Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернувся в суд до відповідача з зазначеним позовом. Посилався на те, що відповідно до кредитного договору № 96730 від 17 січня 2008 року, який був укладений між ПАБ «Полтава-банк» (ПАБ «Полтава-банк» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Полтава-банк», яке є правонаступником всіх прав і обов'язків ПАБ «Полтава-банк») та [PERSON], останньому було видано відкличний кредитний ліміт у розмірі 10000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % щомісячно за місяць з сумою заборгованості та подвійної процентної ставки за користування несанкціонованим овердрафтом. Відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту порушені. Згідно з п. 6.15. кредитного договору у випадку несплати клієнтом у строк до останнього робочого банківського дня місяця, що слідує за розрахунковим, частини кредиту, що входить до обов'язкового мінімального платежу, банк нараховує відсотки за користування простроченим кредитом, на суму фактичної простроченої заборгованості з дати її виникнення по день погашення. На суму несплачених відсотків за користування кредитом, що входять до обов'язкового мінімального платежу, банк нараховує пеню за кожний день прострочення, на суму прострочених відсотків відповідно до тарифів банку. Станом на 03 липня 2014 року заборгованість відповідача становить у розмірі 5983 гривні 56 копійок, що складається з: - 5215 гривень 83 копійки - сума боргу по тілу кредиту; - 767 гривень 73 копійки - сума прострочених відсотків за користування кредитом. У судове засідання представник позивача не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність представника банку. Зазначила, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 34). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що ПАБ «Полтава-банк» та [PERSON] 17 січня 2008 року уклали кредитний договір № 96730, відповідно до якого останньому було видано відкличний кредитний ліміт у розмірі 10000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % щомісячно за місяць з сумою заборгованості та подвійної процентної ставки за користування несанкціонованим овердрафтом (а.с. 8). ПАБ «Полтава-банк» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Полтава-банк», яке є правонаступником всіх прав і обов'язків ПАБ «Полтава-банк» (а.с. 4-5). Відповідач свої зобов'язання за умовами укладеного договору не виконує. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови Кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата прострочених відсотків обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Станом на 03 липня 2014 року заборгованість відповідача становить у розмірі 5983 гривні 56 копійок, що складається з: - 5215 гривень 83 копійки - сума боргу по тілу кредиту; - 767 гривень 73 копійки - сума прострочених відсотків за користування кредитом. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] по кредитному договору станом на 03 липня 2014 року наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 16-17). За таких обставин, вимога про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved