Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

У квітні 2019 року до суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Прогрес-В» до [PERSON] , Фермерського господарства «Новосядлого Віталія Васильовича» про визнання договорів оренди землі недійсними, у якому позивач просив визнати недійсним договір оренди землі № б/н від 10.11.2015 року, укладений між [PERSON] та Фермерським господарством «Новосядлого Віталія Васильовича» (код ЄДРПОУ 36016937) строком на 15 років щодо земельної ділянки розміром 0,9005 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташованої на території Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, та визнати недійсним договір оренди землі № б/н від 10.11.2015 року, укладений між [PERSON] та Фермерським господарством «Новосядлого Віталія Васильовича» (код ЄДРПОУ 36016937) строком на 15 років щодо земельної ділянки розміром 0,7207 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташованої на території Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Прогрес-В» як орендарем, та [PERSON] , як орендодавцем, було укладено два договори оренди землі щодо належних їй земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих на території Яснозірської сільської ради Віньковецького району, а саме: - договір оренди землі № б/н від 01.09.2010 року щодо земельної ділянки площею 0,7207 га кадастровий номер [NUMBER] , який зареєстровано у Віньковецькому районному відділі Хмельницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 24.12.2010 року за № 041074900773, строк дії договору 10 (десять) років, тобто до 23.12.2020 року включно; - договір оренди землі № б/н від 01.09.2010 року щодо земельної ділянки площею 0,9005 га кадастровий номер [NUMBER] , який зареєстровано у Віньковецькому районному відділі Хмельницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 24.12.2010 року за № 041074900662, строк дії договору 10 (десять) років, тобто до 23.12.2020 року включно. Вищевказані договори є чинними на даний час, ніким не оскарженими та не визнаними в судовому порядку недійсними, що підтверджується листом відділу у Віньковецькому районі ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області від 06.02.2019 р № 27-22-0.20-50/104-19. У грудні 2018 року при підготовці документів для перереєстрації прав оренди землі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, позивачу стало відомо, що спадкоємець померлої орендодавиці [PERSON] - [PERSON] , який успадкував обидві вищезазначені земельні ділянки, уклав нові договори оренди землі щодо вищевказаних земельних ділянок з іншою юридичною особою - орендарем Фермерським господарством «Новосядлого Віталія Васильовича». Державну реєстрацію договорів оренди землі, укладених ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» на вищевказані земельні ділянки здійснено відповідно до Порядку ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2009року за № 1021, який діяв до 01.01.2013року. Державну реєстрацію обох Договорів оренди землі № б/н від 01.09.2010 року здійснено 24.12.2010 року за № 041074900773 та № 041074900662 відповідно. Враховуючи, що Договори оренди землі № б/н від 01.09.2010 року набули чинності в момент їхньої державної реєстрації 24.12.2010 року і земельні ділянки було передано за актами приймання-передачі, то право володіння і користування (право оренди) вищевказаними земельними ділянками кадастровий номер [NUMBER] та кадастровий номер [NUMBER] вибуло із відання [PERSON] і було передано позивачу на строк 10 років, тобто включно до 23.12.2020 року. Тому відповідач [PERSON] з моменту державної реєстрації вищевказаних договорів оренди землі не мав прав оренди (права володіння і користування) щодо цих земель, й не міг їх передати іншій особі, в даному випадку Фермерському господарству «Новосядлого Віталія Васильовича» за договорами оренди землі № б/н від 10.11.2015 року, оскільки таке право до 2020 року зареєстровано і належить ТОВ «Агрофірма Прогрес-В». Оскільки оспорювані договори оренди укладені та права оренди згідно них зареєстровано в період дії договорів оренди землі, за якими орендарем є позивач, з порушенням прав позивача, тому є недійсними, і у зв`язку з цим позивач звертається за захистом свого права до суду. Ухвалою судді від 12.04.2019 року у справі відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 05.06.2019 року закрито підготовче провадження та цивільну справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні 27.06.2019 року представник позивача за довіреністю Сторожук А.В. позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у позові, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача, Фермерського господарства «Новосядлого Віталія Васильовича» -- Новосядлий В.В. у судовому засіданні 27.06.2019 року позовні вимоги визнали повністю та проти їх задоволення не заперечували. У дане судове засідання учасники справи не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу 07.08.2019 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність, у тому числі й у судовому порядку. За матеріалами справи, між ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» як орендарем, та [PERSON] , як орендодавцем, було укладено два договори оренди землі щодо належних їй земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих на території Яснозірської сільської ради Віньковецького району, а саме: - договір оренди землі № б/н від 01.09.2010 року щодо земельної ділянки площею 0,7207 га кадастровий номер [NUMBER] , який зареєстровано у Віньковецькому районному відділі Хмельницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 24.12.2010 року за № 041074900773, строк дії договору 10 (десять) років, тобто до 23.12.2020 року включно; - договір оренди землі № б/н від 01.09.2010 року щодо земельної ділянки площею 0,9005 га кадастровий номер [NUMBER] , який зареєстровано у Віньковецькому районному відділі Хмельницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 24.12.2010 року за № 041074900662, строк дії договору 10 (десять) років, тобто до 23.12.2020 року включно. Після смерті [PERSON] , на підставі свідоцтв про право на спадщину, серія та номер 1168, та серія та номер 1169, виданими 30.07.2013 року приватним нотаріусом Віньковецького районного нотаріального округу Хмельницької області Кухарською Л.А., належні спадкодавцю [PERSON] земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER] , що розташовані на території Яснозірської сільської ради, успадкував відповідач [PERSON] 10.11.2015 року [PERSON] уклав нові договори оренди землі щодо вищевказаних земельних ділянок з іншою юридичною особою, а саме Фермерським господарством «Новосядлого Віталія Васильовича» строком на 15 років, що були зареєстровані 12.12.2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області, номер запису відповідно № 12531493 та № 12533861. 24.05.2019 року відповідачі [PERSON] та Фермерське господарство «Новосядлого Віталія Васильовича» уклали дві угоди про дострокове припинення дії укладених договорів оренди земельних ділянок від 10.11.2015 року щодо земельних ділянок з кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER] , розташованих на території Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. 27.05.2019 року угоди про дострокове припинення дії договорів оренди земельних ділянок від 10.11.2015 року, укладених між [PERSON] та Фермерським господарством «Новосядлого Віталія Васильовича», зареєстровані Віньковецькою районною державною адміністрацією Хмельницької області, індексний номер рішення № 47086461 та № 47086338. Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч.ч. 1, 2, 4 ст. 206 ЦПК України). Оскільки відповідачі визнали позовні вимоги та обставини, зазначені у позові у поданій суду відповідній письмовій заяві, з урахуванням того, що обставини, викладені у позовній заяві та у поясненні про визнання позову не викликають у суду сумнів щодо їх достовірності та добровільності визнання позову, а також враховуючи те, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені ст. 203 ЦК України, зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Частиною першою ст. 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Статтею 236 ЦК України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється. Отже, законодавець встановлює, що наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатися судом на момент його вчинення, і відповідно до ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. За таких обставин, оскільки предметом спору у справі є недійсність договору і такий договір визнається недійсним з моменту вчинення, укладення сторонами угоди про припинення такого договору та повернення майна не може розцінюватися як підстава для припинення провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору (пункт 2 частини 1 ст. 255 ЦПК України ). Розірвання сторонами договору, виконаного повністю або частково, не позбавляє сторони права на звернення до суду з позовом про визнання такого договору недійсним. Так само не перешкоджає поданню відповідного позову закінчення строку (терміну) дії оспорюваного правочину до моменту подання позову. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця. Згідно ч. 1 ст. 148-1 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Таким чином, до спадкоємця земельної ділянки переходять всі права та обов`язки померлого спадкодавця як сторони по укладеному (до моменту смерті) Договору оренди землі. Відповідно до ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Відповідно до п. 12.6 укладених між померлим орендодавцем [PERSON] та позивачем Договорів оренди землі, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання цього договору. Частиною 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», а також пунктом 12.5 вищевказаних Договорів оренди землі визначено, що розірвання договору оренди в односторонньому порядку не допускається. Статтями 31 та 32 Закону України «Про оренду землі», а також пунктами 12.2 - 12.4 укладених з позивачем договорів оренди землі визначається перелік підстав, за яких договір оренди може бути припинений, в тому числі шляхом його розірвання в судовому порядку. Жодної з таких підстав на даний момент не настало. Отже виходячи з викладеного, спірні договори оренди укладені з порушенням вимог чинного законодавства про оренду землі, у зв`язку з чим підлягають визнанню недійсними за приписами статей 203, 215 ЦК України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Згідно з вимогами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на оплату послуг адвоката стороною позивача суду надано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ІФ № 001278; договір про надання правничої допомоги від 14.09.2018 року та додаткову угоду від 15.03.2019 року до договору про надання правничої допомоги; акт про прийняття передачі наданих послуг від 05.06.2019 року із зазначенням виду наданих послуг, кількості витраченого часу та вартості послуг загальною вартістю 5800 гривень; рахунок № 1 від 05.06.2019 року, прибутковий касовий ордер № 1 та квитанція до прибуткового касового ордера № 1 від 05.06.2019 року про отримання адвокатом Сторожуком А.В. від ТОВ «Агрофірма Прогрес-В» 5800 гривень гонорару. Тому із врахуванням наданої правничої допомоги позивачу адвокатом Сторожуком А.В., та зокрема складності справи, підготовки позовної заяви, складання заяв, тривалості участі у судових засіданнях, зокрема у судовому засіданні 21.05.2019 року, яке тривало 6 хвилин, та 05.06.2019 року, яке тривало 30 хвилин, суд із врахуванням позиції представника відповідача Новосядлого В . В. , який вважає судові витрати завищені,вважає за необхідне зменшити вартість витрат із 1000 гривень до 300 гривень та 500 гривень відповідно. Також суд з огляду на співмірність вважає за необхідне зменшити суму витрат із 400 гривень до 100 гривень за підготовку та написання адвокатом Сторожуком А.В. заяви до суду про проведення підготовчого судового засідання без участі представника позивача від 15.04.2019 року. Отже стягненню підлягає 4300 гривень як витрат на правничу допомогу адвоката та понесений судовий збір при подачі позову до суду у розмірі 3842 гривні солідарно із обох відповідачів.

Outcome: approved