overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві позивач вказує, що сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні та вихованні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. [PERSON] матеріально забезпечений, стан його здоров'я задовільний, про наявність інших дітей, непрацездатних батьків, невідомо. З урахуванням наведеного, просить стягнути щомісячно з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач у судове засідання не зявилася, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні та вихованні (а.с. 5). Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. [PERSON] матеріально забезпечений, стан його здоров'я задовільний, про наявність інших дітей, непрацездатних батьків, невідомо. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Суд, враховуючи стан здоров'я та матеріальний стан дитини, платника аліментів, вважає визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача судовий збір у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 21 січня 2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося через різні погляди на сімені відносини, обовязки з ведення господарства, на виховання дитини. Відповідач не бажає змінювати своєї поведінки. Спроби примирення позитивних результатів не дали. Їх шлюбні відносини припинені. Збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам її дочки. У судове засідання сторони не зявились. Позивачка до суду спрямувала заяву, з проханням справу слухати за її відсутності, позов підтримала, не заперечила проти заочного розгляду. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, заяв до суду не направляв. Зі згоди позивачки судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши докази, суд доходить висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб 21 січня 2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с. 6). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою ( а.с. 7, 12). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюбґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя (частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що позивачка не бажає зберігати шлюб, а відповідач будь-яких заперечень проти розлучення до суду не направив, хоча не був позбавлений такої можливості, зважаючи на зазначені у позові причини розлучення, суд доходить висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і відновлена бути не може, збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 2-1534/2001 щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини. Сторони у судове засідання не заявилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Неявка сторін не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката та поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом установлено, що рішенням Мінського районного суду м. Києва від 30.03.2001 року, яке набрало законної сили, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини. Відповідно до ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що є підстави для видачі дубліката вказаного виконавчого листа, оскільки виданий виконавчий лист був втрачений.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання недієздатною її матері [PERSON], [INFO], яка страждає на психічне захворювання, перебуває на обліку\~ в КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер» з діагнозом: атеросклеротична деменція. Внаслідок тривалої хвороби вона втратила память, мову, мислення, побутові навички, потребує постійного стороннього догляду. Вважає, що внаслідок психічного розладу матір не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Просить визнати\~ [PERSON] недієздатною особою і призначити її опікуном. Заявник свою заяву підтримала, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету [PERSON] (за довіреністю) заяву [PERSON] щодо визнання її матері недієздатною особою підтримує, просить її задовольнити. Надала суду подання про доцільність призначення [PERSON] опікуном над її матірю. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ч.1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або) керувати ними. Над недієздатною особою судом встановлюється опіка і призначається опікун за поданням органу опіки та піклування ( ч.1 ст.60 ЦК України). З медичної картки [PERSON], [INFO] вбачається, що вона перебуває на обліку в КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер» з 2007 року з діагнозом «Атеросклеротична деменція». Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №157 від 14.03.2017р. (а.с.43-46), наданого КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня», експертна комісія прийшла до висновку, що [PERSON], [INFO], «виявляє ознаки психічного розладу у вигляді деменції внаслідок органічного ураження головного мозку судинного ґенезу (церебральний атеросклероз, артеріальна гіпертензія). Внаслідок чого, вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними». З тимчасової посвідки, свідоцтва про народження та паспорта [PERSON], паспорту заявника [PERSON], довідки про склад сімї вбачається, що [PERSON] є матірю [PERSON], проживає з нею за однією адресою. Відповідно до подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради № 01-3132/40 від 23.05.2017р., [PERSON] може бути призначена опікуном над своєю матірю [PERSON] На час розгляду справи опіка над [PERSON] не встановлювалася. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою у якій просить визнати її батька - [PERSON], [INFO], недієздатним, посилаючись на те, що він страждає психічним захворюванням, перебуває на обліку в психоневрологічному інтернаті № 4 по вулиці Щербакова, 64-А в м. Києві, неодноразово лікувався в стаціонарному відділенні психічної лікарні № 1 в м. Києві. Через хворобу [PERSON] не може розуміти значення своїх дій, керувати ними та обслуговувати себе і потребує опіки та постійного догляду. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином,через канцелярію суду надав заяву про підтримку вимог заяви. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] (а.с.3). Відповідно до Свідоцтва про народження [NUMBER] від 19.04.1977 року виданого виконавчим комітетом Ленінградської районної Ради депутатів трудящих м.Києва УРСР відділом запису актів громадського стану, [PERSON] являється батьком заявника (а.с.6), яка змінила дівоче прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]», що підтверджується Свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 25.02.2005 р. виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві (а.с. 7). Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3», [PERSON] перебуває на обліку в КНП «ЦПМСД № 3» Святошинського району та страждає ІХС? ГХ ІІ ст.2 ст. Ризик 3; атеросклеротичний кардіосклероз СН ІІ А ДЕП ІІ-ІІІ після перенесеної операції в 2001 р. з приводу грижи L4 -L5 дисків (5). [PERSON], згідно висновку судово-психіатричного експерта № 259 Київського міського центру судово-психіатричної експертизи від 26.04.2017 р. страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді судинної деменції (згідно МКХ-10; F01). На теперішній час [PERSON] за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 17-18). Таким чином відповідно до ст.39 ЦК України є підстави визнати [PERSON] недієздатним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, якою просила встановити факт родинних відносин між [PERSON], яка померла [INFO], та нею, як між матір'ю та донькою. Встановлення даного факту обґрунтовано необхідністю оформлення спадкових прав після смерті її матері, оскільки не може підтвердити родинні відносини з огляду на розбіжності в написанні прізвищ - її прізвище записано як «[PERSON]», а прізвище матері [PERSON]». Заявник у судовому засіданні вимоги підтримала. Від заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи без їх участі та визнання вимог заявника. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступні обставини. [INFO] померла матір заявника [PERSON], свідченням чого є свідоцтво про смерть серії [NUMBER] Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.08.2016 року, сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 28.01.1997 року, заповіта від 20.07.2000 року, доручення від 05.07.2000 року, прізвище матері зазначено як [PERSON]», а прізвище заявника - «[PERSON]». Таким чином, підтвердити факт родинних відносин між матір'ю [PERSON] та дочкою [PERSON] неможливо. В підтвердження родинних відносин заявник надала письмові пояснення [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в яких зазначено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], разом проживали з 2004 року по день смерті матері, між ними були добрі стосунки. Крім того, в свідоцтві про народження серії [NUMBER] записано на російській мові прізвище заявника як «Цымбалеева», так само як і прізвище матері. Отже, помилка в написанні прізвищ заявника та її матері пов'язана з неправильним перекладом з російської мови на українську. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для здійснення її права на прийняття спадщини, оскільки на її користь покійною виданий заповіт. В силу вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. На підставі зазначеного, факт родинних відносин підтверджується поясненнями заявника та наявними у матеріалах справи доказами. Враховуючи все вищевказане, суд дійшов висновку про те, що заява про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Поліської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначає, що 23 червня 2005 року померла її ма2ти [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, проте, позивач не звернулася у нотаріальну контору в встановлений термін у звязку з тим, що їй не було відомо про наявність спадкового майна. Просить визначити їй додатковий строк для подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник Поліської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області [PERSON] у судове засідання не зявилася, у поданій до суду письмовій заяві просила справу розглянути за її відсутності, вказавши, що проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача, зясувавши позицію представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Поліською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 24 червня 2005 року, встановлено, що [PERSON] померла 23 червня 2005 року. З свідоцтва про народження позивача вбачається, що [PERSON] є її матірю. Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу 02 жовтня 1982 року позивач уклала шлюб та змінила прізвище на «Головко». Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] від 02 листопада 2016 року № 893/01-16, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. За змістом довідки Поліської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 24 жовтня 2016 року № 490 [PERSON] на день смерті проживала одна у [INFO]. Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері. Причину пропуску строку для прийняття спадщини суд вважає поважною. Зважаючи на вищевказане, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, визначивши для [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кучеренко Н.П. про скасування державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] на ім»я [PERSON] за реєстраційним номером 550868180000 від 26.09.2016 року. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22.11.2016 року відкрито провадження у даній справі. Разом з позовною заявою до суду представником позивача - [PERSON] подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS]. У відповідності до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява представника позивача підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. За твердженням представника позивача, [PERSON] незаконно заволодів квартирою [PERSON] і у останньої є підозри, що відповідач може розпорядитися спірним майном та відчужити його на користь третіх осіб, що ускладнить або навіть унеможливить в подальшому виконання рішення суду. З долученої до матеріалів заяви копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що квартира [ADDRESS], яка належала [PERSON], 26.09.2016 року о 16 год. 38 хв. була зареєстрована за [PERSON] на підставі іпотечного договору від 19.06.2015 року. Згідно ч.3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Таким чином, враховуючи позовні вимоги, з огляду на ч.3 ст. 152 ЦПК України, суд вважає, що заява позивача підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] й [PERSON] звернулися до суду із даним позовом, в якому просять: визнати за ними право на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею 0,6187 га, кадастровий номер 3221285200:03:001:0033 та земельної ділянки площею 0,4014 га, кадастровий номер 3221285200:05:004:0071, що знаходяться у адміністративних межах Літочківської сільської ради Броварського району Київської області в порядку спадкування після смерті 09 листопада 2009 року [PERSON] шляхом державної реєстрації субєктами державної реєстрації прав у рівних частках права власності на вказані земельні ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що 09 листопада 2009 року померла їх мати [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на належне майно. У визначений законом строк для прийняття спадщини, вони як спадкоємці за законом першої черги, звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. До складу спадщини померлої [PERSON] увійшло право на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею 0,6187 га, кадастровий номер 3221285200:03:001:0033 та земельної ділянки площею 0,4014 га, кадастровий номер 3221285200:05:004:0071, що знаходяться у адміністративних межах Літочківської сільської ради Броварського району Київської області. З підстав визнання права на завершення процедури приватизації змушені звернутися до суду. У судове засідання позивачі [PERSON] й [PERSON] не зявилися. 26 січня 2017 року їх представник [PERSON] подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, судові витрати із відповідача не стягувати. У судове засідання відповідач [PERSON] Держгеокадастру у Броварському районі Київської області представника не направила. До суду надійшла письмова заява від виконуючого обовязки начальника [PERSON] про розгляд справи без участі представника [PERSON],

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] (надалі - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства «КИЇВСОЮЗШЛЯХПРОЕКТ» (надалі - відповідач), в якому просила суд стягнути з останнього компенсацію втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строку виплати заробітної плати у розмірі 52 335,83 грн. В ході судового розгляду позивач збільшила позовні вимоги відповідно до заяви від 23.12.2016 року, в якій просила суд стягнути з відповідача компенсацію втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строку виплати заробітної плати у розмірі 61 385,95 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що працювала начальником групи в Публічному акціонерному товаристві «Київсоюзшляхпроект» та 02.06.2016 року звільнена на підставі ст. 38 КЗпПУ у зв'язку з невиплатою заробітної плати. Позивач зазначила, що всупереч вимогам трудового законодавства, при звільнені з відповідачем не було здійснено виплату заборгованості по заробітній платі. Зазначає, що в результаті звернення до суду за захистом своїх порушених прав, 12 серпня 2016 був виданий судовий наказ щодо стягнення із відповідача на її користь заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі за період: з листопада 2013р. по 02.06.2016р. В зв'язку з викладеним, просила суд стягнути на свою користь суму компенсації за затримку остаточного розрахунку при звільненні за період з 01.11.2013 по 02.06.2016рр. у розмірі 61 385,95 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з урахуванням уточненої позовної заяви від 23.12.2016 року, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи, повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] пред'явив в суді зазначений позов. Свої вимоги мотивує тим, що з 11 вересня 2012 року він перебуває з відповідачкою у шлюбі. Вони з відповідачкою являються батьками [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою погіршилось, що призвело до втрати почуття любові. Шлюбні відносини між ними припиненні з серпня 2016 року. Реєстрація шлюбу суперечить його інтересам. У судове засідання сторони не з'явилися, направили заяви з проханням справу слухати у їх відсутність, позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11 вересня 2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6). Сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, вони разом не проживають, позивач не бажає зберігати з відповідачкою шлюбні відносини, а відповідачка проти того не заперечила, про що свідчить її письмова заява про визнання позову, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved