Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

у липні 2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 34 905,45 грн. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 03.04.2013 року між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений кредитний договір № 500358755, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 19 832,00 грн. Позичальник зобов'язалась повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі визначені договором та додатками до нього. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» було укладено договір факторингу, згідно якого до ТОВ «Дата Майнінг Груп» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вищезазначеним кредитним договором. 10.10.2016 року між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до відповідача, що включає в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за Основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Дата Майнінг Груп», а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає. Відповідно до Додатку № 1-1 до Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 34 905,45 грн. з яких: 14 048,06 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 9 857,39 грн. - заборгованість за процентами та комісією; 11 000,00 грн. - пеня, штраф, неустойка. Просило суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № 500358755 від 03.04.2013 року в розмірі 34 905,45 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою від 19.10.2017 року відкрито провадження у справі (а.с. 37). Ухвалою від 08.02.2019 року справу прийнято до провадження суддею Хоменко В.С. із призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін (а.с. 59-60). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Позивач подав до заяву те, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як встановлено судом, 03.04.2013 року між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений кредитний договір № 500358755, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 19 832,00 грн. Позичальник зобов'язалась повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі визначені договором та додатками до нього (а.с. 5-9). Відповідно до п. 2.2 кредитного договору процентна ставка за користування кредитом 0,01 річних. Тип процентної ставки - фіксована. Згідно з умовами п. 2.3 кредитного договору дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій, - 06.04.2015 року. Відповідно до п. 2.6 кредитного договору, порядок повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим Договором: платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за цим Договором здійснюються щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим Договором та відповідно до Графіку платежів, який є Додатком № 1 до цього Договору та його невід'ємною частиною. Згідно п. 4 кредитного договору, позичальник зобов'язується за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, якщо сплата комісій передбачена Розділом №1 цього Договору та/або інших платежів за Договором, сплатити банку штраф у розмірі - якщо сума кредиту становить суму грошових коштів у розмірі до 20 000,00 грн. - 150,00 грн. за перший прострочений платіж та 350,00 грн. - за кожний наступний прострочений поспіль платіж; - якщо сума кредиту від 20000,01 грн. до 50 000,00 грн. - 200,00 грн. за перший прострочений платіж та 500,00 грн. - за кожний наступний прострочений поспіль платіж; якщо сума кредиту більша 50 000,01 грн. - 300,00 грн. за перший прострочений платіж та 700,00 грн. - за кожний наступний прострочений поспіль платіж. Всі інші умови сплати штрафних санкцій за цим Договором визначені сторонами у Розділі № 2 цього Договору. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконала, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не надала. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» було укладено договір факторингу, згідно якого до ТОВ «Дата Майнінг Груп» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вищезазначеним кредитним договором (а.с. 15-17). 10.10.2016 року між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до відповідача, що включає в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за Основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Дата Майнінг Груп», а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача (а.с. 18-22). Відповідно до п. 2.1. договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові Право Вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту, іменуються «Боржники» або «Боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори» або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права, які належать Клієнту за Основними договорами, на умовах передбачених Основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки що передбачені умовами Основних договорів. Відповідно до Додатку № 1-1 до Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 34 905,45 грн. з яких: 14 048,06 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 9 857,39 грн. - заборгованість за процентами та комісією; 11 000,00 грн. - пеня, штраф, неустойка (а.с. 22). Також, 10.10.2016 року між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було підписано акт приймання-передачі Реєстру Боржників від 10.10.2016 року до Договору Факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року. Відповідно до п. 1 акту приймання-передачі Реєстру Боржників від 10.10.2016 року до Договору Факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року, у відповідності та на виконання Договору Факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року Клієнт передав, а Фактор отримав Право Вимоги, детальний опис складових якого наведений в Додатку № 1-1 до Договору (а.с. 21). 19.10.2016 року ТОВ «Дата Майнінг Груп» листом повідомило позичальника [PERSON] про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 13). 24.10.2016 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» повідомило листом [PERSON] про порядок погашення заборгованості по кредитному договору № [NUMBER] від 03.04.2013 року у сумі 34 905,45 грн. (а.с. 14). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 2 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 841 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов'язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Проаналізувавши та оцінивши зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає вимоги позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення з [PERSON] заборгованості, такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК україни, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600,00 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 11, 512, 514, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 1050, 1054, 1077 ЦК України,

Outcome: approved