Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

У листопаді 2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення відсотків за договором позики - еквівалент грошових суми 836 доларів США в національній валюті до гривні за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення суду. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.12.2013 р. по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики з відповідача стягнено суму позики та відсотки за користування судом позики. Проте, оскільки рішення суду щодо повернення суми позики відповідач ще не виконав, просить стягнути з останнього відсотки із розрахунку 2 % на місяць від суми позики за 22 місяці (2014 р. та 10 місяців 2015 року). У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач обставини справи визнав, суду зазначив, що не знав, що має сплачувати і в подальшому відсотки за користування позикою. Заслухавши позивача та його представника, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В судовому засіданні встановлено, що 12.11.2012 р. відповідач отримав від позивача суму позики в розмірі 1 900,00 доларів США під 2 % у місяць (а.с.4). Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.12.2013 р., що набрало законної сили 17.12.2013 р., по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики встановлено факт укладання між сторонами договору позики та з відповідача стягнено суму позики та відсотки за користування судом позики (а.с.5). Станом на 21.12.2015 р. відповідач своїх зобовязаннянь з повернення суми позики перед позивачем не виконав. Згідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог закону. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Наявність судових рішень про стягнення боргу за відсутності реального виконання боржником свого зобовязання (добровільного чи примусового) не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін. Тому, ухвалення судом рішення про стягнення грошової заборгованості не припиняє правовідносин сторін, оскільки відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином, а тому в разі невиконання боржником грошового зобовязання й після ухвалення рішення про повернення боргу вимоги кредитора про стягнення з боржника відсотків за користування кредитом є правомірними. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.ч. 1,2 ст. 533 ЦК України). Згідно офіційному курсу НБУ станом на 21.12.2015 р. 100 доларів США становлять 2354,64 грн. Оскільки відповідач свої зобовязання щодо повернення грошової суми не виконав, з останнього на користь позивача підлягає стягненню 19 684,79 грн. ((22 х 38 дол.США (2% х 1 900 дол. США) =836 дол.; 836 х 2354,64/100= 19 684,79 грн.). Згідно ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При цьому, виходячи з підпункту 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду (ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), що становить на день подачі позову 487, 20 грн.

Outcome: approved