Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про виділ в натурі часток земельної ділянки. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 28.07.2010 року він придбав у відповідача 46/100 часток домоволодіння [ADDRESS]. Рішенням суду від 15.05.2017 року за позивачем визнано право власності на 46/100 часток земельної ділянки, яка розташована під придбаним ним житловим будинком. Маючи намір виділити свою частку земельної ділянки в натурі, позивач вимушений просити суд реально розподілити спірну земельну ділянку. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву, згідно якої підтримав заявлені вимоги, просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачу по справі [PERSON] належала земельна ділянка, площею 1000 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS] На зазначеній земельній ділянці відповідачем були збудовані два окремих житлових будинка: житловий будинок камінь літ. «Б» і житловий будинок камінь літ. «В», та до них прилягають огорожі № 1-4, 7-10. 28.07.2010 року, уклавши договір купівлі-продажу, позивач придбав у відповідача 46/100 часток домоволодіння [ADDRESS], а саме житловий будинок літ. «В», огорожі № 7,8,9. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15.05.2017 року за позивачем було визнано право власності на 46/100 часток зазначеної земельної ділянки. Фізичною особою-підприємцем [PERSON] був виготовлений план розподілу земельної ділянки, площею 1000 кв.м. по [ADDRESS] між позивачем та відповідачем на дві окремі земельні ділянки, площами 387 кв.м. та 613 кв.м. відповідно до сформованого між ними порядку користування землею. Згідно ч. 2 ст. 355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За ст. 367 ЦК України співвласники мають право поділити в натурі майно, що є спільною частковою власністю. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення зго ди у судовому порядку. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved