Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельні ділянки площею 0.3346 га. кадастровий номер земельної ділянки: 5922381200:03:002:0323, та площею 3.4078 га кадастровий номер земельної ділянки 5922381200:03:002:0028 відповідно, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Грабовської сільської ради Краснопільського району Сумської області, по праву спадкування за заповітом після померлої 31 грудня 2015 року [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ІІ-СМ №047042. На обґрунтування позову [PERSON] вказує, що будучи спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв відповідно до статті 1269 Цивільного кодексу України у редакції 2004 року /далі ЦК України/, який діяв на час відкриття спадщини, шляхом звернення у передбачений законом строк до державного нотаріуса Краснопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття, в результаті чого заведена спадкова справа, але позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказані земельні ділянки у звязку з втратою оригіналу правовстановлюючого документа, про що зроблено оголошення в засобах масової інформації, і постановою нотаріуса йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, не має. Викладені обставини вважає підставними для визнання за ним права власності на спадкове майно. Сторони у судове засідання з'явилися, Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримав з наведених у позові підстав, просив задовольнити; Представник відповідача не заперечує проти задоволення позову. Третя особа явку представника в судове засідання не забезпечила, відповідно до поданої заяви не заперечує проти задоволення позову і просили справу розглянути за відсутності їх представника /ас.65/. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей 158, 169,197 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом за матеріалами справи встановлено, що 31 грудня 2015 року в смт. Краснопілля Краснопільського району Сумської області померла [PERSON], місце державної реєстрації смерті виконавий комітет Грабовської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 01 від 04.01.2016 р./копія Свідоцтва про смерть серія І-БП №255342 від 04.01.2016, ас.6/, на час відкриття спадщини 31 грудня 2015 року [PERSON] самотньо проживала за реєстрацією: с. Грабовське вулиця Тимофія Богатиря / колишня назва-вулиця Радянська/, будинок 33 Краснопільського району Сумської області /ас.7/. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із набуттям права на спадкове майно. До правовідносин, що виникли необхідно застосувати норми ЦК України у редакції 2004 року, так як спадщина після померлої [PERSON] відкрилась після 01.01.2004 року. На підставі статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 ЦК України). Після смерті [PERSON] згідно статті 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входять земельні ділянки площею 0.3346 га. кадастровий номер земельної ділянки: 5922381200:03:002:0323, та площею 3.4078 га кадастровий номер земельної ділянки 5922381200:03:002:0028, відповідно, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Грабовської сільської ради Краснопільського району Сумської області. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, посвідченим 20 серпня 2014 року секретарем Грабовської сільської ради, реєстр за № 49, відповідно до статті 1269 ЦК України у редакції 2004 року /далі ЦК України/, який діяв на час відкриття спадщини, спадщину прийняв шляхом звернення у передбачений законом строк до державного нотаріуса Краснопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття, в результаті чого заведена спадкова справа № 101/2016 від 23.05.2016, і на частину спадкового майна у вигляді земельних ділянок розміром 3,4078 га та 0,5676 га, розташованих на території Грабовської сільської ради Краснопільського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом/копія спадкової справи ас. 54-60/. 28 листопада 2016 року приватний нотаріус Краснопільського районного нотаріального округу [PERSON] виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3.74 га розташовану на території Грабовської сільської ради Краснопільського району Сумської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті 31 грудня 2015 року [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно /ас. 11/. У відповідності до частини першої статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також, власник майна, згідно статті 392 ЦК України, може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За правилами статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфікцій), право користування чужим майном (сервітут). Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно даних Державного акту на право власності на землю серія 11- СМ № 047042, [PERSON] належать земельні ділянки площею 0.3346 га. кадастровий номер земельної ділянки: 5922381200:03:002:0323, та площею 3.4078 га кадастровий номер земельної ділянки 5922381200:03:002:0028, відповідно, загальною площею 3,74 гектарів, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Грабовської сільської ради Краснопільського району Сумської області /копі\\ ас. 10, 14-23/, оригінал якого втрачений, про що розміщено оголошення в районній газеті «Перемога» № 96 ( 10536) за 30 листопада 2016 року /копія ас.47/. В свою чергу, за інформацією відділу Держгеокадастру у Краснопільському районі Сумської області позивачу відмовлено у видачі дубліката Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-СМ №047042 на імя [PERSON] у звязку зі смертю власника та внесенням змін до норм земельного законодавства з 01 січня 2013 року /ас. 12/. У теперішній час право позивача на спадщину за заповітом ніким не оспорене і спадщина не визнана відумерлою, належним відповідачем по даній справі є Грабовська сільська рада Краснопільського району Сумської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому порядку, не має. За даними Звіту про експертну грошову оцінку ТОВ «Консалт С» від 18.11.2016 р. оціночна вартість земельних ділянок становить 53874,00 гривень /ас. 24-46/. Отже, враховуючи сукупність доказів, досліджених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що на день смерті [PERSON] земельні ділянки площею 0.3346 га. кадастровий номер земельної ділянки: 5922381200:03:002:0323, та площею 3.4078 га кадастровий номер земельної ділянки 5922381200:03:002:0028, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованих на території Грабовської сільської Ради Краснопільського району Сумської області, увійшли до складу спадщини. Право, яке належало [PERSON] на момент відкриття спадщини не припинилося внаслідок її смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини. Це право після її смерті перейшло в порядку спадкування до позивача [PERSON], який прийняв спадщину у належний спосіб, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказані земельні ділянки в нотаріальній конторі не може, у зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документу, тому його право підлягає захисту, іншим шляхом вирішити спір не можливо. Відповідно до статті 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. У відповідності до статті 212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі частини першої статті 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача [PERSON] неможливо, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки площею площею 0.3346 га. кадастровий номер земельної ділянки: 5922381200:03:002:0323, та площею 3.4078 га кадастровий номер земельної ділянки 5922381200:03:002:0028, розташованих на території Грабовської сільської Ради Краснопільського району Сумської області та призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за заповітом після смерті 31 грудня 2015 року [PERSON]. Таким чином, позов є обґрунтованим і підставним до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved