Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ У липні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідачки суму боргу у розмірі 58324,05 грн. та судові витрати. При цьому позивач посилається на те, що [PERSON] порушує умови кредитного договору, в звязку з чим виникла прострочена заборгованість. Представником позивача до суду надіслано письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилась, про день та час розгляду справи \~ повідомлений належним чином судовою повісткою, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, 15.08.201 р. між ПАТ « КРЕДІ [PERSON]» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1/1125896 за яким позичальник на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності отримав кредит у розмірі 168923,00 грн. із строком користування з 15.08.2011 р. по 14.08.2016 р. відповідно до графіку погашення заборгованості. В забезпечення зобов'язань по кредитному договору укладено позичальником з позивачем договір застави від 15.08. 2011 року за № Z1/1125896 про передачу в заставу автомобіля марки ТОYОТА, модель - Camry, легковий седан - В, 2011 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], шасі (кузов, рама) № JTNBE40K103212757 7ЧВЕ40К103212757, що знаходиться на обліку в ВРЕР № 1 ГУМВСУ Харків, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 12 серпня 2011 року серії САЕ№ 810874. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свої зобов'язання перед позичальником виконав, надав кредитні кошти в повному обсязі, що підтверджується меморіальними ордерами від 15 серпня 2011 року за № 70369 та № 1/1125896 ( в разі необхідності будуть надані до судового засідання). Згідно з пп. 1.1.1. ст. 1 «Предмет договору» Кредитного договору відповідач 1 повинен повернути кредит частинами щомісячно до 20 (двадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно графіку погашення заборгованості за Кредитним договором та сплачувати банку нараховані проценти в розміри та терміни, визначені Кредитним договором. За діючим законодавством до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. У ч. 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати проценти належні йому, за договором, або законом. Відповідно до п. 5.2. ст.. «Відповідальність сторін» кредитного договору у разі порушення позичальником строків сплати процентів, а також прострочення кредиту, то останній повинен сплатити на користь банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діяла у період, за який сплачується пеня. [PERSON] порушила зобовязання, в зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість перед банком станом на 15.06.2015 року, яка становить 58\~324,05 грн. , яка складається з: строкової заборгованості в розмірі 38183,32 грн.; прострочена заборгованість в розмірі 13993, 60 грн.; нараховані відсотки за період з 15.05.2015 року по 14.06.2015 року в розмірі 651,42 грн., нараховані відсотки за 15.06.2015 року в розмірі 21,01 грн.; рахунок прострочених відсотків в розмірі 3183 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентної винагороди в розмірі 2290, 77 грн. Відповідно до п.п. 3.2.5. - 3.2.7. ст. З «Права та обов'язки сторін» Кредитного договору, ст. 222 ЦК України, ст. ст. 6, 7 ЦПК України банком після несплати позичальником чергового платежу по кредитному договору направлено відповідні вимоги/повідомлення від 09.04.2015 року та від 02.06.2015 року за вих. № 81117/798 щодо виконання боргових зобов'язань за кредитним договором Неотримання відповідачем таких вимог та, відповідно, не надання на них відповіді, є позбавленням банку додаткового способу правового захисту своїх інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В даних правовідносинах праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. І це вже є грошове зобов'язання, на яке поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання, в підтвердження чого є і зміст [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.03. 2012 року № 10-1390/0/4-12. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦКУ, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Відповідно ст.. 611 ЦК України разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ст.. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання (ст. ст. 530, 631 ЦКУ), то воно підлягає виконанню в цей строк, чого відповідачем не виконується досить тривалий час, чим порушуються права Позивача як на підставі договірних обставин, так і на підставі норм діючого законодавства. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наданими доказами та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню \~ понесені ним та документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved