Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення частки у спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що їй на праві власності належить 37/100 частини житлового будинку по [ADDRESS] , інші 45/100 частини житлового будинку належить [PERSON] , а 14\\100 та 4/100 належать її матері [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про право власності, а також технічним паспортом на житловий будинок. Згідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] , земельна ділянка площею 0,0726га(цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель), розташована за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона ухваленим у справі №2-442/08 виділено у власність [PERSON] частину земельної ділянки площею 206,0кв.м, [PERSON] частину земельної ділянки площею 170,2кв.м., [PERSON] частину земельної ділянки площею 262,8кв.м. Однак рішенням суду не було визначено розмір часток співвласників у праві власності на вказану земельну ділянку. [INFO] померла її мати [PERSON] . 25.01.2018року вона звернулася до Другої Херсонської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та було заведено спадкову справу № 43/2018, вона є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] . Після спливу шестимісячного строку вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого успадкувала 18/100 частини домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] , що належали спадкодавцю У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка належала її матері нотаріальною конторою відмовлено 31.10.2018року, у зв`язку з тим, що вказана земельна ділянка належить співвласниками на праві спільної сумісної власності та їх частки не виділені. З огляду на викладене, вона змушена звернутися до суду за захистом спадкових прав на земельну ділянку, оскільки іншого способу їх захисту законом не передбачено. Враховуючи, що вона успадкувала після смерті матері 18/100 часток домоволодіння, відповідно до положень чинного законодавства до неї перейшло й право власності на земельну ділянку на якій розташована вказана частка домоволодіння. Крім того, у відповідності до висновку судової земельно-технічної експертизи №07 від 29.03.2019року виготовленої судовим експертом [PERSON] на замовлення адвоката Кудрика А. [PERSON] . виділена їй в особисту власність земельна ділянка площею 206,0кв.м., складає 32/100 частини, частка матері [PERSON] площею 170,2кв.м., дорівнює 28/100 часток, виділена у власність [PERSON] земельна ділянка площею 262,8кв.м, становить 40/100 часток, на даний час по [ADDRESS] . З огляду на викладене, норми ст.ст. 321,355,1216-1218, 1259ЦК України, ст.ст. 86,89,120,131ЗК України позивач просила визначити розмір часток співвласників земельної ділянки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] площею 0,0726га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у відповідності до висновку судової земельно-технічної експертизи №07 від 29.03.2019року, згідно до якої частка [PERSON] становить 32/100 часток, частка [PERSON] становить 28/100 часток, частка [PERSON] становить 40/100 часток земельної ділянки. Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 28/100 частин земельної ділянки, площею 0,0726га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлій [PERSON] . Визнати за [PERSON] право власності на 32/100 частин земельної ділянки, площею 0,0726га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , Позивач до суду не зявилася, надала повноваження представнику. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Суд враховуючи подані заяви та належне повідомлення про місце, день і час судового засідання вважає можливим розглянути справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. За змістом статей 316,317 ЦК України право власності це право особи, володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, незалежно від волі інших осіб, але в межах, передбачених законом. Згідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла(спадкодавця) до інших осіб( спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи. визначені у заповіті, спадкування за законом відбувається у разі відсутності заповіту, або визнання його недійсним тощо. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування прав власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. З огляду на наведені норми права правове значення при вирішення спору про визнання права власності в порядку спадкування є встановлення факту набуття спадкодавцем [PERSON] права власності на спірне нерухоме майно, а саме, земельну ділянку.. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER] виданого 05 січня 2005року на ім`я [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , він є власником земельної ділянки площею 0, 0726га, яка розташована у [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, співвласниками зазначеної земельної ділянки, згідно до списку доданого до державного акту є [PERSON] та [PERSON] . Державний акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010571300007. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона ухваленим у справі №2-442/08 за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про поділ земельної ділянки, яка є у спільній частковій власності з виділенням частки співвласників позовні вимоги задоволено. Судом виділено у власність [PERSON] частину земельної ділянки, площею 206,0кв.м., в тому числі під будівлями, у власність [PERSON] земельну ділянку площею 170,2кв.м, в тому числі під будівлями, у власність [PERSON] частину земельної ділянки площею 262,8кв.м., в тому числі під будівлями. за адресою: [ADDRESS] . Частину земельної ділянки площею 86,0кв.м залишено в загальному користування співвласників із заїздом загального користування з [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] , про що 07.08.2017року складено відповідний актовий запис №638 Суворовським районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області(серія [NUMBER] . Згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2018року виданого на ім`я [PERSON] вона отримала спадщину, яка складається з 18/100 часток домоволодіння [ADDRESS] що належали спадкодавцеві [PERSON] . Зважаючи на те, що за життя спадкодавця частка належної їй на праві власності земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] визначена не була, проте вона не може бути позбавлена права на належне майно. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод \~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно до ч.1ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права спадщину. Згідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкодавців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 3 постанови № 7 від 30.05.2008\~року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Із матеріалів справи вбачається, що позивачка позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкування спірного майна, оскільки листом від 31.10.2018року за № 2448/02-14 державним нотаріусом Другої Херсонської нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, у зв`язку з тим, що свідоцтво про право на спадщину на частку нерухомого майна видається з обов`язковим зазначенням частки нерухомого майна , яка належала спадкодавцеві, а з наданих документів не можливо визначити, яка частка земельної ділянки належала померлій [PERSON] .. З урахування викладеного, ненадання нотаріусу позивачем необхідних документів на земельну ділянку, частки якої між співвласниками не були визначення за життя спадкодавця, позбавляє можливості видати спадкоємцю [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на спірне майно, проте не позбавляє позивача права на спадщину. При цьому, суд зазначає, що згідно до \~ ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа \~має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорюванн Отже, відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , призводить до того, що вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном на свій розсуд позивач не має можливості, суд приходить до висновку, що порушене право підлягає захисту в обраний позивачем спосіб, саме визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування. При визначення частки у праві спільної часткової власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , суд приймає за основу висновок судової земельно-технічної експертизи №07 від 29.03.2019року, відповідно до якого, виділена за рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 16.04.2008року (справа 2-442/08) [PERSON] в особисту власність земельна ділянка площею 206,0кв.м, на даний час складає 32/100часток, виділена у власність її матері [PERSON] земельна ділянка площею 170,2кв.м., на даний час становить 28/100 часток, виділена в особисту власність [PERSON] земельна ділянка площею 262,8кв.м. на даний час дорівнює 40/100часток. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15-16, 316-317,321,355,368-372,392, 1216-1218, 1261, 1296ЦК України,

Outcome: approved