Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

У квітні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Київхліб» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 65\~065,66 грн., процентів за користування чужими грошовими коштами в сумі 19\~731,83 грн., 3 % річних в розмірі 1925 грн. та 972,31 грн. інфляційних втрат. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару хліба та хлібобулочних виробів. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, вказує, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно, відзив на позовну заяву не подав, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як убачається із повідомлення Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області № 533 від 21 квітня 2020 року, місце проживання [PERSON] зареєстроване у [ADDRESS] . Надіслані [PERSON] судові повістки повернулися до суду із повідомленням про причини повернення «адресат за вказаною адресою відсутній». Такі дані вказані у поштових повідомленнях, які повернулися до суду у зв`язку з неможливістю вручення судових повісток на 21 травня 2020 року на 16 год. 00 хв. та на 16 червня 2020 року на 14 год. 00 хв. Іншої адреси свого місця проживання чи перебування [PERSON] суду не повідомив. Тому у зв`язку з відсутністю [PERSON] за адресою місця реєстрації суд вважає, що останній повідомлений належним чином. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Згідно із ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. За змістом ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За правилами статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З матеріалів справи вбачається, що згідно виставленого рахунку від 01 лютого 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Київхліб» взяло на себе обов`язок поставити товар [PERSON] на загальну суму 159\~045,30 грн. Позивач на виконання своїх зобов`язань за договором здійснив поставку товару хліба та хлібобулочних виробів, зокрема, на суму 65\~065,66 грн., що підтверджується товарно-транспортними накладними № 040828 від 04 лютого 2019 року, № 048170 від 10 лютого 2019 року, № 048782 від 10 лютого 2019 року, № 048774 від 10 лютого 2019 року, № 054202 від 14 лютого 2019 року, № 042173 від 05 лютого 2019 року, № 043591 від 06 лютого 2019 року, № 037690 від 01 лютого 2019 року, № 038716 від 02 лютого 2019 року, № 039693 від 03 лютого 2019 року, № 062644 від 21 лютого 2019 року, № 063844 від 22 лютого 2019 року, № 064127 від 22 лютого 2019 року, № 058663 від 18 лютого 2019 року, № 055209 від 15 лютого 2019 року, № 056036 від 16 лютого 2019 року, № 056966 від 17 лютого 2019 року, № 052071 від 13 лютого 2019 року, № 053450 від 14 лютого 2019 року, № 047244 від 09 лютого 2019 року, № 061320 від 20 лютого 2019 року, № 059910 від 19 лютого 2019 року, № 062384 від 21 лютого 2019 року, № 050538 від 12 лютого 2019 року, № 064717 від 22 лютого 2019 року, № 064737 від 22 лютого 2019 року, № 065698 від 23 лютого 2019 року, № 057658 від 17 лютого 2019 року, № 061897 від 20 лютого 2019 року, № 047048 від 08 лютого 2019 року, № 063193 від 21 лютого 2019 року, № 063256 від 21 лютого 2019 року, № 063259 від 21 лютого 2019 року, № 040102 від 03 лютого 2019 року, № 039232 від 02 лютого 2019 року, № 038350 від 01 лютого 2019 року, № 064714 від 22 лютого 2019 року, № 045604 від 07 лютого 2019 року, № 044291 від 06 лютого 2019 року, № 042902 від 05 лютого 2019 року, № 041536 від 04 лютого 2019 року, № 050261 від 11 лютого 2019 року, № 047973 від 09 лютого 2019 року, № 047958 від 09 лютого 2019 року, № 052980 від 13 лютого 2019 року, № 051484 від 12 лютого 2019 року, № 051596 від 12 лютого 2019 року, № 056749 від 16 лютого 2019 року, № 055814 від 15 лютого 2019 року, № 054945 від 15 лютого 2019 року, а також реєстром ТТН за реалізацію товарів Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Київхліб» покупцю фізичній особі [PERSON] за лютий березень 2019 року. Натомість, [PERSON] не виконав свої зобов`язання в повному обсязі за поставлений товар, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість у сумі 65 065,66 грн., що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 за лютий 2019 року березень 2020 року. Тому, у суду наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з відповідача суми несплачених коштів за поставлений товар в розмірі 65 065,66 грн. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 3 ст. 692 ЦК України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] не виконані зобов`язання щодо оплати поставленого товару, з нього на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування чужими грошовими коштами в сумі 19 731,83 грн., 3 % річних в розмірі 1925 грн. та 972,31 грн. інфляційних втрат, розмір яких встановлений судом на підставі наданого позивачем розрахунку, який відповідачем жодними належними та допустимими доказами не спростований. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню пропорційно сумі задоволених вимог у розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved