Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] (Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Шевченківської районної державної адміністрації (Відповідач-1), комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора «Михайлівська» Шевченківського району (Відповідач-2) про визнання права на користування непошкодженою квартирою та визнання права на створення умов закінчення ремонту з відновлення квартири, залитої з вини відповідача(а.с.2-5). В судовому засіданні 27.08.2014р. до участі у справі у якості співвідповідачів було залучено Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Шевченківського району» (Відповідач-3) та Київську міську раду (Відповідач-4) (а.с.38-39). Свої позовні вимоги з урахуванням уточнень до позовної заяви (а.с.41-44) Позивачка обґрунтовує тим, що її квартира систематично з 1996 року заливається атмосферними опадами з горища, а отже, вона не може використовувати власну квартиру за призначенням, як житло, оскільки воно не придатне для проживання та небезпечне, зокрема, стеля укрита грибком, зруйнований навіс над балконом, вже другі двері з балкона згнили з-за течії по стінам на балкон, зі стіни ллється вода, а отже, попсувалась паркетна підлога. Внаслідок систематичного залиття квартири Позивачка не може використовувати свої квартиру за своїм бажанням та змушена використовувати зазначену квартиру, як того бажає власник будинку та житлово-експлуатаційна контора «Михайлівська», а саме систематично відновлювати пошкоджений стан квартири та не мати можливості скінчити роботи з відновлення стану квартири внаслідок системного залиття з горища, користуватися пошкодженою квартирою та сплачувати комунальні платежі за непридатну для проживання квартиру. Позивачка змушена була звернутись до всіх органів влади у зв'язку з порушенням балансоутримувача та власника будинку своїх обов'язків щодо забезпечення капітального ремонту будинку, але до цього часу її права на користування її майном порушені відповідачами, відсутній механізм захисту, наданий механізм захисту права є неефективним, тобто таким, що не відповідає нормам Конвенції з прав людини. Капітальний ремонт саме тих конструктивних елементів будинку, які потребують такий капітальний ремонт не виконаний з 1998 року, захистити своє право на капітальний ремонт позивачка не може, в той же час єдиним способом захисту її майна є влаштування герметичного капітального укриття над її квартирою із строком експлуатації більшим ніж 20 років. Оскільки поточний ремонт не усуває порушення права Позивачки, а лише відстрочує нову течію з даху атмосферних вод, остання вважає, що саме виконанням капітального герметичного укриття над її квартирою відновить її право. Враховуючи викладене, Позивачка просила: - визнати її право на користування непошкодженою квартирою, яка систематично з 1996 року заливається атмосферними опадами з причин не герметичного укриття над її квартирою з вини відповідача шляхом усунення перешкод у користуванні її квартирою влаштуванням герметичного капітального укриття над її квартирою; - визнати її право на створення умов закінчення ремонту з відновлення квартири, яка систематично заливається опадами з вини відповідача шляхом усунення перешкод у користуванні її квартирою влаштуванням герметичного капітального укриття над 100% площі її квартири; - визнати право позивачки на самостійне влаштування за рахунок відповідача над 100% площею її квартири герметичного капітального укриття, строк експлуатації якого становить не менше 20 років; - визнати її право на юридичний механізм захисту її майнових прав на користування за власним бажанням непошкодженою квартирою [ADDRESS] на кожну хвилину володіння квартирою шляхом усунення перешкод в користування її квартирою влаштуванням герметичного капітального укриття над її квартирою. Представник Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації (Відповідач-1) надав суду заперечення на позовну заяву (а.с.29-31), в яких зазначив, що відповідно до рішення Київської міської ради від 09.09.2010 № 7/4819 «Про питання організації управління районами в м.Києві» з 31 жовтня 2010 року припинено шляхом ліквідації районні в місті Києві ради та виконавчі органи районних в місті Києві рад, в тому числі Шевченківську районну в м.Києві раду та Шевченківську районну у м.Києві державну адміністрацію. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 30.09.2010 № 787 «Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київської міської ради від 09.09.2010 № 7/4819» з 31 жовтня 2010 року утворено у районах міста Києва районні в місті Києві державні адміністрації, підпорядковані Київській міській державній адміністрації, в тому числі Шевченківську районну в м.Києві державну адміністрацію. Новостворена Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація не є правонаступником ліквідованої держадміністрації. Окрім того, власником будинку дійсно є Київська міська рада, який був переданий до сфери управління Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, яка своїм розпорядженням від 09.02.2011р. № 80 закріпило вказаний будинок на праві господарського відання за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція Шевченківського району», таким чином балансоутримувачем [ADDRESS], де проживає Позивач, є саме КП «Керуюча дирекція Шевченківського району», а не Відповідач-1, який відповідно до вищезазначеного не має обов'язків з проведення капітального ремонту вказаного будинку. Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна контора «Михайлівська» Шевченківського району (Відповідач-2) надало суду заперечення (а.с.65-66), в яких зазначило, що Позивачка є власником квартири [ADDRESS]. Даний будинок належить до комунальної власності територіальної громади м.Києва та закріплено за КП «Керуюча дирекція» на праві господарського відання, тобто є балансоутримувачем вказаного будинку. 25.12.2012р. між КП «Керуюча дирекція» та КП «Житлово-експлуатаційна контора «Михайлівська», було укладено договір № 368/2 на утримання житлових будинків, споруд, об'єктів благоустрою і прибудинкових території, за яким КП «ЖЕК «Михайлівська» з 01.01.2013р. був переданий на обслуговування будинок [ADDRESS]. Відповідно до вказаного договору повноваження щодо проведення ремонтних робіт поточного та капітального характеру КП «ЖЕК «Михайлівська» не передавались. Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Шевченківського району» (Відповідач-3) подало суду заперечення на позовну заяву, в яких, зокрема, зазначило, що будинок [ADDRESS] знаходиться у власності територіальної громади м. Києва, на балансі у КП «Керуюча дирекція Шевченківського району» та обслуговується КП ЖЕК «Михайлівська». У своєму позові Позивачка, зокрема, просить визнати її право за рахунок відповідача (невідомо якого), зробити герметичне укриття над її помешканням та визнати її право на юридичний механізм захисту її майнових прав, проте право на користування квартирою Позивачки Відповідачем-3 не оскаржується, як і не оспорюється й права на закінчення ремонту, право на юридичний механізм захисту майнового права передбачений чинним законодавством також не може бути ос порений. Окрім того, згідно з Житловим кодексом УРСР фінансування капітального ремонту житлового фонду здійснюється за рахунок його власника, а саме: в будинках комунальної власності за рахунок місцевого бюджету. Таким чином, вказані в позовній заяві доводи Позивачки є безпідставними та надуманими, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. В судовому засіданні 24.09.2014р. Позивачка оголосила усну заяву про відвід головуючому судді Маліновській В.М. (а.с.71-73). Питання про відвід головуючого судді вирішено ухвалою від 24.09.2014р. (а.с.62-63). Позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Представники Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації - Коломієць Т.В., КП «ЖЕК «Михайлівська» - Леоненко Н.В., КП «Керуюча дирекція Шевченківського району» - Стукалов А.В. проти позову заперечили та просили відмовити у його задоволенні. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає з огляду на таке. Судом встановлено, що відповідно до п.1 Висновків Акту від 14.05.1998р. обстеження горищного приміщення над кв. за адресою: [ADDRESS] встановлено, що загальний стан даху задовільний, проте потребує капітального ремонту, заміни стропил, обрешітки, покриття. Частковий ремонт покрівлі проводиться власними силами. В зв'язку з тим, що при капремонті знадобиться заміна значної частини конструкцій, цілеспрямований буде провести повну заміну даху, з установленням в горищному об'ємі жилих приміщень у вигляді мансарди. Улаштування мансарди допускається в межах горищного приміщення над квартирами[ADDRESS] згідно плану горищного приміщення будинку 11 площею 50,0 кв.м. (п.2, 3 Акту). Разом з тим, п.7 вказаного акту встановлено, що виконання, зокрема, пунктів 2,3 здійснюється за власний рахунок власників квартир [ADDRESS] (а.с.48-49). Відповідно до дефектного акту, затвердженого начальником ЖЕК-1002 від 17.11.2003р., при обстеженні квартири [ADDRESS], що в житловій кімнаті 19,7 кв.м. на стелі пошкоджений гіпсокартон внаслідок залиття з покрівлі будинку 10.11.2003р. під час випадання атмосферних опадів у вигляді дощу, у зв'язку з чим комісія вирішила провести відповідні ремонтні роботи (а.с.51). В подальшому при обстеженні квартири Позивачки встановлювалось факт залиття частин приміщень квартири з покрівлі будинку внаслідок випадання атмосферних опадів, що підтверджується Актом від 12.12.2005р. (а.с.52), Актом від 28.08.2006р. (а.с.53), Актом від 09.07.2007р. (а.с.54). Розпорядженням Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації від 09.02.2011р. № 80 «Про закріплення майна за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція»» за КП «Керуюча дирекція» було закріплено на праві господарського відання будинок [ADDRESS] (а.с.33-37). Згідно Акту комісії, затвердженого директором КП «ЖЕК «Центральна» № 235 від 29.02.2012р. в ході обстеження [ADDRESS] наступне: - в житловій кімнаті пл.. 20м.кв. залита стеля з переходом на стіни, стеля підвісна (гіпсокартон) та стіни (гіпсокартон) оздоблені декоративним фарбуванням, від намокання деформовані дерев'яні двері виходу на балкон; - в житловій кімнаті (на антресолі), яка знаходиться над кухнею, залита стеля з переходом на стіни та підлогу, стеля та стіни (гіпсокартон) фарбовані водоемульсійною фарбою, на підлозі паркет; - в кухні залито дерев'яне вікно, відкоси (гіпсокартон). Залиття відбувається неодноразово з покрівлі будинку, внаслідок випадання атмосферних опадів у вигляді снігу (а.с.9). Разом з тим, згідно відповіді Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації від 01.11.2012р. № 19-К-1341/2 встановлено, що при обстеженні покрівельниками КП «ЖЕК «Центральна» покрівлі над квартирою Позивачки було з'ясовано, що покрівля знаходиться в задовільному технічному стані, та на час обстеження заміни не потребує (а.с.64). Згідно Акту комісії, затвердженого директором КП «ЖЕК «Михайлівська» № 485/1 від 18.01.2013р. в ході обстеження [ADDRESS] наступне: - в житловій кімнаті пл.. 20м.кв. залита стеля з переходом на стіни, стеля підвісна (гіпсокартон) та стіни (гіпсокартон) оздоблені декоративним фарбуванням; - в житловій кімнаті (на антресолі), яка знаходиться над кухнею, залита стеля з переходом на стіни та підлогу, стеля та стіни (гіпсокартон) фарбовані водоемульсійною фарбою, на підлозі паркет; - в кухні залито дерев'яне вікно, відкоси (гіпсокартон). Залиття сталося з покрівлі будинку внаслідок масового танення снігу (а.с.6). Статтею 322 Цивільного кодексу України (ЦК України) визначено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку; балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг; на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством; на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; отримувати від виконавця компенсацію в розмірі, визначеному договором, рішенням суду або законодавством, за перевищення нормативних термінів на проведення аварійно-відновлювальних робіт тощо. Згідно Типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року №529, надавачі житлово-комунальних послуг здійснюють, зокрема, поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньо будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території. Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 виконавець послуг зобов'язаний проводити організацію і планування поточного ремонту. Поточний ремонт - комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Поточний ремонт повинен проводитись з періодичністю, яка забезпечує ефективну експлуатацію будівлі з моменту завершення його будівництва (капітального ремонту, реконструкції) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт або реконструкцію. Якщо будівля в цілому не підлягає капітальному ремонту, комплекс робіт поточного ремонту може враховувати окремі роботи, які класифікуються як такі, що належать до капітального ремонту (крім робіт, які передбачають заміну та модернізацію конструктивних елементів будівлі). Організація поточного ремонту жилих будинків повинна проводитися відповідно до нормативно-правових та нормативно-технічних документів з організації і технології поточного ремонту жилих будинків. Поточний ремонт виконується виконавцем послуг власними силами або із залученням підрядних організацій. Разом з тим, згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів за ст.16 ЦК України можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. В позові позивачка зазначила, що відповідачами були порушені її права на користування непошкодженою квартирою, на створення умов закінчення ремонту з відновлення квартири, влаштування за рахунок відповідача герметичного капітального укриття над її квартирою та право на юридичний механізм захисту її майнових прав на користування непошкодженою квартирою. При цьому Позивачкою не було конкретизовано яким саме відповідачем порушено її право та за рахунок якого відповідача, в якому порядку і в який спосіб має бути захищене її право. В судовому засіданні встановлено, що фактично вказані права позивачки Відповідачами не заперечуються та ними не оспорюються, а тому такі права позивачки не потребують додаткового визнання шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Спосіб реалізації відповідних прав визначений спеціальним законом. Окрім того, спосіб захисту своїх прав обраний Позивачкою не передбачений Цивільним кодексом України, Житловим кодексом Української РСР та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та іншими нормативними актами. Інших підстав, за наявності яких суд може захистити цивільне право або інтерес Позивачки у обраний нею спосіб, у позові не зазначено. Згідно ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред'явленої претензії (ч. 5 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Одним із принципів судочинства, визначених ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.10 ЦПК України). За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, а саме порушення та не визнання відповідачами її прав на користування непошкодженою квартирою, на створення умов закінчення ремонту з відновлення квартири, влаштування за рахунок відповідача герметичного капітального укриття над її квартирою та право на юридичний механізм захисту її майнових прав на користування непошкодженою квартирою, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах з урахуванням обраного Позивачкою способу захисту його права, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи наведене, на підставі ст.129 Конституції України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 1, 18, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та

Outcome: dismissed