Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

У квітні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що перебуває з відповідачем в юридичному шлюбі, який був зареєстрований 03 грудня 2007 року у Лизогубівській сільській раді Харківського району Харківської області, актовий запис №18. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , 2009 року. Сімейне життя між ними не склалось через те, що відповідач зловживав спиртними напоями, на ґрунті чого вчиняв сварки, що призвело до втрати порозуміння, любові та взаємної поваги. Тривалий час вони разом не мешкають. Позивач вважає, що примирення та спільне життя неможливе, в зв`язку з чим просила шлюб розірвати. 10 травня 2019 року судом була отримана інформація з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління ДМС України в Харківській області про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 травня 2019 року позов було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, просила позов задовольнити, судові витрати просила залишити за позивачем. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, зазначив, що проти позову не заперечує. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне. Позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 грудня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] , виданим Лизогубівською сільською радою Харківського району Харківської області, актовий запис №18 /а.с.4/. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /а.с.5/. Спільне життя сторін не склалось через різні характери, різне ставлення до шлюбу та сімейних обов`язків, суперечок з різних причин, як наслідок - втрати любові та взаємоповаги. Шлюбні відносини між сторонами остаточно припинені, спільне господарство сторони не ведуть, на примирення не згодні. Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Згідно з вимогами ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.141 ЦПК України за клопотанням позивача судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved