Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. У позовній заяві позивач вказує, що протягом 2006-2008 років [PERSON] та [PERSON] проживали однією родиною, підтримували фактичні шлюбні відносини, вели спільне господарство. [INFO] позивач народила дочку, [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 17 жовтня 2007 року виконавчим комітетом Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області, актовий запис про народження №11, яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні та вихованні. До народження та на момент народження дитини сторони проживали разом. У зв`язку з тим, що шлюб між позивачем та відповідачем не був зареєстрований, відомості про батька малолітньої записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Після народження доньки відповідач перестав визнавати себе її батьком, припинив сімейні стосунки із [PERSON] та став проживати окремо. З урахуванням наведеного, просить визнати відповідача батьком дитини [PERSON] , [INFO] , зобов`язати Сквирський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини та стягнути з відповідача на її користь судові витрати у розмірі 768,40 грн.. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає, заперечень не має. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що протягом 2006-2008 років [PERSON] та [PERSON] проживали однією родиною, підтримували фактичні шлюбні відносини, вели спільне господарство. [INFO] позивач народила дочку, [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 17 жовтня 2007 року виконавчим комітетом Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області, актовий запис про народження №11, яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні та вихованні. До народження та на момент народження дитини сторони проживали разом. У зв`язку з тим, що шлюб між позивачем та відповідачем не був зареєстрований, відомості про батька малолітньої записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Після народження доньки відповідач перестав визнавати себе батьком дитини, припинив сімейні стосунки із [PERSON] та став проживати окремо. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, зокрема, із сімейних відносин. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч.2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У пунктах 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень cт. 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК (1618-15) може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Відповідно до п.1 ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Ухвала Сквирського районного суду Київської області від 06.06.2019 року про проведення судово-генетичної експертизи залишена без виконання, у зв`язку з визнанням відповідачем [PERSON] батьківства відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у добровільному порядку, про що 17.07.2019 року подав до суду заяву. Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно п.2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Отже, підставою для внесення змін до актових записів цивільного стану є відповідне рішення суду, в якому зазначено, які сааме зміни необхідно внести до того чи іншого актового запису цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1,3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідач [PERSON] визнав своє батьківство відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у добровільному порядку. Таким чином, судом установлено, що відповідач є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , а відтак позов у цій частині підлягає задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача 768,40 грн. судових витрат.

Outcome: approved