Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

У липні 2015 року ТОВ «Кредекс фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту № 98/4562АСLАРТ від 16 грудня 2011 року в розмірі 9\~064,70 грн. та\~243 грн. 60 коп. судового збору у справі. Вказуючи на те, що 16 грудня 2011 року між ПАТ «Платинум банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 98/4562АСLАРТ на суму 8\~364,80 грн. строком до 16 грудня 2012 року. 08 травня 2015 року ТОВ «Кредекс фінанс» на підставі договору відступлення права вимоги № 1/15-ВПВПК набуло право вимоги за вказаним кредитним договором. Оскільки позичальник умови кредитного договору в частині взятих на себе зобов'язань про повернення кредитних коштів належним чином не виконує, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, позивач просив суд стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором. Представник позивача, будучи належно повідомленим про день, час та місце слухання справи, 25 вересня 2015 року подав до суду заяву про можливість слухання справи за його відсутності, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 22). Відповідачка 19 жовтня 2015 року подала до суду заяву про можливість слухання справи за її відсутності, позов визнає в повному обсязі (а.с. 24-25). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що 16 грудня 2011 року між ПАТ «Платинум банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 98/4562АСLАРТ на суму 8\~364,80 грн. строком до 16 грудня 2012 року (а.с. 7). Згода на отримання кредиту підтверджена заявою відповідача від 16 грудня 2011 року (а.с. 6). За договором № 1/15-ВПВПК укладеним в м. Києві 08 травня 2015 року, між ТОВ «Кредекс фінанс» та ТОВ «Центр фінансових рішень» набуло право вимоги за вказаним кредитним договором, що також підтверджується актом прийому-передачі реєстру заборгованостей за Договором відступлення прав вимоги № 37/14-ФНКю від 28 березня 2014 року (далі-Договір відступлення) (а.с. 9-10). Згідно витягу з реєстру боржників за Договором відступлення, заборгованість [PERSON] складає 9\~064,70 грн. (а.с. 4). В укладеному кредитному договорі визначені чіткі умови виконання сторонами взятих на себе зобов'язань. Банківською установою зобов'язання за договором виконані в повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ст. ст. 546, 549, 551 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням та задатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути сума, рухоме та нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається з положень ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Згідно із ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24\~постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права третіх осіб не порушує, позов ТОВ «Кредекс фінанс» підлягає задоволенню. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved