Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

у липні 2018 року [PERSON] звернулася до суду зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачем являються батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], шлюб між ними розірвано. Неповнолітній син проживає разом з нею, відповідач проживає окремо, батьківські обов'язки по відношенню до сина не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Борг по аліментах станом на 01.01.2018 року складає 72 638, 18 грн. Позивач стверджує, що спроможна самостійно забезпечити дитину. Відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина. У зв'язку з наведеним позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] В судове засідання позивач не з'явилася, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином та завчасно, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позов підтримала (а.с.81). В заяві від 02.10.2018 року [PERSON] просить розглядати справу за його відсутності та проти позбавлення батьківських прав його батька [PERSON] не заперечує (а.с.69). Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання (а.с.75), натомість направив заяву, зареєстровану приватним нотаріусом №309 про те, що він будучи батьком [PERSON] заявляє, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його неповнолітнього сина, участі у вихованні, навчанні та утримані не приймає, з позовними вимогами ознайомлений та згодний, просив суд розглянути справу без його участі (а.с.13). Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися, натомість направили клопотання про розгляд справи без їх участі, представник Щербанівської сільської ради при вирішенні спору покладається на розсуд суду, представник Полтавської районної державної адміністрації позов підтримала (а.с.50,76,77). Суд, дослідивши надані письмові докази, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що відповідач [PERSON] - позивач по справі є матір'ю, а [PERSON] - відповідач по справі, є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.22). Шлюб між сторонами розірвано, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 24.12.2003 р. (а.с.27). Як убачається з довідки Селещинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Машівської РДА Полтавської області №21 від 21.02.2018 р., за час навчання [PERSON] з 1 по 8 клас його батько [PERSON] участі у вихованні сина не приймав, батьківські збори не відвідував та довідки Розсошинської гімназії Полтавської районної ради Полтавської області № 1099 від 14.12.2017 р., що [PERSON] навчався з 01.09.2016 р. по 16.06.2017 р., але його батько батьківські збори не відвідував, навчанням та життям сина не цікавився, проживає батько окремо (а.с.6,7). Згідно довідки голови опікунської ради при Селещинській сільській раді Машівського району Полтавської області Гуменко Т.М., [PERSON]- позивач по справі самостійно виховує сина, без допомоги батька дитини, відповідач з 2004 р. з сім'єю не проживає і участі у вихованні син не приймає (а.с.9). Відповідно до письмових свідчень сусідів позивача, зокрема: [PERSON], [PERSON] та близької подруги [PERSON] видно, що відповідач жодної участі у вихованні сина не приймає, його життям не цікавиться, матеріальної допомоги не надає (а.с.10-12). За довідкою-розрахунку заборгованості з виплати аліментів №89 від 03.01.2018 р. видно, що за виконавчим листом №2-482 від 15.07.2003 р. виданим Машівським районним судом Полтавської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліментів мається заборгованість, яка складає станом на 01.01.2018 р. 72538,18 грн. (а.с.15). Крім цього, ухвалою Машівського районного суду від 27.08.2008 р. було оголошено розшук боржника [PERSON] (а.с.14). Висновком служби у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації № 383/01-56 від 16.10. 2018 р., оскільки гр. [PERSON] не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не створює умов для отримання ним освіти, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO] З наданої службової характеристики на [PERSON] - позивача по справи вбачається, що вона працює поліцейським роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтава Департаменту патрульної поліції і з березня 2016 р. за час проходження служби зарекомендувала себе з позитивної сторони (а.с.16) та згідно довідки про доходи №716 від 19.04.2018 р. [PERSON] отримала заробітну плату за період з 01.06.2017 р. по 31.03.2018 р. 86956,81 грн (а.с.17). Статтею 150 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст.164 СК України). Відповідно до ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки відповідач [PERSON] не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток сина, що свідчить про те, що він нехтує своїми батьківськими обов'язками, а тому з урахуванням усіх обставин справи суд приходить до висновку про необхідність позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON]. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved