Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. У позовній заяві позивач вказала, що 21 жовтня 2015 року вона дала у борг відповідачу грошові кошти у сумі 400 доларів США про що остання написала боргову розписку, згідно якої до 21 грудня 2015 року зобовязувалася повернути позивачу зазначену суму та сплатити відсотки. Крім цього, 15 лютого 2016 року [PERSON] отримала від позивача у борг грошові кошти у сумі 200 доларів США про що написала боргову розписку, згідно якої до 15 березня 2016 року зобовязувалася повернути [PERSON] вказану суму та сплатити відсотки. Оскільки відповідач порушила умови договору та у зазначені терміни грошові кошти не повернула, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь грошові кошти у сумі 28960,38 грн. та понесені судові витрати. У судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у відкрите судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце слухання справи була повідомлена належним чином та у встановлений законом строк і порядок, про що свідчать розписки про отримання судових повісток. У відповідності до ст.ст. 224, 169 ч. 4 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про слухання справи повідомлена належним чином, однак в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що 21 жовтня 2015 року [PERSON] дала у борг відповідачу грошові кошти у сумі 400 доларів США зі сплатою 15 відсотків на місяць які та у термін до 21 грудня 2015 року зобовязувалася повернути (договір позики № 1). На підтвердження отримання від позивача грошей [PERSON] склала розписку. Повернувши позивачу 100 доларів США, у встановлений строк відповідач решту коштів позивачу не повернула, чим порушила умови договору. Також, 15 лютого 2016 року [PERSON] отримала від позивача у борг грошові кошти у сумі 200 доларів США зі сплатою 10 % на місяць про що написала боргову розписку, згідно якої до 15 березня 2016 року зобовязувалася повернути [PERSON] вказану суму та сплатити відсотки (договір позики № 2). У встановлений строк відповідач грошові кошти позивачу не повернула, чим порушила умови договору. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно частини другої статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позичальник [PERSON] свої зобов'язання за договорами не виконала та борги у визначені терміни не повернула, у звязку з чим: за 1-м договором позики має заборгованість перед позивачем у розмірі 19\~470,47 грн., що складається з основної суми боргу 10\~927,14 грн., 3 % річних (відсотки за користування позикою) 515,00 грн., нарахованої пені за несвоєчасно виконане зобовязання 5 608,98 грн., інфляційних втрат 2 419,35 грн.; за 2-м у розмірі 9\~489,91 грн., яка складається з основної суми боргу 5 723,74 грн., 3 % річних (відсотки за користування позикою) 230,00 грн., нарахованої пені за несвоєчасно виконане зобовязання 1 184,46 грн., інфляційних втрат 2 351,71 грн., що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що факт порушення відповідачем договірних зобовязань знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. На цих підставах суд визнає, що вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 640,00 грн., а також вона понесла витрати в розмірі 2500,00 грн., повязані з оплатою правової допомоги, що підтверджено квитанціями про сплату. В силу ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved