Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

У липні 2019 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 24 травня 2017 р. В місті Києві сталася ДТП, за участю застрахованого у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» автомобіля Volkswagen Polo, д.н.з. [NUMBER] , під управлінням [PERSON] та автомобіля Chevrolet Lacetti, д.н.з. [NUMBER] під управлінням [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди були спричинені механічні пошкодження та заподіяна матеріальна шкода автомобіля Volkswagen Polo, д.н.з. [NUMBER] . Згідно з постановою Голосієвського районного суду м. Києва від 10.07.2017р., якою визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124 КУпАП. Відповідно до звіту №181545 від 01.06.2017 року вартість відновлювального ремонту пошкодженного внаслідок настання ДТП застрахованого автомобіля становить 246513,89 грн. Згідно договору страхування ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатила страхове відшкодування у розмірі 98 725, 89 грн. Тому Позивач просив стягнути із [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства, страхова компанія «ПЗУ Україна» кошти в сумі - 98 725, 89 грн. - сума страхового відшкодування та судові витрати у розмірі 1 921, 00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без участі позивача, позов підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. За викладених обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.19,274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову,обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Судом встановлено, що 24 травня 2017 р. В місті Києві сталася ДТП, за участю застрахованого у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» автомобіля Volkswagen Polo, д.н.з. [NUMBER] , під управлінням [PERSON] та автомобіля Chevrolet Lacetti, д.н.з. [NUMBER] під управлінням [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди були спричинені механічні пошкодження та заподіяна матеріальна шкода автомобіля Volkswagen Polo, д.н.з. [NUMBER] . Згідно з постановою Голосієвського районного суду м. Києва від 10.07.2017р., якою визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124 КУпАП. Відповідно до звіту №181545 від 01.06.2017 року вартість відновлювального ремонту пошкодженного внаслідок настання ДТП застрахованого автомобіля становить 246513,89 грн. Згідно договору страхування ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатила страхове відшкодування у розмірі 98 725, 89 грн. Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяні збитки. Згідно п.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно Правової позиції, висловленої Верховним судом України при розгляді справи № 6-2587цс15 від 23 грудня 2015 року, визначено що страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ СК «ПЗУ Україна» у відповідності до статті 25 ЗУ «Про страхування» на підставі Звіту про результати огляду місця ДТП від 24.05.2017 року та страхового акту № ІІА2017052400003/11)2/04 від 24.07.2017 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 23917 від 26.07.2017 року. На підставі статті 993 ЦК України, статті 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Отже, після виплати страхового відшкодування у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до [PERSON] ПРО відшкодування завданої шкоди в розмірі 98 725 ГРН. 89 коп. Відповідно до витягу з ЄЦБ МТСБУ, цивільно-правова відповідальність Відповідача не була забезпечена. Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та таким, що підлягають до задоволення у повному обсязі. Також суд,

Outcome: approved