Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], де третя особа Комунальне підприємство «Жилсервіс-9» Дніпропетровської міської ради», про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що на підставі рішення виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської міської ради від 17 червня 2011 року № 203/12 позивачу була надана в користування квартира [ADDRESS], шляхом переведення на неї особового рахунку цієї квартири, у зв'язку зі смертю чоловіка позивача [PERSON], який до цього був наймачем зазначеного житла. На даний час квартира не приватизована, а тому належить до державного житлового фонду. Позивачка [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою квартира [ADDRESS] з 11 вересня 1986 року. З цього часу позивач постійно проживає за вказаною адресою. Разом з нею проживають донька [PERSON] та онуки [PERSON], [PERSON] Також разом з позивачем в зазначеній квартирі зареєстрований її син - відповідач по справі [PERSON], який з вересня 2011 року в квартирі не проживає, не користується нею, не несе витрати на її утримання. Оскільки відповідач не проживає в квартирі, не утримує її, позивач просив суд визнати відповідача [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволені позову наполягала. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить розміщене в газеті «Вісті Придніпров'я» №102 (1595) від 31.12.2014 повідомлення про слухання справи. Про причини своєї неявки суду не повідомив, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Третя особа Комунальне підприємство «Жилсервіс-9» Дніпропетровської міської ради», до суду свого представника не направила, про слухання справи повідомлені належним чином, про причини не явки суд не повідомили. Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської міської ради від 17 червня 2011 року № 203/12 «Про зміну договору найму житлового приміщення та переоформлення особового рахунку» з позивачем [PERSON] було укладено договір найму та передано їй в користування квартира [ADDRESS], шляхом переведення на неї особового рахунку у зв'язку зі смертю чоловіка позивача [PERSON], який до цього був наймачем зазначеного житла (а.с.5). На теперішній час в спірній квартирі зареєстровані позивач [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також відповідач [PERSON], що підтверджується Актом обстеження квартири, наявним в матеріалах справи. Разом з тим, в квартирі [ADDRESS] відповідач [PERSON] не мешкає без поважних причин, особистих речей в ній не має, оплату комунальних послуг не здійснює. Дані обставини підтверджуються актом від 21 жовтня 2014 року. Факт не проживання відповідача в спірному жилому приміщенні також підтвердили допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Так, свідок [PERSON] суду показала, що є сусідкою позивача з 1986 року, протягом трьох років вона не бачила [PERSON] в спірній квартирі. Свідок [PERSON] показала, що майже 18 років є сусідкою позивача. З 2011 року відповідача [PERSON] не бачила. Крім того, не чула, щоб позивач перешкоджала комусь в користуванні квартирою. Свідок [PERSON] показала, що є рідною сестрою відповідача та донькою позивача. Проживає в зазначеній квартирі з 1986 року. Відповідач з 2011 року залишив ключі від квартири та з цього часу в ній не проживає. Відповідно до ч.1, 2 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщенні протягом 6 місяців, якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору судом. Згідно із ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки здійснюється у судовому порядку. З огляду на наведені обставини, суд вважає, що відповідач більше ніж півроку не проживає у спірній квартирі, не зберігає в ній свої речі, не несе витрати по її утримані, втратив інтерес до неї, а тому [PERSON], 1974 року народження, слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS], що є підставою для зняття з реєстраційного обліку [PERSON], 1974 року народження за адресою: [ADDRESS], згідно зі ст.ст.71,72 ЖК України, а відтак позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. З урахуванням результату розгляду справи та у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з [PERSON], на користь [PERSON], понесені нею судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик в розмірі 250 грн., а всього 493 грн. 60 коп.

Outcome: approved