Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства, в якому просив виключити відомості про нього як про батька малолітньої [PERSON], що народилася [INFO],з актового запису про народження дитини № 70 від 23.12.2016. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив про те, що з 27.08.2016 сторони у справі перебувають у шлюбі, у період якого у останніх [INFO] народилася донька [PERSON], батьком якої був зазначений позивач на підставі частини першої статті 122 Сімейного кодексу україни /далі СК України/. На момент народження дитини він у своєму батьківстві не сумнівався, оскільки сторони до укладення шлюбу з червня 2016 року, тобто на час ймовірного зачаття, проживали однією сім'єю. На даний час одруження виявилося не вдалим. Подружжя не підтримує між собою шлюбних відносин, проживає окремо, а дружина повідомила, що він не є біологічним батьком дитини. Позивач уважає, що відомості про нього як про батька малолітньої [PERSON] створює для нього ряд несприятливих юридичних наслідків, а саме, позбавляє можливості оформити в установленому порядку розлучення і може стати підставою для стягнення аліментів на утримання чужої йому дитини. Сторони та третя особа на судове засідання не з'явилися, згідно поданих заяв просили справу розглянути за їх відсутності, при цьому Позивач підтримав позовні вимоги, Відповідач визнала позов у повному обсязі. Суд вважає за можливе розглядати справу відповідно до вимог статей 158,169,197 Цивільного процесуального кодексу України / далі - ЦПК України/. Згідно до частини четвертої статті 130 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, рішення по справі може бути ухвалено судом у попередньому судовому засіданні у порядку статті 174 ЦПК України. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Обставини спору сторонами визнаються, а тому доказуванню у відповідності до положень статті 61 ЦПК України не підлягають. Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно з приписами з п. 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Згідно частини першої статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: За матеріалами справи Суд встановив, що 27.08.2016 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Краснопільським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про що складено актовий запис за № 43, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 27.08.2016 /копія ас 6/. [INFO] народилася [PERSON], що стверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим повторно 13.06.2017 Краснопільським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області. Відповідно до даних свідоцтва, батьками малолітньої [PERSON], 2016 року народження, є сторонами у справі - [PERSON] та [PERSON] /копія ас 7/. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з питання визначення походження дитини, і врегульовані нормами СК України. За змістом положень статті 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Згідно до статті 136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верхового суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК, так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини (статті 126, 127 СК України). Згідно пункту 11 Постанови Пленуму Верхового суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно до частини третьої статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Визнані сторонами обставини суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі частини першої статті 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає. Згідно зі статтею 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Пунктами 2.13,2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. За викладених обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому статтею 88 ЦПК України відповідно до Закону України «Про судовий збір»», що діяв на час подачі позову до суду, та стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати у розмірі 640 грн 00 коп. за подання позовної заяви.

Outcome: approved