Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

У листопаді 2014 року Генеральний директор ТОВ «Автопаркінг-Сервіс» звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 9 900,00 грн., неустойку у вигляді пені в розмірі 1 819,60 грн., 3 % річних у розмірі 719,07 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 1 961,52 грн. та судові витрати по справі. В подальшому представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з [PERSON] 5 940,00 грн., пеню у розмірі 1 542,70 грн., 3 % річних у розмірі 392,75 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 1 589,94 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] на праві приватної власності належить машиномісце [NUMBER], рівня «3» підземної автостоянки за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 6-Б. 01 квітня 2010 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 1-4-72-3/СТ6Б «Про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території». Відповідач, взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, що стало підставою для позивача для звернення до суду за захистом свого порушеного права. Представник ТОВ «Автопаркінг-Сервіс» вимоги позову, відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог підтримав у повному обсязі. [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. У письмових запереченнях, наданих до суду проти вимог позову заперечував, зазначивши, що позивачем пропущений строк позовної давності. Зважаючи на вказані обставини, суд дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Суд, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про право власності [PERSON] на праві приватної власності належить машиномісце [NUMBER] (3-й рівень), площею 12,80 кв.м., яке розташоване в підземній автостоянці по вул. Старонаводницькій, буд. 6-Б. 01 квітня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автопаркінг-Сервіс» та [PERSON] укладено договір № 1-4-72-3/СТ6Б «Про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної території і прилеглої території». Відповідно до умов договору, [PERSON] передач ТОВ «Автопаркінг-Сервіс» на обслуговування належне йому на праві приватної власності машиномісце та зобов'язався щомісячно оплачувати вартість послуг позивача. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, враховуючи, що [PERSON] належним чином взяті на себе зобов'язання відповідно до умов договору від 01 квітня 2010 року № 1-4-72-3/СТ6Б не виконує, позовні вимоги ТОВ «Автопаркінг-Сервіс» про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 5 940,00 грн., пені у розмірі 1 542,70 грн., 3 % річних у розмірі 392,75 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 1 589,94 грн. підлягають до задоволення. Щодо вимог відповідача про застосування строків позовної давності, то суд не бере їх до уваги, оскільки позивачем уточнені позовні вимоги щодо стягнення заборгованості починаючи з 01.11.2011 року, що не порушує строк позовної давності встановлений ст. 257 ЦК України. Зважаючи, що суд задовольняє позовні вимоги, то у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] на користь ТОВ «Автопаркінг-Сервіс» підлягає до стягнення 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved