overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

У липні 2018 р. заявник звернувся до суду з даною заявою. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що рішенням Оболонського р/с м. Києва від 23.08.2012 р. було стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Експобанк». На виконання рішення було видано виконавчий лист № 2/2605/2867/12 по даній справі та відкрито виконавче провадження № 43053572. Як вказано у заяві, у відповідності до договору про відступлення права вимоги № 50 від 06.03.2018 р. між ПАТ «КБ «Експобанк» та [PERSON] було передано право вимоги за кредитним договором № 88/АК-2007 на користь заявника - ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» разом із всіма додатками до нього. Посилаючись на вищевикладені обставини представник ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» просить суд замінити стягувача у виконавчому листі - ПАТ «КБ «Експобанк» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». Жодна сторона в судове засідання не з'явилась. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясував суд, рішенням Оболонського р/с м. Києва від 23.08.2012 р. було стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Експобанк». На виконання рішення було видано виконавчий лист № 2/2605/2867/12 по даній справі та відкрито виконавче провадження № 43053572. Згідно ст. 512 ЦК України, однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином. У відповідності до ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається із матеріалів справи, у відповідності до договору про відступлення права вимоги № 50 від 06.03.2018 р. між ПАТ «КБ «Експобанк» та [PERSON] було передано право вимоги за кредитним договором № 88/АК-2007 на користь заявника - ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» разом із всіма додатками до нього. Суд, повно та всебічно оцінивши письмові докази, прийшов до висновку, що заява представника ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню. Тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Здорово», ТДВ СК «Альфа-Гарант», [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову позивачі вказували, що 24.10.2015 року близько 13 год. 00 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Опель Вектра», державний номер [NUMBER] в місті Києві на перехресті пр. Мінський-Велика кільцева дорога скоїв зіткнення з автомобілем «Грет Вол» державний номер [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] за кермом якого знаходився [PERSON] , а в салоні вказаного автомобіля пасажири [PERSON] , [PERSON] . Під час зіткнення пасажирка автомобіля «Грет Вол» [PERSON] отримала тілесні ушкодження та їй надавалась медична допомога в Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги. Вину [PERSON] у вчиненні ДТП та скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП встановлено постановою Оболонського районного суду м. Києва від 14.12.2015 року. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до страхової компанії з повідомленням про ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу. Листом від 25.11.2015 за №760-001/15 страхова компанія «Здорово» повідомила, що згідно виписки з Центральної бази даних МТСБУ транспортний засіб «Опель Вектра», державний номерний знак [NUMBER] має також інший діючий станом на дату ДТП - 24.10.2015 року поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ №4492313 страхової компанії «Альфа Гарант». При цьому, страхова компанія зазначила, що

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON], [PERSON] звернулися в суду із заявою про встановлення факту, який має юридичне значення, а саме, що [PERSON], яка померла 06 березня 2018 року, була їх матірю. В обґрунтування заяви посилалися на те, що 06.03.2018 року померла їх мати [PERSON]. При житті мати склала заповіт, яким заповіла заявникам у рівних частках земельну ділянку площею 2,335 га, яка знаходиться в полі №1 с. Загірне Старокостянтинівського району Хмельницької області. Проте заявники не можуть оформити спадщину, оскільки в свідоцтвах про народження заявників зазначене прізвище їх матері - «Понятовська», а в паспорті, заповіті та свідоцтві про смерть матері - «Понятівська». Представник заявників адвокат [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, просив заяву задовольнити з вищенаведених підстав. Представник заінтересованої особи звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що 06 березня 2018 року померла матір заявників [PERSON]. Заявники є її спадкоємцями, проте перешкодою в оформленні спадкових прав є розбіжність у написанні прізвища матері: у свідоцтвах про народження заявників зазначене прізвище їх матері - «Понятовська», а в паспорті, заповіті та свідоцтві про смерть матері - «Понятівська». Зазначені обставини підтверджуються дослідженими в суді доказами: копією заповіту [PERSON] від 09.01.2018 року; свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-БВ №323281; свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] серії І-БВ №448958; свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-ЯК №925787; свідоцтвом про одруження [PERSON] серії ІІ-ЯР №522493; свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-БВ №221844; паспортом [PERSON] серії НА №858545; паспортом [PERSON] серії НА №316676; копією паспорта [PERSON] серії НВ №057932. Отже, з метою прийняття [PERSON] та [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], яка померла 06 березня 2018 року, заяву необхідно задовольнити та встановити юридичний факт, а саме, що [PERSON] була матірю заявників.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, у подальшому уточнивши свої позовні вимоги, в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та безстроково. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2018 року [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатною та призначено її опікуном останньої. Відповідач по справі є дочкою [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є пенсіонером, має проблеми зі здоров`ям та потребує постійного лікування. ЇЇ дочка, відповідач по справі, матеріальну допомогу добровільно не надає. Відповідач має можливість матеріально допомагати матері. Ухвалою суду від 22.10.2018 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Не погодившись з позовом, у порядку ст. 178 ЦПК України, відповідачем було подано відзив на позовну заяву, до змісту яких зазначила, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі та просить суд відмовити в задоволенні позову, так як вона у добровільному порядку матеріально допомагає матері. Крім того, за своїм станом здоров`я вона потребує постійних витрат на лікування. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити на доводах та підставах, зазначених в уточненій позовній заяві. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали у повному обсязі та просили суд відмовити у задоволенні позову на доводах та підставах, зазначених у відзиві. Суд, вислухавши відповідача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, встановив наступне. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За вимогами ст.ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати укладений 22 лютого 2002 року шлюб з [PERSON], зареєстрований виконавчим комітетом Рожнівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області за актовим записом № 01, посилаючись на те, що від спільного проживання у шлюбі в них 15 грудня 2002 року народився син [PERSON], а сімейне життя з відповідачем не склалося через зловживання останнім спиртних напоїв, на грунті чого між ними постійно виникають сварки та побутові конфлікти, під час яких відповідач ображає її та дітей, у звязку з чим вони припинили шлюбні відносини, на даний час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тому збереження шлюбу та подальше спільне проживання є неможливим і суперечитиме їхнім інтересам. \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, при цьому письмово у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, який відзиву на позов не надав. \~ \~ \~ \~Так як всі учасники справи у судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 2002 року (а.с. 4). Від спільного проживання в шлюбі у них 28 січня 2000 року народився син [PERSON] (а.с. 7), який на даний час є повнолітнім та 15 грудня 2002 року народився син [PERSON] (а.с. 6). Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи, що між сторонами припинені фактичні шлюбні відносини через \~зловживання відповідачем\~спиртних напоїв,\~на грунті\~чого між\~ними постійно\~виникають сварки\~та побутові\~конфлікти,\~під час\~яких відповідач\~ображає позивача\~та її\~дітей,\~у звязку\~з чим\~вони припинили\~шлюбні відносини,\~які спільного\~господарства не\~ведуть,\~проживають окремо,\~примирятися не\~бажають суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому їх формально існуючий шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 704,80 грн (а.с. 1). \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON], заінтересовані особи [PERSON], [PERSON], звернулася в суд із заявою, в якій просила встановити факт її постійного проживання із [PERSON], який помер 19.10.2017 року в місті Баранівка Житомирської області, однією сім'єю, а саме з 28.09.2010 року. Обґрунтовуючи вимоги заяви [PERSON] зазначила, що з 28.09.2010 року перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів на її імя автомобіль [NUMBER]. [PERSON] помер 19.10.2017 року в м. Баранівка Житомирської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом на все його майно. До дня його смерті вони проживали разом, однак мали різні реєстрації місця проживання. Щоб отримати свідоцтво про право на спадщину померлого [PERSON] їй необхідно довести юридичний факт проживання із спадкодавцем однією сімєю, тому вона звернулася до суду з вказаною заявою. В судове засідання\~\~заявник [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву, якою підтримала свої вимоги, просила заяву задовольнити та розглянути справу без її участі. Заінтересовані особи - [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких не заперечували проти задоволення вимог [PERSON], просили розглянути справу без їх участі. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що заявник [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.09.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Згідно із заповітом від 22.12.2016 року [PERSON] заповів [PERSON] автомобіль [NUMBER] (а.с.6) [PERSON] помер 19.10.2017 року в м. Баранівка Житомирської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Згідно з довідкою Відділу благоустрою та житлово комунального господарства Баранівської міської ради Баранівського району\~\~Житомирської області №5794 від 03.08.2018 року заявник до дня смерті [PERSON] постійно проживала з останнім в [ADDRESS] (а.с. 13). Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника [PERSON]- отримання свідоцтва про право спадщину. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення заяви про встановлення факту спільного проживання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернувлась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 02.02.1991 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований у Відділі РАЦС Сєверодвінського місьвиконкома, про що було видано свідоцтво № 351661. Зазначає, що подружні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть з 1993 року. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 02 лютого 1991 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-ИГ № 351661, виданим відділом ЗАГС Северодвінського міськвиконкому, актовий запис № 189. Сторони з 1993 року сімейні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, що вбачається з позовної заяви. Поновляти шлюбно-сімейні відносини позивач наміру немає. Примирення між сторонами неможливе. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернувсь в суд з позовом до Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На обґрунтування своїх вимог посилавсь на те, що 20 липня 2010 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина і він є спадкоємцем за заповітом від 20.09.2007 року, однак пропустив, визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки фактично вступив в управління спадковим майном та вважав, що цього достатньо. Представник позивача звернувсь до суду з письмовою заявою, про те, що позов підтримує повністю, просить його задовольнити, з вищенаведених підстав, справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району звернувсь до суду з заявою про визнання позву, просив справу розглянути у його відсутності. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 липня 2010 року померла мати позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть [PERSON] 1-БВ №148542 від 22.07.2010р.). Відповідно до листа відмови держнотаріуса [PERSON] №1508/01-16 від 08.06.2018р. позивачу відмовлено у оформленні спадкових прав через пропуск строку звернення до нотаріуса, повідомлено, що спадкова справа не заведена та розяснено необхідність звернення до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом на спадкове майно після смерті матері. Відповідно до ч.1\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд\~\~вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строкдля подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 20 липня 2010 року, в шість місяців, після набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернувсь до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та просив встановити, що [PERSON], який помер [INFO] був його рідними дідом по батькові. В обґрунтування заяви посилавсь на те, що [INFO] помер його рідний дід по батькові - [PERSON] і після його смерті залишилось спадкове майно. За життя дід склав заповіт на його користь. Він (заявник) фактично вступив в управління спадковим майно діда, однак не може нотаріально оформити свої спадкові права, так як не може довести родинні відносини, з спадкодавцем, так як у свідоцтві про народження батька зазначено по-батькові Володимирович, а спадкодавець по-батькові Владіславович. В судовому засіданні заявник підримав заяву, просив її задовольнити, з вищенавдених підстав. Представник заінтересованої особи звернувсь до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви. Заслухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] був рідними дідом по батькові [PERSON], [INFO] Дані обставини підтверджуються: поясненнями заявника, паспортними даними заявника; показаннями свідків [PERSON], [PERSON], даними свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 31.05.1988р. та Серія [NUMBER] від 15.12.1963р., відповіддю держнотаріуса Старокостянтинівської держнотконтори №1565/02-14 від 15.06.2018р.; даними довідок виконкому Самчинецької сільської ради Старокостянтинівського району №347, №348 від 07.07.2018р. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернувся в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до ОСББ «Червоний Хутір», в якому просив визнати недійсними положення Статуту ОСББ: - абзац 5 пункту 8 розділу 3 «Загальні збори можуть встановлювати інший порядок голосування на зборах та прийняття рішень на них»; - пункт 3 розділу 6 «У разі систематичної несплати співвласником встановлених загальними зборами внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна, а також в разі умисного знищення або пошкодження співвласником спільного майна будинку, загальні збори можуть прийняти рішення про обмеження користування таким співвласником спільним майном будинку». Визнати недійсними рішення загальних зборів ОСББ «Червоний Хутір» оформлені протоколами № 5 від 13.11.2017 року, № 6 від 05.12.2017 року та № 7 від 15.02.2018 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] разом із [PERSON] є співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] , оскільки є власниками нежитлового приміщення на 1-му поверсі, літ. А. В зазначеному будинку створено ОСББ «Червоний Хутір». Відповідач безпідставно звинуватив позивача у заборгованості зі сплати платежів на утримання будинку та прибудинкової території і фізично обмежив доступ до місць загального користування - підвального приміщення. Позивачем було з`ясовано, що загальними зборами ОСББ періодично приймаються рішення, які суперечать законодавству в цілому, та законним інтересам Позивача зокрема, а також порушують його права через істотне недотримання вимог діючих нормативно-правових актів при проведенні загальних зборів та прийнятті рішень. Крім того, було встановлено, що однією з причин прийняття неправомірних рішень ОСББ є норми Статуту об`єднання, які суперечать вимогам чинного законодавства та

Outcome: dismissed