Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

у квітні 2019 року [PERSON] звернувся у суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 26 грудня 1996 року він уклав шлюб з відповідачем, зареєстрований відділом запису актів громадянського стану Московського району м. Києва за актовим записом № 1043. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалось через конфлікти та сварки. Фактичні шлюбні відносини припинені, припинено спільне господарство, з 2014 року подружжя проживають окремо, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 червня 2019 року відкрито провадження у даній справі.(а.с. 25) 26 липня 2019 року відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву. Просить відмовити в задоволенні позову. (а.с. 30) Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26 липня 2019 року подружжю Тормозових надано строк для примирення до 27 вересня 2019 року. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні не визнали позовні вимоги та заперечували проти їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін у справі, а також дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 грудня 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с. 2) Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . (а.с. 5) Звертаючись до суду із зазначеним позовом, [PERSON] зазначав, що їх сім`я розпалась, з 2014 року вони проживають окремо, примирення між сторонами є неможливим. З позовної заяви вбачається та в судовому засіданні встановлено, що сторони з 2014 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (частина третя статті 109 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Установивши, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. При укладенні шлюбувідповідач [PERSON] змінила прізвище. В судовому засіданні відповідач зазначила, що вона бажає змінити прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вбачається за необхідне змінити прізвище відповідача на дошлюбне. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved