Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

У липня 2019 року до Малиновського районного суду м.Одеси звернувся з позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 07.07.2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 751, про що свідчить Свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 07.07.2007 року. Від шлюбу у сторін спільних дітей немає. Позивач вказує, що у зв`язку з складними сімейними стосунками спільне сімейне життя стало неможливим, проявилась повна невідповідність характерів, абсолютно різні погляди на життя та сімейні обов`язки, що зумовили втрату почуття взаємної довіри, любові та поваги. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, а тому шлюб існує лише формально. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримує, та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, а також шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України згідно до ст.128 ч.11. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 07.07.2007 року [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 751, про що свідчить Свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 07.07.2007 року. Від шлюбу у сторін спільних дітей немає. З заяви позивача вбачається, що сторони шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України), проте позивач в подальшому шлюбні відносини підтримувати не бажає, збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача, обставин, що свідчили б про можливість збереження сім`ї судом не встановлено. Відповідно зі ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. З врахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу та встановлює порядок виконання рішення суду у відповідній частині.

Outcome: approved