Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

у липні 2013 року позивач звернулась до суду з позовом до ТОВ «Лернінг Сістемс Юкрейн» про зміну положень укладеної між ними угоди № 935 (4003/935) на придбання курсу англійської мови. Свій позов обґрунтувала тим, що 30 червня 2009 року між нею та відповідачем була укладена угода № 935 (4003/935) на придбання курсу англійської мови з чотирьохрівневим курсом навчання терміном реалізації 12 місяців з 06 липня 2009 року до 24 липня 2010 року. Разом з тим, через істотну зміну обставин, зокрема, одруження, вагітність та народження дитини, вона не змогла пройти даний курс. Звернувшись 29 січня 2013 року до відповідача із заявою про зміну положень угоди, а саме: продовження дії останньої та терміну реалізації курсу, надавши для проходження кожного не пройденого рівня по три місяці відповідно, відповіді відповідача не отримала, тому просила суд задовольнити її позов, виходячи з положень ст. 652 ЦК України та здійснити відповідні зміни угоди № 935 (4003/935) від 30 червня 2009 року. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, виходячи з обставин, викладених в позовній заяві. Відповідач, який в установленому законом порядку повідомлявся про час та місце розгляду справи, яку свого представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, заслухавши думку позивача, яка не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення по справі заочного рішення, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про можливість розгляду справи без участі відповідача та ухвалення по справі заочного рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що між сторонами 30 червня 2009 року укладено угоду № 935 (4003/935) на придбання курсу англійської мови з чотирьохрівневою кількістю дидактичних рівнів терміном реалізації курсу з 06 липня 2009 року по 24 липня 2010 року з першим заняттям 24 липня 2009 року (а.с. 31). З матеріалів справи вбачається, що 31 жовтня 2009 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] (а.с. 30). [INFO] народилась [PERSON], матір'ю якої є позивач у справі (а.с. 35). Згідно наявних в матеріалах справи листків непрацездатності серії АВЗ № 744540 та серії АБС № 115886 [PERSON] була звільнена від роботи в періоди з 21 січня 2013 року до 22 січня 2013 року та з 21 травня 2010 року до 29 травня 2010 року відповідно (а.с. 33, 34). Звернувшись до суду з вказаним позовом та наполягаючи на зміні умов угоди № 935 від 30 червня 2009 року, [PERSON] в його обґрунтування посилалась на положення ст. 652 ЦК України, зокрема, наявність істотної зміни обставин, якими вона керувалась при укладенні угоди з відповідачем, а саме: вагітністю та пологами. Вказала про те, що якби вона знала про зміну обставин, то не уклала б цієї угоди, оскільки під час вагітності часто перебувала на лікарняних, а після народження дитини - самостійно здійснювала догляд за нею. Проте, суд критично ставиться до вказаних тверджень позивача з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Тобто, укладання правочину передбачає участь двох сторін, мета яких є набуття, зміна або припинення цивільних прав та обов'язків, що в подальшому скріплюється підписами вказаних осіб та свідчить про добровільність їх намірів. З огляду на вказане, суд приходить до висновку про те, що угода № 935 (4003/935) від 30 червня 2009 року несе характер правочину, оскільки у тексті вказаної угоди відображена участь позивача, як учасника договірних відносин, остання, відповідно до умов вказаної угоди, набула прав та обов'язків перед відповідачем. Крім того, за загальним приписом акту цивільного законодавства України стосовно презумпції правомірності правочину, викладеного в ч. 1 ст. 204 ЦК України, укладена між сторонами 30 червня 2009 року угода № 935 (4003/935) є правомірною. У відповідності до ч. ч. 1-3 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Отже, виходячи з аналізу вказаних положень закону, доведенню підлягає те, що при зміні договору посилання на істотну зміну обставин можливе лише у тому разі, коли сторони при укладенні договору визначили такі обставини як істотні; обставини, якими сторони керувалися при укладенні договору, як саме вони змінились і чому зміна обставин є істотною; одночасно наявність чотирьох умов, перелічених у ч. 2 ст. 652 ЦК України, зважаючи на конкретну ситуацію, акцентуючи увагу на тому, яким чином виконання договору порушує співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору, а також, враховуючи те, що за істотної зміни обставин зміна договору за рішенням суду допускається у виняткових випадках, необхідно також довести наявність однієї з двох умов: 1) розірвання договору має суперечити суспільним інтересам; 2) може потягнути для сторін (чи однієї з них) шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Разом з тим, в судовому засіданні було встановлено відсутність взаємної згоди на внесення до угоди № 935 від 30 червня 2009 року змін, запропонованих позивачем, що власне і стало підставою пред'явлення останньою відповідного позову. До того ж, на думку суду, позивачем не наведено обставин, із урахуванням яких у відповідності до вищезазначених норм законодавства України суд міг би законно задовольнити її вимоги. У будь-якому випадку, приймаючи до уваги те, що «істотна зміна обставин» є оціночною категорією, через що законодавець у п. 2 ч. 1 ст. 652 ЦК України дає визначення цього поняття, зауважуючи на тому, що зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Посилання позивача на часте перебування на лікарняному під час вагітності та самостійне виховання дитини після народження не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. До того ж, як вбачається з матеріалів справи, позивач порушила питання про внесення змін до укладеної з відповідачем угоди лише в 2013 року, хоча не була позбавлена можливості здійснити вказане протягом як періоду дії угоди, так і дізнавшись про обставини, які вона вважає істотними, що, на думку суду, свідчить про те, що не проходження позивачем курсу англійської мови, який нею був придбаний за угодою від 30 червня 2009 року, є реалізацією позивачем своїх прав, якою вона скористалась на власний розсуд. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 202, 204, 651, 652 ЦК України,

Outcome: dismissed