Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

У липні 2015 року прокурор Броварської міжрайонної прокурори Київської області Тартасюк В.Ю. звернувся до суду в інтересах Броварської центральної районної лікарні з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, затрачених на лікування потерпілого від кримінального правопорушення (злочину), в якому просив стягнути з відповідача на рахунок Броварської районної центральної лікарні кошти, витрачені на лікування [PERSON] у розмірі 1803 грн. 08 коп., й судові витрати в дохід держави покласти на відповідача. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що [PERSON] скоїв кримінальне правопорушення, саме заподіяв [PERSON] легкі тілесні ушкодження. У результаті умисних протиправних дій відповідача [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді садна на спинці носа зліва, закритого перелому кісток носа зі зміщенням уламків та деформацією зовнішнього носа; струс головного мозку, пара орбітальні гематоми, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 69 від 05 червня 2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. У зв'язку з отриманими ушкодженнями [PERSON] в період з 20 по 28 квітня 2015 року перебував на стаціонарному лікуванні у пульмонологічному відділенні Броварської центральної районної лікарні. Витрати на лікування потерпілого склали 1803 грн. 08 коп. Відповідно до п. п. 2, 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 545 від 16 липня 1993 року, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день, й підлягає стягненню з обвинуваченого, що вчинив суспільно-небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. Посилаючись на викладене, Броварська міжрайонна прокуратура Київської області звернулася до суду із зазначеним вище позовом. Представник Броварської міжрайонної прокуратури Київської області Тартасюк В.Ю. до початку розгляду справи подав до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Від представника Броварської центральної районної лікарні Корнійко Л.О. також надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги остання підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, в якій зазначав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просив слухати справу без його участі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 19 квітня 2015 року [PERSON] на грунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив кримінальне правопорушення, а саме наніс [PERSON] легке тілесне ушкодження у вигляді садна на спинці носа зліва, закритого перелому кісток носах зі зміщенням уламків та деформацією зовнішнього носа; струс головного мозку, пара орбітальні гематоми, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 69 від 05 червня 2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала, якщо особа доведе, що шкода завдана не з її вини, то вона звільняється від її відшкодування. У п. п. 2, 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 545 від 16 липня 1993 року, передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день, й підлягає стягненню з обвинуваченого, що вчинив суспільно-небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. У абз. 3 п. 3 Постанови Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07 липня 1995 року роз'яснено, що термін і обгрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. З наявної в матеріалах справи калькуляції № 20, складеної Броварською центральною районною лікарнею, вбачається, що [PERSON], [INFO], знаходився на стаціонарному лікуванні у пульмонологічному відділенні з 20 по 28 квітня 2015 року. Витрати на лікування потерпілого загалом складають 1 803 грн. 08 коп., а сума витрат на один день - 114 грн. 76 коп., з яких 41 грн. 85 коп. - заробітна плата; 15 грн. 19 коп. - нарахування на заробітну плату; 13 грн. 32 коп. - витрати на медикаменти; 12 грн. 37 коп. - витрати на харчування; 32 грн. 03 коп. - інші витрати, в тому числі на опалення, освітлення, водопостачання та газопостачання (а.с. 4). Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. До початку слухання даної справи по суті відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що написав письмову заяву. За правилами ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача на рахунок Броварської центральної районної лікарні витрат на лікування [PERSON], який є потерпілим від злочину [PERSON], у розмірі 1 803 грн. 08 коп. Вказану суму шкоди, завданої злочином, відповідач визнав у повному обсязі. Крім того, судом враховується, що заявлений розмір відшкодування є співмірним та обґрунтованим. Крім того, у ч. 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З цих підстав, стягненню із відповідача [PERSON] на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного

Outcome: approved