Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

У листопаді 2015 року ПрАТ «СК «Провідна» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, 24.10.2014 року приблизно о 09 год. 45 хв. в м. Києві по вул. Прирічній, 3, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON], яка керувала автомобілем [NUMBER], та за участю [PERSON], яка керувала автомобілем [NUMBER]. Оскільки цивільна правова відповідальність водія автомобілем [NUMBER] застрахована ПрАТ «СК «Провідна», ДТП сталося з вини [PERSON], ПрАТ «СК «Провідна» виплатила іншому учаснику пригоди страхове відшкодування, а [PERSON] не повідомила страховика про страховий випадок у встановленому порядку, ПрАТ «СК «Провідна» просить суд стягнути з [PERSON] на її користь 13 690 грн. 82 коп. виплаченого страхового відшкодування. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідачка та її представник у судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на його безпідставність, оскільки [PERSON] відразу після ДТП зателефонувала до ПрАТ «СК «Провідна» та повідомила про настання страхового випадку. Вислухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що відповідно до поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів № АС/4881228 від 06.02.2014 року [PERSON] застраховано автомобіль [NUMBER] в страховій компанії ПрАТ «СК «Провідна» (а.с. 20). 24.10.2014 року о 09 год. 45 хв. в м. Києві по вул. Прирічній, 3 сталася ДТП за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (а.с. 6-7). Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 13.02.2015 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнено до адміністративної відповідальності у виді штрафу (а.с.5). 14.11.2014 року [PERSON] звернулась до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 16-17). Згідно страхового акту № 2300063932 від 04.03.2015 року розраховано суму збитку до виплати по страховому відшкодуванню, що становить 13 690 грн. 82 коп. (а.с. 9-10). Відповідно до платіжного доручення № 0010501 від 13.03.2015 року, ПрАТ «СК «Провідна» виплатило власнику автомобіля [NUMBER] [PERSON] 13 690 грн. 82 коп. страхового відшкодування згідно страхового акту № 2300063932 (а.с. 8). 26.05.2015 року ПрАТ «СК «Провідна» направлено поштою [PERSON] вимогу про повернення виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу № 50/ПР, яку відповідачка згідно повідомлення про вручення поштового відправлення отримала 29.05.2015 року (а.с. 21-25). Згідно до п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції чинній на момент скоєння ДТП, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, зокрема, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбаченихст. 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Таким чином, на відповідачку, як на водія застрахованого транспортного засобу, був покладений обов'язок повідомити ПрАТ «СК «Провідна» про настання дорожньо-транспортної пригоди не пізніше трьох робочих днів з дня її настання письмово надавши страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. На виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження виконання нею обов'язку щодо письмового повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, та не надано доказів поважності причин не виконання даної вимоги Закону. При цьому посилання відповідачки та її захисника про повідомлення ПрАТ «СК «Провідна» з мобільного телефону в день ДТП не можуть бути прийняті судом, як доказ належного повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно дост. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема, п. 38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, у разі, п. ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону. Також згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 12.02.2014 року у справі № 6-1цс14, яка в силу ч.1ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для виконання, неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 ст. 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17.02.2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортни пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене ст. 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Враховуючи те, що [PERSON] не повідомила страховика про страховий випадок у спосіб передбачений Законом та не надано доказів поважності причин не виконання цих вимог Закону, у ПрАТ «СК «Провідна», яке здійснило страхове відшкодування, виникло право вимоги до відповідачки про стягнення на підставі ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому позов страхової компанії підлягає задоволенню. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved