Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

У липні 2020 року Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» (далі по тексту - позивач, ТдВ СК «Кредо») звернулося в Дніпровський районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування у розмірі 7 664,90 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.08.2020 позовну заяву направлено за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва. Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.12.2016 між позивачем та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5450712, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу «Nissan Maxima», д.н.з. [NUMBER] . 27.07.2017 о 16-00 год. в м. Києві на вул. Васильківській, 28 [PERSON] , керуючи автомобілем «Nissan Maxima», д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив наїзд на автомобіль «Audi», д.н.з. [NUMBER] , що був припаркований праворуч, що призвело до пошкодження транспортних засобів, після чого місце ДТП [PERSON] залишив, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. ст. 124, 122-4 КУпАП. Згідно з регресною вимогою ПАТ «СК «Універсальна» від 15.03.2018 № 487 сума майнової шкоди складає 4 777,49 грн., сума страхового відшкодування до виплати потерпілій особі, з урахуванням визначеної договором страхування франшизи на підставі страхового акту № 54-2380128 від 29.05.2018 складає 7 664,90 грн. Зазначене страхове відшкодування виплачено у повному розмірі, таким чином позивачеві заподіяно шкоду у розмірі 7 664,90 грн., які позивач і просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 21.10.2020 прийнято справу до свого провадження, відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного без повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомлення сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.12.2016 між позивачем та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5450712, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу «Nissan Maxima», д.н.з. [NUMBER] . 27.07.2017 о 16-00 год. в м. Києві на вул. Васильківській, 28 [PERSON] , керуючи автомобілем «Nissan Maxima», д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив наїзд на автомобіль «Audi», д.н.з. [NUMBER] , що був припаркований праворуч, після чого місце ДТП [PERSON] залишив, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. ст. 124, 122-4 КУпАП Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 21.08.2017 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП України, тобто у порушенні ПДР що спричинило ДТП та залишення місця події, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Вказана постанова набрала законної сили. Згідно зі ст. 979 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. На підставі договору страхування транспортного засобу № АК/5450712, заяви ПАТ «СК «Універсальна», страхового акту № 32659/1 та страхового акту № 54-2380128 від 29.05.2018 , позивачем здійснено страхове відшкодування на користь ПАТ «СК «Універсальна» в розмірі 4 777,49 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 9579 від 01.06.2018 та в розмірі 2 887,41 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 8339 від 25.10.2017. За змістом ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. А згідно з ч. 1 ст. 1191 цього Кодексу особа, яка відшкодовувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відкшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спрчинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що до позивача, як страховика, перейшло право вимоги до відповідача, як винної особи за завдані збитки, у розмірі виплаченого відшкодування, а саме у розмірі 7 664,90 грн. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved