Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач [PERSON], від імені якого діє [PERSON] звернувся до суду з позовом до реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, третіх осіб - Третьої львівської державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з 1998 року, він, [PERSON] разом зі своїм батьком [PERSON] проживали в [ADDRESS], власником якої був його батько, і там були зареєстровані. У 2010 році його батько [PERSON] подарував вказану квартиру своєму старшому сину від першого шлюбу, однак, у 2012 році, батько, зрозумівши, що вчинив помилку звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом про визнання договору дарування квартири недійсним. 12 червня 2013 року Шевченківський районний суд м. Львова ухвалив рішення про визнання договору дарування квартири недійсним, на підставі якого батько повинен був відновити своє право власності на квартиру. Але, нажаль він цього не встиг зробити, [INFO] помер, залишивши йому, позивачу згідно заповіту квартиру [ADDRESS]. 09 липня 2013 року він звернувся в Третю львівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Однак в нотаріальній конторі йому пояснили, що для оформлення свідоцтва про прийняття спадщини потрібно надати правовстановлюючі документи на квартиру. Зробити цього він не може, тому що всі документи на квартиру знаходяться в приватного нотаріуса [PERSON], яка посвідчувала договір дарування квартири. Коли він звернувся до [PERSON] з рішенням суду про визнання договору дарування квартири недійсним, щоб вона йому видала документи на квартиру, вона йому відмовила, сказавши, що може повернути документи тільки батькові. Таким чином він не може оформити спадщину на майно, яке йому заповів батько, тому вирішив звернутись до суду. У ході розгляду справи позивачем було уточнено позовні вимоги стосовно заміни первісного відповідача та залучено в якості належного відповідача замість реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції - Львівське міське управління юстиції. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з»явились, подали заяви в яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили розглядати справи у їх відсутності. Представник Львівського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився. В матеріалах справи міститься лист начальника Львівського міського управління юстиції Мазур Р.В., у якому просить розглядати справу у відсутності їхнього представника та щодо заявлених позовних вимог, покладається на розсуд суду. Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надіслала на адресу суду копії правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] та просила розглядати справу у її відсутності. Представник Третьої львівської державної нотаріальної контори не з»явився. 24 січня 2014 року на адресу суду поступила заява третьої особи за №153/01-16 від 22 січня 2014 року про розгляд справи у відсутності представника. У відповідності до ст.197 ЦПК України у зв»язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі , суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами. З'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. В судовому засіданні встановлено, що позивач з зареєстрований та проживає у квартирі [ADDRESS] Загальна площа квартири 49,6 кв.м., житлова площа - 26,9 кв.м. Позивач [PERSON] проживав разом з батьком [PERSON] в даній квартирі до дня його смерті - до [INFO]. За життя [PERSON] подарував спірну квартиру своєму старшому синові від першого шлюбу, однак рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 12 червня 2013 року було визнано недійсним договір дарування квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] 31 серпня 2010 року, зареєстрований в реєстрі №4573. [INFO] [PERSON] - батько позивача, помер, не відновивши право власності на спірну квартиру (а.с.4). До своєї смерті, [PERSON] 14 червня 2013 року заповів спірну квартиру позивачу - [PERSON], що стверджується ксерокопією заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі №2405 (а.с.8-9) З позовної заяви вбачається, що 09 липня 2013 року позивачем була подана заява в Третю львівську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини. Однак в подальшому йому було роз»яснено, що оформлення спадщини на зазначене майно є неможливим у зв»язку з відсутністю необхідних документів. Зокрема приватний нотаріус [PERSON], яка посвідчувала договір дарування квартири відмовилась видати позивачу правовстановлюючі документи на спірну квартиру, сказавши, що зможе повернути ці документи тільки батькові. Невчинення вказаних дій позбавляє його, позивача можливості отримати відповідні витяги з державних реєстрів для оформлення спадщини, що в свою чергу унеможливлює документальне оформлення за ним спадкового майна. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Виходячи з вищенаведеного, враховуючи те, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина - квартира [ADDRESS] загальною площею 49,6 кв.м., житловою площею 26,9 кв.м., яка отримана спадкодавцем в порядку спадкування у визначеному законом порядку, проте не було оформлено документ - державний акт, який би посвідчував право власності на неї, спадкоємцем являється позивач по справі. Викладені обставини підтверджуються долученими до справи копією реєстраційного посвідчення від 09 жовтня 1998 року на спірну квартиру (а.с.37), ксерокопією заповіту, зареєстрованого в реєстрі за №2405 від 14 червня 2013 року (а.а.8-9), ксерокопією рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 12 червня 2013 року, ксерокопією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.4), іншими письмовими доказами. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved