Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

У липні 2016 року публічного акціонерного товариство «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач у позовних вимогах вказує, що 07.12.2015 року укладено кредитний договір між публічним акціонерним товариством «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON]. Відповідач отримав кредит у розмірі 25 417 грн. 52 коп. на термін, встановлений п. А.3 договору, зі сплатою відсотків за користування кредитом у строки та порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач порушив умови кредитування та не виконував належним чином зобовязання. Відповідач станом на 05.07.2016 року має заборгованість 44 023 грн. 12 коп.: заборгованість за кредитом 23 256 грн. 40 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом 1 274 грн. 46 коп.; пеня 17 332 грн. 84 коп.; штраф (фіксована частина) 1 000 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова) - 1 159 грн. 42 коп. У забезпечення виконання зобовязання за договором було укладено договір поруки з [PERSON]. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 44 023 грн. 12 коп. та судовий збір у розмірі 1 378 грн. 00 коп. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надіслав письмову заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність та підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач або представник відповідача у судове засідання не зявилися, причини неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини. 07.12.2015 року [PERSON] та Публічне акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» уклали кредитний договір №FBRABLON040Q0. Відповідач отримав кредит у розмірі 25 417 грн. 52 коп. зі сплатою фіксованих процентів у розмірі 32 % річних. Зобовязання відповідача були забезпечені договором поруки №RABLON040Q0/D1 від 07.12.2015 року, договором поруки № RABLON040Q0/D2 від 07.12.2015 року, договором застави № RABLON040Q0/DZ (майнових прав на отримання грошових коштів по депозитному договору) від 07.12.2015 року. Обовязок відповідача виконувати належним чином умови укладеного договору у встановлений договором строк, також передбачено статтями 526, 527, 530 і 1054 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не виконав своїх зобовязань, які вказані у договорі та станом на на 05.07.2016 року та має заборгованість 44 023 грн. 12 коп.: заборгованість за кредитом 23 256 грн. 40 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом 1 274 грн. 46 коп.; пеня 17 332 грн. 84 коп.; штраф (фіксована частина) 1 000 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова) - 1 159 грн. 42 коп. Розрахунок доданий до позову відповідає умовам та правилам банківських послуг, не викликає сумнів щодо його правильності і ніким не спростований. Відповідно до п. 7 у випадку порушення позичальником будь-якого грошового зобовязання позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,178% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою, передбаченою повідомленням. При цьому проценти за користування кредитом та винагороди не нараховуються та не сплачуються. Згідно п. 7.1 договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобовязань сторонами за цим договором. Суд не встановив належного виконання відповідачем щомісячних зобовязань, тому сума непогашеної кредитної заборгованості підлягає стягненню. Визначені договором послуги були надані позивачем, але не були оплачені відповідачем. Позивач звертався до відповідача з листом, що містить вимогу про сплату ним на виконання зобовязання вартості наданих послуг, але відповіді на даний лист отримано не було та не сплачено кошти. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України враховується судом. Оскільки одночасне застосування пені та штрафів за одне й те саме порушення не допускається, тому суд вважає, що саме пеня не підлягає стягненню з відповідача. Щодо штрафу, то його розмір чітко встановлений договором, а тому його нарахування не викликає сумнівів у суду і він підлягає стягненню з відповідача. Згідно договору поруки №RABLON040Q0/DP1 від 07.12.2015 року, [PERSON] є поручитель та згідно п. 1.2 відповідачє перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором у тому ж розмірі, що і боржник. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Аналзуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задовленню та стягнення боргу з відповідачів на користь позивача необхідно здійснювати солідарно. Платіжне доручення від 13.07.2016 р. підтверджує те, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 378 грн. 00 коп. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, судовий збір підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках на користь позивача.

Outcome: partial