Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

У липні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в 1988 році матері позивача [PERSON] Ленінградським РВК м. Києва була надана двокімнатна службова квартира [ADDRESS] на сім`ю з трьох осіб, що підтверджується ордером на житлове приміщення за №2397 від 26.07.1988 року. В даний час в квартирі зареєстровані чотири особи: позивач, відповідач, син та донька позивача. Відповідач [PERSON] на протязі декількох років в спірній квартирі не проживає, комунальні платежі не сплачує, його особистих речей в квартирі немає, квартирою не цікавиться, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з викладених у ньому підстав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся шляхом розміщення повідомлення на офіційному веб-порталі «Судова влада України», а також направленням процесуальних документів на адресу його реєстрації, а також, на адресу квартири, яка за наданими позивачем доказами належить відповідачу на праві спільної власності. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність незявившихся учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Судовим розглядом встановлено, що Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13.02.2018 було встановлено, що на підставі ордеру №2397 виданого [PERSON] , надано право зайняття службового приміщення а саме: Квартиру [ADDRESS] в якій також надано право проживання [PERSON] , та [PERSON] (а.с.10-11). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с 6). За твердженням позивача, реєстрація відповідача у спірній квартирі на даний час носить формальний характер, оскільки відповідач у квартирі не проживає та не сплачує комунальні послуги. Відповідно до свідоцтва на право власності на житло від 11.01.2001 року відповідачу [PERSON] на праві спільної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно з рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13.02.2018 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва про визнання особи такою, що втратила право користування задоволено, визнано [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме службовою квартирою [ADDRESS] (а.с. 11). На даний час у зв`язку з реєстрацією відповідача у квартирі, позивач несе додаткові витрати по оплаті комунальних послуг та квартплаті, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК та ЖК України. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Право користуватися чужим майном регламентується ст.ст. 401-402 ЦК України, відповідно до яких право на користування чужим майном може бути встановлено на підставі договору, закону, заповіту або рішенням суду. Стаття 405 ЦК України передбачає право користування житлом членами сім`ї власника житла, які проживають разом з ним. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. При цьому, відповідно до Актів № 1300 від 23.11.2018 та №1368 від 14.02.2018, під час обстеження на предмет проживання [PERSON] в квартирі за адресою [ADDRESS] виявлено не було, протягом останніх 12 місяців [PERSON] в квартирі не проживав, що підтверджують сусіди (а.с. 7, 8). Надані позивачем докази суд вважає достатніми та належними для того, щоб зробити висновок про непроживання [PERSON] у спірній квартирі впродовж тривалого часу, а відтак і про втрату ним права користування квартирою. Доказів про те, що відповідач звертався до компетентних органів про не вчинення щодо нього дій про зняття його з реєстрації, а бо ж доказів про те, що відповідачу чинилися перешкоди у користуванні квартирою, суду не надано. Зважаючи на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог, у зв`язку з чим вбачає підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України. З огляду на викладене, [PERSON] , необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] . На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 768,40 грн. судового збору.

Outcome: approved