overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що 23.01.2013 році між нею та [PERSON] був укладений шлюб, від якого мають доньку [PERSON] - [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини фактично між ними припинені. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, подавши заяву в якій позовні вимоги визнає та просить розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 23.01.2013 року між сторонами укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу від 23.01.2013 року [NUMBER] актовий запис 50, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 14). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] - [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] актовий запис № 177, відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва (а.с. 13). Сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що судом установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя та дитини, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчується свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 18.09.1991 року уклала шлюб з [PERSON], про що Палацом урочистих подій м. Олександрії Кіровоградської області зроблено відповідний актовий запис №777. Неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, відносини поступово погіршувалися, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного Подальше спільне життя вважає неможливим. У судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Позивач надала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у письмовій заяві визнав позовні вимоги та просив розглядати справу в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ОЛ №313903, виданого Палацом урочистих подій м. Олександрії Кіровоградської області 18.09.1991 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 18 вересня 1991 року. Прізвища після укладення шлюбу [PERSON]. Спільне життя між сторонами не склалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин у 2010 році. З того ж часу спільне господарство не ведеться, фактично сімя розпалася. Спору про поділ майна немає. Сторони у своїх письмових заявах не заперечували дані факти, тому згідно статті 61 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сім'ї є неможливим, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено з 2010 року та збереження родини суперечило б їх інтересам, так як шлюб має лише формальний характер. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 25.01.2011 року між нею та відповідачем [PERSON] державної реєстрації актів цивільного стану Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис №16. Від відповідача має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні критерії та погляди на життя та сімю, а також зловживання відповідачем алкогольними напоями. Свідком постійних сварок вдома нерідко ставала малолітня дитина. У судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Позивач надала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність. Причини неявки відповідача суду невідомі. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ОЛ №051497, виданого 25 січня 2011 року [PERSON] державної реєстрації актів цивільного стану Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, 25.01.2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №16. Прізвища після одруження - [PERSON]. Зі свідоцтва про народження [PERSON], який народився 14 листопада 2010 року, вбачається, що його батьком є [PERSON], а матірю [PERSON]. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, питання про місце проживання дитини та поділ спільного майна не ставиться. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що примирення та збереження сім'ї є неможливим, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено, шлюб має формальний характер та збереження родини суперечило б інтересам позивача та малолітньої дитини. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 02 листопада 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними не склалися по причині несумісності їхніх характерів та відмінності поглядів на життя. Між ними постійно виникали конфлікти. Зв'язок між ними втрачено. Збереження сім'ї є неможливим. Просить після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивач не з'явилася, надіслала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що 02 листопада 2008 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними не склалися по причині несумісності їхніх характерів та відмінності поглядів на життя. Між сторонами постійно виникали конфлікти. Зв'язок між подружжям втрачено. Примирення між ними виключаться, шлюб існує формально. Сторонам надавався строк для примирення. Примирення між ними не досягнуто. Дані обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб [NUMBER] виданим 02 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER] виданим 11 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Право позивача на вибір прізвища після розірвання шлюбу ґрунтується на вимогах ст.113 СК України, в зв'язку з чим її вимога про зміну шлюбного прізвища підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 07.10.1989 року між позивачкою та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбного життя сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO] На протязі останніх років сімейне життя сторін поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен із сторін має різні погляди на життя та ведення спільного господарства. Позивачка зазначила, що вона особисто вважає, що їх сімя розпалась остаточно, подальше їх спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем є не можливим, так як це буде суперечити її інтересам. В судове засідання зявилася позивачка [PERSON], повністю підтвердила всі обставини, які викладені в позовній заяві, пояснила, що питання про розподіл майна в судовому порядку не розглядається. Просила суд її позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання був викликаний відповідач [PERSON], однак він в судове засідання, не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином у відповідності зі ст. 74 ЦПК України. Заяв або клопотань до суду не подавав. Судом встановлено, і повністю підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про шлюб від 07.02.1991 р. серії ІІ-ЖС №482046, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07.10.1989 року Балабинською селищною радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис №31. Від шлюбного життя сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-ЖС №481365 від 12.06.1990 року Подальше сумісне життя з відповідачем та примирення позивачка вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Зі слів позивачки судом встановлено, що на час розгляду вказаної позовної заяви, спір щодо поділу майна подружжя та стягнення аліментів на утримання дітей в судовому порядку не розглядається. Відповідно до ч. 1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка зазначила, що після розірвання шлюбу бає залишити прізвище «Дикун». Тому суд вважає за можливе залишити позивачці [PERSON], прізвище «Дикун», відповідачу [PERSON] «Дикун». Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, суд вважає, що її позовні вимоги є законними, обґрунтованими, та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 18.11.1995 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними не склалися, оскільки вживання відповідачем спиртного призводило до виникнення між ними конфліктів, та того, що вони віддалилися один від одного та стали чужими людьми. З вересня 2016 року вони проживають окремо. Примирення між ними виключається. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що 18.11.1995 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами склалися невдало, оскільки вживання відповідачем спиртного призводило до виникнення між ними конфліктів та того, що вони віддалилися один від одного та стали чужими людьми. З вересня 2016 року сторони проживають окремо. Зв'язок між подружжям втрачено. Примирення між ними виключаться, шлюб існує формально. Сторонам надавався строк для примирення. Примирення між ними не досягнуто. Дані обставини підтверджуються: поясненнями сторін, свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №288143 виданим 18.11.1995 року Красилівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-БВ №029881 виданим 12.08.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, свідоцтвом про народження [PERSON] серії 1-БВ №109441 виданим 26.08.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Красилівського районного управління юстиції Хмельницької області. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути на користь позивача 551 грн. 20 коп. судових витрат, які були понесені позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 12 березня 1977 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні відносини і обовязки. В даний час шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, проте відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах ДРАЦС. Вважає, що збереження сімї і подальше спільне проживання з відповідачем неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 березня 1977 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, про що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ № 118094 від 17.06.2014 року зроблений актовий запис № 515. З липня 2016 року сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо; оскільки почуття любові та поваги втрачено, примирення між ними та відновлення сімї неможливе. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Спір про спільне майно відсутній. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 16.03.2014 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Сімейне життя не склалось через різні погляди сім'ю та подружнє життя. Крім того, відповідач вчинив відносно неї кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України. В даний час шлюбні відносини вони не підтримують, спільне господарство не ведуть, відповідач відбуває покарання у вигляді позбавлення волі у Кременчуцькій ВК № 69. Вважає, що збереження сім'ї і подальше спільне проживання неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує, просить задовольнити з наведених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.03.2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, про що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.03.2014 року зроблений актовий запис № 66. Останнім часом сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе. Спору про спільне майно немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 10 липня 2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися з червня 2015 року, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, просила розірвати шлюб. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач своє право на участь у судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 10 липня 2010 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 10 липня 2010 року актовий запис № 431 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] ( а.с. 4). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися з червня 2015 року, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Спір щодо місця проживання [PERSON] відсутній. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому вказує, що з 15.02.2014 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], до її повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні фактично проти позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 15 лютого 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони по справі є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ № 196468 від 15.02.2014 року, виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції. Оскільки подружні відносини між сторонами не склалися, вони проживають окремо, неповнолітня донька [PERSON] проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved