їздити у судові засідання. Під час судового розгляду до участі у справі в якості співвідповідачів було залучено батьків неповнолітніх відповідачів [PERSON], [PERSON] - [PERSON], [PERSON] Відповідачі [PERSON], [PERSON] позов визнали частково, заперечували проти його задоволення у розмірі, визначеному [PERSON]М, вважаючи такий розмір моральної шкоди необґрунтованим. [PERSON] не заперечувала факт скоєння її неповнолітнім сином злочину, яким було завдано моральної шкоди потерпілому [PERSON] Пояснила суду, що під час розгляду судом кримінальної справи вона відшкодувала потерпілому 1500 гривень компенсації моральної шкоди. У дане судове засідання відповідач [PERSON], [PERSON] не прибули, не повідомили про поважні причини неприбуття. Відповідачі [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не прибули, не повідомили про поважні причини неприбуття. Заслухавши позивача [PERSON], вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з копії вироку Саратського районного суду Одеської області від 20 січня 2015 року, який набув законної сили 21 травня 2015 року, 01 серпня 2014 року приблизноо 00 годині 30 хвилин, неповнолітній обвинувачений [PERSON] за попередньою змовою з неповнолітнім обвинуваченим [PERSON], з метою викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, підішли до будинку №329, що розташований по вул. Леніна в с. Плахтіївка Саратського району Одеської області, який належить [PERSON], де відкрутивши металеву проволоку на воротах зайшли у двір будинку. Після чого, шляхом підбору ключив відчинили двері та проникли до приміщення гаражу, звідки таємно викрали майно, що належить [PERSON], а саме: 1 автомобільну шину марки «BRIDGESTIN», 1 автомобільну шину марки «MICHELIN», 1 автомобільну шину марки «GOODYEAR», насос марки «SPRUT». В результаті протиправних дій обвинувачених [PERSON] та [PERSON] потерпілому [PERSON] було завдано матеріальні збитки на загальну суму 1278,40 гривень. Після вчинення крадіжки, обвинувачені [PERSON] та [PERSON] з місця вчинення правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Крім цього, 01 серпня 2014 року приблизно о 23 годині, неповнолітній обвинувачений [PERSON], за попередньою змовою з неповнолітнім обвинуваченим [PERSON], з метою викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, підішли до будинку №329, що розташований по вул. Леніна в с. Плахтіївка Саратського району Одеської області, який належить [PERSON], де перестрибнувши огорожу у виді металевої сітки зайшли у двір будинку. Після чого, шляхом підбору ключів відкрили двері та проникли до приміщення гаражу, звідки таємно, повторно викрали майно, що належить [PERSON], а саме: 1 автомобільну шину марки «№ MIXXIS», 1 автомобільну шину марки «PIRELLI», 1 газовий балон пустий, 1 електричний водонагрівач «Титан», 1 чавунну батарею на 2 секції, 1 чавунну батарею на 7 секцій, 1 чавунну батарею на 8 секцій. В результаті протиправних дій обвинувачених [PERSON] та [PERSON] потерпілому [PERSON] було завдано матеріальні збитки на загальну суму 3709,97 гривень. Після вчинення крадіжки, обвинувачені [PERSON] та [PERSON] з місця вчинення правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Таким чином, протиправними діями обвинувачених [PERSON] та [PERSON] потерпілому [PERSON] було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 4988, 37 гривень (а.с.4-7). Цим же вироком [PERSON], [PERSON] було визнано винними у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, із застосуванням ст.ст. 75,104 КК України з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини… Згідно статті 1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов'язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Обов'язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] визнані винними у вчиненні крадіжки майна потерпілого [PERSON] 01 серпня 2014 року та засуджено за вчинення даного злочину. Суд вважає, що діями відповідачів [PERSON], [PERSON] позивачу [PERSON] завдано моральної шкоди: він зазнав душевних та моральних страждань, був порушений його звичайний життєвий устрій, змушений був звернутися до правоохоронних органів та до суду за захистом своїх прав. Відповідач [PERSON] скоїв злочин будучи неповнолітнім, на цей час досяг повноліття, тому за нормами чинного законодавства України повинен відшкодувати завдану шкоду самостійно. Відповідач [PERSON] є неповнолітним, не має самостійного заробітку, або майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, тому суд вважає за необхідне стягнути моральну шкоду з його матері відповідача [PERSON] Таким чином, на відшкодування компенсації моральної шкоди позивачу [PERSON], з [PERSON], [PERSON] підлягає стягненню солідарно 8000 гривень. Твердження відповідача [PERSON] про те, що під час розгляду судом кримінального провадження стосовно її сина та [PERSON] вона відшкодувала [PERSON] моральну шкоду у розмірі 1500 гривень, які були надіслані на його адресу поштою суд вважає необгрунтованими, оскільки суду не надано документальних підтверджень (копії поштового переказу, квитанції, тощо). Твердження позивача [PERSON] в частині того, що даним кримінальним правопорушенням завдано моральної шкоди його дружині та малолітнім дітям суд вважає необгрунтованими та не підтвердженими належними доказами. Крім того, дружина [PERSON] не є потерпілою від злочину та не упоноважувала позивача на звернення з позовом до суду в її інтересах про стягнення моральної шкоди. У зв'язку з тим, що при подачи позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі ч.2 ст. 84 ЦПК України, з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь держави підлягає стягненню солідарно судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок,

Outcome: partial