overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

У липні 2014 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова 04.10.1997 року, актовий запис № 694, обгрунтовуючи позов тим, що 04 жовтня 1997 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, від якого народився син, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між нею та відповідачем не склалося на підставі різних характерів, розходження поглядів на сімейне життя та ведення домашнього господарства. Сторони живуть окремо, загальне сімейне господарство не ведуть, почуття кохання до відповідача втрачено. Позивач вважає відновлення і збереження родини з відповідачем неможливим. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у ньому. Доповнила, що шлюбно - сімейні відносини між сторонами припинені з березня 2014 року. 28 березня 2014 року відповідач покинув родину та з цього часу сторони живуть окремо, загальне сімейне господарство не ведуть. Позивач до судового засідання не з'явилася, надала до суду нотаріально засвідчену заяву, у якій просила справу за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу провести у її відсутність за участю представника [PERSON] Відповідач до судового засідання 08.09.2014 року не з'явився. Про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис у явочному листі (а.с. 18). Причини неявки суду не відомі. За таких обставин на підставі ст. 169 суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 04 жовтня 1997 року був зареєстрований шлюб сторін, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER], виданого Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 694. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова 24 квітня 2001 року, актовий запис № 165. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, спільного сімейного господарства не ведуть. При таких обставинах суд вважає, що родина існує формально, що розпалася вона остаточно і відновлена бути не може. Майнового спору немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

У липні 2014 року представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 1783,63 грн. та судовий збір. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 12.11.2011 року ПАТ “Дельта Банк” та [PERSON] уклали кредитний договір № 002-20159-121111, відповідно до умов якого, позивач зобов’язується надати відповідачу кредит у сумі 4367,11 грн. на придбання певного майна/ послуг. Позивач свої зобов’язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачеві кредит у розмірі 4367,11 грн. Відповідач не виконував належним чином свої зобов’язання, тому станом на 07.04.2014 р. має заборгованість перед позивачем у розмірі 1783,63 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутністю, та ухвалити заочне рішення у випадку неявки відповідача у судові засідання. Відповідач у судові засідання жодного разу не з’явився, уся кореспонденція, яка направлялася на його адресу, повернулась до суду з відміткою “за закінченням терміну зберігання”. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів постановляє заочне рішення. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ст. 526 ЦК України , зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтями 1049,1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти /кредит/ та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Cудовим розглядом встановлено, що 12.11.2012 року ПАТ “Дельта Банк” та [PERSON] уклали кредитний договір № 002-20159-121111 (а.с. 4-7). Відповідно до п. 2.3 кредитного договору, за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи із ставки 0,01 % на рік. У відповідності до договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені позивачем, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів. Відповідач станом на 07.04.2014 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість за договором у розмірі 1783,58 грн. (а.с.3). Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243рн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

У липні 2014 року представник позивача звернулася до суду з позовною заявою до відповідачки, в якій просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначила, що 25 лютого 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 15500 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість відповідачка взяті на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, не виконала. У зв'язку з цим станом на 30 травня 2014 року загальна сума заборгованості становить 21077,04 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 14949,69 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 4047,49 грн., заборгованості з пені та комісії за користування кредитом у розмірі 600 грн., а також штрафу (фіксована частина) у розмірі 250 грн. та штрафу (процентна складова) у розмірі 979,86 грн. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 21077,04 грн., а також судові витрати по справі у розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи без її присутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву до суду про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти стягнення з неї суми заборгованості за кредитним договором та постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Суд, дослідивши заяви сторін та матеріали справи, приймаючи до уваги, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів, та з відповідачки слід стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 25 лютого 2011 року у розмірі 21077,04 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню солідарно з відповідачів у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

у липні 2014 року представник Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (надалі - ПАТ «СК «Країна») звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23.05.2012 року між ПАТ «СК «Країна» та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування наземних транспортних засобів № АА/6328533. 23.05.2012 року о 11 год. 50 хв. по просп. Героїв Сталінграду, в м. Києві, з причин недотримання [PERSON] п. 13.1 ПДР України,сталась ДТП за участю автомобілів «ВАЗ» [NUMBER], керування ким здійснював відповідача та «Honda» [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 20.06.2012 року № 3-4655/12 винним у здійсненні ДТП визнано [PERSON] та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 425, 00 грн. 28.05.2012 року [PERSON] звернувся до ПАТ «СК «Країна» із заявою про сплату страхового відшкодування. 31.08.2012 року позивачем перераховано на рахунок [PERSON] страхове відшкодування. У встановлений пп. 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» триденний термін страхувальник не повідомив страховику про настання страхового випадку, внаслідок чого ПАТ «СК «Країна» набуло право звернення до [PERSON] із зворотною вимогою. Посилаючись на вищевикладені обставини представник ПАТ «СК «Країна» просив суд стягнути з [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 6 631, 91 грн. та судовий збір у розмірі 243, 60 грн. До початку судового засідання представник позивача надав суду заяву, якою просив суд прийняти відмову від позову та закрити провадження у справі. Сторони в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно ч. 2 ст. 31 ЦПК України крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 ЦПК України, зокрема, позивач протягом усього часу розгляду справи має право відмовитись від позову. Згідно ч. 3 ст. 174 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. У зв'язку із вищевикладеним, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, а провадження у справі закриттю. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

У липні 2014 року Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» звернулося до суду із вказаним позовом до відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.09.2012 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страховою компанією «Арсенал Страхування» було укладено договір страхування наземного транспорту № 55/12-Т/Ц/2. На умовах, встановлених цим договором страхування, були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані із володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем «Nissan Aimera», держ. реєстр. № [NUMBER], від ризиків «Викрадення», «Збитки внаслідок ДТП», «Збитки внаслідок інших подій». 14.12.2013 року в м. Києві на вул. Паркова дорога, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої відбулося зіткнення застрахованого в позивача автомобіля «Nissan Aimera», держ. реєстр.№ [NUMBER] та автомобіля «Volkswagen», держ. реєстр. № [NUMBER] під керуванням [PERSON] Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Київ дана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля «Volkswagen», держ. реєстр. № [NUMBER] [PERSON] В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Nissan Aimera», держ. реєстр.№ [NUMBER] отримав механічні пошкодження, та його власнику, страхувальнику позивача, заподіяно матеріальну шкоду. Відповідно до Рахунку № 0000001264 від 20.12.2012 р. наданого СПД [PERSON] вартість відновлюваного ремонту транспортному засобу «Nissan Aimera», держ. реєстр.№ [NUMBER] становить 11 149 грн. 83 коп. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода відповідно до норм чинного законодавства була визнана страховою. Позивачем відповідно до умов укладеного договору,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

У липні 2014 року прокурор Краснокутського району Харківської області, звернувся до суду, в інтересах Каплунівської сільської ради, про відумерлість спадщини. В своїй заяві заявник вказав, що на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, [PERSON] належить земельна ділянка, яка розташована на території Каплунівської сільської ради площею 5,3310 га. [PERSON] померла [INFO] та після її смерті спадщину ніхто з спадкоємців не прийняв, спадкоємці відсутні. Прохав визнати спадщину відумерлою та передати земельну ділянку у власність територіальної громади сільської ради. У судовому засіданні заявник підтримав вимоги, викладені в заяві, просить їх задовольнити. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили, повідомлялися належним чином та в установлений законом строк. Суд, заслухавши пояснення завника, дослідивши письмові докази, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, [PERSON], на підставі розпорядження Краснокутської РДА № 212 від 02.08.2004 року, являється власником земельної ділянки площею 5,3310 га, розташованої на території Каплунівської сільської ради, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Довідкою Каплунівської сільської ради від 16.06.2014 року підтверджується, що [PERSON] проживала в с.Каплунівка та мала у приватній власності земельну ділянку. Станом на 16.06.2014 року спадкоємці до сільської ради не зверталися. Згідно актового запису про смерть №2 виданого відділом ДРАЦСу, [PERSON] померла [INFO] в с.Каплунівка. Згідно відповіді Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 15.10.2014 року, спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилася. Відповідно до ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 278 ЦПК України суд встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або не прийняли спадщину, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Таким чином, заява прокурора Краснокутського району Харківської області, в інтересах Каплунівської сільської ради підлягає задоволенню, так як спадщина відкрилась [INFO] (після смерті власника) в с.Каплунівка, тобто вже у березні 2009 року сплив один рік, необхідний для подальшого обернення даного майна на користь держави. На підставі ст. 1277 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 278 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Банк Фінанси та Кредит» в особі Філії «Дніпропетровське Регіональне управління» звернулося до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з [PERSON] на користь АТ «Банк Фінанси та Кредит» в особі Філії «Дніпропетровське Регіональне управління», заборгованість за заявою-анкетою № 010-051155/13-00938-вкл-к від 15.03.2013 року в сумі - 9 355 (дев'ять тисяч триста п'ятдесят п'ять) гривень 05 копійок та витрати, понесені позивачем при подачі позовної заяви в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказав, що, 15 березня 2013 року [PERSON] було акцептовано публічну пропозицію АТ «Банк Фінанси та Кредит» про укладення кредитного договору шляхом підписання заяви-анкети № 010-051155/13-00938-вкл-к. [PERSON] було прийнято пропозицію Позивача та підписано заяву-анкету № 010-051155/13-00938-вкл-к від 15.03.2013 року. Відповідно до укладеної анкети-заяви Відповідачу було встановлено кредитний ліміт на суму 5 000 (п'ять тисяч) гривень 00 копійок на строк 12 місяців. Відповідач зобов'язувався забезпечити повернення кредиту на позичковий рахунок та щомісячну сплату нарахованих відсотків. Але відповідачем не виконані вимоги в повному обсязі, про що свідчить наявна заборгованість. Станом на 12 червня 2014 року заборгованість відповідача по договорам складає 9 355 (дев'ять тисяч триста п'ятдесят п'ять) гривень 05 копійок, а саме: Заборгованість за кредитом становить - 5 000 гривень 00 копійок; заборгованість прострочена (несанкціонована) по кредиту - 193 гривні 64 копійки; нараховані відсотки - 4 161 гривна 41 копійка. В наданій до суду письмовій заяві, представник позивача просить суд розглянути справу без участі представника ПАТ «Банк Фінанси та Кредит», зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» визнала повністю. Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 15 березня 2013 року [PERSON] було прийнято пропозицію ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та підписано заяву-анкету № 010-051155/13-00938-вкл-к від 15.03.2013 року. Відповідно до укладеної анкети-заяви [PERSON] було встановлено кредитний ліміт на суму 5 000 (п'ять тисяч) гривень 00 копійок на строк 12 місяців. Відповідач зобов'язувався забезпечити повернення кредиту та щомісячну сплату нарахованих відсотків. Відповідач умов кредитного договору в частині повернення кредиту та погашення відсотків за кредитним договором не виконала в повному обсязі, чим порушила умови кредитного договору, так і вимоги чинного законодавства України. При розподілі судових витрат суд враховує, що позов задоволено, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») в особі Заборської Н.В. звернулися до суду з вказаною позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 04.12.2012 року в розмірі 45690 грн. 10 коп. (а.с. 3-5). Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, на заочне рішення згодні. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи|речі|, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Матеріалами справи встановлено, що 04 грудня 2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», з одної сторони, та гр. [PERSON], з другої сторони, був укладений кредит договір № б/н від 04.12.2012 року у розмірі 41403,41 гривень на строк 36 місяців з 04.12.2012 року по 31.12.2015 року з платою за користування кредитом 1,5% процентів на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Погашення заборгованості здійснюється з 1 по 25 число кожного місяця. Відповідач не сплачував кредит і припинив виконання своїх зобов'язань. Сума заборгованості по кредитному договору станом на 02.01.2014 року складає розмір 45690,10 гривень, яка складається: - 38648,98 грн. - заборгованість за кредитом, - 4389,21 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, А також штрафи відповідно до пункту 5.3. Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. - штраф (фіксована частина). - 2151,91 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином|лічить| позов підлягає задоволенню. Судовий збір в сумі 456 гривень 90 копійок, які документально підтверджуються, відповідно до статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на рахунок позивача (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулися до суду з вказаною позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 07.07.2011 року в розмірі 13637 грн. 64 коп. та судових витрат у сумі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1-4). Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи|речі|, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Матеріалами справи встановлено, що 07 липня 2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», з одної сторони, та гр. [PERSON], з другої сторони, був укладений кредит договір № б/н від 07.07.2011 року у розмірі 6000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не сплачував кредит і припинив виконання своїх зобов'язань. Сума заборгованості по кредитному договору станом на 31.03.2014 року складає розмір 13637,64 гривні, яка складається: - 5990,96 грн. - заборгованість за кредитом, - 4922,48 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, - 1598,60 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, А також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штраф (фіксована частина). - 625,60 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Таким чином|лічить| позов підлягає задоволенню. Судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок, які документально підтверджуються, відповідно до статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на рахунок позивача (а.с.1).

Outcome: approved