Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ житлового будинку та надвірних будівель в натурі. Зазначала, що їй належить 11/50 частин житлового будинку [ADDRESS]. Інша частина будинку належить відповідачеві. У даний час виник спір з приводу користування житловим будинком, надвірними будівлями та земельною ділянкою, тому вона просила визнати за нею право власності на ту частину будинку, якою вона фактично користується у даний час, а саме: житлові приміщення 2-6 - кімната, 2-7 - кухня, 2-8 - веранда, 2-9 - веранда, сарай - літер «Г», огорожа - « 1-3», а іншу частину житлового будинку виділити відповідачеві. В попереднє судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, але надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Матеріалами справи встановлено, що позивачеві на праві приватної спільної часткової власності належить 11/50 частин житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 7) та на праві приватної власності належить земельна ділянка за вищезазначеною адресою (а.с. 5). Відповідачеві на праві приватної спільної часткової власності належить решта 78/100 частин спірного житлового будинку (а.с. 16-18). Відповідно до технічного паспорта, складеного станом на 19.04.2013 року, житловий будинок [ADDRESS] має загальну площу 98,4 кв. м. та житлову площу - 50,8 кв. м., позначений на плані під літером «А», а крім цього, до складу житлового будинку входять надвірні споруди, які розміщені на земельній ділянці і становлять з ним одне ціле, а саме: під літером «А1» позначена житлова прибудова, під літером «а» позначена веранда, під літером «а1» - веранда, «а2» - веранда, «Г» - сарай, «Д» - гараж, «Е» - сарай, « 1-3» - огорожа. Згідно ст. 364 ЦК України, майно, що перебуває у спільній частковій власності може бути виділене в натурі. Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Як випливає з технічного паспорту житлового будинку, його конструктивні елементи збудовані таким чином, що кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом і вони вже тривалий час користуються своїми частинами будинку з окремими виходами. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved