Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

У квітні 2020 р. громадська організація «Гаражне товариство «Титан» робітників Титано-магнітного комбінату», в особі представника Шумейко І.П., звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на користь громадської організації заборгованість зі сплати членських внесків, інфляційні втрати, 3% річних, а також\~судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до заяви-договору від 24.04.2013 [PERSON] передав всі свої права та обов`язки члена гаражного товариства відповідачу [PERSON] . З цього часу, відповідач увійшла до складу членів громадської організації «Гаражне товариство «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату». Своїм підписом у заяві-договорі відповідач підтвердила, що зі статутом громадської організації «Гаражне товариство «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату» ознайомлена, і приймаючи на себе права та обов`язки члена громадської організації, зобов`язується суворо виконувати всі вимоги та рішення управління, своєчасно сплачувати членські внески та утримувати гараж № [NUMBER] блоку № [NUMBER] у відповідності до вимог санітарних та протипожежних норм. Однак [PERSON] за період з 2017-2019 р.р. членських внесків не сплачувала, у зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за сплати членських внесків за період з 2017-2019 р.р. 3\~200,00 грн., а також інфляційні втрати 180,00 грн. та 3% річних 117,80 грн., а всього загальну суму 3\~497,00 грн., а також судові витрати: судовий збір та витрати на правничу допомогу в сумі 2000 гривень. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27.04.2020, цивільну справу за позовом громадської організації «Гаражне товариство «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату» до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати членських внесків, інфляційних втрат та трьох відсотків річних передано на розгляд Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя за територіальною юрисдикцією (підсудністю). Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.08.2020 року за позовом відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та признчено розгляд справи. Представник позивача громадської організації «Гаражне товариство «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату» просив суд розгляд справи провести у його відсутність. Голова правління Цветцих Ю.О. 21.09.2020 надіслав суду заяву в якій просив провадження у справі в частині стягнення 3\~200,00 грн. заборгованості зі сплати членських внесків закрити у зв`язку з відсутністю предмета спору. Стягнути зі [PERSON] на користь громадської організації «Гаражне товариство «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату» втрат від інфляції 180,000 грн, 3% річних 117,80 грн., а також судові витрати: судовий збір у розмірі 2\~102,00 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 2\~000, грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 27.10.2020 прийнято відмову громадської організації «Гаражне товариство «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату» від позовних вимог до [PERSON] в частині стягнення заборгованості зі сплати членських внесків. В іншій частині позовних вимог громадської організації «Гаражне товариство «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату» до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних - розгляд справи продовжено. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленою про дату, час і місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7\~ст. 128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала, у зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч. 4 ст.\~223, ч. 2 ст.\~247, ч. 1 ст.\~280 ЦПК України\~вважає за необхідне розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманих за безкоштовним запитом на сайті Міністерства юстиції України, за ідентифікаційним номером 25493400 зареєстровано Громадську організацію «Гаражне товариство «Титан» робітників титано-магнієвого комбінату». Датою первісною реєстрації є 28.07.1995. 24.07.2013 [PERSON] прийняла на себе права та обов`язки члена громадської організації, своєчасно оплачувати членські внески та утримувати гараж № [NUMBER] блоку № [NUMBER] у відповідності до санітарних та протипожежних норм. Статтею 3 Закону України «Про об`єднання громадян»\~визначено, що Громадською організацією є об`єднання громадян для задоволення та захисту своїх законних соціальних, економічних, творчих, вікових, національно-культурних, спортивних та інших спільних інтересів. Статтею 13 Закону України «Про об`єднання громадян»\~передбачено, що об`єднання громадян діє на основі статуту або положення. Статутний документ об`єднання громадян повинен містити, зокрема, умови і порядок прийому в члени об`єднання громадян, вибуття з нього; права і обов`язки членів (учасників) об`єднання. Пунктом 4.4. Статуту ГО «ГТ «Титан» передбачено, що прийом до складу членів ГО здійснюється правлінням на підставі заяви особи, в якій особа підтверджує зобов`язання виконувати завдання Статуту, при умови виділення йому місця під будівництво гаражу або придбання гаражу на території Організації. Порядок виходу громадян з членів ГО визначений п. 4.6 Статуту. У 2013 р. відповідач набула членства у ГО «ГТ «Титан» у зв`язку із набуттям права користування гаражем на території громадської організації, та в установленому порядку із заявою про припинення свого членства не зверталася, відповідного рішення про виключення її з членів громадської організації не приймалось. Згідно довідки з ЄДРЮО, відповідно до якої громадська організація «Гаражне товариство «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату» вперше було зареєстроване у 1995 р. та з того часу продовжує своє існування з урахуванням реорганізацій. Набувши членства у громадській організації та не припинивши його в установленому порядку, [PERSON] одночасно узяла на себе обов`язки зі сплати членських внесків. Розмір внесків на 2017, 2018 та 2019 рр. встановлений відповідними рішеннями загальних зборів ГО «ГТ «Титан» від 18.12.2016, від 29.01.2018 та від 20.01.2019, що підтверджено відповідними виписками з протоколів загальних зборів. Згідно заяви голови правління громадської організації «Гаражне товариство «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату» [PERSON] від 18.09.2020, вбачається, що після подання позовної заяви, а саме 01.09.2020 відповідачем була сплачена наявна заборгованість зі сплати членських внесків в повному обсязі, в тому числі заборгованість за 2017-2019 р.р., що підтверджується відповідною довідкою № 28 від 18.09.2020. Таким чином судом встановлено, що відповідач неналежно виконала свої зобов`язання щодо оплати членських внесків, внаслідок чого у період з 2017-2019 р.р. за [PERSON] утворилася заборгованість у загальній сумі 3\~200,00 грн., яка під час розгляду справи нею була погашена. Згідно ч. 2\~ст. 625 ЦК України,\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статей\~524,\~533,\~625 ЦК України\~грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів. Таким чином, грошовим зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 02.04.2014 у справі № 6-21 цс 14. Виходячи з нього, зобов`язання члена громадської організації зі сплати членських внесків слід вважати грошовим зобов`язанням, а тому до нього застосовуються положення ч. 2\~ст. 625 ЦК України. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно розрахунку, наданого позивачем та перевіреного судом, інфляційні втрати від невиконаних вчасно зобов`язань складають 180,00 грн., а 3% річних 117,80 грн. Таким чином, вимоги позивача про стягнення встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також трьох процентів річних ґрунтуються на законі, позивачем надано обґрунтованого розрахунку зазначених сум, а тому підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним судового збору за подачу позову у сумі 2 102,00 грн. У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат». Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі і факт надання правової допомоги підтверджено ордером на надання правничої (правової) допомоги, договором про надання правової (професійної правничої) допомоги від 09.04.2020, копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, актом прийому-передачі № 470 від 14.04.2020 та рахунком на загальну суму 2 000,00 грн. Отже суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, в частині стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги громадської організації «Гаражне товариство «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату» у повному обсязі, стягнувши зі [PERSON] суму втрат від інфляції, 3% річних, витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved