Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 жовтня 2009 року з відповідачем зареєстрували шлюб. У сторін є діти, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось, сторони мають різні характери, постійно виникали непорозуміння, що закінчувалися сварками, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивачки та інтересам дітей. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2015 року, спільне господарство не ведеться. [PERSON] зазначає, що відповідач через проблеми на роботі зривався на ній та дітях, ображав нецензурною лайкою, а тому спільне життя неможливе. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, надіславши до суду заяву в якій зазначає, що позов підтримує, просить справу розглянути за її відсутності, судові витрати покласти на позивача. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився надіславши до суду відзив на позов. Зазначає про визнання позову та про розгляд справи за його відсутності. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сімя сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За змістом ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачка [PERSON] у цій справі понесла судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 704,80 грн, що підлягають стягненню з відповідача на її користь у розмірі 352,40 грн, а інша частина підлягає поверненню у звязку із визнанням відповідачем позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved