Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просила стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання його сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 20 липня 2017 року і до закінчення навчання у Полтавському національному педагогічному університеті імені [PERSON], тобто до 30 червня 2020 року. На обґрунтування своїх вимог посилалась на ті обставини, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави постановлено стягувати аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання їхнього сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. 19 липня 2017 року їхньому сину виповнилося 18 років і він навчається на денному відділенні у Полтавському національному педагогічному університеті імені [PERSON] на факультеті фізичного виховання з терміном навчання до 30.06.2020 року та на заочному відділенні цього університету на історичному факультеті з терміном навчання до 30.06.2020 року . Позивачка вказує, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання, але маючи постійну роботу не робить цього. У судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги та просила задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні просив про часткове задоволення позову, так як він отримує не велику заробітну плату. Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи сторін, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч.3\~ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про встановлення батьківства серії І-КЕ №104669, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Октябрської районної ради м. Полтави 22.09.1999 року та свідоцтвом про його народження серії І-КЕ №042514 виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Октябрської районної ради м. Полтави 22.09.1999 року. 19 липня 2017 року [PERSON] виповнилося 18 років, він проживає разом з матірю [PERSON], яка його утримує, і навчається на денному відділенні у Полтавському національному педагогічному університеті імені [PERSON] на факультеті фізичного виховання з терміном навчання до 30.06.2020 року та на заочному відділенні цього університету на історичному факультеті з терміном навчання до 30.06.2020 року . Відповідно до\~ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років\~за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до\~ст.200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу.\~При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, на відміну від обовязку утримання неповнолітніх дітей, який має безумовний характер для батьків, закон визначає, що обовязок утримання повнолітніх сина чи доньки виникає лише за умови, що батьки «можуть надавати матеріальну допомогу». Законодавець при цьому виходив із того, що діти в силу свого віку не мають можливості самі себе забезпечувати, тоді як особи, котрі досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обовязок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обовязок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, оскільки було б нерозумним ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини. Навіть тоді, коли суд прийде до висновку, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу, він має визначити їх розмір з урахуванням не тільки обставин, указаних у\~ст.182 СК України\~(які застосовуються також при визначенні розміру аліментів на неповнолітніх дітей), але обставини, вказані в\~ст.200 СК України. \~Судом встановлено, що відповідач працює на посаді вчителя в Управлінні освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради, школі № 31, отримує стабільний щомісячний заробіток, розмір його якого за період з листопада 2016 року по квітень 2017\~\~року\~\~становив\~\~9819\~\~грн 85 коп,\~\~що\~\~підтверджується\~\~довідкою\~\~від\~\~17 серпня 2017 року №864, виданою Управлінням освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради. Разом з цим, відповідач працює на посаді інструктора з фізкультури в Управлінні освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради, гімназії № 31, отримує стабільний щомісячний заробіток, розмір його якого за період з листопада 2016 року по квітень 2017\~\~року\~\~становив\~\~26468\~\~грн 24 коп,\~\~що\~\~підтверджується\~\~довідкою\~\~від\~\~17 серпня 2017 року №865, виданою Управлінням освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради. Позивачка у судовому засіданні вказувала, що вона, крім утримання їхнього з [PERSON] сина, також оплачує його навчання на денному відділенні у Полтавському національному педагогічному університеті імені [PERSON] на факультеті фізичного виховання та на заочному відділенні цього університету на історичному факультеті, однак позивачкою не надано належних доказів на підтвердження розміру витрат, що повязані з навчанням сина. Оскільки відповідач є працездатним чоловіком, є працевлаштованим, суд вважає, що він взмозі надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання.\~ Разом із цим, у судовому засіданні встановлено, що відповідач має незадовільний стан здоровя, хворіє, потребує коштів на придбання ліків, про що надав відповідні докази, які приєднані до матеріалів справи. А отже, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя відповідача, розмір його щомісячного доходу, а також можливість матері [PERSON] утримувати сина, та приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь його повнолітнього сина [PERSON] аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно і до закінчення [PERSON] навчання, але не довше, як до досягнення ним двадцяти трьох років. На підставі\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь держави слід стягнути 640 грн. судового збору. На підставі вищевикладене,

Outcome: partial