Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

у листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 18.06.2013 року між нею та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір на поставку та виконання робіт №0618. Згідно пункту 1.1. даного договору виконавець зобов»язується в порядку та на умовах замовника виконати роботи на 2 етапи. Перший етап - поставка матеріалів - міжкімнатних дверей, дверних виробів та конструкцій, їх комплектуючих. Другий - встановлення міжкімнатних та/або вхідних дверей. Виконуючи свої зобов»язання, згідно пункту 3.2.1 позивачка 18.06.2013 року перерахувала на поточний рахунок відповідача попередню оплату матеріалів, фурнітури виробьів та конструкцій в сумі 80000,00 грн.. Відповідно до п.4.1 договору, етапи робіт зазначені в п.1.1 договору виконуються в наступні строки: -протягом 14 робочих днів після підписання цьог договору та отримання попередньої оплати при наявності матеріалів на складі; -протягом 40 робочих днів після підписання цього договору та отримання попередньої оплати при відсутності матеріалів на складі. Не зважаючи на свої зобов»язання відповідач не виконав умови договору поставки фурнітури та матеріалів, поставка не виконана на на день звернення до суду. З метою врегулювання даного спору позивачка звернулась до відповідача 28.01.2014 року з заявою про анулювання заказу та повернення отриманої попередньої плати. Однак відповідач відповів відмовою та зобов»язання з поставки матеріалів не виконав. 26.05.2014 року відповідачеві була надіслана претензія з вимогою повернути суму отриманої попередньої оплати в розмірі 80000 грн. протягом 7 календарних днів з моменту отримання претензії, однак відповідь на претензію не отримана. На підставі ст.ст. 526, 430, 612, 625, 662, 693 ЦК України 07.09.2015 року позивачем заявлено остаточну позову вимогу про стягнення з відповідача на її користь заборгованість з врахуванням індексу інфляції у розмірі 97664,00 грн., пені в розмірі16870,14 грн., три проценти річних в сумі 2873,42 грн та судових витрат в сумі 1160,77 грн. У липні 2015 року фізичною особою-підприємцем [PERSON] подано до суду зустрічний позов до [PERSON] про стягнення заборгованосьі з врахуванням індексу інфляції, зобов»язання прийняти товар, стягнення пені, відсотків та вартості зберігання матеріалів. Посилаючись на договір укладений між сторонами 18.06.2013 року на поставку та виконання робіт № 0618, позивач за зустрічним позовом зазначає, що у зв»язку з проведенням перезамірів строк виконання робіт продовжено на 14 днів та склав 54 робочих дня без застосування штрафних санкцій. Замовлені за договором матеріали були готові для поставки [PERSON] 03.10.2014 року. Проте, позивач за зустрічним позовом не міг виконати поставку матеріалів з вини відповідача за зустрічним позовом, оскільки [PERSON] в усній формі в телефоних розмовах повідомила виконавця робіт про тимчасове зберігання матеріалів на складі ФОП у зв»язку з тим,що об»єкт не підготовлений для поставки матеріалів і виконання другого етапу (встановлення, монтаж матеріалів). 28.01.2014 року [PERSON] подала ФОП [PERSON] заяву, у якій висловила бажання оплатити помісячне зберігання матеріалів на складі ФОП з вересня 2013 року по лютий 2014 року. Всупереч умовам п.6.1.2, 6.1.5 договору, [PERSON] не забезпечено готовність об»єкту та не прийнято готовий товар від позивача за зустрічним позовом. Матеріали [PERSON] знаходяться на складі ФОП в період з 03.10.2013 року по день подачі позову та вона не виявляє бажання забирати матеріали. На підставі вимог ст.ст. 689, 651, 690, 667 612, 624, 625 ЦК України ФОП [PERSON] заявив зустрічну позовну вимогу та просить суд стягнути з [PERSON] та його користь 43149,44 грн. заборгованість з урахуванням індексу інфляції, зобов»язати [PERSON] вивезти зі складу ФОП [PERSON] матеріали згідно рахунку-фактури №0709 від 09.07.2013 року у строк не пізніше 10 календарних днів після виконання вимоги по оплаті заборгованості у розмірі 43149,44 грн.; стягнути з [PERSON] на його користь пеню в розмірі 21966,03 грн. та три відсотки річних у розмірі 2266,16 грн., стягнути вартість зберігання матеріалів у розмірі 98550,00 грн. та судові витрати. В судове засідання позивачка та відповідач не з»явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у вісутності сторін за участю їх представників в судовому засіданні. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. В звдоволенні зустрічного позову просив відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, зустрічний позов просила задовольнити. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. 18.06.2013 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір на поставку та виконання робіт №0618. Згідно пункту 1.1. даного договору виконавець зобов»язується в порядку та на умовах замовника виконати роботи на 2 етапи. Перший етап - поставка матеріалів - міжкімнатних дверей, дверних виробів та конструкцій, їх комплектуючих. Другий - встановлення міжкімнатних та/або вхідних дверей. Виконуючи свої зобов»язання, згідно пункту 3.2.1 [PERSON] 18.06.2013 року перерахувала на поточний рахунок відповідача попередню оплату матеріалів, фурнітури виробів та конструкцій в сумі 80000,00 грн.. Відповідно до п.4.1 договору, етапи робіт зазначені в п.1.1 договору виконуються в наступні строки: -протягом 14 робочих днів після підписання цього договору та отримання попередньої оплати при наявності матеріалів на складі; -протягом 40 робочих днів після підписання цього договору та отримання попередньої оплати при відсутності матеріалів на складі. Судом встановлено, що двері вироблялися під індивідуальне замовлення, що підтверджується проведенням перезамірів, отже роботи повинні були виконуватись протягом 40 робочих днів. Позивачем не надано доказів замовлення готових дверей зі складу. Також у зв»язку з необхідністю здійснення перезамірів замовником замовлення №Р13-0618/2473, направлене ФОП на фабрику дверей ТОВ «ПГТ ПЛЮС», виготовлення продукції не було розпочате 19.06.2013 року. Згідно п.4.2 договору у разі неможливості виконання робіт з вини замовника,загальний строк виконання робіт продовжується на строк існування таких перешкод без застосування до виконавця штрафних санкцій. Уточнені розміри були зафіксовані у листі замірів 09.07.2013 року після чого ФОП [PERSON] сформовано новий рахунок-фактури №0709 від 09.07.2013 року та 10.07.2013 року на фабрику дверей ТОВ «АГТ ПЛЮС» направлено відкориговане замовлення №Р13-0618/2473. Таким чином, строк виконання першого етапу робіт за договором продовжився на 14 днів та складає 54 дня без застосування до ФОП штрафних санкцій. Замовлені за договором матеріали були виготовлені для поставки [PERSON] 03.10.2013 року, що підтверджується повідомленням виконавця та не спростовано позивачем. Представник позивача в судовому засіданні не заперечував факт усних телефонних розмов між сторонами договору,в яких [PERSON] повідомляла виконавця про те, що об»єкт не підготовлений для поставки матеріалів та виконання другого етапу робіт. Крім того, педставником відповідача надано записи телефонних розмов сторін,з яких вбачається поінформованість [PERSON]про готовність замовлення,даний факт представником позивача не спростовано. 28.01.2014 року [PERSON] подала ФОП [PERSON] заяву,у якій висловила бажання оплатити помісячне зберігання матеріалів на складі ФОП з вересня 2013 року по лютий 2014 року, що суд вважає визнанням позивачкою неможливості поставки товару з вини замовника та її поінформованості про готовність матеріалів. Таким чином всупереч умовам п.6.1.2, 6.1.5 договору [PERSON] не забезпечено готовність об»єкту та не прийнято готовий товар від ФОП [PERSON] Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив , якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що термін виконання умов договору від 18.06.2013 року з урахуванням здійснення перезамірів - 04.09.2013 року. Виконано роботи виконавцем 03.10.2013 року. Таким чином з 04.09.2013 року по 03.10.2013 року є строк порушення терміну виконання договору. За даний строк підлягає стягненню пеня як неустойка, що передбачена договором за його несвоєчасне виконання відповідно до п.8.2 договору від 18.06.2013 року, що складає 448,40 грн. (121966,00гр. - 80000,00 грн. х 6,5% облікової ставки НБУ х 2/100% х 30/365 = 448,40 грн.) Крім того, судом встановлено, що [PERSON]жодного разу не звернулась до виконавця з питання порушення терміну виконання договору, проте після дати виконання договору зверталась з проханням анулювати замовлення за відсуності необхідності для неї та посилалась на тривалі ділові стосунки з ФОП,обіцяючи інші замовлення. Згідно ч.1 ст. 662 ЦК України продавець зобов»язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Відповідно до умов договору та ч.2 ст. 693 ЦК України [PERSON] не вимагала передачі оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати, натомість просила про оплату зберігання товару та обіцяла його оплатити, з чого суд вбачає, що [PERSON] не була зацікавлена в отриманні товару. Крім того, суд не вважає, що виконання зобов»язання втратило інтерес для кредитора внаслідок прострочення боржника відповідно до вимог ч.3 ст. 612 ЦК України, оскільки втрата інтересу до отримання товару за договором виникла не внаслідок прострочення,а з інших причин, зокрема, неможливості використання об»єкту, що підтвердили сторони в судовому засіданні. З врахуванням викладеного суд прийшов до висновку про необярунтованість вимог [PERSON] до відповідача про стягнення заборгованості з врахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Відповідно до Постанови КМУ №172 від 19.03.1994 року про затвердження Переліку товарів належної якості, що не підлягають обміну (поверненню) поверненню не підлягають належної якості плитні матеріали (деревнофолокнисті та деревностружкові плити фанера, п.5.9 договору також передбачено, що поверненню (обміну) не підлягають матеріали, зокрема,двері, належної якості, нарізані або розкроєні під розмір, визначений та затверджений замовником. Таким чином, враховуючи виконання замірів та перезамірів,строкі виконання робіт, суд прийшов довисновку, що двері вироблялися під заказ,визнаечний та затверджений замовником,а отже товар поверненню не підлягає. З врахуванням виконання умов довору від 18.06.2013 року з порушенням терміну виконання та застосування у зв»язку з цим санкцій до відповідача ФОП [PERSON] у вигляді пені відповіднодо п.8.2 договору, суд вважає, що товар за даним договором повинен бути переданий замовнику зі стягненням боргу з урахуванням індексу інфляції, що становить 43149,44 грн. відповідно до розрахунку та пені у зв»язку з несвоєчасним виконанням зобов»язання в розмірі 21966,03 грн. та трьох відсотків річних відповідно до вимог ст.ст. 526, 612, 624, 625 ЦК України - в розмірі 2266, 16 грн. Суд не вважає обґрунтованим стягнення з [PERSON] на користь відповідача вартості зберігання дверей, оскільки судом встановлено обставини порушення ФОП строків виконання договору. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з позивача та відповідача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним позвоним вимогам. З врхуванням викладеного та

Outcome: partial