Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з даним позовом, у якому просять: - скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно: земельну ділянку площею 0,3187га, кадастровий номер 3221281200:05:008:0071, цільове призначення - для ведення товарного сількогосподарського виробництва, яка знаходяться на землях Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, видане 26.10.2013 року реєстраційною службою Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 3080732; - скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно: земельну ділянку площею 0,4329га, кадастровий номер 3221281200:06:005:0053, цільове призначення - для ведення товарного сількогосподарського виробництва, яка знаходяться на землях Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, видане 26.10.2013 року реєстраційною службою Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 3081041; - скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно: земельну ділянку площею 0, 0739га, кадастровий номер 3221281201:01:012:00583, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка знаходяться в смт. Велика Димерка, Броварського району Київської області, видане 13.03.2014 року реєстраційною службою Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 4960558; - скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно: земельну ділянку площею 0,0788га, кадастровий номер 3221281201:01:012:0059, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), оформлену згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 11.01.2014 року, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 4219681, в частині спільної сумісної власності, яка належала [PERSON] за адресою: [ADDRESS]; - визнати за ними право власності по 1/2 частині за кожним на вищевказані земельні ділянки. В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що [INFO] року померла їх мати - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на домоволодіння за адресою: [ADDRESS], та земельні ділянки площею 0,0739га для ведення особистого селянського господарства, площею 0,4329га та 0,3187га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в смт. Вилика Димерка Броварського району Київської області, якими спадкодавець при житті розпорядилася, склавши 19.03.2013 року на випадок своєї смерті заповідальне розпорядження на їх користь. У визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини вони, як спадкоємці за заповітом, звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, а інші спадкоємці - мати померлої - [PERSON] відмовилася від належної їй частки спадкового майна, а чоловік померлої - [PERSON] спадщину після смерті дружини не прийняв, встановлений законом шестимісячний строк на прийняття спадщини пропустив. 21.06.2014 року їм у рівних частках як спадкоємцям за заповітом видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у вигляді житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. Разом з тим у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спірні земельні ділянки їм відмовлено, так як правовстановлюючі документи на них оформлені після смерті спадкодавця. З підстав захисту своїх прав вони змушені звернутися до суду. У судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач Великодимерська селищна рада Броварського району Київської області у судове засідання не з'явилася, надіслала листа з проханням розглянути дану справу без представника селищної ради. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві. З матеріалів справи вбачається, що 19.03.2013 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, згідно з яким все нерухоме та рухоме майно, що належить їй на праві власності на день смерті заповіла своєму сину [PERSON], [INFO] та дочці [PERSON], [INFO], в рівних частках кожному. Зі спадкової справи № 709/2013 до майна померлої [PERSON], вбачається, що позивачі у визначений законом строк звернулися із заявами про прийняття спадщини, а інші спадкоємці за законом: [PERSON] заявою від 13.09.2013 року відмовилась від належної своєї обов'язкової частки спадкового майна за законом згідно ст.ст. 1241, 1261 ЦК України; чоловік померлої [PERSON] у термін передбачений ст. 1270 ЦК України у порядку ст. 60 Сімейного кодексу України відмовився від прийняття спадщини, не претендує на видачу свідоцтва про право на спадщину, як переживший свою дружину чоловік. 07.12.2013 року та 21.06.2014 року позивачам по даній справі видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] та 1/3 частини житлового будинку з відповідними надвірними будівлями у [ADDRESS]. 21.06.2014 року Броварська районна державна нотаріальна контора відмовила позивачам у оформленні свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спірне нерухоме майно (земельні ділянки) у зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи були оформлені після смерті спадкодавця. Так, з матеріалів справи вбачається, що 19.03.2013 року [PERSON], видала довіреність на імя [PERSON] для оформлення права власності на земельні ділянки. Після смерті [PERSON] згідно із вищевказаною довіреністю оформлено право власності на спірне нерухоме майно та видано свідоцтва про право власності: - 26.10.2013 року - на земельну ділянку площею 0,3187га, кадастровий номер 3221281200:05:008:0071, цільове призначення - для ведення товарного сількогосподарського виробництва та земельну ділянку площею 0,4329га, кадастровий номер 3221281200:06:005:0053, цільове призначення - для ведення товарного сількогосподарського виробництва, які знаходяться на землях Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області; - 13.03.2014 року - на земельну ділянку площею 0, 0739га, кадастровий номер 3221281201:01:012:00583, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка знаходяться в смт. Велика Димерка, Броварського району Київської області; - 11.01.2014 року - на земельну ділянку площею 0,0788га, кадастровий номер 3221281201:01:012:0059, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Відповідно до вимог ст. ст. 1218, 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти або не прийняти її. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог, так як наявність свідоцтв про право власності на нерухоме майно, які видані після смерті спадкодавця чинить перешкоди спадкоємцям за заповітом у належному оформленні спадкових прав після смерті [PERSON] Крім того, враховуючи, що земельна ділянка площею 0,0788га є спільною сумісною власністю [PERSON], [PERSON] та спадкодавця [PERSON], та положення ч. 2 ст. 370 ЦК України щодо рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності, суд вважає, що спадкодавцю належала 1/3 частина цієї земельної ділянки, яка є спадковим майном, а тому кожен із позивачів має право на 1/2 її частину. На підставі викладеного та

Outcome: approved