Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з вищезазначеним позовом, відповідно до якого просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 200 від 24 березня 2015 року. Позовні вимоги мотивовані фактичним припиненням шлюбних відносин з початку 2017 року, постійне зловживання відповідачем спиртними напоями, створення сварок із застосуванням фізичної сили, спричинило відсутність любові та подружніх стосунків, взаємоповаги та взаєморозуміння між ними зайняли неприязнь, дратівливість та непорозуміння. Постійні скандали з боку чоловіка, свідком яких є їхня малолітня донька, впливають на розвиток та самопочуття дитини. Сторони припинили вести спільне господарство, бюджет, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються. Зазначає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. В судове засідання по справі позивач не з`явилась, згідно телефонограми просила розглядати справу за її відсутності, зазначаючи при цьому, що на позовних вимогах про розірвання шлюбу наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, заперечень не надав. З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 16 листопада 2017 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у відповідності із ч.1 ст. 224 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 24 березня 2015 року. Вказана обставина встановлена на підставі свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 200 від 24 березня 2015 року, наявного в матеріалах справи. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з нормою ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п.10 Постанови Пленуму ВСУ №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, суд вважає, що є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. При цьому, розірвання шлюбу, укладеного між сторонами у даній справі, не суперечить закону, зокрема нормі ч. 2 ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в сумі 640 грн. 00 коп. Враховуючи вищевикладене, ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 3, 5, 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved