Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що під час перебування у фактичних шлюбних відносинах зі [PERSON] 17 березня 2013 року у них народилась дитина син [PERSON]. З червня 2015 року сторони разом не проживають, між ними склалися неприязні стосунки. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище, у звязку із чим [PERSON] була вимушена звернутися до суду із цим позовом та просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. У подальшому [PERSON] змінила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказав, що є фізичною особою-підприємцем, за результатами своєї підприємницької діяльності він отримує дохід, сплачує податки та готовий сплачувати аліменти на утримання сина саме у зазначеному вище розмірі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 12.04.2013 року Виконкомом Старо-Кримської селищної ради Іллічівського району міста Маріуполя Донецької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно довідки № 737, виданої 14.07.2016 року директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Жилье-25», неповнолітній [PERSON], [INFO], мешкає разом із матірю [PERSON] за адресою: м. Маріуполь, бул. Шевченка[ADDRESS]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, згідно виписки з історії розвитку дитини [PERSON], [INFO], складеної лікарем Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «Адастра» від 14.07.2016 року, неповнолітня дитина на протязі 2016 року проходила стаціонарне лікування з приводу гіпоплазії лівої нирки, перебуває на обліку в дитячій поліклініці за місцем проживання та відвідує міського нефролога. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідачем надано витяг з реєстру платників єдиного податку від 17.11.2015 року за № 1505823400571 та виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, з яких вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в Іллічівському відділенні Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області як фізична особа-підприємець. Згідно відомостей, наданих Іллічівським відділенням Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, за період з 01 жовтня 2015 року по 30 червня 2016 року [PERSON] отримав дохід у сумі 992,00 грн., що на думку суду, свідчить про мінливість та нерегулярність його доходу, та є підставою для стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч. 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Разом з тим, відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік», на сьогоднішній день прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає 1228 гривень на місяць. Приймаючи до уваги те, що батьки в рівних частках зобов'язані утримувати дітей в розмірі не меншому ніж прожитковий мінімум, а також враховуючи матеріальне становище сторін, стан здоровя дитини, суд вбачає достатні підстави для стягнення зі [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] у розмірі 650 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. У звязку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 551,20 грн. від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial