Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що з 01.08.2006 року по теперішній час перебуває у трудових відносинах з ПАТ «Азовзагальмаш», де з жовтня 2014 року їй не виплачують заробітну плату, у звязку із чим існує заборгованість по заробітній платі в сумі 26549,53 грн. На підставі викладеного, позивач просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі за період роботи з жовтня 2014 року по жовтень 2015 року в сумі 26549,53 грн. У подальшому позивач збільшила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі за період роботи з жовтня 2014 року по листопад 2015 року в сумі 28545,19 грн. Позивач у судове засідання не з'явилась. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та про підтримання позовних вимог, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач позовні вимоги визнав та надіслав письмові заперечення, в яких зазначив, що на сьогоднішній час існує заборгованість по заробітній платі в сумі 28545,19 грн. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин, тому за наявності письмової згоди позивача суд вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно із статтею 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Основним законом України статтею 43 Конституції передбачено право кожної людини на труд, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обовязки, в рівній мірі кореспондується обовязок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати труд працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату. Судом встановлено, що позивач з 01.08.2006 року по теперішній час працює у відповідача, що підтверджується записами в її трудовій книжці. За період роботи позивача їй нараховується заробітна плата. Згідно наданої відповідачем довідки № 238/5915 від 14.12.2015р. сума заборгованості по заробітній платі з урахуванням вже утриманих обовязкових податків та зборів перед [PERSON] за період її роботи з жовтня 2014 року по жовтень 2015 року складає: жовтень 2014р. 1797,90 грн., листопад 2014р. 2218,32 грн., грудень 2014р. 2305,01 грн., січень 2015р. 847,32 грн., лютий 2015р. 2149,25 грн., березень 2015р. 2271,93 грн., квітень 2015р. 2080,20 грн., травень 2015р. 2068,51 грн., червень 2015р. 2505,80 грн., липень 2015р. 2075,59 грн., серпень 2015р. 2198,38 грн., вересень 2015р. 2126,66 грн., жовтень 2015р. 1904,66 грн., листопад 2015р. 1904,66 грн., а всього 28454,19 грн. Положеннями ст. 115 КЗпП України встановлено обовязок працедавця виплачувати заробітну плату працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідачем вказаних вимог закону дотримано не було, заробітна плата у встановлені строки не виплачувалася, що підтверджується розрахунковим листом та довідкою відповідача, внаслідок цього по сьогоднішній день існує заявлена позивачем заборгованість по заробітній платі в розмірі 28454,19 грн. з вирахуванням вже сум, які підлягають утриманню як обовязкові податки та збори. Вказана сума заборгованості підлягає стягненню в судовому порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 487,20 гривень за вимоги майнового характеру. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності,

Outcome: approved