Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

У липні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, від якого мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які наразі проживають разом з відповідачем. Позивач зазначає, що йому, як батькові, з боку відповідача чиняться перешкоди у спілкуванні з дітьми, його пропозиції укладення договору про участь у вихованні та утриманні дітей відповідач ігнорує, нотаріально посвідчити такий договір відмовляється. Тому, позивач просив суд усунути [PERSON] перешкоди у спілкуванні з дітьми та визначити йому такий спосіб його участі у вихованні дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] : -кожні перший та третій тиждень місяця понеділка з 18:00 години до середи 18:00 години, п`ятниці з 18:00 години до неділі 18:00 години за місцем фактичного проживання [PERSON] , без обмеження місця прогулянок, з можливістю поїздки до родичів позивача, в тому числі до бабусі і дідуся за місцем їх проживання; -кожен день народження доньки [PERSON] , а саме [INFO] кожного року до досягнення дитиною повноліття з 12:00 години до 17 :00 години; -кожен день народження доньки [PERSON] , а саме [INFO] кожного року до досягнення дитиною повноліття з 12:00 години до 17 :00 години; -кожні шкільні канікули в літній та зимовий періоди не менше 5 діб для відпочинку та оздоровлення дитини на території України; -один раз на рік протягом відпустки [PERSON] не менше 20 діб. Ухвалою судді від 09.08.2019 відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. У відзиві на позов, що надійшов до суду 01.10.2019, відповідач зазначила, що заявлені позивачем вимоги в частині усунення перешкод у спілкування із дітьми не визнає у зв`язку з їх безпідставністю. Разом з тим, відповідач не заперечує проти того, щоб позивачу визначити способи його участі у вихованні дітей шляхом перебування доньок за місцем проживання батька в будинку [ADDRESS] кожного першого та третього тижня місяця з п`ятниця 18:00 годин до неділі 18:00 годин при забезпеченні батьком переїзду дітей до місця свого проживання та повернення їх за місцем постійного проживання у визначений час зі створенням дітям комфортних умов перебування. У відповідь на відзив, що надійшов до суду 16.10.2019, позивач зазначив про обставини, які вже були викладені в позові. 02.03.2020 до суду надійшов висновок органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпрі, в якому у відповідності до ст. 19 СК України органом опіки та піклування надані рекомендації суду щодо розв`язання спору. Ухвалою суду від 16.03.2020 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті. 09.06.2020 справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним в позові. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти часткового задоволення позову, зазначивши, що підтримує зазначені у висновку органу опіки та піклування рекомендації способів участі позивача у вихованні дітей. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи без їх участі. Суд, заслухавши доводи сторін, перевіривши матеріали справи доказами, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Частиною 1 ст. 2 СК України врегульовано сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, у томі числі і спілкуватися зі своїм батьком. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно вимог ст. 15 вказаного Закону, дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів . Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом буде визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження (а.с. 9, 10). 23 жовтня 2009 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між сторонами по справі, про що зроблено відповідний актовий запис № 792 (а.с. 8). Наразі [PERSON] та [PERSON] проживають окремо. Між сторонами не досягнуто згоди щодо участі позивача [PERSON] у вихованні їх спільних дітей та спілкуванні з ними, що під час судового розгляду сторонами не заперечувалось. 24.07.2019 позивачем на адресу відповідача [PERSON] поштовим відправленням було направлено лист з пропозицією укладення нотаріально посвідченого договору щодо здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини (а.с. 15, 5), на яке остання відповіді не надала. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ(далі - Конвенція про права дитини) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Частиною 3 статті 9 вказаної Конвенції визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Тлумачення наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що той з батьків, який проживає окремо від дитини має право на особисте спілкування з ними, а інший не має права перешкоджати йому спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дітей. При визначенні способів участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковим є врахування найкращих інтересів дитини. Згідно зі ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Згідно зі ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2019 по цивільній справі № 199/668/19 (2/199/1795/19) з [PERSON] ухвалено стягнути на користь [PERSON] на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 24 січня 2019 року до повноліття дитини (а.с. 16-17). Згідно з довідкою Індустріального відділу держаної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 30.08.2019 № 24661 заборгованість зі сплати аліментів відсутня (а.с. 51) . [PERSON] на обліку і лікарів психіатра та нарколога не перебуває, що підтверджується медичною довідкою про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів серії 12ЯЯУ № 342053 та сертифікатом про проходження профілактичного наркологічного огляду серії НТН № 335112 (а.с.49) За місцем роботи [PERSON] характеризується позитивно, що підтверджується відповідною характеристикою (а.с. 50). Жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б свідчили про неможливість батька спілкуватися із малолітніми його доньками, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з дітьми, яке перешкоджало б нормальному розвитку дітей, судом не встановлено. Відповідно до ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до пунктів 74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади подає суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесіди з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються зазначеної справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 14.02.2020 № 18/5-60, представленого належною юридичною особою виконавчим комітетом Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, з`ясовано, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з відповідачем за адресою: [ADDRESS] , де створені всі належні умови для проживання дітей, їх виховання та розвитку. Позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , де згідно з актом обстеження умов проживання, складеним управлінням-службою у справах дітей Самарської районної у місті Дніпрі ради також створені всі належні умови для проживання, виховання та розвитку дітей. За інформацією центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Індустріальної районної у місті Дніпрі ради мати [PERSON] виконує батьківські обов`язки в повному обсязі по відношенню до обох дітей. При спілкуванні [PERSON] повідомила, що вона і доньки бажають спілкуватись із батьком, залишатися з ночівлею в батька вдома. Крім того, у висновку зазначено, що дитина [PERSON] відвідує комунальний заклад освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 261» Дніпровської міської ради з 03 вересня 2016 року по теперішній час. Батьки беруть участь у вихованні дитини. Дитина [PERSON] навчається у 4-му класі комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа № 121» Дніпровської міської ради з першого класу. Батьки беруть участь в житті дитини, цікавляться її успіхами. Дотримуючись вимог статті 171 Сімейного кодексу України, 16.03.2020 під час підготовчого судового засідання судом було поставлено на обговорення питання щодо з`ясування думки дітей в судовому засіданні при вирішенні спору щодо їх виховання, проте сторони, які є батьками та законними представниками дітей, заперечували щодо зазначеного, вважаючи що немає необхідності в цьому. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема,стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Отже, на думку суду, стосунки між сторонами не мають впливати на обсяг прав та обов`язків батьків щодо виховання дітей та спілкуванні з ними. Згідно з ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку доньок, батько дітей має бажання приймати участь у їх вихованні, а спілкування між позивачем та дітьми не перешкоджає їх нормальному розвитку, але виникли непорозуміння щодо врегулювання питання з приводу побачень батька з дітьми, суд, з урахуванням інтересів дітей, їх віку, поведінки батьків, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Враховуючи те, що позивачем не заявлено вимогу щодо стягнення на його користь судових витрат зі сплати судового збору, такі витрати слід віднести на рахунок позивача.

Outcome: partial