Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] , звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , в обґрунтування якого вказав, що він 14 січня 2011 року зареєстрував шлюб відповідачкою [PERSON] у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 04. Від шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що з серпня 2019 року стосунки з відповідачкою почали погіршуватися. Фактично шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що поновлення стосунків неможливе. Збереження шлюбу та спільне життя з відповідачкою суперечить його інтересам. Позивач просив суд розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 14 січня 2011 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 04. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідачка не з`явилася в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомила, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, у зв`язку з чим суд розглядає справу за відсутністю відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини про те, що 14 січня 2011 року між [PERSON] і [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) зареєстровано шлюб у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 04, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 14 січня 2011 року. Сторони по справі мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 травня 2011 року та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 вересня 2014 року відповідно. Згідно ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ч. 1 ст. 55 Сімейного кодексу України). Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені, сторони припинили ведення спільного господарства, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони сумісного господарства не ведуть, на примирення не згодні, шлюбно-сімейні відносини припинені, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З урахуванням викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 та абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно частини 2 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесені позивачем судові витрати підтверджуються квитанцією № 0.0.2212546500.1 від 28 липня 2021 року про сплату судового збору у сумі 908,00 грн. Тому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved