Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на будинок за адресою: Київська область, Броварський район, село Рудня, вулиця Лесі Українки, 10 загальною площею 125,3 кв.м., житловою площею 65,0 кв.м.), житлову прибудову літ. «А1-1», прибудову літ. «а», веранду літ. «а1», сарай-гараж літ. «Б», літню кухню літ. «Е», погріб літ. «е», прибудову літ. «З», сарай літ. «Г», навіс літ. «г», навіс літ. «г1», навіс літ. «г2», погрібник літ. «Є», погріб літ. «Ж», вбиральню літ. «И», колонку літ. «К1», огорожу літ. «N4» у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 26 липня 1999 року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 26 липня 1999 року померла його мати [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яким вона при житті розпорядилася, склавши 12 березня 1988 року заповідальне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не склалося заповіла на його користь. У визначений законом строк він, як спадкоємець за заповітом, звернувся до Броварської районної державної нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини померлої. 19 січня 2002 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ «Рудня» розміром 2,56 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (місцевості). До складу спадщини померлої [PERSON] також входить вищевказаний житловий будинок. Разом із тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне нерухоме майно йому відмовлено у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, та рекомендовано звернутися до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився. 19 грудня 2016 року представник позивача [PERSON] надала до суду письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON] сільська рада Броварського району Київської області свого представника не направила. 13 грудня 2016 року до суду надійшла письмова заява від сільського голови [PERSON] про розгляд справи без участі представника цієї сільської ради. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 26 липня 1999 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК за № 109874, виданим Рудянською сільською радою Броварського району Київської області 28 липня 1999 року, актовий запис № 18 (а.с.8). Із матеріалів дослідженої судом копії спадкової справи № 45 щодо майна померлої 26 липня 1999 року [PERSON] вбачається, що 19 січня 2002 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини [PERSON] Факт прийняття спадщини підтверджено довідкою № 356, виданою 05 грудня 2002 року виконкомом [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області, в якій є відмітка про постійну прописку та проживання спадкодавця у спадковому будинку. З матеріалів спадкової справи видно, що 12 березня 1988 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області, зареєстрований у реєстрі за № 9, яким все своє майно заповіла [PERSON] 19 січня 2002 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ «Рудня» розміром 2,56 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (місцевості). Відповідно до листа Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області від 22 листопада 2016 року за № 5431/02-14 [PERSON] повідомлено, що для оформлення спадщини за заповітом та видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 10 по вулиці Лесі Українки у селі Рудня Броварського району Київської області після смерті [PERSON], яка померла 26 липня 1999 року необхідно надати документи, що посвідчують право власності на зазначене нерухоме майно. У разі відсутності такого документу, позивачу рекомендовано звернутися до суду по питанню визнання права власності. Відповідно до довідки № 1559 від 25 листопада 2016 року, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області земельна ділянка розміром 0,15 га, що знаходиться біля житлового будинку по вулиці Лесі України, 10 у селі Рудня не приватизована. Належність спадкодавцеві спірного житлового будинку підтверджується дослідженими в судовому засіданні записами в погосподарській книзі сільської ради. Узагальнивши судову практику Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16 травня 2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснив, що при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом вказаних нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). У період чинності вказаної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. Отже, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Із копії технічного паспорту на житловий будинок видно, що за адресою: Київська область, Броварський район, село Рудня, вулиця Лесі Українки, 10 знаходяться: житловий будинок, (позначений на плані літ. «А-1»), загальною площею 125,3 м.кв., житловою площею 65,0 м.кв. з житловою прибудовою літ. «А1-1», прибудовою літ. «а», верандою літ. «а1», сараєм-гаражем літ. «Б», літньою кухнею літ. «Е», погребом літ. «е», прибудовою літ. «З», сараєм літ. «Г», навісом літ. «г», навісом літ. «г1», навісом літ. «г2», погрібником літ. «Є», погребом літ. «Ж», вбиральнею літ. «И», колонкою літ. «К1», огорожею літ. «N4», Власником даного нерухомого майна значиться [PERSON]. З урахуванням пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно із яким Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, суд вважає, що до вимог позивача про визнання права на майно в порядку спадкування за заповітом мають застосовуватися положення ЦК УРСР 1963 року, оскільки на час відкриття спадщини діяв ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до частини першої статті 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Згідно зі статтею 548 ЦК УРСР якщо спадкоємець виявив згоду прийняти спадщину, вона визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР для того, щоб прийняти спадщину, спадкоємець повинен подати заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини щодо її прийняття або фактично вступити в управління чи володіння спадковим майном. Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчинені протягом шести місяці з дня відкриття спадщини. Правилами статті 3 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

Outcome: approved