Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

У липні 2016 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.11.2015 р. відповідач отримав кредит у розмірі 31 062,54 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та Правилами та Тарифами банку складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позичальник зобов'язувалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, визначених договором. Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, а відповідач у порушення умов договору свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого за ним утворилася заборгованість, яка станом на 13.07.2016 р. становить 44 797, 82 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 31 062,54 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 1 962,20 грн., заборгованість по пені та комісії - 7 455 грн. та 4 318,08 грн.- штраф, яку позивач просить стягнути з відповідача разом з судовими витратами у сумі 1378 грн. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заперечень на позов не надав. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та докази, які знаходяться в матеріалах справи у їх сукупності, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, 18.11.2015 р. відповідач отримав у позивача кредит у розміріу розмірі 31062,54 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з п. 6.5. Умов надання банківських послуг позичальник зобов'язувалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, визначених договором. Згідно з п. 6.6. Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку позичальник зобов'язувалася виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороду банку. Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, а відповідач у порушення умов договору свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого за ним утворилася заборгованість, яка станом на 13.07.2016 р. становить 44 797,82 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 31 062,54 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 1 962,20 грн., заборгованість по пені та комісії - 7 455 грн. та 4 318,08 грн.- штраф. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Враховуючи, що заявлена позивачем сума заборгованості відповідачем не спростована, доказів погашення нею заборгованості за кредитом суду не надано, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом в розмірі 44 797,82 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1378 грн.

Outcome: approved