Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

У квітні 2020 року, [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу укладеного з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 22 червня 2018 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв`язку з чим виникла відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного. Наразі з відповідачем фактично припинені шлюбні відносини. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 16 квітня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (а.с. 30-32). В судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву (вх. № 17547 від 14.05.2020 року) про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, шлюб розірвати (а.с. 36-37). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву (вх. № 17574 від 15.05.2020 року) про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с. 38-39). Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 22 червня 2018 року зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис за № 336. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка: [PERSON] , дружини: [PERSON] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 22.06.2018 року (а.с. 9). Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07.11.2019 року встановлено режим окремого проживання [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12-13). Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, не ведуть спільне господарство, між собою втратили порозуміння, мають різні характери і погляди на життя, примирення не бажають. Вказані обставини свідчать про неможливість примирення подружжя та збереження сім`ї. За змістом статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось і підтверджується доказами, що є у справі. Згідно частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За приписом частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через різні погляди на життя, призначення сім`ї, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, намірів зберегти сім`ю у сторін немає, суд вважає встановленим, що збереження сім`ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Крім того, положеннями частини шостої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. За частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом з`ясовано, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог частин першої, другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved