Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON], діючи в інтересах [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідачки [PERSON], який у квітні 2015 року остаточно уточнила, і просила суд ухвалити рішення, яким зобовязати відповідачку не чинити перешкод у користуванні житловим будинком з надвірними господарчими будівлями і спорудами, присадибною земельною ділянкою та територією двору і визначеними у спільному користуванні огорожею та брукуванням, які знаходяться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, смт. Комінтернівське, вул. Вишнева, 6 «а»; зобовязати відповідачку перенести огорожу, яка встановлена у дворі на відстань один метр до бордюру, знести навіс, який примикає до будівлі та прикріплений до житлового будинку № 6 «а» по вул. Вишневій в смт. Комінтернівське, Комінтернівського району Одеської області, встановити відстань один метр від лівої бокової стіни будинку для обслуговування даної стіни, замурувати вхідні двері, які виходять на сторону будинку позивача, заборонивши відповідачці в подальшому їх встановлювати; визнати частково недійсним та частково скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 461753, виданий 30.12.2010 року на земельну ділянку, площею 0,0576 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, смт. Комінтернівське, вул. Вишнева, 6, кадастровий номер 5122755100:02:002:0327 в частині території, яка залишена у спільному користуванні за рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, і просила їх задовольнити з наступних підстав: [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, смт. Комінтернівське, вул. Вишнева, 6 «а». [PERSON] купила у [PERSON] житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, смт. Комінтернівське, вул. Вишнева, 6. [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку належала земельна ділянка 0, 0576 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, смт. Комінтернівське, вул. Вишнева, 6. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.09.2006 року у справі № 2-1928/2006 визнано мирову угоду між [PERSON] та [PERSON], за якою залишено у спільному користуванні №№ 1-3 огорож, ІІ- брукування. З приводу земельної ділянки спільного користування виник спір з відповідачкою. Так, як стверджує позивач, відповідачка встановила огорожу, якою фактично відгородила земельну ділянку спільного користування, пустила курей, які проникають на територію двору позивача, гадять на мощення двору, городу, відповідачка встановила вхідні двері напроти вхідних двірей позивача, голосно розмовляє, створює шум, галас, створила навіс над своїми двірми, який примикає до будинку позивача. Таким чином, як на думку позивача, відповідач створює умови, що призводять до істотного порушення права користування власністю. Крім того, як стверджує позивач, оскаржуваний державний акт має бути визнаний судом частково недійсним і частково скасований в частині земельної ділянки спільного користування, оскільки, на думку позивача, [PERSON] неправомірно приватизував земельну ділянку спільного користування. Відповідачка [PERSON] подала письмову заяву від 03.12.2015 року про розгляд справи у свою відсутність. Разом із тим, в раніше проведених судових засіданнях [PERSON] позовні вимоги не визнала, і пояснила що вона на підставі договору купівлі- продажу земельної ділянки та житлового будинку, укладеного з [PERSON] є власником житлового будинку та земельної ділянки за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, смт. Комінтернівське, вул. Вишнева, 6, в тому числі і спірною земельною ділянкою. Доводи позову щодо порушення права позивача на користування власністю вважає надуманими, голослівними, і просила у позові відмовити. Представник Комінтернівської селищної ради Комінтернівського району Одеської області подав заяву про розгляд справи у свою відсутність. [PERSON] подав письмову заяву від 17.07.2015 року про розгляд справи у свою відсутність. Представник Управління Держземагенства у Комінтернівському районі Одеської області в судовому засіданні не заперечував проти часткового задоволення позову, зокрема в частині усунення перешкод у користуванні власністю, проте заперечував проти скасування державного акту на право власності на земельну ділянку. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представник Управління Держземагенства у Комінтернівському районі Одеської області, з урахуванням наданих [PERSON]Є заперечень в раніше проведених судових засіданнях, суд встановив наступні правовідносини: [PERSON] належить на праві власності житловий будинок з надвірними господарчими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, смт. Комінтернівське, вул. Вишнева, 6а. (т.1 а.с. 9) Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 вересня 2006 року у справі № 2-1928/2006 затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON], і, серед іншого, залишено у спільному користуванні № 1-3 огорожу, ІІ- брукування. (т.1 а.с. 8) [PERSON] на підставі вказаної ухвали суду належав на праві власності житловий будинок, з надвірними господарчими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, смт. Комінтернівське, вул. Вишнева, 6. 30 грудня 2010 року Комінтернівською селищною радою Комінтернівського району Одеської області на імя [PERSON] видано державний акт серії ЯЛ № 461753 на право приватної власності на земельну ділянку, кадастровий номер 5122755100:02:002:0327, цільове призначення «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», яка розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, смт. Комінтернівське, вул. Вишнева, 6. До складу земельної ділянки, що передана у власність [PERSON] увійшли залишені у спільному користуванні № 1-3 огорожу, ІІ- брукування. 16.05.2012 року [PERSON] (продавець) уклав з [PERSON] (покупець) договір купівлі- продажу житлового будинку, з надвірними господарчими будівлями і спорудами, та земельної ділянки, які розташовані за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, смт. Комінтернівське, вул. Вишнева, 6, який був посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області, і зареєстрований у реєстрі за № 797. На звороті державного акту на право власності на земельну ділянку існує відмітка, проставлена приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу [PERSON] від 16 травня 2012 року про перехід права власності до [PERSON], за договором купівлі- продажу земельної ділянки, укладеного 16 травня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] До складу предмету договору купівлі- продажу увішли залишені у спільному користуванні № 1-3 огорожу, ІІ- брукування. Між сторонами склались неприязні відносини через залишені у спільному користуванні № 1-3 огорожу, ІІ- брукування, навісу з примиканням до житлового будинку позивача, що підтверджено листом Комінтернівської селищної ради Одеської області від 27.06.2014 року (а.с 24-25), актом обстеження комісії Комінтернівської селищної ради Одеської області від 25.06.2014 року (а.с. 26), висновком за результатами розгляду повідомлення [PERSON] від 18.06.2014 року (а.с. 28-29), заявами [PERSON] (а.с. 30-32), актом обстеження від 27.04.2010 року (а.с. 40), листом Комінтернівської селищної ради від 01.12.2015 року, листом Комінтернівського РС ГУ ДСНС України в Одеській області від 16.11.2015 року № 542. В силу ст. 155 ЗК України підлягають задоволенню вимоги в частині визнання частково недійсним і часткового скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, оскільки цим актом істотно порушено право [PERSON] на користування № 1-3 огорожу, ІІ- брукування, що залишені у спільному користуванні. В силу ст. 391 ЦК України підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобовязання перенести огорожу, яка встановлена у дворі (земельної ділянки спільного користування), на відстань один метр до бордюру, знесення навісу, що встановлений [PERSON], який фактично примикає до будівлі та прикріплений до житлового будинку № 6 «а» по вул. Вишневій в смт. Комінтернівське, Комінтернівського району Одеської області, і належить [PERSON], зобовязання не чинити перешкод [PERSON] у користуванні належним йому житловим будинком з надвірними господрачими будівлями і спорудами, присадибною земельною ділянкою, територією двору і визначеними у спільному користуванні огорожі № 1-3, ІІ брукування, за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, смт. Комінтернівське, вул. Вишнева 6 «а». Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобовязана відшкодувати витрати, повязані з приведенням земельної ділянки у попередній стан. Детальний аналіз наведених норм матеріального права дозволяє суду дійти висновку, що знесення нерухомості, побудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечать суспільним інтересам або порушують права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил (у тому числі при відсутності проекту) можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм та правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або, якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді коли використані усі передбачені законодавством заходи щодо реагування та притягнення до відповідальності. Зазначена позиція суду також грунтується на розясненні, зазначеному у п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» - знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Відповідно до розяснення п.24 зазначеної постанови пленуму знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. В інших випадках суд за позовом відповідного державного органу чи органу місцевого самоврядування може на підставі частини сьомої статті 376 ЦК зобовязати забудовника здійснити перебудову житлового будинку, будівлі, споруди або іншого обєкта нерухомості, який побудовано чи будується з істотними відхиленнями від проекту або з істотним порушенням основних будівельних норм і правил, у тому разі, коли таке будівництво суперечить суспільним інтересам, порушує права інших осіб, коли порушення будівельних норм і правил є істотним, а також є технічна можливість виконати перебудову. Якщо технічна можливість перебудови обєкта нерухомості відсутня або забудовник відмовляється від такої перебудови, суд, незалежно від поважності причин відмови, за позовом зазначених органів або особи, права чи інтереси якої порушено таким будівництвом, ухвалює рішення про знесення житлового будинку або іншого нерухомого майна. Суд вважає, що відмовою забудовника від перебудови слід вважати як його заяву про це, так і його дії чи бездіяльність щодо цього, вчинені до або після ухвалення рішення суду про зобовязання здійснити перебудову. Суд вважає, що позивач не довів самочинної забудови вхідних двірей напроти двірей позивача, та факту відмови відповідачки у знесенні цих двірей. Отже в цій частині вимоги не підлягають задоволенню. Щодо встановлення відстані в один метр від лівої бокової стіни будинку для обслуговування, то ці вимоги не можуть бути задоволені, оскільки залишені в спільному користуванні огорожа № 1-3 та брукування надають позивачу можливість в обслуговуванні цієї стіни. На підставі наведеного,

Outcome: partial