Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

У липні 2018 року ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідачів у солідарному поряду за кредитним договором у розмірі 112 654,33 грн. а також судових витрат у розмірі 1762,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] було порушено строки виконання його зобов`язань за укладеним між сторонами договором кредиту № 14/2011 від 21.04.2011 р., внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 13.06.2018 р. складала 112 654,33 грн., з яких 93 643,64 грн. - заборгованість за кредитом, 19 010,69 грн. - нараховані та не сплачені проценти за користування кредитом. Враховуючи те, що [PERSON] є поручителем [PERSON] , за договором поруки, банк просить стягнути вказану заборгованість із відповідачів у солідарному порядку. 27.07.2018 р. Апеляційним судом м. Києва визначена територіальна підсудність вищезазначеної справи Святошинському районному суду м. Києва. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 10.10.2018 р., після усунення позивачем недоліків позовної заяви, провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. В силу ч. 10 ст. 187 ЦПК України про відкриття та розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачі у справі повідомлені шляхом розміщення зазначеної ухвали на офіційному веб-порталі судової влади України (http://sv.ki.court.gov.ua). Сторони у справі про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином. Позивач просить розгляд справи провести за відсутності свого представника. Відповідачі не скористались правом на подачу відзиву. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, 21.04.2011 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] укладено договір кредиту № 14/2011 (а.с. 6-12). За умовами кредитного договору банк надає позичальнику кредит в сумі 200 000 (двісті тисяч) грн. на придбання автомобіля Kia Sorento, 2011 р.в., а останній зобов`язаний повернути кошти не пізніше 20.04.2016 р. та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 16,6% річних згідно з графіком, що є Додатком 2 до кредитного договору. При цьому, на прострочену заборгованість сторони домовилися, що процентна ставка встановлюється у розмірі 21,6% річних (пункти 1.1-1.4.2 договору). Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Позивач належним чином виконав п. 1.5 кредитного договору та надав кошти в розмірі 200 000,00 грн. шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок № [NUMBER] , відкритий в КРД «Райффайзен банк Аваль», м. Сімферополь (а.с.15). Однак позичальником умови кредитного договору належним чином не виконані, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість, яка станом на день подання позову складала: 93 643,64 грн. заборгованості за кредитом, 19 010,69 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, з яких: 15 308,20 грн. сума нарахованих процентів за ставкою 16,6% за період з 01.03.2014 р. по 30.04.2015 р., 3 702,49 грн. - сума нарахованих процентів за ставкою 21,6% за період з 05.08.2014 р. по 30.04.2015 р. а всього 112 654,33 грн. Відтак, вимоги даного позову про стягнення із [PERSON] зазначеної заборгованості суд визнає обґрунтованими, що свідчить наявність підстав для їх задоволення. Що стосується солідарного стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] суд виходить із такого. З метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] , що випливають з кредитного договору № 14/2011 від 21.04.2011 року, відповідно до ст. 553 ЦК України, 21.04.2011 року між банком, [PERSON] і [PERSON] було укладено Договір Поруки № 1, за умовами якого [PERSON] поручається за виконання [PERSON] обов`язків, що виникли на підставі кредитного договору № 11/2011 або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому (а.с.13). Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до умов Договору поруки, Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник (пункти 1.1, 1.4 договору поруки). Відповідно до умов договору поруки у разі невиконання позичальником зобов`язань по кредитному договору позивач звертається з письмовою вимогою про виконання зобов`язань по кредитному договору до позичальника та/або поручителя, а поручитель зобов`язаний не пізніше 2-х банківських днів з дати отримання письмової вимоги кредитора перерахувати суму заборгованості позичальника за кредитним договором на рахунки, на яких враховується заборгованість позичальника. Номер рахунку зазначається в письмовій вимозі кредитора (пункти 2.1.-2.2 договору поруки). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимога та заперечень. Посилаючись на виникнення у [PERSON] солідарного обов`язку, позивач не надає доказів виконання ним умов договору поруки щодо пред`явлення поручителю вимоги про виконання обов`язку по сплаті заборгованості. Матеріали справи таких доказів не містять. А відтак, відсутні правові підстави для стягнення з [PERSON] як поручителя заборгованості за кредитним договором. Разом з тим, із наданого у доказування банком своїх вимог оригіналу розрахунку кредитної заборгованості [PERSON] вбачається, що прострочений борг позичальника за кредитом, що є предметом даного позову, виник 05.08.2014 року, у той час як із вимогою до поручителя позивач не звертався. При цьому даний позов було подано до суду 26.07.2018 року (а.с. 1). За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України (у редакції станом на час укладення сторонами договору поруки) порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Зміст частини четвертої статті 559 ЦК України свідчить про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. У разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Відтак, враховуючи те, що позичальник, [PERSON] , припинив належним чином виконувати поточні грошові кредитні зобов`язання з серпня 2014 року, то звертаючись до суду у червні 2018 року із даним позовом до поручителя, [PERSON] , банк пропустив визначений частиною 4 статті 559 ЦК України шестимісячний строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя. Викладене свідчить про наявність достатніх правових підстав для визнання договору поруки № 1 від 21.04.2011 року припиненим (визнання поруки припиненою). Наведене свідчить про наявність достатніх правових підстав для відмови у задоволенні даного позову у частині солідарного стягнення з [PERSON] , як з поручителя кредитної заборгованості за Кредитним договором № 14/2011 від 21.04.2011 року, що був укладений між ПАТ АБ «Укргазбанк» і [PERSON] Крім того, суд стягує з [PERSON] на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1762,00 грн., відповідно до статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial