Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

У липні 2016р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі - ПАТ КБ «Приват Банк») звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 12 лютого 2008р. між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» (далі ЗАТ КБ «Приват Банк»), правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір б/н від 12 лютого 2008р., згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 2506,86грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 12,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», складає між ним і Банком Договір. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Оскільки відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань, встановлених кредитним договором, позивач просив стягнути з останнього суму заборгованості за кредитним договором б/н від 12 лютого 2008р. в розмірі 12164,20 грн. та судові витрати. Представник ПАТ КБ «Приват Банк», діючий за довіреністю від 04 вересня 2015р., в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути поданий позов за його відсутності в порядку заочного провадження, у звязку з неявкою відповідача в судові засідання (а.с.1,13). Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с.28,30) У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що ПАТ КБ «Приват Банк» є юридичною особою відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (а.с.14,15). Матеріалами справи встановлено, що 12 лютого 2008р. між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» (далі ЗАТ КБ «Приват Банк»), правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір б/н від 12 лютого 2008р., згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 2506,86грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 12,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7-11). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», складає між ним і Банком Договір. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, однак відповідач від виконання своїх зобовязань ухиляється. Через невиконання зобовязань за кредитним договором б/н від 12 лютого 2008р. у відповідача станом на 25.05.2016р. склалася заборгованість перед ПАТ КБ «Приват Банк» в розмірі 12164,20грн., яка складається з: - заборгованості по комісії за користування кредитом 131,63 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 10977,13грн. - штраф (фіксована частина) 500,00грн., - штраф (відсоткова складова) 555,44 грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов кредитного договору б/н від 12 лютого 2008р. (а.с.5-6). Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та умовами договору кредиту для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в сумі 1378,00 грн., а тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача (а.с.16).

Outcome: approved