Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

У липні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.08.2008 року між відповідачем та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено Кредитний договір № 690017339, відповідно до умов якого, Банк зобов'язався надати відповідачу кредит у вигляді грошових коштів в національній валюті, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (рівними платежами щомісячно). Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, встановлений кредитним договором, проте відповідач не виконав свої зобов'язання - припинив вносити щомісячні платежі, передбачені умовами Кредитного договору, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором. 18.12.2012 між ПАТ «Альфа-Банк» та позивачем було укладено Договір відступлення права вимоги № 27/12/2012-01, відповідно до умов якого позивач набув статусу Нового Кредитора та отримав право вимоги за Кредитним договором, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем. Станом на 18.07.2016 року заборгованість відповідача становить 11023,47 грн., а саме: основний борг - 8988,16 грн.; відсотки - 2035,31 грн.; штрафні санкції - 0 грн.; комісія за користування кредитними коштами - 0 грн.. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість по Кредитному договору № 690017339 в сумі 11023,47 грн. та стягнути судові витрати. У судове засіданні представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, на адресу суду надав заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі та просив позовні вимоги задовольнити. У судовому засіданні відповідач заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні. До матеріалів справи додано заперечення. Суд, заслухавши надані пояснення, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 22.08.2008 року між відповідачем та Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» було укладено Договір про відкриття і порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки VISA - Альфа-Банк з відновлювальною кредитною лінією фізичної особи-резидента. Крім того, 22.08.2008 року відповідачем було подано Анкету-Заяву на отримання кредиту, де зазначено, що бажаний строк кредиту - 24, бажана сума кредиту - 4850,00 грн.. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з пояснень представника позивача, викладених в позовній заяві, де зазначено, що ПАТ «Альфа-Банк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач не виконав свої зобов'язання - припинив вносити щомісячні платежі, передбачені умовами Кредитного договору, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Проте, в матеріалах справи відсутнє підтвердження заборгованості відповідача перед ПАТ «Альфа-Банк» за кредитним договором. 18 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» (цесіонарій) було укладено Договір про відступлення права вимоги № 2012-1-2/1, відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, цедент передає (відступає) цесіонарію, а цесіонарій набуває належне цедентові право вимоги до боржників (які надалі ,в залежності від контексту, іменуються боржники або боржник) за кредитними договорома (надалі іменуються як основні договори або основний договір, в залежності від контексту), перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до договору, що додається до даного договору на паперовому носії. Сторони погодили, що до цесіонарія переходять всі права, які належать цеденту за основними договорами (в тому числі право на донарахування штрафних санкцій на умовах передбачених основними договорами). Право вимоги, що відступається згідно даного договору включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами (п. 2.2.1 договору). 20 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» (цесіонарій) було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про відступлення права вимоги № 2012-1-2/1, згідно якої, сторони погодили внести зміни до п. 2.2 договору. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ч. 1 ст. 57 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 58 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У судовому засіданні встановлено, що в матеріалах справи відсутнє підтвердження права вимоги у позивача до відповідача за кредитним договором, оскільки відсутній перелік боржників, який міститься в Додатку № 1-1 до Договору про відступлення права вимоги № 2012-1-2/1 від 18 грудня 2012 року. Даючи юридичну оцінку поясненням та доказам по справі, враховуючи те, що відсутнє підтвердження заборгованості відповідача за кредитним договором та відсутні докази права вимоги до відповідача, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed