Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, зазначаючи, що 11 травня 2012 року між нею та відповідачем було укладено договір про надання послуг зі створення технічного проекту на землю. Строк виконання робіт за умовами договору становив 3 місяці. Як у цей строк, так і тривалий час після його закінчення, відповідач роботу не виконав, сплачену суму (600 грн) і документи, які були йому надані для виконання робіт, не повернув. Для з'ясування всіх обставин 12 вересня 2013 року вона вирішила прийти на прийом до директора приватного підприємства «Проектне бюро «Техпроект» (далі - ПП «Проектне бюро «Техпроект»), але підприємство не знаходиться за вказаною в договорі адресою. Оскільки вона мешкає та працює в м. Одесі, а відповідач зареєстрований та веде підприємницьку діяльність в м. Кривому Розі, нею були понесені матеріальні збитки - витрати на поїздку до м. Кривого Рогу на прийом до відповідача. 13 вересня 2013 року вона направила ПП «Проектне бюро «Техпроект» рекомендованим листом заяву про розірвання договору, однак лист повернувся за закінченням терміну зберігання. Крім матеріальної шкоди їй також завдано моральної шкоди, яка полягає в погіршенні стану здоров'я внаслідок непроведення робіт, неповернення коштів і документів. Посилаючись на викладене, [PERSON] просила визнати договір на виконання робіт по складенню проекту землеустрою від 11 травня 2012 року № 05/11 недійсним, стягнути з відповідача 600 грн сплаченої за договором суми, 2 000 грн на відшкодування моральної шкоди та 553 грн 30 коп. на відшкодування завданих збитків. [PERSON] у судове засідання не з'явилась, у позовній заяві просила розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомив. У зв'язку з цим суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 11 травня 2012 року між [PERSON] та ПП «Проектне бюро «Техпроект» було укладено договір на виконання робіт по складенню проекту землеустрою. Строк виконання робіт за умовами договору становив 3 місяці. У п. 6.3 зазначеного договору передбачено, що договір може бути достроково розірваний за письмовою заявою замовника, про що складається акт фактично виконаних робіт, а кошти повертаються замовнику з урахуванням витрат за фактично виконані роботи. 11 травня 2012 року [PERSON] було частково сплачено вартість робіт у розмірі 600 грн. Однак до цього часу відповідач роботу не виконав, сплачені позивачем кошти в розмірі 600 грн і документи, які були йому надані для виконання робіт, не повернув. 12 вересня 2013 року [PERSON] вирішила прийти на прийом до директора ПП «Проектне бюро «Техпроект», але виявилось, що підприємство за вказаною в договорі адресою не знаходиться. 13 вересня 2013 року позивач направила відповідачу рекомендованим листом заяву про розірвання договору, однак лист повернувся за закінченням терміну зберігання. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та в установлений договором строк. Проте, як встановлено в судовому засіданні відповідач свої зобов'язання відповідно до умов договору на сьогоднішній день не виконав. Як убачається зі змісту позовної заяви [PERSON] фактично просить розірвати договір про надання послуг у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 2 ст. 651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Оскільки відповідач станом на сьогоднішній день своїх обов'язків за договором не виконав, суд приходить до висновку про те, що вказаний договір слід розірвати та стягнути з відповідача сплачені [PERSON] кошти в розмірі 600 грн. Крім того, з відповідача підлягають стягненню понесені [PERSON] збитки у вигляді витрат на поїздку до м. Кривого Рога для з'ясування обставин невиконання підприємством умов договору в розмірі 553 грн 30 коп. Разом з тим ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, неповернення коштів і документів завдало [PERSON] моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях і погіршенні стану здоров'я. З урахуванням указаних позивачем і встановлених судом обставин, характеру завданої позивачу моральної шкоди та виходячи з міркувань розумності, виваженості й справедливості суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 2 000 грн на відшкодування завданої позивачу моральної шкоди. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229 грн 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved