Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

У липні 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] треті особи: районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування, районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району як орган опіки та піклування, Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визначення місця проживання дитини та надання дозволу на її реєстрацію без згоди батька, в обґрунтування якого зазначила, що з відповідачем вона з 21.10.2016 року по 04.10.2018 року перебувала у шлюбі, від якого [INFO] народилася донька [PERSON] , яка після розірвання шлюбу між сторонами постійно мешкає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . З часу припинення шлюбних відносин батько з дитиною не спілкується, добровільно кошти на утримання доньки не надавав, жодної участі у вихованні та її забезпеченні не приймав, у зв`язку з чим позивачка звернулася до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, яка 04.06.2018 року була задоволена та з [PERSON] на її користь було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини із всіх доходів батька щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до її повноліття, починаючи з 12.04.2018 року. [PERSON] після ухвалення судового наказу допомоги на утримання доньки не надає, аліменти на сплачує, всі питання щодо виховання доньки вирішуються позивачкою самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача, який не виявляє бажання зустрітися з донькою, з жовтня 2017 року жодного разу не навідав, не надав будь-якої допомоги, що є свідченням байдужого ставлення до дитини. Проживаючи разом з матір`ю, дівчинка має всі необхідні умови для навчання, оздоровлення та всебічного розвитку, мати намагається усіма силами, з урахуванням своїх фінансових і фізичних можливостей, приймати участь у її вихованні. На теперішній час реєстрація місця проживання [PERSON] , [INFO] , не була проведена. Позивачка отримала відповідь Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, в якій роз`яснено, що для реєстрації місця проживання дитини окрім заяви матері потрібна згода батька, у зв`язку з чим позивачкою було надіслано на адресу проживання відповідача лист з пропозицією надати згоду на зміну реєстрації місця проживання дитини, який з боку [PERSON] залишився без реагування. Крім того, на звернення позивачки в телефонному режимі відповідач згоди на зміну реєстрації місця проживання дитини не надав. Враховуючи інтереси дитини, позивачка звернулась з відповідним позовом до суду, в якому просить визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з собою [PERSON] , [INFO] , та без згоди батька дитини [PERSON] , [INFO] , надати дозвіл на здійснення реєстрації дитини [PERSON] , [INFO] , за адресою своєї реєстрації, а саме: [ADDRESS] . Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Допитана в судовому засіданні 17.01.2020 року в якості свідка [PERSON] надала суду пояснення, аналогічні обставинам, викладеним у позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заперечення та відзив на позов суду не надав, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно, належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, за згодою позивачки, ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, за відсутністю відповідача. Представник третьої особи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради в судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи без їх участі. Проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району як органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи без їх участі. Представник третьої особи районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району як органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи без їх участі та Висновок № 0151/01-34/01 від 31.01.2020 року. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2018 року (справа № 336/2610/18) розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 21.10.2016 року Комунарським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Від вказаного шлюбу у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим 19.05.2017 року Шевченківським районним у м. Запоріжжі ВДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області. Судовим наказом Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2018 року (справа №336/1919/18) з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , у розмірі 1/4 частини із всіх доходів батька щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до її повноліття, починаючи з 12.04.2018 року. Згідно Довідки державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, відповідач свої зобов`язання по сплаті аліментів не виконує, у зв`язку з чим станом на 01.05.2019 року існує заборгованість у розмірі 23612,26 грн. З пояснень позивачки, проти яких відповідачем не було надано заперечень, всі питання щодо виховання доньки вирішуються нею самостійно, без будь-якої участі та підтримки з боку батька. Дівчинка, мешкаючи з позивачкою, має всі необхідні умови для проживання, навчання, оздоровлення та всебічного розвитку, що підтверджується характеристикою Центру розвитку та здоров`я «NeNa-Club» та Актом обстеження умов проживання № 11-09/900, складеним за заявою позивачки представниками відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради 05.07.2019 року. З вищевказаної характеристики вбачається, що вихованням дитини займається мати [PERSON] . Батько дитини [PERSON] до закладу не з`являється. Згідно вказаного Акту, [PERSON] , [INFO] мешкає за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю позивачкою по справі [PERSON] , 1992 року народження, її співмешканцем [PERSON] , 1995 року народження, та [PERSON] , 1969 року народження, яка є матір`ю співмешканця. Згідно з даними паспорта громадянина України [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її для самостійного життя та праці. Відповідно до вимог ст.ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Станом на час звернення з вказаним позовом до суду, реєстрація місця проживання [PERSON] , [INFO] , проведена не була. На теперішній час позивачка має намір визначити місце проживання дочки разом з собою та зареєструвати її за адресою своєї реєстрації, а саме: [ADDRESS] , у зв`язку з чим, звернулася з відповідними заявами до відділу реєстрації фізичних осіб по Шевченківському району управління державної реєстрації фізичних осіб департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради та Департаменту реєстраційної послуг Запорізької міської ради. Рішенням відділу реєстрації фізичних осіб по Шевченківському району управління державної реєстрації фізичних осіб департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 06.05.2019 року [PERSON] було відмовлено у проведенні реєстрації місця проживання малолітньої дитини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , відповідно до п.18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207, оскільки особа не подала необхідних документів, а саме відсутня згода другого з батьків на реєстрацію дитини та зняття з реєстрації. Згідно частини першої статті 4 ЦПК України та ст.15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Підставою позову є фактичні обставини, з наявністю або відсутністю яких закон пов`язує виникнення чи припинення матеріально-правових відносин сторін. За вимогами ст.ст.6,7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено обов`язок протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Відповідно до Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України № 1077 від 22.11.2012, визначено порядок реєстрації місця проживання і порядок зняття з реєстрації місяця проживання дітей, які не досягли 14 років. Так, п.3.3 Порядку передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за однією адресою, при знятті з реєстрації одного з батьків разом з дитиною/дітьми до 14 років, другий з батьків надає письмову згоду на зняття дитини/дітей з реєстрації місця проживання. Згідно з п.2.3 цього Порядку, при проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків, надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу органу ДМС України за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207 передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні (справа «Вайт і Кеннеді проти Німеччини» (пункт 67), «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» (пункт 45). Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Відповідач своїми діями фактично не визнає місце проживання дитини разом з матір`ю, оскільки відмовляє у наданні згоди на реєстрацію доньки [PERSON] за місцем реєстрації її матері за адресою [ADDRESS] . Згідно наданого представником районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району як органу опіки та піклування Висновку № 0151/01-34/01 від 31.01.2020 року, орган опіки вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку, що позов про визначення місця проживання дитини обґрунтований та підлягає задоволенню. В іншій частині позову слід відмовити з наступних підстав. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 02.03.2016 року №207, передбачено, що реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Відповідно до п. 26 вказаних Правил, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). На підставі вищенаведеного, та враховуючи те, що даним рішенням суду вже задоволені позовні вимоги позивачки щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , встановлення місця проживання дитини є підставою для реєстрації її за цим місцем проживання, а тому в задоволені позовних вимог щодо надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved