Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення у розмірі у розмірі - 69286 грн. 70 коп., а також судовий збір по справі у розмірі 1762 грн. 00 коп. В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що між КП «Дніпроводоканал» та [PERSON] встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно рішення Дніпровської міської ради № 526 від 20.04.1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал», абоненту відкрито особовий рахунок. Відповідно до розрахунку позивача сума заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS], де відповідальним квартиронаймачем є [PERSON], якій відкрито особовий рахунок № [NUMBER], станом на 01.03.2018 року складає 39475 грн.45 коп. Загальна заборгованість відповідача перед КП «Дніпроводоканал» складає 69286 грн. 70 коп., з яких сума основного боргу - 39475 грн. 45 коп.; інфляційне збільшення суми боргу - 24914 грн. 24 коп.; розмір 3% річних - 4897 грн. 01 коп., у зв'язку з чим, позивач вимушений звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов задовольнити, посилаючись на підстави, які в ньому зазначені, та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач не з'явилась в судове засідання без поважних причин; належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання; не подала відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи та ухвалення заочного рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, та у зв'язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вислухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (арк.с.13). Відповідачу був відкритий особовий рахунок [NUMBER] на ім'я [PERSON] (арк.с.4), за яким вона повинна була сплачувати комунальні послуги щомісячно. Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що сторони знаходилися у фактичних договірних відносинах, згідно яких позивач надавав відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідач була зобов'язана сплачувати за ці послуги грошові кошти відповідно до норм та тарифів, що діяли у відповідний період. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо щомісячної оплати наданих позивачем послуг, виникла заборгованість за період з 01.01.1999 року по 01.03.2018 року у розмірі 39475 грн. 45 коп., яку відповідач добровільно не погашає, що підтверджується роздруківкою по особовому рахунку відповідача (арк.с.4-5). Відповідно до ст. ст. 67,68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання свого обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року №6-2951цс15. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість за водопостачання та водовідведення утворилася за період з 01.01.1999 року по 01.03.2018 року у розмірі 39475 грн. 45 коп. Згідно детального розрахунку заборгованості наданого позивачем вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем за: 1999 рік становить - 629 грн. 02 коп.; за 2000 рік становить - 162 грн. 48 коп.; за 2001 рік - 421 грн. 32 коп.; за 2002 рік - 421 грн. 32 коп.; за 2003 рік - 337 грн. 08 коп.; за 2004 рік - 336 грн. 77 коп.; за 2005 рік - 337 грн. 08 коп.; за 2006 рік 484 грн. 72 коп., за 2007 рік - 811 грн. 69 коп., за 2008 рік - 1264 грн. 58 коп.; за 2009 рік - 1877 грн.64 коп.; за 2010 рік - 2344 грн. 68 коп.; за 2011 рік - 2467 грн. 22 коп.; за 2012 рік - 2574 грн. 76 коп.; за 2013 рік - 2793 грн. 28 коп.; за 2014 рік - 3628 грн. 58 коп.; за 2015 рік - 4404 грн. 12 коп.; за 2016 рік - 5646 грн. 87 коп.; за 2017 рік - 6833 грн. 05 коп., за січень 2018 року - 567 грн. 63 коп. Усього за період з 01.01.1999 року по 01.03.2018 року за спожиті послуги відповідачу нараховано 39475 грн. 45 коп. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення в розмірі 69286 грн. 70 коп., з яких сума основного боргу - 39475 грн. 45 коп.; інфляційне збільшення суми боргу - 24914 грн. 24 коп.; розмір 3% річних - 4897 грн. 01 коп. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1762 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved