Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

У липні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON](далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.12.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте, відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором № б/н від 05.12.2011 року в розмірі 17592,03 грн. та витрати по сплаті судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явився, у позовній заяві зазначив, що ПАТ КБ «Приватбанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У судовому засіданні було встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.12.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві відповідач змінила прізвище на «Іщук» (а.с. 45). Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно із розрахунком, заборгованість відповідача за договором № б/н від 05.12.2011 року станом на 31.05.2017 року становить 17592,03 грн., яка складається з: 591,13 грн. - заборгованість за кредитом, 12486,99 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована складова), 813,91 грн. - штраф (процентна складова). Даючи юридичну оцінку доказам наявним у матеріалах справи, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором № б/н від 05.12.2011 року належним чином не виконує, а отже зобов'язаний повернути позивачу борг по договору в розмірі 17592,03 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved