Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , треті особи на стороні позивачів: [PERSON] , [PERSON] , третя особа на стороні відповідача - [PERSON] , про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири. Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 04 березня 2021 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження, позов [PERSON] та [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування майнової шкоди 19 879,00 грн, моральної шкоди у розмірі 3 000,00 грн, понесені судові витрати по сплаті судового збору 1 475,20 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування майнової шкоди 19 879,00 грн, моральної шкоди у розмірі 3 000,00 грн. До Голосіївського районного суду міста Києва надійшла заява представника [PERSON] - адвоката Кравченко О. В. - про ухвалення додаткового рішення в указаній справі, у якій заявник просить суд стягнути з відповідача на користь позивачів витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14 648,40 грн і витрати на проведення незалежної оцінки вартості матеріальних збитків у розмірі 1200,00 грн. Заява мотивована тим, що при ухваленні рішення від 04 березня 2021 року судом не було вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу, а також інших витрат, пов`язаних із розглядом справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 березня 2021 року заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 752/19984/16-ц передано головуючому судді Кахно І. А. Вивчивши зміст поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного. Пунктом 3 частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати . Відповідно до частин другої, третьої статті 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Зі змісту мотивувальної та резолютивної частин ухваленого 04 березня 2021 року рішення у справі вбачається, що судом не вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та інших витрат, пов`язаних із розглядом справи. Тому, з даного приводу, на думку суду, слід зазначити наступне. Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19). Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandisрішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited»проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). На підтвердження надання правової допомоги позивачем [PERSON] надано суду ордер на надання правової допомоги адвокатом Кравченко О. В. серія КВ № 430618, договір про надання правової допомоги № 17 від 03 липня 2018 року, додаткову угоду № 1 від 26 червня 2019 року до договору про надання правової допомоги № 17 від 03 липня 2018 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 09 березня 2021 року, розрахунок витрат на професійну правничу допомогу станом на 09 березня 2021 року, квитанція про оплату послуг від 03 липня 2018 року, відповідно до яких вартість наданих позивачу послуг правової допомоги адвоката становить 14 648,40 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача [PERSON] витрати на правничу допомогу у розмірі 14 648,40 грн. Щодо стягнення витрат на проведення незалежної оцінки вартості матеріальних збитків, суд виходить з наступного. Відповідно до частини шостої статті 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. На підтвердження понесених витрат позивача [PERSON] на проведення незалежної оцінки вартості матеріальних збитків надані акт здачі-прийому виконаних робіт від 17 листопада 2016 року (а. с. 13 т.1) та квитанція про оплату від 14 листопада 2016 року, код квитанції: 0683-6405-7798-1562 на суму 1200,00 грн (а. с. 12 т. 1). Оскільки [PERSON] представляла інтереси лише [PERSON] та саме останній здійснив витрат на оплату незалежної оцінки вартості матеріальних збитків, то понесені позивачем витрати підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved