Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

У липні 2014 року заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності свідоцтва про право власності на житловий будинок [ADDRESS] [PERSON] В обґрунтування заяви зазначає, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами [ADDRESS]. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є вона та її рідний брат - [PERSON], який відмовився від спадщини на її користь. 23 червня 2014 року з метою оформлення своїх спадкових прав вона звернулася із відповідною заявою до Першої чернівецької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про права на спадщину за законом, однак в оформленні спадщини їй було відмовлено. Зокрема, 1 липня 2014 Першою чернівецькою державною нотаріальною конторою винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із наявністю розбіжностей у правовстановлюючих документах на спадкове нерухоме майно, а саме у свідоцтві про право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Крім того, вказувала, що її матері на праві власності належав житловий будинок [ADDRESS], однак при оформленні свідоцтва про право власності на згаданий житловий будинок, у правовстановлюючому документі на вказаний житловий будинок, а саме у свідоцтві про право власності на нерухоме майно, виданому виконавчим комітетом Долинянської сільської ради 5 листопада 2003 року згідно рішення № 44/10 від 15 жовтня 2003 року, яке підтверджує право власності [PERSON] на житловий будинок, допущена помилка, зокрема помилково вказано, що «житловий будинок [ADDRESS]», хоча даний будинок розташований по [ADDRESS]». На підставі даної розбіжності в правовстановлюючому документі, вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права, тому посилаючись на вищевказане, просила суд встановити факт, що свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS], видане Виконавчим комітетом Долинянської сільської ради 5 листопада 2003 року згідно рішення №44/10 від 15 жовтня 2003 року, на ім'я [PERSON] належить [PERSON], яка померла [INFO], а також той факт, що в даному свідоцтві про право власності допущена помилка, а саме помилково вказано, що житловий будинок розташований по [ADDRESS], коли фактично він розташований по [ADDRESS]. Заявниця в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, а також вказала на те, що подану заяву підтримує в повному обсязі. Представник Долинянської сільської ради в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій вказав, що подану [PERSON] заяву визнає в повному обсязі, не заперечує проти її задоволення, а також просив розгляд справи провести у відсутності представника сільської ради. Представник Першої чернівецької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, у т.ч. і про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім того, згідно із положеннями ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.. Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення (п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»). Як убачається з матеріалів справи, [INFO] померла мати заявниці, [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами [ADDRESS]. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є заявниця [PERSON], а також [PERSON], який відмовився від спадщини на користь заявниці. 23 червня 2014 року з метою оформлення спадкових прав [PERSON] звернулась із відповідною заявою до Першої чернівецької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про права на спадщину за законом, однак в оформленні спадщини їй було відмовлено й відповідно винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 1 липня 2014 року № 1625/02-31. Як убачається із даної постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, при оформленні свідоцтва про право власності на будинок з'ясувалося, що в правовстановлюючому документі на житловий будинок [ADDRESS], а саме у свідоцтві про право власності на нерухоме майно, виданому виконавчим комітетом Долинянської сільської ради 5 листопада 2003 року згідно рішення № 44/10 від 15 жовтня 2003 року, яке підтверджує право власності [PERSON] на житловий будинок допущена помилка, а саме помилково вказано, що «житловий будинок [ADDRESS]», натомість даний будинок розташований по [ADDRESS]»(а.с. 3). Разом з тим, судом встановлено, що рішенням № 44/10 від 15 жовтня 2003 року, на підставі якого видавалося свідоцтво про право власності, житловий будинок [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а.с. 5). Саме на підставі даного рішення було видано [PERSON] свідоцтво про право власності на будинок, відповідно до якого [PERSON] належить на праві власності будинок [ADDRESS] (а.с. 4). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що адреса розташування житлового будинку, який належав на праві власності [PERSON] - [ADDRESS], а не [ADDRESS]. Крім того, відповідно до довідки виданої виконкомом Долинянської сільської ради Хотинського району Чернівецької області від 09 липня 2014 року, [PERSON] на день оформлення права власності на житловий будинок проживала саме по [ADDRESS], як вказано в документах (а.с. 6). Також факт проживання [PERSON] по [ADDRESS], і той факт що в свідоцтві про право власності на житловий будинок допущена помилка підтверджується рішенням виконавчого комітету Долинянської сільської ради №44/10 від 15 жовтня 2003 року, а також довідкою Виконавчого комітету Долинянської сільської ради від 9 липня 2014 року №416. Враховуючи письмові докази, а також посимові пояснення представника зацікавленої особи - Долинянського сільського голови, який визнав той факт, що житловий будинок № 3 , який належить на праві власності [PERSON] знаходиться по [ADDRESS], суд дійшов до висновку про необхідність задоволення вимог заявника у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved