Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

У липні 2020 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказував, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13.09.2014 року. Мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними припинені остаточно з травня 2020 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв`язку з чим в сім`ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Ухвалою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10.08.2020 року матеріали позовної заяви направлено за підсудністю до Автозаводського районного суду м. Кременчука. Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26.08.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проводити розгляд справи без його участі. Відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила розгляд справи проводити без її участі. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони по справі зареєстрували шлюб 13 вересня 2014 року у виконавчому комітеті Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 23. Мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними припинені остаточно з травня 2020 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, що призводило до сварок. Примирення між сторонами неможливе. Проживають сторони окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до частини 1 та 2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Між сторонами немає спору щодо визначення місця проживання дитини. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвище [PERSON] необхідно залишити « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач у своїй заяві від 20.10.2020 року відмовився від стягнення судового збору з відповідача на його користь.

Outcome: approved