Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

У квітні 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 116 390,41 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 20.12.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 11 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00%, які в подальшому були збільшені до 43,20%, на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення зазначених норм законодавства та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з чим, за кредитним договором станом на 28.02.2018 року виникла заборгованість у розмірі 116 390,41 грн., яка складається з наступного: 9 878,84 грн. - заборгованість за кредитом; 106 511,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, яку просить стягнути з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2018 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, не повідомила суд про причини не явки, хоча була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, заяву про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. На підставі заяви-анкети про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг б/н від 20.12.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 11 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00%, які в подальшому були збільшені до 43,20%, на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява-анкета разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Згідно ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно розрахунку заборгованості, наданого Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», у відповідача за кредитним договором станом на 28.02.2018 року виникла заборгованість у розмірі 116 390,41 грн., яка складається з наступного: 9 878,84 грн. - заборгованість за кредитом; 106 511,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягаю розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved