Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

У квітні 2020 року моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми виплаченого відшкодування в порядку регресу в розмірі 100\~000 грн., посилаючись на те, що 22.12.2017 року з вини [PERSON] , який керував автомобілем «Volvo», державний номерний знак [NUMBER] на а/д « [NUMBER] » (Нікопольський район) була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль «DAF», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] отримав пошкодження. Вина відповідача підтверджується ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.03.2018 року. На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була ним застрахована. Заподіяна відповідачем шкода, яка виникла внаслідок ДТП, не була відшкодована потерпілій особі. Відповідно до висновку №73 вартість відновлювального ремонту внаслідок пошкодження автомобіля «DAF», державний номерний знак [NUMBER] , складає 1397995,98 грн. МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 100000,00 грн. (за шкоду, заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу). Витрати МТСБУ на встановлення розміру збитку та сбір документів по справі склали 700,00 грн. У зв`язку з зазначеним, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ суму сплаченого відшкодування в розмірі 100000,00 грн., суму витрат, понесених на встановлення розміру збитку у розмірі 700,00 грн. та судовий збір в розмірі 2102,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч.1 ст. 280, ч.4 ст. 223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22.12.2017 року з вини [PERSON] , який керував автомобілем «Volvo», державний номерний знак [NUMBER] на а/д « [NUMBER] » (Нікопольський район) була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль «DAF», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] отримав пошкодження (а.с.4-5), що підтверджується ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.03.2017 року. На момент ДТП [PERSON] , не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.03.2017 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (а.с. 4-5) [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок зазначеної ДТП, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок [PERSON] (а.с.7 зворот). На підставі наказу МТСБУ від 08.11.2018 року № 10305 платіжним дорученням від 08.11.2018 року №1013733 [PERSON] виплачено страхове відшкодування в розмірі 100000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1013733 від 08.11.2018 року (а.с. 13 зворот, 15). Згідно зі ст. 129 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 77, 78, 79, 80, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. [PERSON] не надав суду докази наявності чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до вимог ст.1188 ЦК України, шкода, заподіяна унаслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, заподіяна одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений Законом. Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з підпунктом 38.2.1. пункту 38.2. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, завдання шкоди [PERSON] з вини відповідача [PERSON] у вчиненні вказаного ДТП доведено та доказуванню не підлягає у відповідності до ст. 82 ЦПК України. Частина 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що МТСБУ правомірно відшкодувало майнову шкоду завдану пошкодженням автомобілю «DAF», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] з вини водія [PERSON] в сумі 100000,00 грн. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та на користь моторного (транспортного) страхового бюро України підлягає стягненню з відповідача сума виплаченого відшкодування в порядку регресу в розмірі 100000,00 грн., яка визначена розрахунком страхового відшкодування від 27.09.2018 року про визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля «DAF», державний номерний знак [NUMBER] , та сума витрат, понесених на встановлення розміру збитку, що становить 700,00 грн., сплату яких підтверджено актом виконаних робіт від 11.06.2018 року (а.с.13) та платіжним дорученням №909110 від 12.06.2018 року (а.с.15). Судові витрати підлягають стягненню відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved