Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

у липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», відділення № 163 Придніпровського РД АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення заборгованості за депозитним договором та захист прав споживачів, вказуючи, що 12 грудня 2014 року між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 2 філії «Полтавське регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір про банківський строковий вклад № 331832/267755/3-14 строком на 3 місяці. Згідно умов договору ним було внесено 10 тисяч гривень на строк з 12 грудня 2014 року по 12 березня 2015р. По закінченню строку вкладу позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення депозиту, проте позивачу було відмовлено у поверненні банківського вкладу. Тому просить стягти з відповідача борг в сумі 10 тисяч гривень та витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн. У судове засідання [PERSON] не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про одержання судової повістки, причину неявки відповідач суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що 12 грудня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 2 філії «Полтавське регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір-заява № 331832/267755/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік». Згідно умов договору позивачем було внесено 10 тисяч гривень на строк з 12 грудня 2014 року по 12 березня 2015 року. Відповідно п.1 Договору-заяви вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в іноземній валюті у сумі 10 тисяч гривень на строк з 12 грудня 2014 року по 12 березня 2015 року. Відповідно до пункту 6 зазначеного договору після закінчення строку, визначеного п.1 Договору-заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положенням п.5.2. Основних умов, згідно якого у разі бажання вкладника не продовжувати подальше розміщення вкладу, він має право отримати кошти готівкою або шляхом перерахування на картковий чи інший рахунок. 31 березня 2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення банківського вкладу. Згідно листа ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», адресованого [PERSON] від 26.06.15р., зазначено, що станом на 26 червня 2015 року залишок на рахунку становить 10 тисяч доларів США.\~\~\~ На день розгляду справи в суді відповідачем умови договору не виконуються, сума вкладу та відсотки позивачем не отримані, причини не виконання угоди суду не повідомлені. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, як і розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначеного такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно зі ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Встановлено, що договір банківського вкладу сторонами укладений в письмовій формі, зазначено строк їх дії та умови виконання. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами повернути вклад у зв'язку з закінченням терміну дії договору, проте ці вимоги відповідачем виконані не були. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Виплата грошового вкладу та відсотків у встановлені строки обумовлені договором і підлягають поверненню, оскільки відповідач своєчасно не виконав умови договору, що порушує права позивача. З наданої довідки про банківський строковий вклад № 331832/267755/3-14 від 12 грудня 2014 року вбачається, що станом на 26 червня 2015 року залишок по рахунку становить 10 тисяч гривень. Відповідно до частин 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що банк порушив взяті за договором зобов'язання щодо повернення строкового вкладу на вимогу вкладника,\~\~\~\~вимоги позивача, з огляду на застосування до даних правовідносин норм ЦК України та положень укладеного між сторонами договору,\~\~підлягають задоволенню в повному обсязі. Розглядаючи позов в частині відшкодування витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного. Статтею 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З угоди про надання правової допомоги та розрахунку компенсації витрат на правову допомогу вбачається, що адвокат [PERSON] надавав правову допомогу у вигляді опрацювання доказів та складання позовної заяви до суду, на що затратив 3 години 8 хвилин. Відповідно до квитанції [PERSON] сплатив за надану правову допомогу 1500 грн. Розрахунок часу та виду наданих послуг підтверджено належними та допустимими доказами, тому суд приходить до висновку про задоволення позову і в цій частині.

Outcome: approved