Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

У липні 2016 року представник [PERSON] за довіреністю звернувся до суду з позовом до Тростянецької сільської ради Полтавського району Полтавської області, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Спілка селян «Тростянець», про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на ? частки права на земельну частку (пай) в розмірі 2,44 умовних кадастрових га, яка знаходиться на території Тростянецької сільської ради Полтавського району Полтавської області та належить йому після смерті [PERSON], посилаючись на те, що він є спадкоємцем першої черги права на спадкування за законом на майно померлої матері [PERSON]., але державний нотаріус Кобеляцької державної нотаріальної контори Русняк Р.В., постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій, відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] у зв'язку з відсутністю сертифіката на право на земельну частку (пай) та витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, в зв'язку з чим він був змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надавши заяву, в якій вона просить розглядати справу без її участі та зазначає, що позовні вимоги підтримує. Представники відповідачів Тростянецької сільської ради Полтавського району Полтавської області, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Спілка селян «Тростянець» та представники третіх осіб Полтавська районна державна адміністрація Полтавської області, відділ Держгеокадастру у Полтавському районі Полтавської області, Полтавська районна державна нотаріальна контора, в судове засідання не з'явилися, але від них надійшли заяви, в яких вони просять розглядати справу у відсутність їх представників та зазначають, що при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Третя особа [PERSON] до суду не з'явилась будучі належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи Кобеляцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він зазначає, що проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається із земельної частки (паю) в розмірі 2,44 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі, яка знаходиться на території Тростянецької сільської ради Полтавського району Полтавської області. Як вбачається з довідки № 2206/0225 від 11.12.2015 р., виданої Виконавчим комітетом Тростянецької сільської ради Полтавського району Полтавської області, спадкове майно [PERSON] складається із земельної частки (паю) в розмірі 2,44 умовних кадастрових гектарів при встановленні меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) становить 2,06 га. (а.с.13). Згідно виписки із книги сертифікатів на право на земельну частку (пай) [PERSON] була власником сертифікату колективного с/г і Спілки селян «Тростянець» серії [NUMBER], зареєстрованого за № 425 від 04.03.1997 року, на підставі розпорядження голови РДА № 167 від 28.03.1997 року. (а.с. 54). Відповідно до статті 533 ЦК УРСР (1963 р.) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців по закону. Все належне на день смерті майно [PERSON] заповідала за заповітом, посвідченим виконкомом Тростянецької сільської ради Полтавського району Полтавської області від 27.10.1994 р. і зареєстрованим в реєстрі за № 138 своїм дітям: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у рівних частках кожному. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії АВР № 143880, державний нотаріус Полтавської районної державної нотаріальної контори, посвідчив, що на підставі заповіту посвідченого виконкомом Тростянецької сільської ради Полтавського району Полтавської області від 27.10.1994 р. і зареєстрованого в реєстрі за № 138, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна [PERSON], померлої [INFO] є в рівних частках кожний: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], доля якої в зв'язку з її смертю [INFO] - залишається відкритою. Спадкове майно на яке видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом додаткове до свідоцтва від 19.03.1998 р. від 23.03.2001 р. зареєстроване в реєстрі за № 1-291 складається з: права на земельну частку пай в розмірі 2,44 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебувала в колективній власності Спілки селян «Тростянець» Полтавського району Полтавської області та належить померлій на підставі виписки з книги реєстрації від 22.02.2000 р. (а.с. 9). [INFO] померла [PERSON] про що в Книзі реєстрації актів про смерть 17.12.1999 р. зроблено запис за № 31, місце реєстрації Сухинівська сільська рада Кобеляцького району Полтавської області, що підтверджуються свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 17 грудня 1999 року відділом записів актів громадянського стану (а.с. 8). Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України (2003 р.), Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності; правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, на спірні правовідносини поширюються норми ЦК Української РСР (1963 р.). Згідно з статтями 525, 548 ЦК Української РСР (1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК Української РСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON] фактично приступив до управління спадковим майном з дня смерті своєї матері, [PERSON], шляхом фактичного користування 1/4 частини земельної частки (паю) загальною площею 2,44 умовних кадастрових гектарів, що згідно запису по господарській книги Тростянецької сільської ради рахується на території Тростянецької сільської ради та фактично належить померлій [PERSON], що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Тростянецької сільської ради Полтавського району Полтавської області № 353/02-25 від 11.04.2016 р. (а.с. 14). Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Відповідно до листа № 1184 від 11.12.2015 р. Кобеляцького психоневрологічного будинку - інтернату, [PERSON], була зарахована на правах підопічної на всі види державного забезпечення з 10.03.1999 р (наказ № 41 від 10.03.1999 р.) та з 18.12.1999 р. підопічна [PERSON] знята з усіх видів державного забезпечення в зв'язку зі смертю (наказ № 196 від 18.12.1999 р.) (а.с. 12). Згідно ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Статтею 551 ЦК УРСР визначено, якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається з 1/4 частки права на земельну частку (пай) в розмірі 2,44 умовних кадастрових га Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Також, згідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Єдиним спадкоємцем першої черги права на спадкування за законом на майно померлої [PERSON] є її син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження та про що в книзі записів актів громадянського стану про народження [INFO] зроблено відповідний запис за № 45 (а.с.7). Інших спадкоємців немає. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 квітня 2016 р. № 558/02-31, виданої державним нотаріусом Кобеляцької державної нотаріальної контори, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] на 1/4 частку права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності спілки селян «Тростянець» на території Полтавського району Полтавської області розміром 2,44 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у зв'язку з відсутністю сертифіката на право на земельну частку (пай) та витягу з технічної документації з нормативно грошової оцінки земель (а.с. 15). Згідно п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту права є його визнання. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved