Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 22.10.2017 у виконкомі Капустянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, актовий запис №6; після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] , стягнути з відповідача на її користь судові витрати у вигляді судового збору та витрат на правову допомогу. В обгрунтування позовної заяви покликається на те, що 22.10.2017 вона з відповідачем одружились. В період шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та ведення спільного господарства. З червня 2021 року вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження сім`ї вважає неможливим та недоцільним. Ухвалою судді від 19 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала, просила відновити їй прізвище [PERSON] . Наполягала на стягненні з відповідача понесених судових витрат. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився та подав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає. З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.10.2017, виданого виконкомом Капустянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22 жовтня 2017 року, про що складено відповідний актовий запис №6. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.10). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.04.2020 (а.с.5). Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом Згідно з ч.2 ст. 104, ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. За змістом ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. В судовому засіданні встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. У позовній заяві позивач також просить відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, з врахуванням вимог ст. 113 СК України, позивачу після розірвання шлюбу слід відновити дошлюбне прізвище [PERSON] . Згідно з ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до квитанції №20756 від 06.07.2021 позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір в розмірі 908,00 грн. (а.с. 1). З огляду на викладене, необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 908,00 грн. Також [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 900 грн. Відповідно до ч.1, п.2 ч.2, ч.3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем до суду подано квитанцію №06/07/01 від 06.07.2021, згідно з якою адвокат Конякін М.С. отримав від [PERSON] гонорар за підготовку та складання позовної заяви у розмірі 900 грн. (а.с.8), акт прийому-передачі наданих послуг (а.с.9), крім того, надано договір про надання правничої допомоги від 06.07.2021 (а.с.6) та копія свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю (а.с.7). Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 900 грн.

Outcome: approved