Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, зазначаючи, що 09 грудня 2014 року о 09 годині 20 хвилин відповідач [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ, державний реєстраційний номер [NUMBER], на перехресті вул. Каховська - вул. Джека Лондона в м. Кривому Розі Дніпропетровської області був неуважним під час повороту ліворуч, не переконався в безпеці маневру, не врахував дорожню обстановку й не надав перевагу в русі, у результаті чого допустив зіткнення з належним йому автомобілем Опель, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Унаслідок ДТП його автомобіль зазнав механічних пошкоджень, у звязку з чим йому було завдано майнової та моральної шкоди. Згідно із актом автотоварознавчого дослідження № 01/012 від 08 січня 2015 року сума завданої матеріальної шкоди становить 57 572 грн. 14 коп. Автомобіль [PERSON] було застраховано в публічному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (далі ПАТ «УСК «Гарант-Авто»), яке, на його думку, порушуючи вимоги законодавства, умови договору страхування та строки на отримання страхової виплати, до цього часу йому відшкодування завданої шкоди не провело. Також він вважає, що з вини відповідача [PERSON] йому було завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 10 000 грн., виходячи з того, що з вини [PERSON] належне йому майно зазнало пошкоджень, він був змушений змінити на деякий час повністю свій образ життя через відсутність автомобіля, у звязку з чим сильно хвилювався та страждав. Відповідач ПАТ «УСК «Гарант-Авто» виплату йому страхового відшкодування не провело, тому він не мав змоги навіть частково відновити свої порушені права. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно завдану майнову шкоду в розмірі 57 572 грн. 14 коп. і судові витрати, а також стягнути з [PERSON] 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач та його представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково, пояснивши, що згодні на відшкодування матеріальної шкоди згідно з висновком судового експерта [PERSON] від 27 травня 2016 року № 93/16 в розмірі 18 709 грн. 88 коп. та 500 грн. на відшкодування моральної шкоди. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], відповідача та його представника [PERSON], дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля Опель, державний реєстраційний номер [NUMBER]. 09 грудня 2014 року о 09 годині 20 хвилин відповідач [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ, державний реєстраційний номер [NUMBER], на перехресті вул. Каховська - вул. Джека Лондона в м. Кривому Розі Дніпропетровської області був неуважним під час повороту ліворуч, не переконався в безпеці маневру, не врахував дорожнью обстановку й не надав перевагу в русі, у результаті чого допустив зіткнення з належним позивачеві автомобілем Опель, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рога Дніпропетровської області від 14 січня 2015 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення. [PERSON] указану постанову суду не оскаржив, а під час розгляду адміністративного матеріалу в судовому засіданні останній свою вину визнав повністю. На виконання вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована відповідачем ПАТ «УСК «Гарант-Авто» (поліс обовязкого страхування № АС/8665623). Згідно із висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 27 травня 2016 року № 93/16 сума матеріального збитку, завданого позивачеві внаслідок пошкодження автомобіля, складає 18 709 грн. 88 коп. 10 грудня 2014 року позивачем було направлено відповідачеві ПАТ «УСК «Гарант-Авто» заяву про виплату страхового відшкодування. Однак це звернення позивача страхова компанія проігнорувала та на даний момент виплату страхового відшкодування не здійснила. Частиною 2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, зокрема, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобовязаний: - у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо у звязку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; - у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Разом із тим відповідачем не було прийнято жодного із передбачених вказаним законом рішення, хоча позивачем йому було надано всі необхідні документи. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно із ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди є законними та достатньо обґрунтованими, тому їх слід задовольнити частково з урахуванням висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 27 травня 2016 року № 93/16 і думки сторін у справі. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди необхідно зазначити наступне. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема,у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. У пунктах 1, 3, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розяснено, що необхідно звернути увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, повязаних з відшкодуванням такої шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у звязку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. У позовній заяві [PERSON] зазначив, що з вини відповідача [PERSON] йому було завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 10 000 грн., виходячи з того, що з вини [PERSON] належне йому майно зазнало пошкоджень, він був змушений змінити на деякий час повністю свій образ життя через відсутність автомобіля, у звязку з чим він сильно хвилювався та страждав. Відповідач ПАТ «УСК «Гарант-Авто» виплату йому страхового відшкодування не провело, тому він не мав змоги навіть частково відновити свої порушені права. Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що діями та бездіяльністю [PERSON] позивачеві дійсно було завдано моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, яких позивач зазнав у звязку із пошкодженням його майна та не відшкодуванням йому своєчасно завданої майнової шкоди. Разом з тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що достатнім та необхідним розміром відшкодування позивачеві моральної шкоди буде стягнення з [PERSON] 500 грн. При цьому судом враховано, що представник відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто» у судове засідання жодного разу не зявився, хоча неодноразово повідомлявся про розгляд справи, та відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не скористався правом і не довів суду правомірність своїх дій. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 675 грн. 72 коп. і витрати на проведення експертизи в розмірі 2 500 грн., а всього 3 175 грн. 72 коп., тобто по 1 587 грн. 86 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial