Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до Котелевського районного суду Полтавської області з позовною заявою, в якій просив: розірвати шлюб між ним та [PERSON], укладений 09.05.1987 року та зареєстрований у Микілківській сільській раді Котелевського району Полтавської області, посилаючись на те, що протягом останніх років сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Спілкування між ними та спільне проживання, повністю припинено, вони не здатні підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Всі спроби вирішити проблеми та досягти взаєморозуміння результатів не дали. Також у заяві указав, що вирішити питання про розірвання шлюбу в позасудовому порядку, відповідачка не погоджується. У попереднє судове засідання позивач\~ не з'явився, надав через канцелярію Котелевського районного суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, підтримав позовні вимоги повністю та просив не надавати строк на примирення. Відповідачка у попереднє судове засідання не з'явилася, надала через канцелярію Котелевського районного суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі, підтримала позовні вимоги повністю. Правом на примирення сторони беззаперечно не захотіли скористатися. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Виходячи зі змісту ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Розглядом справи установлено, що 09.05.1987 року між сторонами укладений шлюбу Микілківській сільській раді Котелевського району Полтавської області за актовим записом № 3. 21.11.2016 року позивач звернувся до суду з заявою про розірвання шлюбу. Отже, із встановлених обставин судом вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли шлюбні правовідносини, в межах яких виник спір щодо права позивача, як одного з подружжя на припинення шлюбу шляхом його розірвання. Так, згідно з частиною першою статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. При цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексу України). Одним із способів реалізації цього права, відповідно до положень частини другої статті 104, частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України, є припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з положеннями частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Таким чином, враховуючи вищезазначені норми закону та особливий характер сімейних відносин і їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд не може покласти обов'язок збереження сім'ї на саме подружжя при наявності на це обопільного категоричного заперечення. Відтак, суд дійшов висновку, що сім'я сторін фактично розпалася, збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, і тому цей шлюб необхідно розірвати. У відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного та у відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved