Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме 1/2 частина квартири [ADDRESS] .Вона є спадкоємцем після померлого за законом. У встановлений законом порядку вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого [INFO] [PERSON] , на підставі якої у Судацькій державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу № 89 до майна померлого [PERSON] , але через події в АР Крим не встигла отримати свідоцтво про право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . 01.03.2019 року вона звернулася до Першої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом, однак державним нотаріусом мені було повідомлено, що вчинити нотаріальну дію, а саме - видати свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо, у зв`язку з тим, що спадкова справа уже заведена, згідно чинного законодавства не може бути заведено після померлого дві спадкові справи. У зв`язку з тим, що вона не може отримати свідоцтво про право власності на спадщину після померлого чоловіка, вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. У судове засідання позивач не з`явилася, просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Статтею 263 ЦПК України зазначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04 квітня 1995 року, виданого Відділом по обліку та розподілу житлової площі Павлоградської міської ради, [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить по 1/2 частині квартири [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Виконавчим комітетом Морської сільської ради м. Судака Автономної Республіки Крим. Спадкоємцем за законом після померлого [INFO] [PERSON] є його дружина [PERSON] . Крім того, спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його діти: [PERSON] та [PERSON] , які спадщину приймати не бажають та не зверталися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. У встановлений законом порядку позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого [INFO] [PERSON] , на підставі якої у Судацькій державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу № 89 до майна померлого [PERSON] , але через події в АР Крим не встигла отримати свідоцтво про право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . 01.03.2019 року позивач звернулася до Першої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом, однак державним нотаріусом Першої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Тимченко О.М. позивачу було повідомлено, що вчинити нотаріальну дію, а саме - видати свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо, у зв`язку з тим, що спадкова справа уже заведена, згідно чинного законодавства не може бути заведено після померлого дві спадкові справи. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), як зазначено у статті 1216 ЦК України. Стаття 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до статті 1256 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. У зв`язку з тим, що у судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлого [INFO] [PERSON] , якому на праві власності належала 1/2 частина квартири [ADDRESS] , суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved