Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

у квітні 2019 року ТОВ «ВіЕйБі Лізинг» звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , ТОВ «Укр Строй Сервіс» про стягнення 188 227,16 грн. заборгованості по договору фінансового лізингу № 160823-1/ФЛ-Ю-А від 23.08.2016 року, а саме: 129 660,19 грн. - простроченої заборгованості за лізинговими платежами, 26 026,68 грн. - пені та 32 540,29 грн. -. 45% річних. Свої вимоги мотивувало тим, що 23.08.2016 року між ТОВ «ВіЕйБі Лізинг» (далі - Лізингодавець) та ТОВ «Укр Строй Сервіс» (далі - Лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу № 160823-1/ФЛ-Ю- А з додатками та додатковими угодами до нього. Відповідно до п. 4 Договору предметом лізингу є автомобіль Land Rover Range Rover, детальний опис якого в Додатку до Договору - «Специфікація». Згідно п. 1.1. Загальних умов Договору (Додаток до Договору) Лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування Предмет лізингу (далі - Предмет лізингу), найменування, марка, модель, комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого на момент укладення Договору наведені в Додатку «Специфікація», а Лізингоотримувач зобов`язується прийняти Предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору. По закінченню строку лізингу, до Лізингоодержувача переходить право власності на Предмет лізингу згідно умов цього Договору (за виключенням випадків, передбачених Договором та/або законодавством). З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов`язань за вказаним договором фінансового лізингу № 160823-1/ФЛ-Ю-А від 23.08.2016 року між ТОВ «ВіЕйБі Лізинг» та [PERSON] було укладено договір поруки № 160908-1/П від 08.09.2016 року, за умовами якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання боржником всіх зобов`язань за договором фінансового лізингу № 160823-1/ФЛ-Ю-А від 23.08.2016 року, укладеного між кредитором - ТОВ «ВіЕйБі Лізинг» та боржником - ТОВ «Укр Строй Сервіс». Зазначило, що ТОВ «ВіЕйБі Лізинг» належним чином виконало свої зобов`язання та передало в користування ТОВ «Укр Строй Сервіс» предмет лізингу на підставі підписаного 16.09.2016 року сторонами акту прийому-передачі майна, в той час як ТОВ «Укр Строй Сервіс» свої зобов`язання по сплаті лізингових платежів не виконує, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 27.03.2019 року становить 188 227,16 грн. і складається з: 129 660,19 грн. - прострочена заборгованість за лізинговими платежами; 26 026,68 грн. - пеня; 32 540,29 грн. - 45% річних, а тому просило суд стягнути солідарно з [PERSON] та ТОВ «Укр Строй Сервіс» дану суму заборгованості, а також судовий збір у розмірі 2 823,41 грн. Ухвалою від 05.04.2019 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін (а.с. 57-58). Ухвалою від 07.08.2019 року судовий розгляд справи відкладено задля забезпечення прав відповідача [PERSON] на подання відзиву на позовну заяву (а.с. 63-64). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Позивач подав до заяву те, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі відзив на позовну заяву не подали. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Так, 23.08.2016 року між ТОВ «ВіЕйБі Лізинг» (далі - Лізингодавець) та ТОВ «Укр Строй Сервіс» (далі - Лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу № 160823-1/ФЛ-Ю- А з додатками та додатковими угодами до нього (а.с. 21-46). Відповідно до п. 4 Договору предметом лізингу є автомобіль Land Rover Range Rover, детальний опис якого в Додатку до Договору - «Специфікація». Згідно п. 1.1. Загальних умов Договору (Додаток до Договору) Лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування Предмет лізингу (далі - Предмет лізингу), найменування, марка, модель, комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого на момент укладення Договору наведені в Додатку «Специфікація», а Лізингоотримувач зобов`язується прийняти Предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору. По закінченню строку лізингу, до Лізингоодержувача переходить право власності на Предмет лізингу згідно умов цього Договору (за виключенням випадків, передбачених Договором та/або законодавством). Згідно п. 1.2. Загальних умов Договору строк користування Лізингоодержувачем Предметом лізингу (строк лізингу) складається з періодів (місяців) лізингу зазначених в Додатку «Графік сплати лізингових платежів» до Договору (надалі - «Графік») та починається з дати підписання Сторонами Акту приймання-передачі Предмета лізингу, але в будь-якому випадку не може бути менше одного року. Остаточна загальна вартість Предмету лізингу - вартість Предмету лізингу, вказана в Акті або в останньому по даті акті коригування вартості Предмету лізингу, направленому Лізингодавцем (п. 2.1.5. Загальних умов Договору). У відповідності до п 2.1.6 Загальних умов Договору Акт - акт приймання-передачі Предмета лізингу в лізинг. Число сплати - це число (порядковий номер дня у відповідному календарному місяці) сплати чергових лізингових платежів кожного календарного місяця, яке визначається згідно п. 2.1.7. Загальних умов Договору. Згідно п. 2.1.7.1. Загальних умов Договору числом сплати є порядковий номер дня у відповідному календарному місяці дати, яка визначається шляхом додавання двадцяти календарних днів до дати підписання Акту (Наприклад: дата підписання Сторонами Акту - 25 липня 2015 року. Черговий лізинговий платіж 1-го періоду лізингу сплачується 14 серпня 2015 року. Наступні чергові лізингові платежі кожного 14 числа календарного місяця протягом усього строку лізингу). В разі відсутності такого числа у відповідному календарному місяці (наприклад, якщо число сплати є 31-ше число, а у календарному місяці 30-ть днів), платіж сплачується у останній робочий день відповідного календарного місяця. Відповідно до п. 2.1.8 Загальних умов Договору період лізингу - це період строку лізингу, який дорівнює 1 (одному) місяцю. Перший період лізингу починається з дати підписання Акту. Пунктом 2.2. Загальних умов Договору передбачено, що усі платежі за Договором Лізінгоодержувач зобов`язаний здійснювати в національній валюті України (гривнях) відповідно до Графіку та Загальних умов шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Лізингодавця. Лізингові платежі включають: платежі по відшкодуванню (компенсації) частини вартості Предмета лізингу; винагороду (комісію) Лізингодавцю за отриманий у лізинг Предмет лізингу, з врахуванням коригування, вказаного в пунктах 2.7-2.9, 3.4 Загальних умов. Якщо строк сплати будь-якого лізингового платежу припадає на неробочий (вихідний, святковий або ін..) день, то Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити такий платіж не пізніше останнього робочого дня, який передує такому вихідному (святковому чи ін..) дню (п. 2.4. Загальних умов Договору). Позивач належним чином виконав свої зобов`язання та передав в користування відповідачу предмет лізингу на підставі підписаного 16.09.2016 року сторонами Акту прийому-передачі майна. Отже, відповідач зобов`язаний був сплачувати чергові лізингові платежі 6 числа кожного місяця в розмірі, визначеному в Графіку сплати лізингових платежів, тобто: періоди лізингу № 1 - 06.10.2016 року, № 2 - 06.11.2016 року, № 3 - 06.12.2016 року, № 4 - 06.01.2017 року і т.д. Також, судом встановлено, що з метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов`язань за вказаним договором фінансового лізингу № 160823-1/ФЛ-Ю-А від 23.08.2016 року між ТОВ «ВіЕйБі Лізинг» та [PERSON] було укладено договір поруки № 160908-1/П від 08.09.2016 року, за умовами якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання боржником всіх зобов`язань за договором фінансового лізингу № 160823-1/ФЛ-Ю-А від 23.08.2016 року, укладеного між кредитором - ТОВ «ВіЕйБі Лізинг» та боржником - ТОВ «Укр Строй Сервіс» (а.с. 47-50). Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 ЦК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положення ст. 553 ЦК України передбачають, що виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою частково або у повному обсязі. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника. Положеннями ст. 553 ЦК України встановлено, що у разі невиконання боржником своїх зобов`язань за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Судом встановлено, що позивачем повністю виконані умови укладеного договору фінансового лізингу, в той час як ТОВ «Укр Строй Сервіс» останніх з серпня 2018 року не виконує належним чином. Розрахунок основного боргу за лізинговими платежами позивачем зроблено вірно, а тому з відповідачів на користь позивача необхідно солідарно стягнути 129 660,19 грн. простроченої заборгованості за лізинговими платежами. Відповідно до ст. 549 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язань настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (штраф, пеня). Згідно п. 7.1.1. Загальних умов Договору лізингу передбачено, що за порушення обов`язку з своєчасної оплати платежів, передбачених даним Договором та/або чинним законодавством України, Лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочки, та відшкодовує всі збитки, завдані цим Лізингодавцеві, понад вказану пеню. Сторони домовились, що нарахування даної пені за прострочення сплати платежів, передбачених даним Договором та/або чинним законодавством України, припиняється через дванадцять місяців, від дня, коли сплата мала відбутися. Позивач просить солідарно стягнути з відповідачів 26 026,68 грн. пені за період з 07.08.2018 року по 27.03.2019 року. Суд, перевіривши розрахунок пені, вважає, що він зроблений вірно, відповідачами в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України не спростований. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Пунктом 2.7. Загальних умов договору лізингу визначено, що у разі, якщо Лізингоодержувач прострочить сплату лізингових платежів, на підставі ст. 625 ЦК України Лізингоодержувач зобов`язується сплачувати 45 (сорок п`ять) процентів річних від простроченої суми, протягом всього періоду існування простроченої заборгованості. Позивач просить солідарно стягнути з відповідачів 32 540,29 грн. 45% річних за період з 07.08.2018 року по 27.03.2019 року. Суд, перевіривши розрахунок 45% річних, також вважає, що він зроблений вірно. До того ж, відповідачами в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України не спростований. Положеннями ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачами, в свою чергу, жодних доказів в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на спростування позовних вимог не надано. Перевіривши зроблені позивачем розрахунки заборгованості, пені та 45% річних, суд встановив їх правильність та вважає, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Правильність розрахунку пені, річних та штрафу відповідачами не оспорені. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору в розмірі 2 823,41 грн. (а.с. 7). Вказану сума підлягає стягненню з відповідачів у рівних частинах з огляду на те, що Законом України «Про судовий збір» не передбачено солідарного стягнення останнього. На підставі викладеного,

Outcome: approved