Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

У квітня 2019 р. до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на її утримання. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між сторонами не розірвано, але фактично вони проживають окремо. З відповідачем [PERSON] мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , наразі є дитиною, яка не досягла трирічного віку. На теперішній час сторони збираються розлучитися, відповідач не проживає разом з ними та не надає матеріальної допомоги на її утримання. Оскільки вона не працює, так як доглядає за дитиною, крім соціальних виплат по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, інших джерел доходів - немає, вона просить суд стягнути з відповідача кошти на її утримання в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою суду від 02.07.2019 року відкрито спрощене позовне провадження по справі. Відповідач відзиву на позовну заяву або заяв іншого змісту до суду не подав. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Клопотань від учасників справи не надходило. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно свідоцтв про народження позивач і відповідач мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою, що підтверджується актом про фактичне проживання громадян (а.с.3,7,8). Судом встановлено, що на момент розгляду справи діти проживають з позивачкою. Згідно із ч. 2,6 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Ч. 2 ст. 91 СК України передбачено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до\~частин другої - четвертої статті 84\~та\~статей 86\~і\~88\~цього Кодексу. Обов*язки по утриманню дітей на час розгляду справи виконує позивачка, та з нею вони проживають. Таким чином,вимоги позивачки про стягнення з відповідача коштів на її утримання узгоджуються з вимогами законодавства, позивачка з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка, підстав для звільнення відповідача від вказаної участі утримання дружини суд не встановив. Відповідно до ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалене рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved