Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернувсь до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що після смерті його батька [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку на території Гореницької сільської ради. На випадок смерті батько залишив заповіт, яким дану земельну ділянку заповідав: по 3/8 частин [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Спадщину після смерті прийняв він, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] шляхом подачі до нотаріальної контори заяв. Він, як інвалід 2-ї групи та син спадкодавця має право спадкувати не залежно від змісту заповіту половину частки, яка належала йому при спадкуванні за законом, а саме 1/6 частина. При зверненні до нотаріуса щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримав відмову, оскільки нотаріусом вже видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом відповідачам. Вказав, що видані свідоцтва та реєстрація права власності за відповідачами права власності на земельну ділянку порушують чинне законодавство та його права, так як видані без врахування його обов`язкової частки. Тому просив суд визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на 1/6 частину земельної ділянки площею 1,3335 га з кадастровим номером 3222482000:12:001:5001, розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Гореницька сільська рада; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 11.02.2017 року державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Грисюк О.В. на ім`я [PERSON] , [INFO] , на 3/8 часток на земельну ділянку площею 1,3335 га з кадастровим номером 3222482000:12:001:5001, розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Гореницька сільська рада; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 11.02.2017 року державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Грисюк О.В. на ім`я [PERSON] , [INFO] , на 1/4 частку на земельну ділянку площею 1,3335 га з кадастровим номером 3222482000:12:001:5001, розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Гореницька сільська рада; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 11.02.2017 року державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Грисюк О.В. на ім`я [PERSON] , [INFO] , на 3/8 часток на земельну ділянку площею 1,3335 га з кадастровим номером 3222482000:12:001:5001, розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Гореницька сільська рада; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] , [INFO] , на 3/8 часток (21/64 частина) на земельну ділянку площею 1,3335 га з кадастровим номером 3222482000:12:001:5001, розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Гореницька сільська рада; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] , [INFO] , на 1/4 частку (7/32 частин) земельної ділянки площею 1,3335 га з кадастровим номером 3222482000:12:001:5.001, розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Гореницька сільська рада; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] , [INFO] , на 3/8 часток (21/64 частин) земельної ділянки площею 1,3335 га з кадастровим номером; 3222482000:12:001:5001 розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Гореницька сільська рада. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Просив суд задоволити подану заяву. У судове засідання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , представник Головного територіального управління юстиції Київській області, Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської областіне з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Також відповідачі відзив по справі не подали, причини неможливості подати відзиви, клопотання, докази суду не повідомили. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що [INFO] році помер [PERSON] (свідоцтво про смерть [NUMBER] , виконавчий комітет Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області). Померлий [PERSON] був батьком [PERSON] (свідоцтво про народження № [NUMBER] , Калуське райбюро ЗАГС Івано-Франківської області), [PERSON] (свідоцтво про народження № [NUMBER] Косівське райбюро ЗАГС Івано-Франківської області), [PERSON] (свідоцтво про народження № [NUMBER] , рай бюро ЗАГС м.Калуш Івано-Франківської області). Ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 04 квітня 2012 року [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,3335га, що знаходиться на території Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3222482000:12:001:5001. У ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя померлий [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватний нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Чемериською Н.В., яким земельну ділянку з кадастровим номером 3222482000:12:001:5001 заповідав: 3/8 частин - [PERSON] , 3/8 частин - [PERSON] , ј частину - [PERSON] . З огляду на ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив відмову від неї. Ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. У першу чергу спадкують діти, батьки та дружина спадкодавця. З матеріалів спадкової справи №42 до майна померлого [PERSON] встановлено, що до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Київської області із заявами про прийняття спадщини звернулись: 13 березня 2015 року - [PERSON] , 26 травня 2015 року - [PERSON] , 26 травня 2015 року - [PERSON] , 26 травня 2015 року - [PERSON] . Інші спадкоємці не звертались, відсутні відомості щодо осіб, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час його смерті, та прийняли спадщину. Згідно зі ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. До обов`язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов`язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов`язкову частку. З огляду на ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У ч. 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли спадкоємці за заповітом: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та спадкоємець за законом, який має обов`язкову частку у спадщині - [PERSON] (інвалід 2-ї групи). Постановою нотаріуса № 935/02-31 від 05 квітня 2019 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки були видані свідоцтва про право на спадщину та зареєстровано право власності на спадкову земельну ділянку в різних частках. З матеріалів спадкової справи вбачається, що видані свідоцтва про право на спадщину та зареєстровано право власності наступним спадкоємцям: свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 11.02.2017 року державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Грисюк О.В. на ім`я [PERSON] на 3/8 часток на земельну ділянку площею 1,3335 га з кадастровим номером 3222482000:12:001:5001, розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Гореницька сільська рада, та проведена державна реєстрація права власності за [PERSON] на 21/64 частина на земельну ділянку площею 1,3335 га з кадастровим номером 3222482000:12:001:5001, розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Гореницька сільська рада; свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 11.02.2017 року державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Грисюк О.В. на ім`я [PERSON] на 1/4 частку на земельну ділянку площею 1,3335 га з кадастровим номером 3222482000:12:001:5001, розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Гореницька сільська рада та проведена державна реєстрація права власності [PERSON] на 7/32 частин земельної ділянки площею 1,3335 га з кадастровим номером 3222482000:12:001:5.001, розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Гореницька сільська рада; свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 11.02.2017 року державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Грисюк О.В. на ім`я [PERSON] на 3/8 часток на земельну ділянку площею 1,3335 га з кадастровим номером 3222482000:12:001:5001, розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Гореницька сільська рада та проведено державну реєстрацію права власності [PERSON] на 21/64 частин земельної ділянки площею 1,3335 га з кадастровим номером; 3222482000:12:001:5001 розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Гореницька сільська рада. Тобто свідоцтва видані по часткам на 3/8+3/8+1/4=1 та зареєстровано право власності на частки на 21/64+21/64+7/32=7/8. П. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року передбачено, що при розгляді спадкових справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Позивач по справі спадкове майно прийняв, оскільки подав до нотаріальної контори заяву у встановлений строк. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом (обов`язкова частка) на земельну ділянку не може через видані свідоцтва про право на спадщину за іншими спадкоємцями без врахування його частки, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії. За таких обставин, оскільки до спадкової маси входять всі права та обов`язки спадкодавця, суд вважає, що позовна заява в частині визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину та скасування державної реєстрації права власності підлягають до задоволенню, оскільки вони видані без врахування обов`язкової частки у спадщину, на яку має право позивач. Позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на 1/6 частину земельної ділянки в порядку спадкування не підлягають до задоволення, оскільки по суті є передчасними. Так, з постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину вбачається, що підставою для відмови є не відсутність права у позивача на спадкування, а наявність виданих свідоцтв про право на спадщину. Зважаючи на вищенаведене, беручи до уваги рекомендації Верховного суду України, викладені у Постановах Пленуму № 5 від 31.03.1995 року «Про судову, практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», а також Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висвітлених у листі 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13,

Outcome: dismissed