Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] , від імені якої діє [PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», який змінив своє найменування на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі АТ «Укрсоцбанк»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Південенерго, треті особи - [PERSON] , приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Волкодав Валентина Геронтіївна про визнання додаткового договору недійсним, скасування запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування заборони відчуження. В обґрунтування позову посилалася на те, що 10.01.2006 року між нею та ТОВ «Південенерго» було укладено договір № 381 про часткову участь у будівництві. Вказаний договір укладений з метою фінансування будівництва квартири [ADDRESS] , на яку в подальшому вона набула право приватної власності. Їй випадково стало відомо, що квартира [ADDRESS] перебуває під забороною та в іпотеці ПАТ «Укрсоцбанк». Вважає рішення про державну реєстрацію іпотеки, а також накладення заборони на відчуження квартири неправомірним, що в подальшому позбавляє її, як власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном. В ході судового розгляду справи позивач уточнила та збільшила позовні вимоги, посилаючись на те, що 14.11.2016року між АКБ СР «Укрсоцбанк», який змінив своє найменування на ПАТ «Укрсоцбанк», а в подальшому на АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено додатковий договір № 2 до іпотечного договору №02-23-Ф060825К-1652, на підставі якого сторони кредитного договору змінили предмет іпотечного договору та погодили передачу [PERSON] в іпотеку банку майнових прав на трикімнатну квартиру [ADDRESS] . На час укладення додаткової угоди №2 до іпотечного договору та зміни предмету іпотеки майнові права на квартиру [ADDRESS] належали їй на підставі договору про дольову участь у будівництві №381 від 10.01.2006року, укладеного з ТОВ «Південенерго», тому вони не могли бути предметом іпотечного договору, укладеного між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] з врахуванням додаткової угоди №2 від 14.11.2006року. Окрім того, на час укладеного додаткового договору №2 від 14.11.2006року до іпотечного договору №02-23-Ф060825К-1652 стаття 5 Закону України «Про іпотеку» далі Закон № 898-IV, не визначала майнові права як предмет іпотеки(ст.5 Закону), відповідні зміни до цієї статті були внесені Законом № 800- VI від 25.12.2008року. Майнові права на об`єкт незавершеного будівництва віднесені до предмета іпотеки Законом України «Про запобігання впливу світової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», яким були внесені зміни до законодавчих актів України, в тому числі і Закону України № 898?IV(25.12.2008року). Враховуючи зазначені норми права, майнові права на квартиру [ADDRESS] у незавершеному будівництвом житловому будинку, власником якої на даний час є [PERSON] не могли бути предметом іпотеки, а відтак [PERSON] неправомірно передано в іпотеку зазначені майнові права АКБ СР «Укрсоцбанк». Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловлену в постанові від 14.02.2018року по справі № 523/13462/15ц. З огляду на викладене позивач просила: визнати недійсним пункт 1.1 додаткового договору №2 від 14.11.2006 року до іпотечного договору № 02-23-Ф060825К-1652, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] 22.09.2006 року, в частині передачі в іпотеку майнових прав на трикімнатну квартиру [ADDRESS] ; скасувати запис про реєстрацію іпотеки трикімнатної квартири [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , внесений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В.Г; скасувати запис про реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна-трикімнатної квартири [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] , внесений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В.Г., а також стягнути з відповідачів понесені судові витрати. Ухвалою суду від 26.09.2018 року прийнято до розгляду дану справу та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про розгляд справи з викликом сторін до суду не надходило. У відзиві представник АТ «Укрсоцбанк», за дорученням Дримченко А.В., позовні вимоги не визнав зазначив, що між ПАТ «Укрсоцбанк», як іпотекодержателем та [PERSON] , як іпотекодавцем 22.09.2006року був укладений іпотечний договір майнових прав на незакінчене будівництво, за яким останній передав в іпотеку майнові права на незавершене будівництво трикімнатної квартири [ADDRESS] , що знаходиться на 3-му поверсі загальною площею 170квм., що будувалася ТОВ «Південенерго» [ADDRESS] . На виконання умов кредитного договору банком сплачено на будівництво квартири 300 000,00грн., проте, [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконуються, у зв`язку з чим він має заборгованість перед банком у розмірі 696 876,53грн. Згідно зі статтею 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Дії АТ «Укрсоцбанк» узгоджуються із положеннями Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати», які стосуються правовідносин між позивачем та [PERSON] , щодо передачі в іпотеку майнових права на незавершене будівництво. Представник відповідача, також просив застосувати до позовної заяви строки позовної давності, зважаючи на додатки позовної заяви [PERSON] , із яких вбачається, що право власності позивачки на спірну квартиру виникло 30.08.2008року на підставі свідоцтва про право власності, виданого згідно рішення виконкому №472 від 16.09.2008року, а з позовом до суду вона звернулася поза межами строку позовної давності, який закінчився 30.09.2011року. Відповідних доказів поважності причин пропуску строку позивачкою не надано, що в силу ст.ст.57-61 ЦПК України покладається на кожну зі сторін. У зв`язку зі збільшенням та доповненням позовних вимог представником АТ «Укрсоцбанк» надано доповнення на відзив, з посиланням на те, що [PERSON] є іпотекодавцем за визначенням ч. 7 ст. 4 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» як особа, яка передала в іпотеку свої майнові права на квартиру у будинку, що будується та стане її власністю після завершення будівництва. Окрім того, чинним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 24 травня 2017року ухваленим у справі № 766/1314/16ц в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання іпотечного договору недійсним, зняття заборони відчуження та виключення запису про обтяження відмовлено. При розгляді даної справи суд не вбачав порушення банком вимог закону при обранні в якості забезпечення майнові права на незакінчене будівництвом квартири. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі є обов`язковими для суду при розгляді інших справ. У відповіді на відзив представник позивача [PERSON] зазначала, що посилання представника відповідача на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24.05.2017року є безпідставним, оскільки під час розгляду справи № 766/1314/16-ц судом не досліджувалися обставини набуття [PERSON] права власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS] , як і не досліджувався факт внесення змін до іпотечного договору №02-23-Ф060825К-1652 від 22.09.2006року, укладеного між [PERSON] та АКБ СР «Укрсоцбанк» в частині визначення предметом іпотеки майнових прав на квартиру [ADDRESS] , вказані майнові права належали [PERSON] на підставі договору про дольову участь у будівництві №381 від 10.01.2006року, укладеного з ТОВ «Південенерго», а тому не могли бути предметом іпотечного договору, укладеного між банком та [PERSON] . Відповідно до ч.4 ст.82 ЦК України обставини встановленні рішенням суду, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій брали участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Оскільки судом під час розгляду справи №766/1314/16-ц не надавалася правова оцінка правомірності внесення змін до іпотечного договору №02-23- Ф060825К-1652 від 22.09.2006року, в частині визначення предметом іпотеки майнових прав на спірну квартиру та не досліджувалися обставини набуття [PERSON] прав власності на квартиру [ADDRESS] , тому посилання відповідача на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24.05.2017року, як на підставу для відмови в задоволенні позову [PERSON] є юридично неспроможними. Окрім того, [PERSON] просить визнати недійсним іпотечний договір №02-23-Ф060825К-1652 не в повному обсязі, а лише п.1.1 додаткового договору №2 від14.11.2006року до іпотечного договору №02-23-Ф060825К-1652 в частині передачі майнових права на трикімнатну квартиру [ADDRESS] , законним власником якої вона є на теперішній час. При цьому, в обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона не перебувала в договірних відносинах з [PERSON] , не є стороною іпотечного чи кредитного договору, набула право власності на квартиру безпосередньо на підставі договору №381 від 10.01.2006року про часткову участь у будівництві, укладеного із забудовником ТОВ «Південенерго», зобов`язання перед, яким виконала в повному обсязі, тому майнові права на квартиру [ADDRESS] не могли бути предметом договору №02-23-Ф060825К-1652 від 22.09.2006року, укладеного між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] , оскільки на час внесення змін до іпотечного договору в частині предмета іпотеки належали їй на підставі договору про дольову участь у будівництві №381 від 10.01.2006року. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним(стаття 15-16 ЦК України) Згідно зі частинами першою, третьою статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом. Частиною першою статті 576 ЦК України визначено, що предметом застави може бути будь - яке майно(зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернено стягнення. Відповідно до частини другою статті 583 ЦК України заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави.. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що 10 січня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Південенерго», як забудовником та [PERSON] , як учасником був укладений договір про участь у будівництві № 381. Відповідно до п.1.2. даного договору учасник зобов`язується надати забудовнику грошові кошти в розмірі та на умовах, передбачених укладеним договором на будівництво квартири в шестиповерховому 50-квартирному будинку за адресою: [ADDRESS] , а забудовник зобов`язується закінчити будівництво вказаного житлового будинку, ввести його в експлуатацію і передати у власність учаснику квартиру (житло) на умовах, передбачених даним договором. Пунктом 1. 3. договору визначено, що забудовник гарантує те, що квартира зазначена в п. 1.2. договору є його власністю на підставі договору про дольову участь в будівництві №3/85 від 04.01.2006року, раніше нікому не продана, в заставі, під арештом не находиться і не є предметом спору третіх осіб. Згідно із пунктом 2.1.4 договору забудовник зобов`язується після вводу, закінченого будівництвом житлового будинку в експлуатацію та за умов виконання учасником п.4.4. даного договору, в 10-денний строк пред`явити учаснику для прийому закінчену будівництвом дворівневу трикімнатну квартиру [ADDRESS] (п`ять) на 5-6 ( п`ятому -шостому ) поверсі загальною площею 129кв.м. (сто двадцять дев`ять), про що сторони підписують акти прийому-передачі, який є невід`ємною частиною даного договору.. Відповідно до п.2.2.1 договору вартість квартири є договірною і визначена у відповідності до діючих в період укладання договору ринкових цін і складає 292 572,00грн., що складає 2 268грн.за 1(один)м? загальної площі. Вказана сума складає договірну вартість дворівневої трьохкімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 129 м? і підлягає перерахунку на момент здачі будинку в експлуатацію, виходячи із фактичної площі квартири на підставі акту БТІ. Після чого сторони проводять кінцеві взаєморозрахунки. При цьому, вказаний розрахунок проводиться протягом 3-х робочих днів з моменту отримання акту БТІ. Пунктом 2.2.2 договору передбачено, що учасник зобов`язується здійснювати оплату вартості квартири в наступному порядку: в строк до 03.04.2007 року 50 400,00грн., в строк до 29.01.2008 року в розмірі 100 000,00грн., в строк до 15.02.2008 року 142 172 ,00 грн.(а.с.6-8). На підтвердження отримання від [PERSON] оплати за договором №381 від 10.01.2006 року ТОВ «Південенерго» надано квитанції до прибуткових касових ордерів: №1163, від 24.04.2007 року на суму 50 400,00 грн; №28, від 29.01.2008 року на суму 100 000,00 грн; №39, від 13.02.2008 року на суму 142 072,00 грн.(а.с.15). Згідно до акту прийому - передачі технічного паспорту і свідоцтва про право власності на квартиру від 01.10.2008 року забудовник -ТОВ «Південенерго» передає учаснику - [PERSON] технічний паспорт і свідоцтво про право власності (з випискою про реєстрацію права власності серія [NUMBER] ) на трикімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с.12). Згідно зі свідоцтвом про право власності, виданим на підставі рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради за №472 від 16.09.2008року. трикімнатна квартира [ADDRESS] . зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] . Право власності [PERSON] на зазначену квартиру зареєстровано в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації 30.09.2008року, про що в книзі: 207 проведено запис:80169(а.с.12-13). Чинним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 24.05.2017року по справі №766/1314/16ц за позовом [PERSON] до АТ «Укрсоцбанк» про визнання іпотечного договору недійсним встановлено, що АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», який змінив своє найменування на АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] 22.09.2006року був укладений кредитний договір № Ф060825К з урахуванням додаткової угоди №1 від 12.10.2006року та додаткової угоди №2 від 14.11.2006року відповідно до якого з метою фінансування будівництва, придбання (інвестування) житла відповідно до договору №228 про часткову участь в будівництві від 10.01.2006 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Південенерго», банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 300 000,00грн. у тимчасове користування на умовах щомісячного повернення зі сплатою 18% річних та кінцевим строком повернення до 21.09.2021 року. 22.09.2006 року в рахунок забезпечення виконання кредитних зобов`язань між банком та [PERSON] був укладений іпотечний договір №02-23-Ф060625К-1652, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В.Г, зареєстрований в реєстрі №8936 з накладенням заборони за реєстровим №8937 з урахуванням додаткового договору №1 від 12.10.2006року, зареєстрований в реєстрі за №9630, з накладенням заборони за реєстровим № 9631, згідно якого в іпотеку банку передано майнові права на незакінчену будівництвом трикімнатну квартиру [ADDRESS] та належить [PERSON] згідно договору №255 на часткову участь в будівництва від 10.01.2006року укладеного ним з ТОВ «Південенерго» з урахуванням додаткової угоди №1 від 10.10.2006року та додаткової угоди №2 від 14.11.2006року, згідно з якою в іпотеку банку передано майнові права на незакінчену будівництвом трикімнатну квартиру [ADDRESS] та належить іпоткодавцеві за договором №255 на часткову участь у будівництві від 10.01.2006року укладеного між іпотекодавцем та ТОВ «Південенерго» з урахування додаткового договору №2 від 14.11.2006року. Відповідно до п. 2.1.4 договору №228 від 10.01.2006року укладеного між ТОВ «Південенерго» та [PERSON] про часткову участь у будівництві забудовник зобов`язався після введення, закінченого будівництвом житлового будинку в експлуатацію і при виконанні учасником п.4.4.даного договору, в 10-денний строк надати учаснику для прийняття закінчену будівництвом трикімнатну квартиру [ADDRESS] на третьому поверсі, загальною площею 170м?, про що сторони підписують акт прийому - передачі, який є невід`ємною частиною договору. Заперечуючи позовні вимоги відповідач не надав відомостей про набуття [PERSON] права власності саме, на квартиру [ADDRESS] , а також доказів укладення між ним та ТОВ «Південенерго» акту прийому - передачі закінченої будівництвом квартири [ADDRESS] , що відповідно до договору є невід`ємною частиною договору про дольову участь та підтверджує набуття права власності іпотекодавцем на дану квартиру. Отже, встановленими судом обставинами справи підтверджено, що власником квартири [ADDRESS] на підставі договору про дольову участь у будівництві квартири №381 від 10.01.2006року є [PERSON] , яка за актом у прийому - передачі від 01.10.2008 року прийняла від забудовника - ТОВ «Південенерго» технічний паспорт і свідоцтво про право власності (з випискою про реєстрацію права власності серія [NUMBER] ) на трикімнатну квартиру [ADDRESS] .. Право власності [PERSON] на спірну квартиру зареєстровано в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації 30.09.2008року. Згідно зі статтями першою, п`ятою Закону України «Про іпотеку» №898-IV ( в редакції, яка була чинною на час укладення договору іпотеки та додаткового договору) застава майнових прав на нерухомість, будівництво, якої не завершено, регулюється за правилами, визначеними цим Законом. Предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку, як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Предметом іпотеки також може бути об`єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним в у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Частина об`єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості, якщо інше не встановлено цим Законом. Іпотека поширюється на частину об`єкта нерухомого майна, яка не може бути виділеною в натурі і була приєднана до предмету іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості. На час укладення додаткового договору №2 від 14.11.2006 року до іпотечного договору №02-23-Ф060825К-1652 від 22.09.2006 року стаття 5 Закону №898 -IV не визначала майнові права як предмет іпотеки, відповідні зміни до цієї статті були внесені Законом № 800 -VI від 25 грудня 2008 року. Майнові права на об`єкт незавершеного будівництва віднесені до предмета іпотеки Законом України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», яким були внесені зміни до законодавчих актів України, у тому числі і Закону №898 -IV 25 грудня 2008року. Згідно зі змістом статей 215, 216 ЦК України вимоги про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності можуть бути заявлені як однією із сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушенні вчиненим право чином. Оскільки додатковим договором №2 від 14.11.2006 року передано в іпотеку майнові права на квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , тому вона відповідно до положень ст.ст. 15-16, 215-216 ЦК України має право оспорювати зазначений додатковий договір до іпотечного договору, який стосується її прав та інтересів. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом. В силу положень статей 21,24, 41 Конституції України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав. Враховуючи правову позицію викладену у постанові Верховного Суду України від 14.02.2018 року у справі №523/ 13462/15-ц відносно того, що майнові права на спірну квартиру у незавершеному будівництвом житловому будинку, власником якої на даний час є [PERSON] відповідно до положень Закону №898 - IV в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин не могли бути предметом іпотеки, відтак [PERSON] неправомірно передав у іпотеку майнові права на квартиру, [ADDRESS] , які крім того, належали на час укладення додаткового договору до іпотечного договору [PERSON] на підставі договору про дольову участь в будівництві за №381 від 10.01.2006 року. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання недійсним п.1.1. додаткового договору №2 від 14.11.2006року до іпотечного договору №02-23Ф060825К-1652 укладеного між АКБ СР «Укрсоцбанк» правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] 22.06.2006року в частині передачі в іпотеку майнових прав на трикімнатну квартиру [ADDRESS] ., оскільки [PERSON] в повному об`ємі проінвестувала будівництво спірної квартири власними коштами, що засвідчує її право власності на квартиру [ADDRESS] . Посилання відповідача на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24.05.2017року у цивільній справі № 766/1314/16ц, за позовом [PERSON] до ПАТ «Укрсоцбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В.Г. про визнання недійсним іпотечного договору, як на підставу для відмови в задоволенні позовних вимог позбавленні правового обґрунтування, оскільки відповідно до положень ч.4 ст.82 ЦПК України преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню при розгляді справи у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено Як вбачається із рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24.05.2017 року у справі №766/1314/16ц судом не надавалася правова оцінка правомірності внесення 14.11.2006 року змін до іпотечного договору №02-23-Ф060825К-1652 від 22.09.2006 року, в частині визначення предметом іпотеки майнових прав на спірну квартиру та не досліджувалися обставини набуття [PERSON] прав власності на квартиру [ADDRESS] . Суд також вважає, клопотання відповідача про застосування позовної давності таким, що не підлягає задоволенню, оскільки загальна позовна давність установлюється в три роки (ст.257 ЦК України), перебіг якої відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, як його порушила. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] не була стороною іпотечного чи кредитного договору, укладеного між АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] , про порушення свого права власності на квартиру дізналася у травні 2017 року в ході розгляду Херсонським міським судом Херсонської області цивільної справи № 766/1314/16ц за позовом [PERSON] до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання недійсним іпотечного договору. З даним позовом до суду позивач звернулася в липні 2017року тобто з часу коли дізналася про порушення свого права власності на нерухоме майно, яке до того ж не вибувало із її володіння. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір розглядається в суді і надійшов на його розгляд з такими вимогами. Враховуючи викладене, а також встановлення судом неправомірності передачі в іпотеку майнових прав на квартиру [ADDRESS] суд приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування заборони відчуження підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з АТ «Укрсоцбанк» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1280,00грн. На підставі викладеного, ст.ст. 21,24,41 Конституції України, ст.ст. 15-16,215-216, 317, 321 575-576,583ЦК України, Закону України «Про іпотеку»

Outcome: approved