Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

У листопаді 2015 року до суду із позовом про стягнення заборгованості звернулося Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк). Свої вимоги обґрунтувало тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18 травня 2009 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3800 гривень 00 копійок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 гривень плюс 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що стало причиною виникнення заборгованості, яка станом на 03 листопада 2015 року становить 14231 гривню 15 копійок, і складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 3427 гривень 86 копійок, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 7947 гривень 63 копійки, заборгованості за пенею та комісією у розмірі 1939 гривень 89 копійок, штрафу в розмірі 250 гривень 00 копійок (фіксованої частини), штрафу в розмірі 665 гривень 77 копійок (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, тому Банк просив позов задовольнити, стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та 1218 гривень 00 коп. на відшкодування судових витрат. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи до суду не зявилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Також у заяві вказувалося, що позивач вимоги підтримує у повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість здійснювати розгляд справи за відсутності сторін по наявним у справі документам у заочному порядку. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторонни (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 18 травня 2009 року [PERSON] уклала договір з Банком на отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3800 гривень 00 копійок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с. 8, 9). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 18 травня 2009 року станом на 03 листопада 2015 року заборгованість складає 14231 (чотирнадцять тисяч двісті тридцять одну) гривню 15 копійок, з яких 3427 (три тисячі чотириста двадцять сім) гривень 86 копійок заборгованість за кредитом, 7947 (сім тисяч девятсот сорок сім) гривень 63 копійки заборгованість по процентам, 1939 (одна тисяча девятсот тридцять девять) гривень 89 копійок нархована комісія, 915 (дев'ятсот п'ятнадцять) гривень 77 копійок - заборгованість по судовим штрафам (а.с. 3-7). Відповідач жодним чином заявлені до нього позовні вимоги не спростував. А тому суд вважає ці вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. За правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач при подачі позову сплатив судовий збір у розмірі 1218 гривень 00 коп. (а.с. 21). Таким чином, відповідачу належить сплатити Банку зазначену суму на відшкодування понесених ними судових витрат. На підставі ст. 509, 526, 530, 1049,1054 ЦК України,

Outcome: approved