Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позову зазначив, що він до 27 лютого 2019 року перебував з відповідачкою у шлюбі. Під час перебування в шлюбі ними було усиновлено двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач в позові вказує, що ще до розірвання шлюбу відповідач звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на дітей. 07 лютого 2019 року Нетішинський міський суд Хмельницької області видав судовий наказ, згідно якого з нього стягнуто на користь [PERSON] аліменти на дочок [PERSON] та [PERSON], в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 лютого 2019 року та до досягнення дітьми повноліття. Поряд з цим позивач зазначає, що при розгляді справи про розірвання між ним та відповідачем, хоча і питання про визначення місця проживання дітей не вирішувалось, проте вони добровільно узгодили місце проживання дітей таким чином, що дочка [PERSON] буде проживати з позивачем, а дочка [PERSON] - з відповідачем. А тому підстав стягувати з нього на користь відповідача аліменти на дочку [PERSON] немає. Крім того, позивач зазначає, що на даний час він матеріально утримує дочку [PERSON], а відповідач матеріально утримує дочку [PERSON]. При цьому, відповідач не приймає участі у матеріальних витратах на утримання дочки [PERSON], яка проживає з позивачем, хоча має таку можливість оскільки працює. На підставі наведено позивач в позовній заяві просить припинити стягнення з нього на підставі виданого Нетішинським міським судом Хмельницької області 07 лютого 2019 року судового наказу на користь [PERSON] аліментів на дочку [PERSON] та стягнути аліменти з відповідача на його користь на дочку [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дочки, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. 19 квітня 2019 року відповідач надала до суду відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову. У відзиві зазначила, що не визнає позов в частині стягнення з неї аліментів, так як такі вимоги суперечать домовленості між ними щодо утримання їх дітей. Домовленість між ними полягала в наступному, що кожен із сторін утримує одну із дітей і аліменти сторони один з одного не стягують, а судовий наказ вона не буде предявляти до виконання. На даний час домовленість виконується, а тому відсутній спір з даного приводу. На підставі наведеного в цій частині [PERSON] просить у позові [PERSON] відмовити. Щодо позовної вимоги позивача про припинення стягнення аліментів з нього на її користь аліментів на дочку [PERSON], то не заперечує щодо задоволення таких, шляхом скасування наказу. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 квітня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання у справі. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08 травня 2019 року поновлено судовий розгляд по даній цивільній справі. Будь-яких інших процесуальних дій суд не вчиняв. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій також зазначив, що підтримує заявлені ним вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] також подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності його довірительки. При винесенні рішення просив врахувати обставини зазначені [PERSON] у відзиві на позовну заяву. Будь-яких інших заяв до суду учасниками справи не подано. Встановивши фактичні обставини справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень на них, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити частково зважаючи на таке. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 10 вересня 2010 року, який 27 лютого 2019 року був розірваний Нетішинським міським судом Хмельницької області (арк.спр.7, 8). Також судом встановлено, що під час перебування в шлюбі сторонами у справі було усиновлено двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказані обставині підтверджується даними свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] від 09 грудня 2015 року, виданих Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції (арк.спр.5,6). Наказом Нетішинського міського суду Хмельницької області від 07 лютого 2019 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на дочок [PERSON] та [PERSON], в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 лютого 2019 року та до досягнення дітьми повноліття (арк.спр. 4). Згідно даних довідок виконавчого комітету Нетішинської міської ради №2915 та №2916 від 20 березня 2019 року, [PERSON] та його дочка [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (арк. спр. 9, 10). Вказуючи на наявність підстав для зменшення розміру аліментів, шляхом припинення стягнення таких на одну дитину та їх стягнення з відповідача на цю ж дитину на користь позивача, останній звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, спірні правовідносини, що виникли між сторонами з приводу виконання обов'язку утримувати неповнолітніх дітей регулюються главою 15 Сімейного кодексу України (далі СК України). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Право на отримання аліментів має той з батьків, з яким проживає дитина. У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, що визначено ч. 7 ст. 170 ЦПК України. Норми сімейного законодавства, які регулюють аліментні зобов'язання батьків, не передбачають можливості повного звільнення батьків від сплати аліментів, однак ст. 273 СК України, яка регулює схожі правовідносини, передбачає можливість звільнення члена сім'ї від сплати аліментів, якщо змінився матеріальний чи сімейний стан особи, яка їх сплачує, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Вказане дозволяє зробити висновок про те, що норми, які регулюють аліментні обов'язки батьків, містять прогалину в частині вирішення питання про звільнення батьків від сплати аліментів через зміни, що мають істотне значення, в числі яких є зміна місця проживання неповнолітньої дитини, яка призводить до того, що дитина проживає разом з тим з батьків, який сплачує аліменти на користь іншого батька, та перебуває безпосередньо на його утриманні. За встановлених в ході розгляду справи обставин, на переконання суду, можливим та доцільним є застосування до спірних правовідносин положень ч. 1 ст. 10 СК України та ст. 273 СК України за аналогією. При вирішенні спору суд приймає до уваги доводи позивача про те, що проживання неповнолітньої дочки [PERSON] з батьком і перебування її на його повному утриманні свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою стягнення аліментів з позивача і має тягнути за собою з приводу виконання обов'язку утримувати неповнолітніх дітей припинення стягнення таких. Крім того, зважаючи на вказані встановлені обставини, до задоволення підлягає і вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь аліментів на дочку [PERSON]. При цьому суду зважає на те, що між сторонами встановлена наявність домовленості про те, що кожен із сторін утримує одну із двох дочок, які відповідно проживають з кожним з них. Визначаючи розмір стягуваних з позивача аліментів, суд зважаючи на наявність на утриманні останнього ще однієї дитини, вважає за необхідне зменшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на дочку [PERSON], яка проживає з відповідачем, до 1/6 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В такому ж розмірі слід визначити розмір стягуваних з відповідача аліментів на дочку [PERSON], яка проживає з позивачем, що, на переконання суду, відповідатиме вимогам ч. 1 ст. 182 СК України, яка зобовязує суд при визначенні розміру аліментів врахувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Визначення розміру аліментів саме у вказаних вище частках, на думку суду, буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Що стосується доводів відповідача про наявність на її утриманні сина від першого шлюбу [PERSON], [INFO], то такі судом відхиляються, оскільки останній є повнолітньою особою та не перебуває у статусі «дитини». Будь-яких доказів про те, що повнолітній син перебуває на утриманні відповідачки та потребує такого, остання не надала. При вирішенні даного спору суд застосовує вимоги норм процесуального права, які містяться в ст. 170 ЦПК України, та матеріального права, які містяться в ст.ст. 10, 180, 273 СК України, і на окремі з яких вірно посилається позивач в поданому ним позові. Водночас суд не застосовує норми ст. 192 СК України, на які невірно посилається позивач, так як такі регулюють зміну розміру аліментів, а не припинення стягнення таких. На підставі вищенаведеного та встановлених у судовому засіданні обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову частково.

Outcome: partial