Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON], третя особа Головне Управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщення та зняття з реєстраційного обліку. У позові й у судовому засіданні позивач посилалася на те, що їй та членам її сім?ї на підставі ордеру від 18.09.1975 року, виданого рішенням Індустріальної ради депутатів трудящих м. Дніпропетровська, було надано квартиру [ADDRESS]. В спірній квартирі зареєстровані позивачка, її син та відповідач. Однак, відповідачі з січня 2000 року у спірній квартирі не проживають, особистих речей в квартирі не мають. З урахуванням викладеного, просила суд визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловими приміщеннями в квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] шляхом зняття з реєстраційного обліку з квартири [ADDRESS]. Позивач та її представник у судовому засіданні заяву підтримали, на її задоволенні наполягали. Відповідачі у судові засідання у справі не зявлялися, про час і місце їх проведення повідомлялися належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу та членам її сім?ї на підставі ордеру від 18.09.1975 року, виданого рішенням Індустріальної ради депутатів трудящих м. Дніпропетровська, було надано квартиру [ADDRESS]. Згідно довідки №1213/4063 від 25.12.2015 року, виданої Індустріальним районним відділом в м. Дніпропетровську Державної міграційної служби України ГУ в Дніпропетровській області, згідно обліків житлового експлуатаційного підприємства № 28 станом на 25.12.2015 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані громадяни: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (син позивача); [PERSON], [INFO]. Однак, відповідачі [PERSON] та [PERSON] з січня 2000 року у спірній квартирі не проживають, особистих речей в квартирі не мають. Факт реєстрації відповідачів у спірній квартирі порушує права та інтереси позивача, оскільки остання оплачує низку комунальних послуг (поставку гарячої та холодної води та ін.) виходячи з кількості осіб, зареєстрованих у спірній квартирі, у звязку з чим несе невиправдані додаткові витрати. Відповідно до ст. 71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України особа, відсутня у жилому приміщенні понад вищезазначеного строку, в судовому порядку може бути визнана такою, що втратила право користування відповідним приміщенням. Оскільки відповідачі не проживають у спірному жилому приміщенні на протязі більше, ніж шести місяців, не виконують своїх обов'язків, що випливають з договору найму, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги є заснованими на законі і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved