Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

У липні 2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява вмотивована тим, що між позивачем та відповідачкою 09.09.1989 року укладено шлюб, зареєстрований Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №41. Від шлюбу з відповідачкою неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що ведення спільного господарства та шлюбні відносини між відповідачкою [PERSON] і позивачем фактично припинені в 2015 році. Подружні стосунки не відновлені до теперішнього часу. Позивач переконаний, що в подальшому підтримувати шлюбні відносини немає сенсу, оскільки у позивача та відповідачки протилежні погляди на шлюб, сім`ю та ведення домашнього господарства. Позивач вважає, що він із відповідачкою мають несумісні погляди та характери, а також він отстаточно втратив почуття любові до [PERSON] .. Ухвалою суду від 19 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином (а.с.19). Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином (а.с.20). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд установив, що 09.09.1989 між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 41, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.7). На час звернення до суду сторони подружні стосунки не підтримують, позивач не має наміру на збереження шлюбу, відповідачка не здійснює заходів щодо збереження сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, неможливість продовження подружнього життя, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням задоволення позовних вимог, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 908 грн (а.с.3).

Outcome: approved