Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

У липні 2015 року ТОВ «Кредекс фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, мотивуючи тим, що між ПАТ «Платинум банк» та [PERSON] 06 березня та 05 грудня 2011 року було укладено два кредитні договори: № 732/2199CLPS2 на суму 5541,4 грн та. № 84/4655ACLAPT на суму 11368 грн. 08 травня 2015 року між ТОВ «Кредекс фінанс» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 1/15-ФКю, згідно якого позивач набув право вимоги від відповідача коштів за кредитними договорами від 06 березня та 05 грудня 2011 року№ 732/2199CLPS2 та № 84/4655ACLAPT, право на одержання яких належало первинному кредитору ПАТ «Платинум Банк», який уклав з ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» договір факторингу № 20120619-Г від 19 червня 2012 року та договір факторингу № 20120726-Г від 26 липня 2012 року, а останній, в свою чергу, 08 жовтня 2012 року уклав договір факторингу № 2 з ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів».Відповідач скористалася кредитними коштами, однак, обовязки, покладені на неї згідно умов договорів, порушила, заборгувавши станом на 23 червня 2015 року за кредитним договором № 732/2199CLPS2 1695,2 грн., з них: 1005,3 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 689,9 грн. заборгованість за пенею, а також за кредитним договором № 84/4655ACLAPT 10540,2 грн., з них: 9313,7 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 1226,5 грн. заборгованість за пенею. Відповідач добровільно не сплачує заборгованість, в звязку з чим позивач просить стягнути на його користь з [PERSON] борг за вищевказаними кредитними договорами та судові витрати по справі. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, у поданому до суду письмовому клопотанні просив розглядати справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася. Відповідно до вимог ч.ч. 3, 5 ст. 74 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сімї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності\~відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. Фізичній особі, що не має статусу підприємця, судова повістка надсилається за адресою її місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У зв'язку з неможливістю вручення відповідачу судової повістки поштою судом було доручено Комунальному підприємству «Житлосервіс» Ізяславської міської ради Хмельницької області повідомити її про час і місце слухання справи за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. З акту про вручення повістки від 21 вересня 2015 року, який міститься у матеріалах справи, вбачається, що [PERSON] за адресою її реєстрації у [ADDRESS] вручити повістку не виявилось можливим, оскільки відповідач відсутня за місцем реєстрації. Таким чином, суд вважає, що використано достатньо засобів повідомлення відповідача про судовий розгляд вказаної справи з метою забезпечення її конституційного права на участь в судовому засіданні та доступу до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. У зв'язку з відсутністю [PERSON] за адресою місця реєстрації вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином, а тому у відповідності до положень ст.ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, оскільки розгляд справи здійснюється судом у відсутності осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як визначено ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з положень ч. 2 ст. 1054 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Судом встановлено, що 06 березня та 05 грудня 2011 року між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем [PERSON] укладено два кредитні договори: № 732/2199CLPS2 про надання останній кредиту в сумі 5541,4 грн. та № 84/4655ACLAPT про надання кредиту в розмірі 11368 грн. У подальшому, первинним кредитором ПАТ «Платинум Банк» було відступлено право вимоги за вказаними кредитними договорами. Так, 08 травня 2015 року між ТОВ «Кредекс фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 1/15-ФКю, згідно якого позивач набув право вимоги від відповідача коштів за кредитними договорами від 06 березня та 05 грудня 2011 року№ 732/2199CLPS2 та № 84/4655ACLAPT, право на одержання яких належало первинному кредитору ПАТ «Платинум Банк». У свою чергу, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за зазначеними кредитними договорами на підставі договору факторингу від 08 жовтня 2012 року № 2, що був укладений з ТОВ «ФК «Бізнесфінанс». При цьому, ТОВ «ФК «Бізнесфінанс»набуло право вимоги за кредитним договором № 732/2199CLPS2 на підставі договору факторингу від 26 липня 2012 року № 20120726-Г та за кредитним договором № 84/4655ACLAPT на підставі договору факторингу від 19 червня 2012 року № 20120619-Г, що були укладені з ПАТ «Платинум банк», який являється первинним кредитором. Станом на 23 червня 2015 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за договором № 732/2199CLPS2 1695,2 грн., з них: 1005,3 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 689,9 грн. заборгованість за пенею, а також за кредитним договором № 84/4655ACLAPT 10540,2 грн., з них: 9313,7 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 1226,5 грн. заборгованість за пенею. Зазначене підтверджується кредитними договорами від 06 березня та 05 грудня 2011 року № 732/2199CLPS2 та № 84/4655ACLAPT, заявами-анкетами позичальника, витягами з Реєстру заборгованостей за договором факторингу № 1/15-ФКю від 08 травня 2015 року, договором факторингу № 1/15-ФКю від 08 травня 2015 року та іншими матеріалами справи. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. За таких обставин, слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 732/2199CLPS2 від 06 березня 2011 року у розмірі 1695,2 грн. та за кредитним договором № 84/4655ACLAPT від 05 грудня 2011 року у сумі 10540,2 грн. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 1049, 1050, 1054, 1077, 1082 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved