Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що з 06 серпня 1994 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від якого мають дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя у неї з відповідачем не склалося, тому рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2005 року шлюб між ними розірвано. З цього часу вона з дочкою проживає окремо від відповідача у будинку її батьків, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а відповідач [PERSON], створив нову сім'ю та проживає з нею у гуртожитку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2011 року з відповідача [PERSON] на її користь стягувалися аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 16 листопада 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2012 року розмір аліментів було змінено. Суд вирішив стягувати на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] аліменти у розмірі 600 грн., щомісячно, починаючи з 15 серпня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. У 2014 році їхня дочка закінчила навчання у Київському технікумі готельного господарства та з 01 вересня 2014 року є студенткою денного відділення Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана». Термін навчання у даному навчальному закладі закінчиться 30 червня 2017 року. Відповідно до умов договору про навчання та підготовку бакалавра за рахунок коштів юридичних або фізичних осіб від 11 серпня 2014 року, який був укладений між нею та Державним вищим навчальним закладом «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», загальна вартість навчання становить 43262 грн. 70 коп., вартість освітньої послуги за один семестр навчального року становить 7210 грн. 45 коп. У зв'язку із тим, що їхня дочка навчається на денній формі навчання, вона не має можливості працювати, але потребує матеріальної допомоги для оплати за навчання, проїзду до місця навчання та забезпечення її щоденних потреб у харчуванні, одязі. Відповідач офіційно не працевлаштований, але працює водієм таксі, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання. Оскільки, навчання дочки вимагає значних витрат, враховуючи, що вона, [PERSON], на даний час не працює, утримувати їй одній дитину важко, а домовленості про сплату аліментів між нею та відповідачем не досягнуто, тому змушена звернутися до суду із цим позовом та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на дочку, яка продовжує навчання у розмірі 1800 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2017 року. Крім того, протягом трьох років, до настання повноліття дочки, вона самостійно сплатила вартість навчання дитини у Київському технікумі готельного господарства у розмірі 16700 грн. Під час навчання дочки у вищевказаному навчальному закладі, у зв'язку із особливими обставинами та необхідністю розвитку здібностей дитини, пов'язаних з навчанням, вона понесла додаткові витрати. Так, 26 червня 2012 року між нею та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір, за умовами якого їй надано споживчий кредит розмірі 10986 грн. на придбання комп'ютерної техніки. Сума кредиту нею повністю була сплачена. Також, їхня дочка, [PERSON], у період з 01 листопада 2013 року по 31 травня 2014 року відвідувала курси до вступу до вищого навчального закладу з англійської мови та математики. Вартість цієї освітньої послуги, згідно умов договору про навчання № 0-13/ДП-411 від 01 листопада 2013 року, укладеного між нею та Національним авіаційним університетом, становила 5040 грн. Фактично вона сплатила за підготовчі курси 4200 грн. Всього, до досягнення дочкою повноліття, вона понесла додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини), у розмірі 31886 грн. З огляду на викладене, вважає, що з відповідача на її користь повинна бути стягнута половина понесених нею додаткових витрат на утримання дочки [PERSON], тому просить суд стягнути з [PERSON] на її, користь 15943 грн. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеному вище та змісту позовної заяви. Просили суд позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у суді позов визнали частково, погоджуючись із сплатою аліментів на дочку, яка продовжує навчання у розмірі 200-300 грн. щомісяця. Що стосується позовних вимог щодо додаткових витратах на дочку то в цій частині позов не визнали. Додатково [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він за станом свого здоров'я офіційно не працює, інколи підробляє таксистом, але доходи в нього незначні. Крім цього, має на утриманні двох малолітніх дітей та дружину, яка на даний час не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Заперечував, також, доводи позивача про те, що у його власності є два автомобіля, земельна ділянка та квартира. На утримання дочки [PERSON], до її повноліття, він сплачував аліменти у розмірі по 600 грн., щомісячно, крім цього інколи давав дочці гроші на її потреби, тому заперечує проти задоволення позову в частині стягнення з нього додаткових витрат. Також, він сам потребує значних коштів на своє лікування, оскільки протягом 2010-2014 років переніс три хірургічні операції. Третя особа: [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків,дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року, що підтверджується даними паспорта серії [NUMBER], виданим 13 квітня 2013 року Броварським РВ Управління ДМС України в Київській області. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2005 року, про що свідчить виписка із рішення у справі № 2-2219/2005. 14 грудня 2011 року Броварським міськрайонний судом Київської області винесено рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 16 листопада 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2012 року було змінено розмір аліментів. Суд вирішив стягувати на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] аліменти у розмірі 600 грн., щомісячно, починаючи з 15 серпня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. 11 серпня 2014 року між [PERSON] та Державним вищим навчальним закладом «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», укладено договір про навчання та підготовку бакалавра за рахунок коштів юридичних або фізичних осіб № 146234, за умовами якого загальна вартість навчання студента [PERSON] становить 43262 грн. 70 коп., вартість освітньої послуги за один семестр навчального року становить 7210 грн. 45 коп. Позивач [PERSON] сплатила вартість освітньої послуги за один семестр навчального року у розмірі 7211 грн., що підтверджується квитанцією № 56 від 14 серпня 2014 року у сумі 5600 грн. та квитанцією № 13327.627.1 від 28 серпня 2014 року на суму 1611 грн. Довідкою № 10 від 25 вересня 2014 року, виданої Державним вищим навчальним закладом «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», підтверджується, що [PERSON] дійсно є студентом першого курсу зі скороченим терміном підготовки денної форми навчання фінансово-економічного факультету з 01 вересня 2014 року, з терміном навчання до 30 червня 2017 року. У довідці № 1835 від 22 жовтня 2014 року, виданою виконавчим комітетом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області зазначено, що [PERSON] знаходиться на утриманні матері [PERSON], зареєстровані та проживають разом за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] офіційно не працює з 01 жовтня 2005 року, що підтверджується записами у трудовій книжці, виданій на його ім'я. 16 вересня 2006 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини стало [PERSON]. Від цього шлюбу відповідач [PERSON] та [PERSON] мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Крім цього судом встановлено, що відповідач [PERSON] із своєю сім'єю проживає у гуртожитку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується ордером на жилу площу в гуртожитку № 171 серії Г, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 207 від 12 квітня 2011 року. Згідно із випискою-епікризом № 327 від 25 січня 2010 року відділення реконструктивної ортопедії, [PERSON] 11 січня 2020 року виконана хірургічна операція аутопластики ахілового сухожилка правої гомілки. 11 лютого 2011 року зроблено відповідачу хірургічну операцію - артротомія, синовектомія, видалення зовнішнього лівого колінного суглоба, що підтверджується випискою епікризом № 1810 від 23 лютого 2011 року відділення реконструктивної ортопедії. Відповідно до виписки епікризу № 9558 із медичної карти стаціонарного хворого ортопедичного відділення Чернігівської міської лікарні № 2 від 31 липня 2014 року, [PERSON] виконано хірургічну операцію - зшивання лівого ахілового сухожилка кінець-в-кінець. Із довідки № 609 від 28 січня 2015 року, виданої Центром надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Бровари та Броварського району при УДАІ ГУМВС України в Київській області вбачається, що за [PERSON] зареєстровані транспортні засоби, марки: ВАЗ 2101, 1977 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та KIA MAGENTIS, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Із трудової книжки, виданої на ім'я [PERSON] видно, що з 01 грудня 2011 року та на теперішній час вона не працює. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона є рідною сестрою позивача. Відповідач майже не цікавиться матеріальним станом дочки. Їй відомо, що на теперішній час [PERSON] працює таксистом та має заробіток, приблизно 10000 грн. в місяць. Вона особисто бачила його на зупинці «Порошинка» в місті Бровари в автомобілі марки «КІА». Також відповідач має у своїй власності і земельну ділянку в смт. В. Димерка, Броварського району Київської області, про що останній сам розповідав її чоловіку [PERSON] Усі додаткові витрати по утриманню дочки її сестра [PERSON] несе сама. Так, вона у кредит придбала комп'ютер для навчання своєї дочки [PERSON]. Свідок [PERSON] у суді показав, він є чоловіком рідної сестри відповідача [PERSON], якого знає із 1989 року. Йому відомо, що останній не працює, але інколи бере у нього автомобіль марки «КІА», реєстраційний номер [NUMBER], та здійснює перевозить на ньому пасажирів. За користування належного йому автомобіля, [PERSON] давав йому по 100 грн. за день, а сам заробляв 200-250 грн. в день. Витрати на заправку автомобіля бензином, заміну мастил та фільтрів [PERSON] оплачував особисто. Крім того, відповідач чотири рази позичав у нього кошти на хірургічні операції. Йому відомо, що відповідач [PERSON], спілкується із своєю дочкою [PERSON] та давав їй гроші на її потруби, а також дав 1000 грн. на день її народження. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом. У ч. 1 ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст. 184 цього ж Кодексу якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що [PERSON] не працевлаштований, а також, що має нерегулярний дохід має нерегулярний, на утриманні має двох малолітніх дітей, дружина [PERSON] знаходиться у декретній відпустці по догляду за малолітньою дитиною, стан здоров'я відповідача та інші обставини, що мають істотне значення, а також, те що розмір аліментів не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати особи, з якої стягуються аліменти, тому суд дійшов висновку, про часткове задоволення позову в частині стягнення аліментів на дочку, яка продовжує навчання. Доводи відповідача про те, що автомобіль марки «KIA MAGENTIS», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] вибув з його володіння, оскільки він передав його банку в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 769-013/08Р від 18 вересня 2008 року укладеним між ним та ПАТ КБ «Правекс-Банк», свого підтвердження у судовому засіданні не знайшли. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. До настання дочкою [PERSON] повноліття, позивач [PERSON] понесла додаткові витрати на дитину, що було викликано тим, що після закінчення дитиною дев'ятого класу вона оплачувала навчання дочки у Київському технікумі готельного господарства. Згідно із умовами договору № 08-ФКд/9 від 11 серпня 2011 року, укладеного між [PERSON] та Київським технікумом готельного господарства, загальна вартість освітньої послуги становила 16700 грн. Позивач сплатила вищевказану суму, що підтверджується квитанціями від: 22 серпня 2011 року на суму 2575 грн., 17 січня 2012 року на суму 2575 грн., 27 серпня 2012 року на суму 3000 грн., 28 листопада на суму 1000 грн., 27 серпня 2013 року на суму 1220 грн., 29 січня 2013 року на суму 1550 грн., 02 вересня 2013 року на суму 1200 грн., 10 вересня 2013 року на суму 600 грн., 21 січня 2014 року на суму 1350 грн., 26 листопада 2013 року на суму 1630 грн. Всього сплатила за навчання дочки у Київському технікумі готельного господарства 16700 грн. Для навчання дочки та розвитку її здібностей позивачем у кредит придбано комп'ютерну техніку загальною вартістю 10986 грн., що підтверджується кредитним договором № 401208529 від 26 червня 2012 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» та видатковою накладною № 189295 від 26 червня 2012 року. Судом встановлено, що [PERSON] сплатила суму кредиту у розмірі 10986 грн. та на підтвердження надала квитанції від: 10 липня 2012 року на суму 550 грн., 14 серпня 2012 року на суму 600 грн., 22 вересня 2012 року на суму 650 грн., 17 жовтня 2012 року на суму 1000 грн., 20 листопада 2012 року на суму 700 грн., 21 грудня 2012 року на суму 550 грн., 21 січня 2013 року на суму 550 грн., 21 лютого 2013 року на суму 550 грн., 21 березня 2013 року на суму 530 грн., 22 квітня 2013 року на суму 500 грн., 23 квітня 2013 року на суму 100 грн., 22 травня 2013 року на суму 550 грн., 21 червня 2013 року на суму 450 грн., 27 червня 2013 року на суму 300 грн., 23 липня 2013 року на суму 300 грн., 21 серпня 2013 року на суму 300 грн., 04 вересня 2013 року на суму 2806 грн. У період з 01 листопада 2013 року по 31 травня 2014 року [PERSON] відвідувала курси до вступу до вищого навчального закладу з англійської мови та математики. Вартість цієї освітньої послуги, згідно умов договору про навчання № 0-13/ДП-411 від 01 листопада 2013 року, укладеного між [PERSON] та Національним авіаційним університетом, становила 5040 грн. Згідно із наданим суду квитанціям від: 30 жовтня та 29 листопада 2013 року; 28 лютого, 31 березня та 16 квітня 2014 року , за договором про навчання № 0-13/ДП-411 від 01 листопада 2013 року, [PERSON] сплатила за навчання дочки 4200 грн. На підставі викладеного та оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач понесла додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини) на загальну суму 31886 грн., суд дійшов висновку, про задоволення позову [PERSON] в частині стягнення з відповідача [PERSON] на її користь додаткових витрат у розмірі 15943 грн. (31886 грн. : 2). У п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позовної заяви до суду [PERSON]. сплатила судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., що підтверджується квитанцією № 23 від 11 листопада 2014 року (а. с. 42). Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів, позивачі звільняються. За змістом ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial