Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступне. 09 липня 2014 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований\~ Центральним відділом ДРАЦС РС ГТУЮ у Полтавській області, актовий запис № 822. Спільне життя з відповідачем не склалося, так як вони мають різні погляди на сімейне життя і взагалі є різними людьми. Фактичні шлюбні відносини між ними припинилися з липня 2015 року, поновлювати їх вони не збираються, спільне господарство не ведуть, живуть окремо, від спільного шлюбу дітей не мають. Примирення, спільне проживання і збереження шлюбу між ними неможливе. Подальше подружнє життя з відповідачем буде суперечити її інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.\~ (а.с.21) Відповідач [PERSON] [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення у Всеукраїнській громадсько-політичній газеті «Зоря Полтавщини»№23-24 від 17 лютого 2017 року. (а.с.28) Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.\~ Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 липня 2014 року між [PERSON] [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], укладено шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом ДРАЦС РС ГТУЮ у Полтавській області, актовий запис № 822, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 148395, виданим 13.10.2016 року. (а.с.5) Від спільного шлюбу дітей сторони не мають. Судом встановлено, що сторони мають різні погляди на сімейне життя,\~ фактичні шлюбні відносини\~ між ними\~ припинились із липня 2015 року та поновлювати їх вони не збираються. Примирення, подальше спільне проживання і збереження шлюбу між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить\~ інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про міжнародне приватне право» право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України. Частинами 1, 2 статті 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Статтею 63 Закону України «Про приватне міжнародне право» передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Отже, у даному випадку суд керується законодавством України при розгляді спору про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки позивач є громадянкою України з постійним місцем проживання на території України, де проживає по даний час, при цьому останнім спільним місцем проживання подружжя, які є громадянами різних країн, є територія України.\~\~ Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 статті 104 СК України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. У ч.3 ст.105 СК України зазначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110\~цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із подружжя, що встановлено судом. З огляду на все викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч.2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved