Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

У липні 2015 року ТОВ «Конвалія 2012» звернувся до суду із позовом до до СПД [PERSON], [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за договором про оренду житла, посилаючись на те, що ТОВ «Конвалія 2012» на праві приватної власності належить гуртожиток, що розташований за адресою: вул. Святоюріївська, 20 у м. Вишневе, Києво-Святошинського району, Київської області. Зважаючи на те, що договір оренди з [PERSON] було укладено на підставі листа СПД [PERSON], в якому він поручився за виконання своїм працівником зобов»язань по оплаті оренди наданого житла, то СПД [PERSON] фактично виступив поручителем [PERSON] в розумінні положень ЦК України, а зазначений лист є спрощеною формою договору поруки. Враховуючи викладене, СПД [PERSON] і [PERSON] є солідарними боржниками перед ТОВ «Конвалія 2012»за порушення зобов»язання щодо сплати боргу за Договором № 223 оренди ліжко-місць. Наприкінці 2010 року до директора КЖКП «Агропромбудіндустрія» [PERSON] від імені адміністрації кафе «Дирижабль» звернувся СПД [PERSON] з листом б/н, в якому просив надати працівнику кафе [PERSON] два ліжко-місця у вищевказаному гуртожитку. Згідно зазначеного листа СПД [PERSON] доручив [PERSON] укласти особисто договір оренди та гарантував своєчасну і в повному обсязі оплату. На підставі вказаного листа СПД [PERSON] між КЖКП «Агропромбудіндустрія»і [PERSON] був укладений Договір № 223 на оренду двох ліжко-місць на строк з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2011 року, який в подальшому автоматично пролонгувався. У відповідності до умов п. 1 Договору оренди орендодавець передав у строкове платне користування орендарю [PERSON] ліжко-місця в кімнаті № 223 гуртожитку за адресою: вул. Святоюріївська, 20 у м. Вишневе, Києво-Святошинського району, Київської області без надання спеціального ордера. Згідно умов п. 4.4. Договору ціна оренди за користування одним ліжко-місцем становить 264 грн. за один календарний місяць та включає в себе плату за користування додатковим інвентарем, обладнанням та меблями, плату за комунальні послуги, фактичні витрати на утримання гуртожитку та прибудинкової території, та сплачується орендарем не пізніше 15 числа кожного місяця за поточний місяць. В подальшому вартість оренди змінювалась з урахуванням фактичної вартості комунальних послуг. У зв»язку з тим, що [PERSON] протягом 2014-2015 р. р. здійснював оплату за оренду не в повному обсязі, за ним утворилась заборгованість станом на 30 червня 2015 року в сумі 6 989 грн.. ТОВ «Конвалія 2012» запропонував [PERSON] погасити заборгованість, на що вона відмовилась. Враховуючи викладене, позивач ТОВ «Конвалія 2012» з урахуванням вимог ст. ст. 16, 810, 815, 826 ЦК України просив стягнути з СПД [PERSON] і [PERSON] солідарно на користь ТОВ «Конвалія 2012» заборгованість по оплаті за оренду житла в сумі 6 989 грн.. Ухвалою суду від 12 листопада 2015 року позовну заяву ТОВ «Конвалія 2012» в частині вимог до СПД [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за договором про оренду житла на підставі вимог п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України залишено без розгляду. У грудні 2015 року позивач ТОВ «Конвалія 2012» подав суду заяву, в якій уточнив позовні вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про оренду житла, посилаючись на те, що вказаний гуртожиток, що розташований за адресою: м. Вишневе, вул. Святоюріївська, 20, що належить на праві власності ТОВ «Конвалія 2012», був переданий до статутного капіталу позивача [PERSON] житлово-комунальним підприємством «Агропромбудіндустрія» згідно акту приймання-передачі № 26/12-1 від 19 березня 2013 року. До моменту передачі вказаного гуртожитку ТОВ «Конвалія 2012» до директора КЖКП «Агропромбудіндустрія» [PERSON] звернувся СПД [PERSON] з гарантійним листом, в якому останній просив надати його працівнику-кухарю кафе «Дирижабль» [PERSON] двох ліжко-місць у вищевказаному гуртожитку з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2011 року, і згідно зазначеного листа відповідач мав укласти особисто договір оренди і гарантував своєчасну і в повному обсязі оплату. На підставі вказаного листа між КЖКП «Агропромбудіндустрія» і відповідачем був укладений Договір № 223 на оренду двох ліжко-місць на строк з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2011 року, який в подальшому автоматично пролонгувався. У відповідності до умов п. 1 Договору оренди орендодавець передав у строкове платне користування орендарю [PERSON] ліжко-місця в кімнаті № 223 гуртожитку за адресою: вул. Святоюріївська, 20 у м. Вишневе, Києво-Святошинського району, Київської області для тимчасового проживання. Згідно умов п. 4.4. Договору ціна оренди за користування одним ліжко-місцем становить 264 грн. за один календарний місяць та включає в себе плату за користування додатковим інвентарем, обладнанням та меблями, плату за комунальні послуги, фактичні витрати на утримання гуртожитку та прибудинкової території, та сплачується орендарем не пізніше 5 числа кожного місяця за поточний місяць (наперед за 1 місяць). В подальшому відповідно до умов п. 5 Договору вартість оренди змінювалась з урахуванням змін цін і тарифів, а також фактичних витрат на тепло- та електроенергію, водопостачання, водовідведення, які відповідач сплачував належним чином. Після переходу права власності на вказаний гуртожиток до ТОВ «Конвалія 2012» ним і [PERSON] був укладений Договір № 223 на оренду ліжко-місць у гуртожитку ТОВ «Конвалія 2012» від 01 жовтня 2013 року. Згідно умов п. 3 Договору № 223 від 01 жовтня 2013 року ціна оренди за користування одним ліжко-місцем складала 425 грн., у тому числі ПДВ, тобто до сплати з відповідача за один місяць оренди (за користування двома ліжко-місцями) -850 грн., у тому числі ПДВ, які він сплачував. Відповідно до умов п. 13 Договору його дія закінчилась 31 грудня 2014 року. 01 листопада 2014 року у зв»язку із зміною розміру орендної плати та у зв»язку з проханням відповідача про надання йому в оренду трьох ліжко-місць замість двох, як це було раніше, ТОВ «Конвалія 2012» надав [PERSON] в оренду три ліжко-місця у кімнаті № 221, а також на підписання новий договір на оренду трьох ліжко-місць у гуртожитку ТОВ «Конвалія 2012», який відповідач отримав, однак підписати відмовився. Про це було складено комісійний акт від 01 листопада 2015 року. Пунктом 3 цього Договору визначена нова вартість оренди одного ліжко-місця у сумі 498 грн., у тому числі ПДВ. Таким чином, відповідач [PERSON] була обізнана про зміну вартості орендної плати, що передбачена як п. 5 Договору, від підписання якого остання відмовилась, так і п. 5 договору, що був укладений сторонами 01 жовтня 20213 року і продовжував діяти до 31 грудня 2014 року. Починаючи з жовтня 2014 року і по даний час [PERSON] продовжує користуватись трьома ліжко-місцями у гуртожитку ТОВ «Конвалія 2012», при цьому здійснюючи оплату за таке користування не в повному обсязі. 04 травня 2015 року ТОВ «Конвалія 2012» було надано [PERSON] повідомлення № 18/1 про зміну ціни оренди -612 грн. в місяць за одне ліжко-місце, у тому числі ПДВ-102 грн., та необхідність укладення нового договору, оскільки станом на дату повідомлення відповідачем так і не було укладено договору оренди на 2015 рік. Вказане повідомлення було отримано відповідачем, однак він відмовився від його підписання, про що складений відповідний акт. Станом на дату подачі позову фактично продовжує діяти Договір № 223 на оренду ліжко-місць у гуртожитку від 01 жовтня 2013 року з урахуванням змін орендної плати, про яку [PERSON] повідомлена належним чином. З акту звіряння взаємних розрахунків за період з 01 січня 2014 року по 01 жовтня 2015 року, а також банківських виписок вбачається, що відповідач вносить орендну плату несистематично та у розмірі, що визначається ним самостійно, без урахування встановленого позивачем розміру орендної плати. А в період з липня 2015 року [PERSON] взагалі не здійснила жодної оплати. Враховуючи викладене, позивач ТОВ «Конвалія 2012» просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Конвалія 2012» заборгованість по оплаті за оренду житла за встановлений у позові період-до 30 липня 2015 року у сумі 6 989 грн., та стягнути витрати, понесені по сплаті судового збору і на надання правової допомоги. У судовому засіданні представник позивача ТОВ «Конвалія 2012» позов підтримав і просив його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав і заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Акту № 26/12-1 приймання-передачі нежитлової будівлі по вул. Святоюріївська, буд. № 20 м. Вишневе, загальною площею 4018,8 кв.м. від 19 березня 2013 року [PERSON] житлово-комунальне підприємство «Агропромбудіндустрія» і ТОВ «Конвалія 2012» уклали Акт про наступне: 1. КЖКП «Агропромбудіндустрія» передає до статутного (складеного) капіталу, а ТОВ «Конвалія 2012» приймає нежитлову будівлю загальною площею 4018,8 кв.м., розташовану за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Святоюріївська, буд. № 20 згідно технічної документації (свідоцтво про право власності серії САВ № 571635, реєстраційний номер 19839207); 2. Будівля, що передається, знаходиться в задовільному стані та потребує капітального ремонту; 3. Вартість, що передається, складає 627 231,60 грн.; 4. Даний акт вступає в силу з моменту йог підписання повноваженими особами представників сторін. Відповідно до Свідоцтва про право власності серії САС № 901485 від 08 квітня 2013 року позивачу ТОВ «Конвалія 2012» належить на праві приватної спільної часткової власності нежитлова будівля за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Святоюріївська, буд. 20, загальною площею 4132,8 кв.м.. Згідно п. п. 4.7., 4.8. Положення про гуртожитки та Правил проживання в гуртожитках ТОВ «Конвалія 2012» плата за користування (оренду) житловою площею (ліжко-місця) та комунальні послуги вносяться на розрахунковий рахунок підприємства не пізніше 10 числа, наступного за розрахунковим місяця. За прострочення платежів нараховується пеня згідно законодавства України. Розмір плати за користування (оренду) житловою площею (ліжко-місця) і комунальні послуги встановлюється згідно тарифів, затверджених місцевими органами самоврядування, державними комісіями та згідно кошторису на експлуатацію та утримання гуртожитків, затвердженого керівником підприємства, установи, організації, у віданні якого знаходиться гуртожиток, і погодженого з профспілковим комітетом. Відповідно до Розпорядження № 15 від 20 травня 2015 року ТОВ «Конвалія 2012» «Про зміну вартості 1 л/місця в гуртожитку ТОВ «Конвалія 2012» з 01 червня 2015 року» відповідно до постанов НКРЕКП № 1252 від 16 квітня 2015 року № 1171, від 31 березня 2015 року № 583, від 03 березня 2015 року та внесення змін в нарахуванні комунальних послуг по цінам і тарифам, які були введені з 01 квітня 2015 року по електроенергії та газопостачанню, з 01 травня 2015 року по холодному та гарячому водопостачанню і водовідведенню: 1. Встановлено вартість утримання 1 ліжко/місця в гуртожитку «Конвалія 2012» з 01 червня 2015 року в сумі 612 грн. без урахування вартості опалення, 2. Бухгалтерії наказано провести звірки по оплаті з мешканцями та зробити інвентаризацію договорів оренди ліжко-місць, 3. Це розпорядження набирає чинності з 01 червня 2015 року. 01 жовтня 2013 року ТОВ «Конвалія 2012» і [PERSON] був укладений Договір № 221 на оренду ліжко-місць у гуртожитку ТОВ «Конвалія 2012». Згідно умов п. 3 Договору № 223 від 01 жовтня 2013 року ціна оренди за користування одним ліжко-місцем складала 425 грн., у тому числі ПДВ 70,83 грн., тобто сплата з відповідача за один місяць оренди (за користування двома ліжко-місцями) становила 850 грн., у тому числі ПДВ, які, як зазначав представник позивача у позовній заяві, відповідач [PERSON] сплачувала. Відповідно до умов п. 13 Договору його дія закінчилась 31 грудня 2014 року. Як зазначав позивач, 01 листопада 2014 року у зв»язку із зміною розміру орендної плати та у зв»язку з проханням відповідача про надання йому в оренду трьох ліжко-місць замість двох, як це було раніше, ТОВ «Конвалія 2012» надав [PERSON] в оренду три ліжко-місця у кімнаті № 221, а також на підписання новий договір на оренду трьох ліжко-місць у гуртожитку ТОВ «Конвалія 2012». Згідно умов п. п. 3, 4 цього Договору визначена нова вартість оренди одного ліжко-місця у сумі 498 грн., у тому числі ПДВ 83 грн.. Щомісячна орендна плата розраховується, виходячи із ціни оренди, вказаної у п. 3 договору, та фактичної кількості орендованих ліжко-місць, згідно п. 1 Договору, та перераховується орендарем на поточний банківський рахунок орендодавця, зазначений у п. 15 договору, один раз на місяць, не пізніше 15 числа кожного місяця за поточний місяць, в національній валюті України. Відповідно до умов п. 13 Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2014 року. Однак, як вбачається з матеріалів справи, вказаний Договір № 221 від 01 листопада 2014 року не був укладений між сторонами договору, та не підписний відповідачем [PERSON]. 01 листопада 2014 року членами комісії, яків працюють у ТОВ «Конвалія 2012», складено акт, що мешканцю гуртожитку [PERSON] по вул. Святоюріївська, 20, кім. 221 було вручено Договір від 01 листопада 2014 року на оренду л/м, який він отримав, але від підпису відмовився. Даний акт суд не може вважати доказом на підтвердження того, що повідомлення членами комісії [PERSON] про Договір від 01 листопада 2014 року вважається укладенням даного Договору. З приводу цього слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов»язками наділені обидві сторони договору. Згідно вимог ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір. В даному випадку сторони повинні добровільно укласти договір з погодженням всіх його умов. В наявному в справі повідомленні № 18/1 від 04 травня 2015 року до договору оренди л/м адміністрація гуртожитку повідомляє [PERSON], що у неї не укладено договір на 2015 рік, та що у зв»язку зі зміною тарифів на основні енергоресурси, водопостачання, водовідведення та високим рівнем інфляції, ціна оренди та утримання одного л/м у гуртожитку з 01 червня 20215 року складає 612 грн., у тому числі ПДВ 102 грн. за один календарний місяць. Відповідно до складеного Акту від 04 травня 2015 року членами комісії ТОВ «Конвалія 2012» було вручено [PERSON] повідомлення № 18/1 від 04 травня 2015 року про зміну орендної плати, яке вона отримала , але від підпису відмовилась. Однак, суд вважає даний Акт від 04 травня 2015 року неналежним доказом, оскільки він не посвідчений належним чином ТОВ «Конвалія 2012». Крім того, слід зазначити, що в усіх примірниках договорів на оренду ліжко-місць в гуртожитку ТОВ «Конвалія» зазначено в п. 11, що зміни та доповнення до цього договору вносяться за згодою сторін шляхом укладення Додаткової угоди в письмовій формі. Згідно вимог ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов»язання. За правилами ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона-власник житла (наймодавець) передає або зобов»язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до вимог ст. 815 ЦК України наймач зобов»язаний своєчасно вносити плату за житло, самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Згідно вимог ст. 820 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Одностороння зміна розміру плати за користування житлом не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі умов п. 11 договору на оренду ліжко-місць в гуртожитку ТОВ «Конвалія» позивач мав би звернутися до відповідача з пропозицією щодо внесення змін до п. 3 договору оренди. Повідомлення в листопаді 2015 року про зміну ціни не можна вважати пропозицією щодо внесення змін до договору, оскільки вказана пропозиція містила умову щодо укладення нового договору, а не внесення змін до діючого договору, який на момент її подання ще не закінчився. Також слід зазначити, що представником позивача не надано суду належних і допустимих доказів, що загальна сума заборгованості становить 6 989 грн., оскільки в матеріалах справи відсутній детальний розрахунок заборгованості відповідача з зазначенням періоду прострочення та підстав виникнення боргу. З акту звіряння взаєморозрахунків неможливо становити період прострочення та які конкретно нарахування проводились на оплату ліжко-місць за їх користування відповідачем. У позовній заяві позивач ТОВ «Конвалія 2012» просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Конвалія 2012» заборгованість по оплаті за оренду житла за встановлений у позові період-до 30 липня 2015 року у сумі 6 989 грн., не зазначивши конкретно періоду прострочення, а посилаючись лише на те, що з акту звіряння взаємних розрахунків за період з 01 січня 2014 року по 01 жовтня 2015 року, а також банківських виписок вбачається, що відповідач вносить орендну плату несистематично та у розмірі, що визначається ним самостійно, без урахування встановленого позивачем розміру орендної плати, а в період з липня 2015 року [PERSON] взагалі не здійснила жодної оплати. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази, суд дійшов висновку, що позивачем ТОВ «Конвалія 2012» не надано суду належних доказів в обгрунтування своїх вимог про порушення його прав при зверненні до суду з даним позовом, а тому суд відмовляє у задоволенні позову.

Outcome: dismissed