Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

У липні 2017 року Виконавчий комітет Павлоградської міської ради звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якій просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою № 60 в будинку № 16 по вулиці Західнодонбаській у м. Павлограді Дніпропетровської області. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що квартира [ADDRESS] не приватизована і перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Павлограда. Дана квартира була надана [PERSON], який зареєструвався у зазначеній квартирі 31.01.2003 року. На даний час у квартирі зареєстрований тільки відповідач, який комунальні послуги не сплачує та не проживає в зазначеній квартирі з 2013 року. Таким чином, відповідач без поважних причин житлом не користується, витрат по утриманню квартири не несе. По факту не проживання 08.05.2018 року представниками ОСББ «Ленінградська 16» було складено акт. Відповідно до ч.1 ст.\~274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2018 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити в повному обсязі на підставах, зазначених у позові. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Відомостей про неможливість зявитися в судове засідання відповідач суду не надав. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. У судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Павлограда, що підтверджується довідкою Відділу по обліку комунального майна та житлової площі Павлоградської міської ради за № 117/ж -15 від 13.03.2018 року. Квартира [ADDRESS] була надана [PERSON], який зареєструвався у зазначеній квартирі 31.01.2003 року. На теперішній час у спірній квартирі зареєстрований [PERSON], [INFO], що підтверджується копією по квартирної картки. Відповідно до матеріалів справи та акту від 08.05.2018 року складеного представниками ОСББ «Ленінградська 16», встановлено, що [PERSON] не проживає в [INFO] з 2013 року, комунальні послуги відповідач не сплачує, крім того, в квартирі відрізані від постачання вода, світло, газ, відсутні радіатори на тепло, зруйновані вікна. Відповідачу ніхто не чинить перешкод у користуванні жилим приміщенням. Згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або члені його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин більше 6 місяців, то цей строк може бути подовжений наймодавцем по заяві відсутніх. Відповідач не звертався з заявою про подовження зберігання на ним жилого приміщення понад 6 місяців у звязку з поважністю не проживання. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Враховуючи те, що відповідач більше пяти років не проживає в [INFO], комунальні послуги відповідач не сплачує, суд вважає за необхідне визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою № 60 в будинку № 16 по вулиці Західнодонбаській у м. Павлограді Дніпропетровської області. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі, а саме сплачену суму судового збору в розмірі 1 762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved