Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27.10.2000 року. Від вказаного шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. Відповідач є працездатною людиною та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, однак, самоусунувся від виконання своїх обов'язків. За таких обставин, [PERSON], просила суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву в якій підтримала позовні вимоги та просила суд розглядати справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів, сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.10.2000 року. Від вказаного шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні в позивача. В судовому засіданні встановлено, що відповідач самоусунувся від своїх обов'язків по вихованню та утриманню дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно вимог статей 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правилами ст. 181 СК України кошти на утримання дитини за рішенням суду (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, крім іншого, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Зі змісту ст. 180 СК України вбачається, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Відповідачем в свою чергу, не надано жодних доказів на спростування позовних вимог позивача. Таким чином, враховуючи зазначене та надані в судовому засіданні докази, пояснення, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Судовий збір з відповідача за розгляд позовної вимоги щодо стягнення аліментів підлягає стягненню в порядку ст. 141 ЦПК України в розмірі 704,80 грн. на користь держави. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved