Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ПП «Агрофірма Махаринці» і просить розірвати договір оренди землі, укладений 25 квітня 2007 року між ним та відповідачем. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що він є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9319 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Коржівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. 25 квітня 2007 року він передав належну йому земельну ділянку строком на 10 років в оренду ПП «Агрофіма Махаринці», уклавши з ним договір оренди землі, який був зареєстрований у встановленому законом порядку. За умовами договору оренди землі від 25 квітня 2007 року відповідач взяв на себе обов»язок виплачувати йому щорічно до 01 грудня кожного року орендну плату в розмірі 310 грн. 36 коп. на рік. Однак, на порушення умов договору оренди ПП «Агрофірма Махаринці» не виплатила йому орендної плати за період з 2012 року по 2016 рік включно. Оскільки невиплата орендної плати носить систематичний характер, тому відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» зазначена обставина є підставою для дострокового розірвання договору оренди землі. В судове засідання представник позивача [PERSON] - [PERSON] подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить позов задоволити. Представник відповідача ПП «Агрофірма Махаринці» Ніколайчук Р.М. також подав письмову заяву про визнання позову у повному обсязі. Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання представником відповідача позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,9319 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Коржівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 27 листопада 2006 року. 25 квітня 2007 року між [PERSON] та ПП «Агрофірма Махаринці» укладено договір оренди належної йому вищезазначеної земельної ділянки строком на 10 років. Даний договір зареєстровано у Старокостянтинівському районному відділі регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 24 липня 2007 року за №040774700075. При укладенні договору оренди землі сторони погодили, що орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку площею 1,9319 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Коржівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області /ст.1 та ст.2 договору оренди/. На виконання умов договору оренди зазначена земельна ділянка була передана позивачем відповідачу в день підписання договору оренди, що підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки від 25 квітня 2007 року. У договорі оренди сторони також погодили, що за користування об»єктом оренди, орендар сплачує орендодавцю орендну плату в розмірі 310 грн. 36 коп. продукцією рослинництва і тваринництва за згодою сторін, сільськогосподарськими послугами або готівковими коштами до 01 грудня кожного року /ст.ст.9-10 договору оренди/. На порушення вищезазначених умов договору ПП «Агрофірма Махаринці» не виплачувала позивачу орендну плату за 2012, 2013, 2014, 2015 та 2016 роки включно. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки представник відповідача Ніколайчук Р.М. визнав позов у повному обсязі, що підтверджується власноруч написаної ним письмовою заявою, перевіривши його повноваження, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання представником відповідача позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved