Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що вона із відповідачем з 24.04.1999 року знаходилась у зареєстрованому шлюбі. 07.06.2014 року в них народився син [PERSON], який є дитиною-інвалідом та потребує домашнього догляду. В теперішній час сторони однією сімєю не проживають, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина та на її утримання, що ставить її у скрутне матеріальне становище, адже вона не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною-інвалідом. Просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною шестирічного віку та на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивачка надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що згоден сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною шестирічного віку та на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення сином повноліття. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 24.04.1999 року сторони уклали шлюб в Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО №064930, актовий запис №196. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 17.06.2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 650. Згідно довідки №69, виданої 17.05.2017 року Центром первинної медико-санітарної допомоги м.Маріуполя №1 вбачачється, що малолітній [PERSON], [INFO], є дитиною-інвалідом та потребує домашнього догляду. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження наданими суду письмовими доказами, але підлягають частковому задоволенню та суд вважає достатнім стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини щомісячно з усіх видів його доходів до досягнення сином шестирічного віку та на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку до досягнення сином повноліття. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки позовні вимоги позивачки задоволені, а її при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору, то у порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 640 грн.

Outcome: partial