Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] пред`явила в суд позов [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 22.05.2010 року перебувала зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Згідно рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 27.12.2017 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від спільного подружнього життя у них є троє дітей. Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 05.08.2016 року присуджено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі по 500 грн., щомісячно, на кожну дитину з наступною індексацією відповідно до закону, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 26.06.2017 року присуджено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з 21 лютого 2017 року і до досягнення повноліття. Зазначає, що відповідач офіційно не працевлаштований, проте має доходи від сезонних заробітків, фізично здоровий, інших утриманців не має. В той же час її витрати на дітей збільшились, вона не може в повній мірі забезпечити усі їхні потреби. Крім того, зважаючи на те, що відповідач не сплачував та не сплачує аліменти по зазначених рішеннях, станом на 01 лютого 2019 року утворилась заборгованість, яку на даний час не погашено. Просить суд збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь, на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] згідно рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 05.08.2016 року з твердої грошової суми в розмірі 500 грн. до твердої грошової суми розмірі 1500 грн., щомісячно з наступною індексацією відповідно закону, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ними повноліття. Збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь, на утримання малолітнього\~сина [PERSON] \~згідно рішення\~Млинівського районного\~суду Рівненської\~області від\~26.06.2017\~року з\~твердої грошової\~суми в\~розмірі 500\~грн.\~до твердої\~грошової суми\~розмірі 1500\~грн.,\~щомісячно з\~наступною індексацією\~відповідно закону,\~але не\~менше ніж\~50%\~від прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~починаючи з\~дня набрання\~рішенням законної\~сили і\~до досягнення\~ним повноліття,\~стягнути з\~відповідача на\~її користь\~неустойку за\~прострочення сплати\~аліментів,\~згідно рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 05.08.2016 року в сумі 157390,10 грн. та рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 26.06.2017 року в сумі 29699,26 грн., а також стягнути понесені нею та документально підтверджені судові витрати, пов`язані з розглядом справи. В судове засідання позивач не з`явилася, надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. (а.с.53) Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання,\~повторно,\~не з`явився, причина його неявки в судове засідання невідома, хоча про день слухання справи він був повідомлений належним чином. (а.с.35,39,43,45,50) Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено наступне: Згідно рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 27 грудня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 22 травня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області за актовим записом №117 розірвано. (а.с.11). Копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого 11 березня 2011 року, серії [NUMBER] , виданого 09 жовтня 2012 року та серії [NUMBER] , виданого 29 листопада 2016 року підтверджується, що батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.12,13,14) Згідно довідки Острожецької сільської ради №152 від 04.02.19 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку/ осіб до складу сім`ї, крім позивача входять: [PERSON] мати, [PERSON] батько, [PERSON] брат, [PERSON] сестра, [PERSON] племінниця, [PERSON] брат, [PERSON] брат, [PERSON] сестра, [PERSON] син [PERSON] син, [PERSON] дочка, усього 12 осіб. (а.с.15). Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 05.08.2016 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину з наступною індексацією відповідно до закону, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 08.07.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. (а.с.17-18) Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 26.06.2017 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 21.02.2017 року і до досягнення повноліття. (а.с.20-21) З довідок, виданих 08.02.2019 року Центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат за №03-15/1427, №03-15/1428, №03-15/1429 вбачається, що [PERSON] , знаходиться на обліку в УПСЗН Млинівської РДА і у період з серпня 2018 року по січень 2019 року отримала: тимчасову допомогу на 3-х дітей в сумі 1409,33 грн., державну допомогу малозабезпеченим сім`ям в сумі 24\~434,45 грн., а також щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в сумі 5160 грн. (а.с.22-24) Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено на 2019 рік прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом не отримано відомостей про неможливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі, який визначила позивачка. Відповідач є працездатною особою та батьком, який зобовязаний матеріально забезпечувати своїх дітей. Матеріальне становище позивачки, на даний час змінилося, діти ростуть та потребують більших затрат, проживають разом з нею і знаходяться на повному її утриманні, а розмір аліментів, що стягуються з відповідача, є недостанім для повноцінного забезпечення дітей. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд виходить з того, що батьки повинні забезпечити для дітей утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я, і кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно, а тому позов в частині збільшення розміру аліментів підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від сплати аліментів за рішеннями Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 05.08.2016 року та Млинівського районного суду Рівненської області від 26.06.2017 року, у зв`язку з чим, станом на 01 лютого 2019 року, виникла заборгованість з їх сплати. Відповідно до довідок, виданих Дубенським міськрайонним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Рівненській області від 12.02.2019 року за № №2692 та №2724 станом на 01.02.2019 року борг по сплаті аліментів за виконавчим листом № 559/155/17 від 17.07.2017 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] становить 30\~741,98 грн. Борг по сплаті аліментів за виконавчим листом № 559/155/17 від 26.06.2017 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на сина - [PERSON] становить 9177,43 грн. (а.с.25-27) Відповідно до ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Так, при вирішенні даного спору суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 25.04.2018 у справі № 572/1762/15-ц, який зводиться до наступного. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: р = (А1х1%хQ1) + (А2х1%хQ2) +.(Аnх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196\~СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. У позовній заяві позивачкою наведено розрахунок, загальної суми неустойки внаслідок прострочення відповідачем сплати аліментів, що становить 187\~089 грн. 36 коп., а саме: 1) 157\~390 грн. 10 коп. за період із 08 липня 2016 року по 01 лютого 2019 року; 2) 29\~699 грн. 26 коп. за період з 21 лютого 2017 року по 01 лютого 2019 року. (а.с. 5-6). На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення пені за прострочку сплати аліментів є підставними, оскільки вина відповідача у несплаті не спростована, доказів утворення заборгованості по аліментних зобов`язаннях з незалежних від відповідача причин суду не представлено, а тому підлягають задоволенню. Згідно зі ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст.\~141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. У зв`язку з наведеним суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивачки витрати на правничу допомогу в сумі 1500,00 грн. та 768,40 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved