Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

У липні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якому вказала, що вони проживали з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу з грудня 2013 р. по червень 2017 р. Мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини певного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що він не офіційно не працює, а 30 липня 2017 отримав тяжкі тілесні ушкодження та до лютого 2018 року постійно стаціонарно лікувався. Стан його здоров'я не дозволяє йому фізично працювати, а тому вважає що не може сплачувати аліменти в розмірі більшому за 500,00 грн. щомісяця. Заслухавши позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Згідно ст. 180 СК України «батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». Згідно ст. 183 СК України «Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття». Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 01.04.2015 р., [PERSON] народився [INFO], його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Відповідно до висновку експерта №91 від 12.09.2017, у [PERSON] виявлені тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку середнього ступеню важкості, перелом кісток склепіння та основи черепа, перелом кісток носу, післятравматичний правобічний середній отит, забій - садна м'яких тканин голови, тулуба, кінцівок, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та за давністю утворення відповідають 30.07.2017 р. Відповідно до довідок Благодатненської сільської ради №1204, №1205 [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] та земельних ділянок не має (а.с.23). Відповідно до медичної документації [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 30.07.2017 по 02.08.2017 (а.с.26), з 02.08.2017 по 22.08.2017 (а.с.29-30), з 18.10.2017 по 28.10.2017 (а.с.31). У зв'язку з тим, що [PERSON] добровільно не надає необхідних для утримання сина [PERSON] коштів, але зобов'язаний утримувати неповнолітню дитину, надавати їй необхідну матеріальну допомогу у вигляді аліментів, приймаючи до уваги що відповідач не має постійного заробітку, стан здоров'я відповідача, те що він частково визнав позов, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково. А саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в мінімальному передбаченому законом розмірі, а саме 50% прожиткового мінімуму для дитини певного віку щомісячно. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ст.ст. 84, 180, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 12,13, 263-265 ЦПК України, суд,

Outcome: partial