Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

У квітні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, 3-я особа: [PERSON] , про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що на підставі заочного рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 31 серпня 2017 року з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з 20 червня 2017 року. З часу прийняття судом вказаного рішення істотно змінився його матеріальний стан, стан здоров`я, який погіршився, та рівень доходів, крім того, він добровільно виконує обов`язок в утриманні ще однієї дитини - [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання. 25.07.2017 р. його звільнено зі служби у запас ЗСУ за станом здоров`я , в період з 14.09.2017 р. по 02.04.2018 р. та з 11.04.2018 р. по 16.09.2019 р. він перебував на обліку в Куп`янському міськрайонному центрі зайнятості, отримуючи допомогу по безробіттю, з 06.10.2020 р. по теперішній час він працює в КП «Куп`янськтеплоенерго. За таких обставин з вересня 2017 року його дохід зменшився, в період з квітня 2018 року та до жовтня 2020 року він не отримував доходи. Проти обов`язку утримувати свого сина [PERSON] , [INFO] , не заперечує та намагається його добросовісно виконувати. За таких обставин, просить змінити раніше встановлений рішенням суду розмір аліментів з ј частини на 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, відкликати виконавчий лист, виданий Куп`янським міськрайнним судом Харківської області по справі № 628/1495/17. Відповідач надала до суду відзив на позову заяву, згідно якого просить суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що з наданих позивачем до суду доказів вбачається, що його матеріальне становище після ухвалення рішення суду від 31 серпня 2017 року у справі 628/1495/17 про стягнення аліментів не погіршилось, а покращилось, в теперішній час він працює, має постійне місце роботи та стабільний заробіток. Посилання позивача на його обов`язок надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання, не може бути підставою для зменшення розміру аліментів. Позивач є працездатним за віком та станом здоров`я, працює, має місце роботи та одержує заробітну плату. Таким чином, на час подачі позову про зміну розміру аліментів його матеріальний та сімейний стан не змінились, стан здоров`я не погіршився, у зв`язку з чим інтереси неповнолітньої дитини [PERSON] не можуть бути порушені. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Відповідач та її представник - адвокат Гладченко І.С. в судовому засіданні вимоги позову не визнали та просять відмовити в його задоволенні. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позовну заяву підтримує та просить її задовольнити, вказавши, що матеріальний стан та стан здоров`я її батька [PERSON] погіршився, вона продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, Суд, заслухавши думку сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що заочним рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 31 серпня 2017 року стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 20 червня 2017 року щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення - [PERSON] , [INFO] повноліття на користь матері [PERSON] (а.с. 114,115). В обгрунтування позову позивачем надані наступні докази: виписку з історії хвороби від 27 червня 2017 р., з якої вбачається, що він перебував на стаціонарному лікуванні з 19.06.2017 р. по 27.06.2017 р. з діагнозом остеохондроз, грижі дисків; свідоцтво про хворобу № 421 від 07.07.2017 р., з якого вбачається, що він непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час; архівну довідку № 706/680 від 25.09.2020 р., з якої вбачається, що він 25.07.2017 р. звільнений зі служби у запас ЗСУ за п. 176 п.п.3 (за станом здоров`я); виписку з медичної картки стаціонарного хворого № 4968 від 30.07.2018 р., згідно якої він перебував на стаціонарному лікуванні з 19.07.2018 р. по 30.07.2018 р. з діагнозом остеохондроз, грижі дисків; відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків за період з 1 кварталу 2009 р. по 1 квартал 2020 р., згідно яких з 4 кварталу 2018 року по 1 квартал 2020 р. відсутня інформації про його доходи; копію трудової книжки, з якої вбачається, що він отримував допомогу по безробіттю в період з 14.09.2017 р. по 02.04.2018 р., з 11.04.2018 року по 16.09.2018 р., з 06.10.2020 р. по теперішній час працює в КП «Куп`янськтеплоенерго»; довідку про доходи за період з 06.10.2020 р. по 28.02.2021 р., згідно якої за вказаний період його дохід склав 38614,13 грн.; виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного)ь хворого № 3130/760, згідно якої він перебував на стаціонарному лікуванні з 03.06.2021 р. по 07.06.2021 р. з діагнозом остеохондроз, спондилоартроз, протрузії та кили дисків (а.с.17-26,92). Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився матеріальний стан та погіршився стан його здоров`я, крім того, він добровільно виконує обов`язок в утриманні ще однієї дитини - [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановивши всі фактичні обстави справи та дослідивши й оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, що позивач є працездатним, офіційно працює та отримує стабільний заробіток. Надані позивачем довідки щодо погіршення стану його здоров`я не містять доказів щодо витрат на лікування, не підтверджено і погіршення його майнового стану, зміну сімейного стану. Посилання заявника на те, що на його утриманні перебуває повнолітня дитина, яка продовжує навчання та потребує його матеріальної допомоги, самі по собі не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, позивач сам зазначає, що надає матеріальну допомогу добровільно. Доказів на підтвердження неможливості виконувати свій обов`язок по утриманню дитини у визначений раніше судом спосіб матеріали справи не містять. Встановивши, що раніше визначений заочним рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 31 серпня 2017 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства України та стягується у розмірі, що відповідає встановленому мінімальному гарантованому розміру аліментів. Враховуючи стан здоров`я неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , набуття ним гідної освіти та розвиток його здібностей, суд приходить до висновку, що зменшення розміру аліментів без підтвердження погіршення матеріального стану позивача не буде спрямовано на належне забезпечення рівня його життя, достатнього для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Outcome: dismissed