Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

У липні 2015 року до суду звернувся [PERSON] (надалі по тексту - позивач) з вказаним позовом, в якому зазначав, що між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (надалі по тексту - банк) 15 липня 2014 року укладено договір заява № 300131/83383/370-14 (договір). Відповідно до умов договору позивачем внесено до банку кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок [NUMBER] в сумі 60 000, 00 (шістдесят тисяч євро 00 євроцентів) на строк з 15.07.2014 року по 20.07.2015 року з відсотковою ставкою 12,00 % річних. На неодноразові звернення позивача про повернення вкладу, банк відповіді не надав, вклад не повернув. Просив стягнути з відповідача суму вкладу в розмірі 60 000, 00 євро, відсотки по вкладу за період з 15.07.2014 року по 20.07.2015 року в сумі 2 310, 00 євро, та три відсотки річних у розмірі 9, 86 (дев'ять євро 86 євроцентів). Позивач в судове засідання не прибув, про слухання справи повідомлявся належним чином. Представник позивача - [PERSON] надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача у судове засідання не прибув повторно, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином - засобами рекомендованого поштового зв'язку, про причини своєї неявки суд не повідомляв. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а також боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 15 липня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір-заяву № 300131/83383/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт». Відповідно до п.1 позивачем внесено до банку кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок [NUMBER] у сумі 60 000, 00 (шістдесят тисяч євро 00 євро центів). Пунктом договору № 2 передбачено, що за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п. 1 договору, банк нараховує і сплачує вкладникові проценти за ставкою 12% річних. На звернення позивача, банк вклад не повернув. Таким чином, взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує належним чином. Вказані суми банківського вкладу та процентів станом на день розгляду справи відповідачем позивачеві не сплачені. Спір між сторонами у справі щодо розмірів неповернення коштів за депозитним вкладом фактично відсутній. Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин. На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в межах заявлених вимог зі стягненням з відповідача на користь позивача суму банківського вкладу в розмірі 60 000, 00 євро, відсотки по вкладу в сумі - 2 310, 00 євро тиа три відсотки річних у розмірі 9,86 євро. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої вимог. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, судовий збір становить - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Отже, також необхідно стягнути з відповідача в дохід держави, судовий збір в розмірі 6090 грн. 00 коп.

Outcome: approved