Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частки, з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позову вказувала, що 19.08.2016 року між нею та відповідачем укладено шлюб, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а відповідно потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка. Шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинилися. Донькою за їх домовленістю проживає разом з позивачем, а відповідач ухиляється від утримання дитини та позивача. Добровільно аліменти відповідач не сплачує, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сімї не цікавиться. Позивач до суду не зявилася, відповідно до її заяви просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала. (а.с. 12). Відповідач до суду не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає та підтверджує викладені в позовній заяві обставини. (а.с.13) Відповідно до\~ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач-визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій,перевіряє,чи необмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. Уразі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши докази, подані позивачем в обґрунтування позовних вимог, встановивши правовідносини, які виникли між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що 19 серпня 2016 року Дзержинським районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 320 від 19.08.2018 року, про що видано свідоцтво про шлюб серії 1-КИ № 343417 від 19.08.2016 року (а.с.7). [PERSON] при реєстрації шлюбу змінила прізвище «Тиліщук» на «Криворучко» (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO], матірю дитини є позивачка [PERSON], батьком - відповідач [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] І-КИ № 614277. (а.с.8) Позивач на даний час знаходиться у декретній відпустці по догляду за донькою [PERSON], [INFO], до досягнення нею 3-річного віку. Відповідно до ст. 74, 77 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Згідно зі ст. 79-80 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1\~ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за\~умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.2\~ст. 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4\~ст. 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач офіційно працевлаштований, інших утриманців немає. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача. Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачці, відповідач суду не надав, позов визнав у повному обсязі, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення їх спільною дитиною трирічного віку. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.. Згідно ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved