Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що між ним та відповідачем шляхом подачі останнім заяви, було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб власників ощадних рахунків та видано платіжну картку. За умовами договору в разі непогашення овердрафту в день його виникнення, сума непогашеної заборгованості визнається простроченою та наступного банківського дня переноситься на рахунки простроченої. На дану суму банком також нараховуються відсотки у валюті овердрафту за фактичний строк використання клієнтом кредитних коштів. Свої зобовязання банк виконує в повному обсязі відповідно до умов укладеного договору. Разом з тим, відповідач не погасив овердрафт в розмірі 2 072,81 грн., відсотки за користування овердрафтом та прострочені відсотки за користування в розмірі 1 288.24 грн. У добровільному порядку відповідач не погасив заборгованість. Просили суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість в розмірі 3 361,23 грн.; судові витрати покласти на відповідача. При розгляді справи відповідачка [PERSON] подала зустрічний позов. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що дійсно вона підписала заяву на отримання платіжної картки. [PERSON] у порушення вимог чинного законодавства, з грубим порушенням вимог Закону України «Про захист прав споживачів» не надав їй, як споживачу, перед укладення договору всієї повної інформації по договору, всіх додатків до договору, які вона мала підписати після ознайомлення. Без такого підписання укладений договір є нікчемним. У договорі, на який посилається банк включені умови, зокрема п.п.6.3, 6.4, 6.5, 6.6, 6.7, є нікчемними, оскільки між нею та банком відсутній підписаний саме кредитний договір. Також вказала, що внесення даних пунктів до договору є фактично введення її в оману та за її рахунок банк мав на меті незаконно збагатись. Дані пункти є порушенням законодавства про захист прав споживачів, оскільки істотно порушено принцип рівності. Просив суд визнати недійсними п.п.6.3, 6.4, 6.5, 6.6, 6.7 договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб власників «Ощадних» рахунків, відкритого за заявою-анкетою від 22 грудня 2014 року. У судовому засіданні представник ПАТ АБ «Укргазбанк» позовні вимоги підтримав, проти доводів зустрічного позову заперечувала. Суду пояснила, що відповідачка добровільно підписала заяву та приєдналась до договору. Жодних зауважень при його підписанні не мала та користувалась даною карткою. Після проведення чергової операції через курсову різницю виникла заборгованість, яку за умовами договору [PERSON] мала погасити. Про дану умову їй було відомо, оскільки раніш всі овердрафти, які виникали саме через курсову різницю, нею були погашені. Вказала, що Закон України «Про захист прав споживача» на дані правовідносини не поширюється, оскільки це споживчий кредит. Посилання представника позивача на те, що це борг виник через введення комісії в розмірі 30%, є безпідставними, оскільки на час проведення останньої операції по картці комісія становила 1 грн. Вважає доводи зустрічного позову необґрунтованими. Просила суд задоволити позов та відмовити в зустрічному позові. У судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] зустрічний позов підтримав у повному обсязі та заперечував щодо доводів первісного позову. Суду пояснив, що після звернення до банку йому стало відомо про те, що нарахування як заборгованість є фактично новою комісією банку в розмірі 30%, яку не було доведено до сторони договору. Відповідачку як споживача не було повідомлено про всі умови договору, жодної згоди на укладення та надання їй кредиту вона надавала, тому банк ввів її в оману. Безпідставними також є посилання банку на курсову різницю, оскільки в ці періоди часу жодних змін в курсах не було, але до суду або до банку щодо визнання дій неправомірними по нарахуванню такої курсової різниці не звертався. Просив суд задоволити зустрічний позов та відмовити в задоволенні позову банку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] на підставі поданої клієнтом [PERSON] заяви-анкети № AYT-9044-14-PRO на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «ощадних» рахунків від 22 грудня 2014 року був укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «Ощадних» рахунків. На підставі заяви на приєднання, яка є акцептом публічної пропозиції від 22 грудня 2014 року банк відкрив [PERSON] картковий рахунок № 26258001529594, щомісячний оборот за «Ощадним» рахунком складатиме до 50000 грн.. Згідно вимог ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до наявної заяви-анкети від 22 грудня 2014 року [PERSON], підписанням цієї заяви-анкети на приєднання акцептувала публічну пропозицію АБ «Укргазбанк» на укладення цього договору, яка була опублікована в газеті «Урядовий курєр» та розміщена на сайті банку і беззастережно приєдналась до цього договору. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що договір є укладеним з дня отримання банком заповненої та підписаної відповідачкою заяви-анкети на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «Ощадних» рахунків. Відповідно до умов п. 2.3 договору банк відкриває клієнту «Ощадний» рахунок, номер та валюта якого вказана у підписаній клієнтом заяві на приєднання, здійснює видачу клієнту платіжної картки та здійснює розрахунки за операціями з використанням платіжної картки, що видані клієнту. Згідно п. 2.4 договору у порядку та на умовах цього договору банк зобовязується надати клієнту комплекс послуг, визначених цим договором та тарифами, замовлених клієнтом шляхом підписання заяви на приєднання, а клієнт зобовязується здійснювати оплату за надані банком послуги та виконувати інші зобовязання відповідно до цього договору. Відповідно до умов п. 2.5 договору підписанням заяви на приєднання клієнт беззастережно приєднується до умов цього договору. Згідно умов п. 2.7 договору банк здійснює всі операції по «ощадному» рахунку клієнта з використанням платіжних карток та/або їх реквізитів згідно із чинним законодавством, нормативно-правовими актами Національного [PERSON] України, правилами МПС та цим договором. Згідно п. 3.3 Договору кошти на «Ощадному» рахунку використовуються для здійснення безготівкової оплати за товари (послуг), у тому числі в системах електронної торгівлі (комерції); перерахування коштів із «Ощадного» рахунку на інші власні рахунки та на рахунки інших осіб; одержання готівки в касах банків, інших фінансових установ, торговців і через банкомати. Контроль за використанням коштів на «Ощадному» рахунку здійснюється Клієнтом (п. 3.4 Договору). Облік операцій по «Ощадному» рахунку ведеться у валюті рахунку (п. 3.5 Договору). Також, Договором передбачено: п.3.11. Приєднанням до цього Договору Клієнт доручає (дає згоду) [PERSON] здійснювати списання коштів з картрахунку на суму операцій, виконаних за допомогою платіжної картки, на підставі та відповідно до платіжних повідомлень еквайрів, відповідно до умов встановлених в законодавстві та правилах платіжної системи; п.3.13. За надання послуг (здійснення операцій), що передбачені цим Договором, [PERSON] отримує плату в розмірі та в строки, що передбачені тарифами [PERSON], що оприлюднені на [PERSON]; п.3.14. У разі здійсненням [PERSON] перерахунку суми операції, що здійснена у валюті, відмінній від валюти «Ощадного» рахунку, у валюту «Ощадного» рахунку» за курсом, який визначається на поточний комерційний курс (продажу) валюти [PERSON] по операціях з використанням платіжних карток, що діє на дату списання коштів з «Ощадного» рахунку Клієнта, і з тим, що при здійсненні перерахунку суми операції у валюту «Ощадного» рахунку можуть виникнути курсові різниці внаслідок того, що курс перерахунку по видаткових клієнтських операціях може відрізнятися на день проведення операцій та на день списання коштів з рахунку Клієнта; і тим, що в результаті виникнення курсових різниць при перерахунку суми операції у валюту «Ощадного» рахунку у Клієнта може виникнути заборгованість перед [PERSON], яка підлягає погашенню в повному обсязі в день її виникнення на «Ощадному» рахунку Клієнта. Згідно умов п. 3.6 договору банк нараховує проценти за користування залишками коштів на «ощадному» рахунку не пізніше останнього банківського дня кожного календарного місяця, а також в день розірвання цього договору, у валюті рахунку в розмірі стандартної/або підвищеної процентної ставки згідно з Тарифами банку за фактичну кількість днів користування грошовими коштами клієнта (враховуючи вихідні та святкові дні) в розрахунковому місяці. Відповідно до умов п. 4.1.6 договору банк нараховує проценти, застосовуючи метод «факт/факт», коли для розрахунку береться фактична кількість днів у місяці та у році (365 або 366 днів). Як вбачається з умов п. 6.5 договору в разі непогашення овердрафту (кредиту) в день його виникнення сума непогашеної заборгованості за овердрафтом (кредитом) визнається простроченою та наступного банківського дня переноситься на рахунки простроченої заборгованості. Згідно п. 6.6 договору на суму простроченої заборгованості за овердрафтом (кредитом) банк нараховує проценти у валюті за овердрафтом (кредиту) за фактичний строк використання клієнтом кредитних коштів, виходячи із щоденного підсумкового залишку заборгованості на «ощадному» рахунку. Проценти нараховуються щомісячно не пізніше останнього банківського дня місяця та в день розірвання цього договору, виходячи з Тарифів даного договору, починаючи з дня виникнення зазначеної заборгованості, застосовуючи метод «факт/факт», коли для розрахунку береться фактична кількість днів у місяці та у році (365 або 366). День повернення заборгованості не враховується в період, за який нараховуються проценти. Встановлено, що під час проведення операцій з безготівкової оплати товарів чи послуг та операцій по видачі готівкових грошових коштів в банківських установах та банкоматах за межами України за допомогою платіжної картки, рахунок до якої відкрито в національній валюті України, в залежності від країни, в якій проводилася операція, валюти карткового рахунку, та правил платіжної системи, до якої належить картка, конвертація та списання грошових коштів здійснюється у два етапи. На першому етапі, в день проведення операції, на картковому рахунку блокується сума в валюті карткового рахунку, розмір якої визначається за курсом міжнародної платіжної системи - УІ8А чи Мазїег Сапі до моменту списання грошових коштів (від 2-х до ЗО робочих днів). Сума у валюті операції, на так звану «розрахункову дату», конвертується у розрахункову валюту платіжної системи - валюта, в якій Банк веде розрахунки з відповідною платіжною системою (долар США чи Євро). Наступним етапом, протягом 2-10 днів після проведення операції, проходить фактичне списання грошових коштів з карткового рахунку, яке здійснюється за правилами міжнародної платіжної системи по комерційному курсу [PERSON], діючому на день списання грошових коштів. На цьому етапі сума операції у розрахунковій валюті платіжної системи конвертується у валюту карткового рахунку. У зв'язку з затримкою між блокуванням суми на рахунку та її фактичним списанням при коливанні валютного курсу, виникає різниця між заблокованою сумою та фактично списаною (курсові різниці). Відповідно до п. 6.3 Договору сторони погодились, що на умовах цього Договору у клієнта може виникати заборгованість перед банком в разі настання наступних випадків:надходження до клірингу інформації про операцію, за якою Еквайер (Платіжна система) попередньо в установлений Платіжною системою термін не надіслав емітенту платіжне повідомлення; надходження до клірингу інформації про операцію, за якою Еквайр (Платіжна система) попередньо надіслав емітенту платіжне повідомлення, але відповідна сума не була блокована на «Ощадному» рахунку Клієнта для забезпечення його зобов'язань за здійсненою операцією, або така сума розблокована до надходження з Платіжної системи інформації за результатами клірингу; зміни курсів валют і надходження до клірингу інформації про операцію в іноземній валюті в сумі більшій, ніж та, яку Еквайр попередньо надіслав емітенту в платіжному повідомленні і яку було блоковано на «Ощадному» рахунку Клієнта для забезпечення його зобов'язання за здійсненою операцією; виникнення технічних помилок у роботі обладнання емітента, Еквайра або процесингового центу; недостатності суми залишку коштів на «Ощадному» рахунку Клієнта для оплати наданих [PERSON] послуг згідно Тарифів. Зазначена в п. 6.3 Договору заборгованість на «Ощадному» рахунку має бути погашена в день її виникнення. В разі відсутності власних коштів на рахунку, погашення заборгованості здійснюється за рахунок кредиту (Овердрафту) (п.6.4 Договору). Відповідно до п. 6.5 Договору в разі непогашення Овердрафту (кредиту) в день його виникнення сума непогашеної заборгованості за Овердрафтом (кредитом) визнається?простроченою та наступного банківського дня переноситься на рахунки простроченої заборгованості. З поданого суду розрахунку заборгованості за договором овердрафту № AYT-9044-14-PRO від 22 грудня 2014 року станом на 24 жовтня 2016 року [PERSON] нараховано заборгованість у розмірі 3 361,23 грн., яка складається із заборгованості за овердрафтом 2 072,81грн., заборгованості за нарахованими відсотками за користування овердрафтом та прострочені відсотки за користування дозволеним овердрафтом 1 288,42 грн. Також наявна заборгованість станом на 24 жовтня 2016 року підтверджується випискою по рахунку за договором № AYT-9044-14-PRO від 22 грудня 2014 року, сформована за період 13 січня 2015 року по 24 жовтня 2016 року, яка міститься в матеріалах справи. Даною випискою спростовується твердження відповідача щодо нарахування нової комісії за послуги банку в розмірі 30%. Зважаючи на викладене приходить до висновку, що банк виконав взяті на себе зобовязання за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб власників «ощадних» рахунків та надав клієнту [PERSON] кредитні кошти згідно поданої нею заяви на приєднання. Остання ж зобовязання за заявою на приєднання належним чином не виконує та порушує умови заяви-анкети на приєднання, що підтверджується розрахунком заборгованості станом. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Посилання відповідача щодо відсутності курсової різниці та безпідставності нарахування заборгованості, суд до уваги не бере, оскільки відповідач не надала суду належних та допустимих доказів цим обставинам. За таких обставин, суд вважає, що позов ПАТ «Укргазбанк» підлягає задоволенню і тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «ощадних» рахунків від 22 грудня 2014 року в сумі 3361,23 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. Згідно ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства Відповідно до вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Так, між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] на підставі поданої клієнтом [PERSON] заяви-анкети № AYT-9044-14-PRO на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «ощадних» рахунків від 22 грудня 2014 року був укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «Ощадних» рахунків. На підставі заяви на приєднання, яка є акцептом публічної пропозиції від 22 грудня 2014 року банк відкрив [PERSON] картковий рахунок № 26258001529594, щомісячний оборот за «Ощадним» рахунком складатиме до 50000 грн.. Відповідно до вимог п. 6.6 договору на суму простроченої заборгованості за овердрафтом (кредитом) банк нараховує проценти у валюті за овердрафтом (кредиту) за фактичний строк використання клієнтом кредитних коштів, виходячи із щоденного підсумкового залишку заборгованості на «ощадному» рахунку. Проценти нараховуються щомісячно не пізніше останнього банківського дня місяця та в день розірвання цього договору, виходячи з тарифів даного договору (36 % річних відповідно до п. 3.5 тарифів), починаючи з дня виникнення зазначеної заборгованості, застосовуючи метод «факт/факт», коли для розрахунку береться фактична кількість днів у місяці та у році (365 або 366). У відповідності до умов п. 6.2 договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «ощадних» рахунків, встановлено, що клієнт підтверджує, що він ознайомлений та згоден з правилами платіжної системи, умовами одержання та використання платіжної картки. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно вимог ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до пункту 7 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляд) цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до наявної заяви-анкети від 22 грудня 2014 року [PERSON], підписанням цієї заяви-анкети на приєднання акцептувала публічну пропозицію АБ «Укргазбанк» на укладення цього договору, яка була опублікована в газеті «Урядовий курєр» та розміщена на сайті банку і беззастережно приєдналась до цього договору. Також підписанням заяви на приєднання [PERSON] підтвердила, що всі умови договору їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення, свій примірник заяви отримала в день укладення договору. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. На підставі вищезазначеного вбачається, що правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Крім того, відповідні обставини наявності умислу, істотність значення обставин, щодо яких введено в оману, і сам факт обману, повинна довести сторона, яку введено в оману. Однією з підстав, що стало причиною введення позивача в оману при укладанні кредитного договору стало порушення банком вимог Закону України «Про захист прав споживачів». Оскільки позивач був позбавлений можливості ознайомитись з умовами кредитування та не міг передбачити можливі ризики при укладанні даного правочину. Однак, як вбачається з матеріалів [PERSON] добровільно виявила бажання скористатися послугами банку та укласти відповідний договір. Суд вважає, що при укладенні умов договору [PERSON] діяла вільно, виходячи з власних інтересів, прийняла рішення про вибір контрагента та про вступ з ним в договірні відносини, на власний розсуд з контрагентом визначила характер договору, який вони уклали, його умови (зміст), в тому числі щодо овердтарфту. Суд приходить до висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову, оскільки відповідачка, ставлячи вимогу про визнання недійсним пунктів договору від 22 грудня 2014 року, посилалась на Закон України «Про захист прав споживачів». Згідно Рішення Конституційного суду України №15-рп/2011 від 10.11.2011р. дія Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчного кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Однак, відповідачкою не доведено порушення її прав з боку позивача саме як споживача при укладенні договору. Тому в задоволенні зустрічного позову суд відмовляє.

Outcome: approved