Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, у якому просили визначити, що частки [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0155 га, кадастровий номер 3210600000:00:011:2051, що розташована за адресою: [ADDRESS] , становила Ѕ частку кожної. В обґрунтування позову зазначали, що [PERSON] та [PERSON] у рівних частках є спадкоємцями за законом майна після смерті [INFO] їхньої матері [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] , зокрема, зазначеної земельної ділянки. [PERSON] є спадкоємцем за законом майна після смерті [INFO] його дружини [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] , зокрема, вказаної вище земельної ділянки площею0,0155 га, кадастровий номер 3210600000:00:011:2051, що належала [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Оскільки частки кожного із співвласників у цьому майні не визначені, у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на дану земельну ділянку постановами нотаріусів спадкоємцям відмовлено, оскільки із наданих ними документів неможливо визначити, яка ж саме частка належала кожному із спадкодавців, рекомендовано звернутися до суду. Представник позивачів [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов підтримує, просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач Броварська міська рада Київської області у судове засідання теж не з`явилася, подала до суду відзив, у якому зазначала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила суд розглянути справу за відсутності їхнього представника. У відзиві на позов відповідач вказує, що Міськрайонне управління у Броварському районі та м. Броварах Головного управління Держгеокадастру у Київській області своїм листом роз`яснило, що на спірну земельну ділянку спільної сумісної власності з кадастровим номером 3210600000:00:011:2051 видано два різні державні акти серії ЯБ № 009724 та серії ЯБ № 004716 на ім`я [PERSON] і [PERSON] та присвоєно різні адреси ( [ADDRESS] і [ADDRESS] ). Згідно із ч. 2 ст. 370 ЦК України частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України позивачі як спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на спадкування належних їхнім спадкодавцям часток у праві спільної власності, тому позовні вимоги ґрунтується на вимогах закону. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. За змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , мати позивачів [PERSON] та [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] , після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно. Із спадкової справи № 57/2018 до майна померлої [PERSON] видно, що спадщину після її смерті прийняли діти померлої: [PERSON] та [PERSON] , позивачі у справі. 05 жовтня 2018 року позивачам [PERSON] та [PERSON] Броварською міською державною нотаріальною конторою Київської області у рівних частках кожному після смерті матері [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку кожному належного померлій матері майна: житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 0,0655 га за цією ж адресою, кадастровий номер 3210600000:00:011:0052, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Постановою державного нотаріуса зазначеної вище нотаріальної контори від 06 жовтня 2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на частку земельної ділянки площею 0,0155 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3210600000:00:011:2051, спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] відмовлено, посилаючись на те, що до нотаріальної контори ними було надано державний акт серії ЯБ № 009724, виданий 22 грудня 2004 року Броварською міською радою Київської області, згідно із яким вказана спірна земельна ділянка належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, частки кожної із них не визначені, тому нотаріус не має можливості встановити склад спадкового майна. Також судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , дружина позивача [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] , після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно. Із спадкової справи № 02-14/5/2015 до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після її смерті, є чоловік [PERSON] , позивач у справі. 03 грудня 2015 року позивачу [PERSON] приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Саверою Л.Л. після смерті його дружини [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за законом на належне померлій дружині майно: Ѕ частку житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та земельні ділянки площею 0,0420 га та 0,0033 га, розташовані за цією ж адресою, кадастровий номер 3210600000:00:011:0051, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Постановою приватного нотаріуса Савери Л.Л. від 05 листопада 2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0155 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3210600000:00:011:2051, спадкоємцю [PERSON] було відмовлено, оскільки встановлено, що власниками вказаної земельної ділянки на праві спільної сумісної власності є [PERSON] та [PERSON] , тому неможливо встановити, яка саме частка належала останній. Із копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10 вересня 2018 року за № НВ-3212436692018 вбачається, що земельна ділянка площею 0,0155 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3210600000:00:011:2051, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належить на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON] . Із листа начальника Міськрайонного управління у Броварському районі та м. Броварах Головного управління Держгеокадастру у Київській області за вих. № 200/153-19 від 22 березня 2019 року, направленого позивачу [PERSON] , видно, що [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 0,0530 га згідно із державним актом серії ЯБ № 004716 від 26 січня 2005 року, дану земельну ділянку було зареєстровано за кадастровим номером 3210600000:00:011:2051 - земельна ділянка спільної сумісної власності з [PERSON] площею 0,0155 га та кадастровими номерами 3210600000:00:011:0051 3210600000:00:011:1051 площею 0,0420 га та 0,0033 га - земельна ділянка приватної власності. Вказані земельні ділянки є складовими земельної ділянки загальною площею 0,0530 га. На одну земельну ділянку спільної власності з кадастровим номером 3210600000:00:011:2051 видано два різні державні акти (серії ЯБ № 004716 і серії ЯБ № 009724) та присвоєно дві різні адреси ([ADDRESS] та [ADDRESS] ), тому питання щодо невідповідності площ необхідно вирішувати в судовому порядку. Із листа начальника Міськрайонного управління у Броварському районі та м. Броварах Головного управління Держгеокадастру у Київській області за вих. № 527/0-0.20-561/153-18 від 28 вересня 2019 року, направленого позивачу [PERSON] , вбачається [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 0,0733 га, згідно із державним актом серії ЯБ № 009724 від 22 грудня 2004 року. Цю земельну ділянку зареєстровано за кадастровим номером 3210600000:00:011:2051 - земельна ділянка спільної сумісної власності з [PERSON] площею 0,0155 га та кадастровим номером 3210600000:00:011:0052 площею 0,0655 га. Вказані земельні ділянки є складовими земельної ділянки загальною площею 0,0733 га. Відомості Державного земельного кадастру земельної ділянки кадастровий номер 3210600000:00:011:2051 площею 0,0155 га містять дані про площу двох співвласників земельної ділянки, відповідно частка одного співвласника складає 0,0078 га. Також у даному листі зазначена аналогічна інформація про те, що на земельну ділянку спільної власності з кадастровим номером 3210600000:00:011:2051 видано два різні державні акти (серії ЯБ № 004716 і серії ЯБ № 009724) та присвоєно дві різні адреси ([ADDRESS] та [ADDRESS] ). У листі зазначено, що відомості Державного земельного кадастру земельної ділянки кадастровий номер 3210600000:00:011:2051 містять дані про площу цієї земельної ділянки двох співвласників 0,0155 га, відповідно частка одного співвласника становить 0,0078 га. Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У ч. 1 ст. 355 ЦК України встановлено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). За змістом ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). У ч. ч. 4, 5 ст. 89 ЗК України передбачено, що співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи наведені обставини справи, належність спадкодавцям [PERSON] і [PERSON] на праві спільної сумісної власності земельної ділянки площею 0,0155 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3210600000:00:011:2051, суд дійшов висновку, що частка кожного із співвласників [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на вказану вище спірну земельну ділянку становить Ѕ частку. На підставі викладеного,

Outcome: approved