Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

У липні 2019 року [PERSON] звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області із заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу дублікату свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 17.02.1999 р. Вимоги мотивує тим, що згідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 17.02.1999р., виданого Комунарською районною адміністрацією Запорізької міської ради заявнику разом із братом та батьками на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . У зазначеному документі прізвище заявника вказано як [PERSON] , а ім`я [PERSON] . Проте, відповідно до свідоцтва про народження заявника прізвище вказано: [PERSON] , ім`я - [PERSON] . У паспорті громадянина України прізвище ім`я по батькові заявника вказано, як [PERSON] . Також як [PERSON] прізвище ім`я по батькові записано у картці фізичної особи - платника податків (ідентифікаційний № [NUMBER] ). Внаслідок втрати оригіналу свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 17.02.1999р., виданого Комунарською районною адміністрацією Запорізької міської ради, 11.07.2016 року районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарському району було видано дублікат зазначеного свідоцтва. З метою виправлення прізвища та імені у свідоцтві про право власності на житло № [NUMBER] мати заявника [PERSON] подала відповідну заяву до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району. Проте, з підстав, наведених у листі Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 28.03.2019 р. № З-0257 «Про розгляд звернення» їй було надано відповідь про те, що це зробити неможливо. Таким чином, можливість внести зміни до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 17.02.1999р. (дублікату від 11.07.2016р.) відсутня. У судове засіданні заявник не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник заінтересованої особи - районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав заяву в якій проти задоволення заяви заперечував, однак мотивів своїх заперечень не навів. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.02.1999 року за наслідками розгляду заяви [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на приватизацію житла, заступником голови Комунарської районної адміністрації було винесене розпорядження №155/14-р, на підставі якого орган приватизації видав заявникам свідоцтво від 17.02.1999 року №13718 про право власності на квартиру [ADDRESS] У правовстановлюючому документі прізвище ім`я та по батькові заявника зазначене як « [PERSON] », на протязі багатьох років заявники не звертали уваги на цей факт. Разом з тим відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданому 04.11.2016 р. Запорізьким РВ УМВС України в Запорізькій області вбачається, що прізвище, ім`я та по батькові заявника є « [PERSON] », вказана обставина також підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.10.2016 р. згідно до якого прізвище, ім`я та по батькові заявника є « [PERSON] ». Таким чином, розбіжність у написанні прізвища заявника у свідоцтві про право власності на житло, порівняно з паспортними документами заявника унеможливлює використання ним правовстановлюючого документу на нерухомість, чим обмежує його права власності на приватизовану квартиру, в тому числі щодо розпорядження цією квартирою. Згідно з ч.1 та п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п.6 ст.315 ЦПК України судами розглядаються справи в порядку окремого провадження щодо встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої не збігається з прізвищем у паспорті. Водночас, діючий ЦПК України передбачає обов`язкове досудове вжиття заходів з надання відповідних доказів (ст.318 ЦПК України - зміст заяви та додатки до заяви). Саме на цей факт звернуто увагу у п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Крім цього, у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення факту, що мають юридичне значення», зазначено наступне: «Інколи трапляються випадки, коли громадяни не можуть використовувати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові чи час народження не відповідають записам у паспорті чи у свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права. Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може нести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, неприсвоєння чи залишення одного з них.» З метою усунення розбіжностей у написанні прізвища у правовстановлюючому документі на нерухомість мати заявника звернулась до Органу приватизації в особі Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, в якій просили у свідоцтві про право власності на житло виправити помилки, натомість, 28.03.2019 року листом повідомлено, що у зв`язку з відсутністю підстав вважати зазначені розбіжності технічною помилкою в досудовому порядку їх усунення виявилося неможливими та рекомендовано звернутися за захистом своїх прав до суду. Метою встановлення зазначеного факту, що має юридичне значення, є усунення перешкод у використанні правовстановлюючого документу та перешкод в реалізації заявниками їх права власності на нерухомість. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документу є законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved