Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб 21 квітня 2015 року у виконкомі Пеньківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Від спільного проживання у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно сплачувати аліменти на утримання дитини відмовляється, тому позивач вимушена звернутися до суду та просить стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі заяви до суду, а також кошти на своє утримання, розмір яких визначає в сумі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримує, зіславшись на ті ж обставини справи, що і в позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав, пояснив, що на даний час сторони проживають разом, його довіритель по можливості допомагає дружині та дитині. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 11 ЗУ «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Крім того, відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому в них 13 січня 2016 року народилася донька [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження серії І - АМ № 331274, виданого 25 січня 2016 року Пеньківською сільською радою Томашпільського району Вінницької області у сторін є донька [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно свідоцтва про шлюб серії І - АМ № 159195, виданого виконкомом Пеньківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області між сторонами був укладений шлюб 21 квітня 2015 року (а.с.3). Згідно довідки від 14 березня 2016 року № 64, виданої виконкомом Пеньківської сільської ради [PERSON], про те, що [PERSON], 13.01. [INFO] проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.6). Таким чином, відповідач [PERSON] зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття та сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Отже, враховуючи обставини справи, суд вважає визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їхньої доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн щомісячно починаючи стягнення з дня звернення до суду, а саме з 22 листопада 2016 року до досягнення дитиною повноліття та кошти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі, у розмірі 300 грн щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трьохрічного віку. Такий розмір аліментів згідно обставин справи суд вважає розумним та обгрунтованим. Відповідно до \~ст. 367 ЦПК України\~\~рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Аліменти підлягають стягненню в контексті\~ст.191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 22 листопада 2016 року. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 551,20 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial