Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

у липні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою, в якій просив визначити додатковий строк в два місяці, починаючи з дати набрання законної сили рішенням суду, для звернення до нотаріальної контори/приватного нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог, зазначено про те, що померла [INFO] [PERSON] є матір?ю позивача [PERSON] . За життя [PERSON] складено заповіт 05.04.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сафоновим С.Л. за реєстровим номером 153, згідно змісту якого все майно, де б воно не було, з чого б воно не складалось, [PERSON] заповіла [PERSON] та [PERSON] у рівних частках кожному. Онуки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , спадкоємці за заповітом, звернулись до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини з пропуском встановленого законом строку, а саме 27.06.2020 року. Також, позивач дізнався, що йому, як спадкоємцю першої черги непрацездатного віку, незалежно від існування заповіту, належить обов?язкова частка у спадщині у розмірі ј частини. Відповідно, позивачем у відведений законом шестимісячний строк, не подано до нотаріуса заяви про відмову від спадщини, у зв?язку із чим позивач просить поновити такий строк. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м Києва від 20.07.2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04.08.2020 року призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 28.08.2020 року від представника відповідача надійшов до суду відзив, у якому представник відповідача просив розглянути справу у його відсутність. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.10.2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено у судове засідання для розгляду по суті. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити з вказаних у позові підстав. Інші учасники справи у судове засідання не з?явились. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13.12.2019 року відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 10). Позивач [PERSON] є сином померлої [INFO] [PERSON] , ступінь родинних зв?язків стверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.10.1958 року Московським РАЦС м. Києва (а.с. 12). За життя [PERSON] складено заповіт, посвідчений 05.04.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сафоновим С.Л. за реєстровим номером 153, відповідно до змісту якого [PERSON] на випадок смерті зроблено розпорядження наступного змісту: все майно, де б воно не було, з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що останній належатиме на день смерті і на що вона матиме право, [PERSON] заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному (а.с. 11). З матеріалів справи, зокрема, з витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 60727547 від 27.06.2020 року, вбачається, що 27 червня 2020 року Другою київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 343/2020 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною першою статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу, згідно зі статтею 1261 ЦК України право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з частиною другою статті 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (стаття 1270 ЦК України). Таким чином, суб`єктивне цивільне право на прийняття спадщини існує в межах строків, установлених статтею 1270 ЦК України. Згідно з частиною першою статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином, право на відмову від прийняття спадщини існує у спадкоємця лише в межах строку, встановленого для прийняття спадщини, після закінчення якого відмова не допускається і поновлення цього строку законом не передбачено. Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2020 року у справі № 132/3826/18 (провадження № 61-6026св19). Аналогічного висновку у свій час притримувався Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, надаючи судам роз?ясення, викладені у листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, про неможливість встановлення судами додаткового строку для подачі спадкоємцем нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини, оскільки це не передбачено чинним законодавством. За вказаних обставин, суд надходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на положеннях закону.

Outcome: dismissed