Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

У квітні 2020 Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» (далі по тексту - ТОВ «Ковальська-Житлосервіс», позивач) звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за договором про співпрацю та оплату житлово-комунальних послуг. Позов обґрунтований такими обставинами. Позивач здійснює обслуговування будинку [ADDRESS] на підставі розпорядження Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації № 1262 від 30.09.2008. 07.08.2018 позивач та відповідач уклали Договір № 229/08-2018 про співпрацю (далі - Договір). Відповідно до п.1.2 Договору Сторона 1 - Позивач, надає Стороні 2 можливість доступу до нежитлового приміщення загальною площею 20 кв. м. за адресою: [ADDRESS] , де Сторона 2 - Відповідач здійснює свою діяльність. Відповідно до п. 3.2.1, 3.2.2., 3.2.5 Відповідач приймає на себе виконання зобов`язань в строки та на умовах, що обумовлені Договором, своєчасно та в повному обсязі вносити плату за цим Договором, компенсувати Позивачу витрати за спожиті житлово-комунальні послуги (електроенергію, водопостачання, опалення) під час здійснення Відповідачем своєї діяльності. Відповідно до п. 4.1 Договору договірна ціна становить 1000 (одна тисяча гривень з ПДВ щомісячно (протокол узгодження договірної ціни - додаток до договору). Відповідно до п. 4.2 Відповідач зобов`язаний був вносити плату за договором до 5 числа кожного наступного місяця. Разом з тим, починаючи з серпня місяця 2018 року відповідач належні за Договором платежі не вносить, внаслідок чого станом на березень 2019 у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі: 16782,53 грн., що включає основний борг в розмірі 14727,60 грн., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 616,21 грн., та індекс інфляції в розмірі 1438,72 грн. яку і просить стягнути позивач разом із судовими витратами. Ухвалою Дарницького районного суду від 25.05.2020 у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно з частиною 1 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідач у встановлений в ухвалі строк відзив на позовну заяву не надав. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач здійснює обслуговування будинку [ADDRESS] на підставі розпорядження Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації № 1262 від 30.09.2008. 07.08.2018 позивач та відповідач уклали Договір № 229/08-2018 про співпрацю (далі - Договір). Відповідно до п.1.2 Договору Сторона 1 - Позивач, надає Стороні 2 можливість доступу до нежитлового приміщення загальною площею 20 кв. м. за адресою: [ADDRESS] , де Сторона 2 - Відповідач здійснює свою діяльність. Відповідно до п. 3.2.1, 3.2.2., 3.2.5 Відповідач приймає на себе виконання зобов`язань в строки та на умовах, що обумовлені Договором, своєчасно та в повному обсязі вносити плату за цим Договором, компенсувати Позивачу витрати за спожиті житлово-комунальні послуги (електроенергію, водопостачання, опалення) під час здійснення Відповідачем своєї діяльності. Відповідно до п. 4.1 Договору договірна ціна становить 1000 (одна тисяча гривень з ПДВ щомісячно (протокол узгодження договірної ціни - додаток до договору). Відповідно до п. 4.2 Відповідач зобов`язаний був вносити плату за договором до 5 числа кожного наступного місяця. Встановлено, що позивач свої зобов`язання за зазначеним договором виконав в повному обсязі. В свою чергу, відповідач отримав доступ до вищевказаного нежитлового приміщення, користувався ним, однак свої зобов`язання виконав не в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 14727,60 грн. На підтвердження розміру позовних вимог позивачем надано розрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію, станом на 01.01.2019 становить 8713,32 грн. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення як об`єктивний і належний доказ, що містить відомості щодо розміру нарахованих відповідачу сум, і здійснений на основі затверджених в установленому порядку норм та пропорційно до загальної площі нежитлового приміщення, що знаходиться в користуванні відповідача. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з викладеного, невиконання відповідачем умов договору, укладеного з позивачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в цій частині. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За приписом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов`язання і у разі прострочення на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Інфляційні втрати обраховуються шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на добуток індексів інфляції за період прострочення (сукупний індекс інфляції). Три проценти річних розраховуються по формулі: сума боргу х 3 х кількість днів прострочення платежу/365/100. Згідно з наданим позивачем розрахунком його втрати від інфляції станом на березень 2019 склали 1438,72 грн., три проценти річних від простроченої суми - 616,21 грн. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний за вірними формулами, з урахуванням статистичних даних про індекси інфляції за період прострочення і не спростований відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачем відзиву щодо заявлених позовних вимог, будь-яких пояснень/заперечень щодо розрахунку заборгованості та в спростування зазначеного позивачем, суду надано не було. Отже, зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені положення цивільного закону, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» та задовольняє їх у повному обсязі. На підставі положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідача в повному обсязі сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved