Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

у липні 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що вироком Машівського районного суду від 07.06.2017 [PERSON] засуджено за ст. 185 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян що складає 1360 грн. Потерпілим по даній справі є [PERSON] - позивач по справі, якому внаслідок злочинних дій спричинено матеріальної шкоди на загальну суму 1300 грн. В кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся, оскільки [PERSON] зобов'язався добровільно відшкодувати заподіяні злочином збитки до закінчення судового розгляду справи, проте даного зобов'язання обвинувачений не виконав, ні в обіцяні строки, ні після набрання вироком законної сили. Крім того, позивачем витрачено 1000 грн. на надання правової допомоги адвокатом за складання позовної заяви. У зв'язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 1300 гривень на відшкодування завданих йому кримінальним правопорушенням та кошти в розмірі 1000 грн. на відшкодування витрат затрачених на правову допомогу. В судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви про слухання справи без їх участі, позивач позов підтримав, з підстав викладених у позовній заяві та просив його задоволити, відповідач позов визнав та надав квитанцію про сплату коштів на користь позивача в сумі 1300 грн (а.с. 15,32). Представник позивача надала заяву з проханням провести судове засідання без її участі, позов підтримала (а.с.31). Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до такого висновку. Судом установлено, що вироком Машівського районного суду Полтавської області від 07 червня 2017 року [PERSON] засуджено за ст. 185 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1360 грн., оскільки він таємно викрав майно у потерпілого [PERSON], чим завдав останньому матеріальної шкоди на загальну суму 1300 грн. (а.с. 33). Цивільний позов під час кримінального провадження потерпілим не заявлявся. Згідно з п.10 ч.1 ст. 56 Кримінального процесуального кодексу України потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом. Частиною 7 ст.128 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному процесі, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.1 ст.1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України). Частина 6 статті 82 ЦПК України вказує, що вирок суду у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене, оскільки вироком Машівського районного суду Полтавської області від 07.06.2017, який набрав законної сили, встановлено заподіяння матеріальної шкоди [PERSON] злочином, вчиненим [PERSON], розмір такої шкоди, визначений у вироку, на суму 1300 грн., сторонами не оспорюється, суд приходить до висновку, що позов є підставним. Разом з тим, як убачається з квитанції (а.с.33) відповідач 09.01.2018 р. перерахував на адресу позивача кошти в сумі 1300 грн в рахунок відшкодування шкоди, а тому указана сума стягненню не підлягає. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За ч.3 ст.142 ЦПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Таким чином, оскільки відповідач сплатив позивачеві шкоду, заподіяну внаслідок вчинення злочину після пред'явлення позову, позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені позивачем витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн (а.с.10-14), судовий збір компенсується за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved