Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

У липні 2015 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину: [PERSON] Оскільки [PERSON] добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, позивач, посилаючись на ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України, вимагає стягнути з відповідача аліменти в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. У судовому засіданні [PERSON] підтримала позов щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки повністю, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Відповідач [PERSON] у суді визнав позов частково, у сумі 350 грн. щомісячно. Стверджує, що неспроможний сплачувати аліменти у більшому розмірі, бо не має постійного заробітку, доходу. Наслідки такої процесуальної дії, передбачені ст. ст. 130, 174 ЦПК України, тобто ухвалення рішення про задоволення позову, йому розяснені. Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково із таких підстав. Відповідно до положень ЦПК України: ч. 4 ст. 130 при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 зазначеного Кодексу; ч. 4 ст. 174 у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Як вбачається із наданих сторонами доказів, вони із 14 жовтня 2008 перебувають у шлюбі, внаслідок якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], 12.04.2011 р. н. За довідкою Новомиргородської міської ради Кіровоградської області та актом обстеження матеріально-побутових умов неповнолітня перебуває на утриманні позивача. Згідно довідки РТМО «Новомиргородське» неповнолітня на «Д» обліку не перебуває. Згідно вимогам Сімейного кодексу України: ст. 180 батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ч. 3 ст. 181 за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; ч. 1 ст. 183 частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. ч. 1 ст. 192 розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У судовому засіданні безспірно встановлено, що відповідач, не дивлячись на свій батьківський обовязок, матеріальної допомоги на утримання дочки систематично не надає, у звязку з чим з нього необхідно стягнути аліменти в примусовому порядку в обумовленому судом розмірі. У даному випадку при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) відсутність у платника аліментів іншої дитини, непрацездатних батьків, дружини; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 Сімейного кодексу України). Суд ураховує заперечення відповідача, оскільки вони не спростовані наданими позивачем доказами у справі. Тому позов [PERSON] слід задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн. щомісячно. Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 4 Закону України Про судовий збір, ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України судовий збір у сумі 243,60 грн., від сплати якого позивач була звільнена у встановленому законом порядку, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Ураховуючи наведене, на підставі ст. ст. 180-183, 191-192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial