Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

У квітні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , просить ухвалити рішення, яким визнати відповідача [PERSON] , такою що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Позовну заяву обґрунтовує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 28.03.1994 року , яке зареєстроване в БТІ за №10 від 08.04.1994 року. Відповідач [PERSON] була підопічною позивача, тому була зареєстрована в її квартирі з 23.09.2014 року. Після повноліття відповідач 06.07.2017 року переїхала проживати до свого батька та діда в с. Ситисько Баранівського району Житомирської області. З цього часу відповідач не проживає за місцем реєстрації. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, домовленості між ними щодо збереження за нею житла не було. Через реєстрацію відповідача позивач не має змоги оформити субсидію на оплату комунальних послуг, інші державні соціальні допомоги, а тому звернулася до суду за захистом свого цивільного права. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. (а.с. 15,18) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала. (а.с. 19,21). В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст. ст. 280, 281 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що даними копії свідоцтва про право власності на квартиру від 28.03.1994 року , яке зареєстроване в БТІ за №10 від 08.04.1994 року. (а.с. 5) Згідно з даними довідки Відділу благоустрою та житлово - комунального господарства Баранівської міської ради Баранівського району Житомирської області №1724 від 09.04.2019 року відповідач [PERSON] зареєстрована в квартирі позивача. (а.с.6) Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені норами ст. 16, 386, 391 ЦК України. Оскільки відповідач була членом сім`ї позивача, більше року не проживає у вказаній квартирі, дані обставини відповідачем не заперечуються, ніким не спростовані, тому у своїй сукупності дають підстави для суду для задоволення позовних вимог про визнання останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує із відповідача на користь позивача судовий збір в сумі по 768,40 грн. На підставі ст. 41 Конституції України, ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved