Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

У квітні 2020 року [PERSON] , в інтересах якого діє представник за довіреністю [PERSON] , звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Як підставу позову вказано, що з 07.10.1989 року по 09.08.2016 року він перебував з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який 09.08.2016 року розірвано. За період перебування у шлюбі протягом 1993-1999 років за спільні кошти вони з відповідачем побудували житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Свідоцтво право власності на житловий будинок видано 03.04.2004 року на ім`я [PERSON] .. Після розірвання шлюбу, з 1999 року по серпень 2019 року він проживав однією сім`єю з [PERSON] та вели спільне господарство і побут. Вказує, що у серпні 2019 року вони припинили спільне проживання і ведення спільного господарства. Він виїхав з будинку до місця проживання доньки, де проживає по цей час. Добровільно вирішити питання про поділ будинку, який є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя не виявилося можливим в зв`язку з незгодою відповідача. Відповідач перешкоджає позивачу користуватися житловим будинком, чим порушує право на власність та житло, вільне користування ним та розпорядження. Позивач просить поділити майно, набуте у шлюбі, визнавши за ним та відповідачем право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , по 1/2 частині за кожним. У підготовчому судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та наполягала на задоволенні позову. Відповідач визнала позов у повному обсязі і не заперечувала проти його задоволення у підготовчому судовому засіданні. У відповідності до вимог ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно положенням ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 07.10.1989 року по 09.08.2016 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно свідоцтву про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 09.08.2016 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано 09.08.2016 року, актовий запис № 03 (а.с. 10). Протягом 1993-1999 років сторони за спільні кошти побудували житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтву право власності на житловий будинок від 03.04.2004 року, він належить [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Шевченківської селищної ради Шевченківського району Харківської області № 131 від 31.03.2004 року (а.с. 35). Встановлено та не заперечується сторонами факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] і [PERSON] після розірвання шлюбу у період з 1999 року по серпень 2019 року та ведення спільного господарства та побуту. У серпні 2019 року сторони припинили спільне проживання і ведення спільного господарства. Позивач виїхав з будинку до місця проживання доньки, де проживаю по цей час. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 207494333 від 24.04.2020 року житловий будинок загальною площею 69,1 кв.м., житловою площею 35,8 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві власності належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 03.04.2004 року виконавчим комітетом Шевченківської селищної ради Шевченківського району Харківської області (рішення № 121 від 31.03.2004 року) (а.с. 11, 12). Ухвалою Шевченківського районного суду Харківської області від 26.05.2020 року застосовано захід забезпечення позову та накладено арешт на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 30, 31). За інформацією комунального підприємства «Шевченківське бюро технічної інвентаризації» № 43 від 12.05.2020 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано в цілому житловий будинок за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданому 03.04.2004 року Шевченківською селищною радою (рішення № 121 від 31.03.2004 року) (а.с. 34). Згідно свідоцтву про право власності на нерухоме майно від 03.04.2004 року, виданому на підставі рішення виконавчого комітету Шевченківської селищної ради № 121 від 31.03.2004 року та витягу про реєстрацію права власності № 325818 від 03.04.2004 року, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 69,1 кв.м., житловою площею 35,8 кв.м, в цілому належить [PERSON] (а.с. 35, 36). Матеріали справи містять договір, укладений 04.04.1995 року між виконавчим комітетом Шевченківської селищної ради та [PERSON] , за умовами якого відповідачу надано у довічне користування земельну ділянку площею 2 418 кв.м. для будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , (а.с. 40, 41), рішення виконкому Шевченківської селищної ради № 137 від 04.04.1995 року, на підставі якого [PERSON] надано дозвіл на будівництво вищезазначеного житлового будинку (а.с. 43), висновок щодо можливості відведення земельної ділянки від 16.03.1995 року (а.с. 44), дозвіл архітектора Шевченківського району на виконання робіт з будівництва житлового будинку від 04.04.1995 року (а.с. 46), акт технічного бюро від 30.03.1995 року про закріплення за [PERSON] земельної ділянки площею 2 418 кв.м. для будівництва житлового будинку (а.с. 48), план відводу земельної ділянки під будівництво житлового будинку (а.с. 44), ескіз архітектора Шевченківського району (а.с. 45), викопіювання з району забудови (а.с. 49, 50). Задовольняючи позов, суд виходить з положень ст. 70 Сімейного кодексу України щодо поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, рівними частками дружини та чоловіка. Згідно ст. 69 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Згідно зі ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. У відповідності до ст. 372 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Положеннями п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69 - 72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved