Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

У квітні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 16 червня 1975 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 633. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачкою не склалось. Позивач посилається на те, що він з відповідачкою мають різні характери та погляди на життя. Впродовж 30 років сторони не підтримують шлюбні відносити, не ведуть спільне господарство. Проживають під одним дахом, однак жоден з них не зробив крок для примирення. Від шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON] . Подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе, у зв`язку з чим просив позов задовольнити. У підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідачка позовні вимоги, заявлені позивачем, визнала. Просила позов задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 16 червня 1975 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), про що повторно видано Свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 10.10.2018 р. (а.с.5). Від шлюбу неповнолітніх дітей у сторін не має. Від шлюбу сторони мають повнолітню дочку [PERSON] , 1976 р.н. На момент розгляду справи у суді спору з приводу поділу майна подружжя не має. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.206, 207 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, примирення не можливе, подальше спільне життя суперечило б інтересам сторін, а також зважаючи на те, що відповідачка визнала позовні вимоги у підготовчому судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved